natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In addition to the case-number and a statement of the name of the applicant, the following must appear at the start of each defence: 1. the name and address of the defendant; 2. the name and capacity of the defendant's lawyer or agent;
Vastineessa on mainittava seuraavat: 1) vastaajan nimi ja kotipaikka, 2) vastaajan asianajajan tai asiamiehen nimi ja se, missä ominaisuudessa hän toimii, 3) työjärjestyksen 44 artiklan 2 kohdassa mainitut tiedot (prosessiosoite tai sen hyväksyminen, että tiedoksiannot toimitetaan teknisellä tiedonsiirtovälineellä).
The precise wording of the form of order sought by the defendant in the decision of the Court must be specified either at the beginning or at the end of the defence.
Vastineen alussa tai lopussa on täsmällisesti ilmaistava se, minkä sisältöistä päätöstä (tuomiolauselmaa) yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelta halutaan (eli vastaajan vaatimukset).
Points 6, 8 and 9 above shall apply to the defence.
Edellä olevia 6, 8 ja 9 kohtaa sovelletaan myös vastineeseen.
Any fact alleged by the other party which is contested must be accurately indicated and the basis on which it is contested must be stated explicitly.
Jos vastapuolen käsitys tosiseikoista riitautetaan, tämä on tehtävä nimenomaisesti ja kyseiset tosiseikat on esitettävä täsmällisesti.
Annexes will be accepted only if they are accompanied by a schedule indicating, for each document annexed: 1. the number of the annex, 2. a short description of the document (e.g. 'letter'), followed by its date, author and addressee and its number of pages, 3. the page reference and paragraph number in the pleading where the document is mentioned and its relevance is described.
Liitteet hyväksytään vain, jos niistä esitetään samalla liiteluettelo. Liiteluettelossa on oltava jokaisen asiakirjan osalta seuraavat tiedot: 1) liitteen numero; 2) lyhyt kuvaus liitteestä ja tieto liitteen luonteesta (esim. "kirje" ja tieto sen päiväyksestä, laatijasta, vastaanottajasta ja liitteen sivujen lukumäärästä); 3) tieto kirjelmän siitä sivusta ja kappaleesta, jossa asiakirja on mainittu ja joka oikeuttaa asiakirjan esittämisen liitteenä.
An annex should also be numbered in such a way as to identity the pleading in which it is produced (thus, for example, Annex A.1, A.2, etc. in an application; Annex B.l, B.2, etc. in a defence; Annex C.l, C.2, etc. in a reply; Annex D.l, D.2, etc. in a rejoinder).
Liitteitä numeroitaessa olisi ilmoitettava se kirjelmä, jonka liitteenä asiakirja on (esim. A.l, A.2 jne. kannetta varten, B.l, B.2 jne. vastinetta varten, Cl, C2 jne. kantajan vastausta varten, D.l, D.2 jne. vastaajan vastausta varten).
Where a pleading contains more than 10 annexes, the schedule of annexes must be accompanied by an appendix identifying and setting out the relevant passages in each annex on which the party wishes to rely, save in the case of documents not exceeding three pages in length.
Jos kirjelmässä on yli kymmenen liitettä, liiteluettelon lisäksi tulisi esittää liitteiden otteista koostuva erillinen asiakirja, jossa yksilöidään ja toistetaan ne jokaisen liitteen merkitykselliset osat, joihin asianosainen haluaa tukeutua; tämä ei kuitenkaan koske asiakirjoja, joiden pituus ei ylitä kolmea sivua.
The actual annexes, as such, should follow the appendix in order, as per the numbering of the schedule.
Liitteiden otteista koostuvan asiakirjan jälkeen on esitettävä itse liitteet liiteluettelon mukaisessa järjestyksessä ja sen mukaan numeroituina.
Where, for the convenience of the Court, copies of judgments, legal writings or legislation are annexed to a pleading, they must be appended separately from the other annexes and must not be listed in the appendix of annexes.
Jos kirjelmän liitteenä halutaan toimittaa myös jäljennöksiä tuomioistuinratkaisuista, otteita oikeuskirjallisuudesta tai säädöksiä yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työskentelyn helpottamiseksi, nämä on erotettava muista liitteistä, eikä niistä oteta otteita edellä mainittuun otteista koostuvaan asiakirjaan.
Where annexes are documents which themselves contain annexes, they must be arranged and numbered in such a way as to avoid all possibility of confusion and should where necessary be separated by dividers.
Jos liitteissä itsessään on liitteitä, ne on numeroitava ja esitettävä niin, että kaikenlaiset sekaannukset vältetään, eli esimerkiksi käyttämällä välilehtiä.
Each reference in the text of the pleading to a document lodged must state the relevant annex number as given in the schedule of annexes and indicate the pleading with which the annex has been lodged, in the manner described at point IV.2 above.
Tiettyyn tuomioistuimelle esitettyyn asiakirjaan viitattaessa ilmoitetaan aina kyseisen liitteen numero, joka sisältyy liiteluetteloon, mukaan lukien tieto siitä kirjelmästä, johon kyseinen liite kuuluu, siten kuin edellä IV.2 kohdassa on esitetty.
V. LENGTH OF PLEADINGS
V Kirjelmien pituus
In the interests both of the parties themselves and of the proper administration of justice, pleadings must concentrate on essential matters and be as brief as possible.
Sekä asianosaisten edun että hyvän oikeudenhoidon edun mukaista on se, että kirjelmissä keskitytään olennaiseen ja että ne ovat mahdollisimman lyhyitä. Pitkät
Excessively lengthy pleadings complicate consideration of the case-file and are a prime cause of delay in the disposal of cases.
kirjelmät vaikeuttavat asian käsittelyä ja ovat keskeinen syy oikeusriitojen käsittelyaikojen pitkittymiseen.
Depending on the nature of the issues and the circumstances of the case, the maximum number of pages should not in principle exceed: 20-50 pages for the application and the defence, 10-25 pages for the reply and the rejoinder, 10-20 pages for an objection of inadmissibility and for observations thereon, 10-20 pages for statements in intervention.
20 50 sivua, jos kyse on kanteesta tai vastineesta, 10—25 sivua, jos kyse on kantajan tai vastaajan vastauksesta, 10-20 sivua, jos kyse on oikeudenkäyntiväitettä koskevasta erillisestä asiakirjasta ja sitä koskevista huomautuksista, 10—20 sivua, jos kyse on väliintulokirjelmästä.
Pleadings should wherever possible be shorter than the maxima indicated above.
On toivottavaa, ettei näitä enimmäispituuksia saavuteta.
In cases involving particularly complex legal or factual issues, those maxima may be exceeded.
Nämä rajat voidaan ylittää asioissa, joihin liittyvät oikeuskysymykset tai tosiseikat ovat erityisen monimutkaisia.
A party applying by separate document under Article 76a of the Rules of Procedure for a case to be decided by expedited procedure must briefly state the reasons for the special urgency of the case.
Asianosaisen, joka pyytää erillisellä asiakirjalla työjärjestyksen 76 a artiklan mukaisesti, että asia ratkaistaisiin nopeutetussa menettelyssä, on lyhyesti perusteltava, miksi asia on erityisen kiireellinen.
As the expedited procedure is largely oral, such an application will be granted only if the pleading (application or defence) of the party requesting expedition is confined to a summary of the pleas relied upon and where its annexes are limited in number.
Koska nopeutettu menettely on pääasiallisesti suullinen, edellä mainittu pyyntö otetaan huomioon ainoastaan, jos pyynnön esittävän asianosaisen kirjelmässä (kanteessa tai vastineessa) esitetään ainoastaan yhteenveto perusteista ja jos siinä on ainoastaan vähän liitteitä.
An application in respect of which expedited procedure is requested must not in principle (depending on the nature of the issues and the circumstances of the case) exceed a maximum of 10 to 25 pages.
Sellainen kannekirjelmä, jonka osalta kantaja pyytää asian ratkaisemista nopeutetussa menettelyssä, saisi periaatteessa olla enintään 10—25 sivua pitkä kyseisestä alasta ja asian olosuhteista riippuen.
It must be intelligible in itself, without necessitating reference to the application lodged in the main proceedings.
Sen on oltava itsessään ymmärrettävä niin, ettei siinä ole tarpeen viitata pääasian kanteeseen.
An application for suspension of operation or enforcement or for other interim measures must state, with the utmost concision, the subject-matter of the proceedings, the pleas of fact and law on which the main action is based (establishing a prima facie case on the merits in that action) and the circumstances giving rise to
Hakemuksessa, joka koskee täytäntöönpanon lykkäämistä tai muita välitoimia, on esitettävä erittäin lyhyesti ja tiiviisti kanteen kohde, tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja koskevat perusteet, joihin kanne pohjautuu ja joista ilmenee, että kanne on ensi näkemältä eli ilmeisesti perusteltu (fumus boni juris), sekä seikat, jotka osoittavat näiden toimien olevan kiireellisiä.
It must specify the measure(s) applied for. Sections III and IV above shall apply.
Edellä III ja IV luvussa esitettyä sovelletaan myös tältä osin.
Because an application for interim measures requires the existence of a prima facie case to be assessed for the purposes of a summary procedure, it must not, under any circumstances, set out in full the text of the application in the main proceedings.
Koska välitoimihakemuksen tarkoituksena on se, että summaarisessa menettelyssä voidaan arvioida, onko kanne ilmeisesti perusteltu, tässä hakemuksessa ei saa missään tapauksessa toistaa kokonaisuudessaan kanteen sisältöä.
In order that an application for interim measures may be dealt with urgently, the number of pages it contains must not in principle (depending on the nature of the issues and the circumstances of the case) exceed a maximum of between 10 and 25.
Jotta välitoimihakemus voitaisiin käsitellä kiireellisenä, hakemuksen enimmäispituus, jota ei periaatteessa saataisi ylittää, on kyseisestä alasta ja asian olosuhteista riippuen 10—25 sivua.
An application pursuant to Article 116(2) of the Rules of Procedure for the exclusion on grounds of confidentiality of any part of the contents of the case-file from the documents to be furnished to an intervener shall be made by a separate document.
Pyyntö siitä, että työjärjestyksen 116 artiklan 2 kohdan mukaisesti tiettyjä salaisia tai luottamuksellisia asiakirjojen osia ei toimiteta väliintulijalle, on tehtävä erillisellä asiakirjalla.
Such an application must be strictly limited to material which is genuinely confidential.
Luottamuksellista käsittelyä koskeva pyyntö on rajoitettava siihen, mikä on ehdottoman välttämätöntä.
It should usually be feasible to furnish a non-confidential version in which passages, words or figures have been deleted without harming the interest sought to be protected.
Näin on siksi, että kyseisiä etuja vaarantamatta on tavallisesti mahdollista antaa tiedoksi sellainen asiakirjan versio, joka ei ole luottamuksellinen eli josta on poistettu tietyt osat, sanat tai luvut.
An application which is inadequately detailed will not be considered.
Sellaista pyyntöä, joka ei ole riittävän täsmällinen, ei voida ottaa huomioon.
An application must accurately identify the particulars or passages to be excluded and briefly state the reasons for which each of those particulars or passages is regarded as confidential.
Pyynnössä on esitettävä täsmällisesti kyseiset seikat tai osat ja siinä on lyhyesti perusteltava, miksi kyseiset seikat tai osat ovat salaisia tai luottamuksellisia.
The application must be accompanied by a non-confidential version of each pleading or document concerned with the confidential material deleted.
Pyyntöön tulee ottaa liitteeksi kyseisestä kirjelmästä tai asiakirjasta sellainen versio, josta on poistettu pyynnössä tarkoitetut seikat tai osat.
Where a party, despite a request in that regard from the Registrar, fails to put an application for confidential treatment into proper form to enable it to be considered, all the procedural documents concerned will be furnished to the intervener in accordance with Article 116(2) of the Rules of Procedure.
Sellaista pyyntöä, jota ei ole saatettu menettelysääntöjen ja -ohjeiden mukaiseksi siitä huolimatta, että kirjaaja on tätä pyytänyt kyseiseltä asianosaiselta, ei voida asianmukaisesti käsitellä; tässä tapauksessa kaikki oikeudenkäyntiasiakirjat toimitetaan kokonaisuudessaan väliintulijalle työjärjestyksen 116 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
Original version: French Completed on 19.4.2002 Catalogue No: QD-AC-02-Oll-EN-C
Alkukieli: ranska Toimitustyö päättynyt: 19.4.2002 Luettelonumero: QD-AC-02-Oll-FI-C
22 to 26 April 2002 n° 12/02
Nro 12/02
Court of .Justice
Yhteisöjen tuomioistuin
Case C-443/99 Merck, Sharp & Dohme GmbH v Paranova Pharmazeutika Handels GmbH Approximation of laws 12
Asia C-443/99 Merck, Sharp & Dohme GmbH v. Paranova Pharmazeutika Handels GmbH Lainsäädännön lähentäminen SmithKline Beecham pic, Beecham Group pic, SmithKline & French Laboratories Ltd v. Dowelhurst Ltd Eli Lilly and Co. v. Dowelhurst Ltd Tavaroiden vapaa liikkuvuus
Case C-62/01 Ρ Anna Maria Campogrande ν Commission of the European Communities Staff Regulations of Officials
Asia C-62/01 Ρ Anna Maria Campogrande v. Euroopan yhteisöjen komissio Henkilöstösäännöt
The Wellcome Foundation Ltd v Dowelhurst Ltd
Tavaroiden vapaa liikkuvuus
Case C-52/00 17 Commission of the European Communities v French Republic Approximation of laws
Asia C-52/00 Euroopan yhteisöjen komissio v. Ranskan tasavalta Lainsäädännön lähentäminen
Beecham Group plc, SmithKline & French Laboratories Ltd v Page 2
Asia C-154/00 Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien
Case C-154/00 18 Commission of the European Communities ν Hellenic Republic Approximation of laws
RATKAISUEHDOTUKSET tasavalta Lainsäädännön lähentäminen
Case C-286/01 33 Commission of the European Communities ν French Republic
Medicina Asturiana SA Lainsäädännön lähentäminen
Joined Cases C-418/00 and C-419/00 19 Commission of the European Communities ν French Republic Fisheries Policy
Asia C-286/01 Euroopan yhteisöjen komissio v. Ranskan tasavalta
Case C-396/00 20 Commission of the European Communities ν Italian Republic Environment and consumers
Asia C-396/00 Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta Ympäristö ja kuluttajat
Case C-413/00 35 Commission of the European Communities ν Kingdom of the Netherlands
Asia C-413/00 60 Euroopan yhteisöjen komissio ν. Alankomaiden kuningaskunta
Case C-274/01 35 Commission of the European Communities ν Kingdom of Belgium
Asia C-274/01 Euroopan yhteisöjen komissio v. Belgian kuningaskunta
Case C-391/01 36 Commission of the European Communities ν Portuguese Republic
Asia C-391/01 Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta
Case C-377/99 36 Federal Republic of Germany ν Commission of the European Communities
Asia C-377/99 Saksan liittotasavalta v. Euroopan yhteisöjen komissio
Case C-323/00 Ρ 33 DSG Dradenauer Stahlgesellschaft mbH ν Commission of the European Communities Federal Republic of Germany United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland State aid
Euroopan unionin neuvosto Euroopan yhteisöjen komissio Amadeus Global Travel Distribution SA Liikenne
Case C-240/00 37 Commission of the European Communities ν Republic of Finland
Asia C-240/00 Euroopan yhteisöjen komissio ν. Suomen tasavalta
Joined Cases C-260/00, C-261/00, C262/00 and C-263/00 37 Lohmann GmbH & Co. KG e.a. ν Oberfinanzdirektion Koblenz 37
Yhdistetyt asiat C-260/00, C-261/00, C-262/00 ja C-263/00 62 Lohmann GmbH & Co. KG ym. v. Oberfinanzdirektion Koblenz 63
Case C-443/99 Merck, Sharp & Dohme GmbH v Paranova Pharmazeutika Handels GmbH Approximation of laws 23 April 2002
Asia C-443/99 Merck, Sharp & Dohme GmbH v. Paranova Pharmazeutika Handels GmbH Lainsäädännön lähentäminen 23 päivänä huhtikuuta 2002
Preliminary ruling (Trade marks — Directive 8911041EEC —Article 7(2) — Exhaustion of the rights conferred by the trade mark — Pharmaceutical products — Parallel importation —Repackaging of the trademarked product) (Full Court) the treatment of benign prostatic hyperplasia and are sold under the trade mark Proscar, a mark registered by the Merck group.
Ennakkoratkaisu Tavaramerkit - Direktiivi 89/104/ETY - Direktiivin 89/104/ETY 7 artiklan 2 kohta -Tavaramerkkioikeuden sammuminen — Lääkkeet — Rinnakkaistuonti — Tavaramerkillä varustetun lääkkeen uudelleen pakkaaminen (täysistunto) konsernin rekisteröimällä tavaramerkillä Proscar varustettuna.
By order of 5 November 1999, received at the Court on 22 November 1999, the Oberlandesgericht Wien (Higher Regional Court, Vienna) referred to the Court for a preliminary ruling under Article 234 EC a question on the interpretation of Article 7(2) of First Council Directive 89/104/EEC of 21 December 1988 to approximate the laws of the Member States relating to trade marks, as amended by the Agreement on the European Economic Area of 2 May 1992.
Oberlandesgericht Wien on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle 5.11.1999 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 22.11.1999, EY 234 artiklan nojalla ennakkoratkaisukysymyksen jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan talousalueesta 2 päivänä toukokuuta 1992 tehdyllä sopimuksella, 7 artiklan 2 kohdan tulkinnasta.
Paranova, whose sole shareholder is the Danish group Paranova A/S ('the Paranova group'), trades, like its parent company, in original pharmaceutical products and specialises in parallel importation.
Paranova, jonka ainoa yhtiömies on tanskalainen konserni Paranova A/S (jäljempänä Paranovakonserni), käy emoyhtiönsä tavoin kauppaa alkuperäisillä lääkkeillä, ja se on erikoistunut rinnakkaistuontiin.
It purchases pharmaceutical products in Member States where prices are comparatively low in order to sell them in other Member States where prices are higher, thus exploiting the price differences within the Community.
Paranova ostaa lääkkeitä niistä jäsenvaltioista, joissa hinnat ovat suhteellisen matalia, myydäkseen kyseisiä lääkkeitä muissa jäsenvaltioissa, joissa hinnat ovat korkeampia, hyödyntäen näin yhteisössä vallitsevia hintaeroja.
That question was raised in the context of proceedings between Merck, Sharp & Dohme GmbH ('Merck'), an Austrian company belonging to the pharmaceutical group Merck & Co. Inc. ('the Merck group'), established in the United States, and Paranova Pharmazeutika Handels GmbH ('Paranova') concerning the marketing in Austria of pharmaceutical products which were manufactured by the Merck group and were the subject of parallel importation by Paranova. The main proceedings and the question referred for preliminary ruling
Tämä kysymys on esitetty asiassa, jossa kantajana on itävaltalainen yhtiö Merck, Sharp & Dohme GmbH (jäljempänä Merck), joka kuuluu Merck & Co Inc -nimiseen lääkekonserniin (jäljempänä Merck-konserni), jonka kotipaikka on Yhdysvalloissa, ja vastaajana Paranova Pharmazeutika Handels GmbH (jäljempänä Paranova) ja jossa on kyse Merck-konserain tuottamien ja Paranovan rinnakkaistuontina tuomien lääkkeiden myynnistä Itävallassa. Pääasia ja ennakkoratkaisukysymys
On 23 November 1997, Paranova was authorised by the Austrian authorities to place on the Austrian market the pharmaceutical product Proscar imported in parallel from Spain.
Paranova sai 23.11.1997 Itävallan viranomaisilta luvan saattaa Itävallan markkinoille Proscarnimisen lääkkeen, joka tuodaan rinnakkaistuontina Espanjasta.
Following that authorisation, it purchased the pharmaceutical product in Spain and had it repackaged in Denmark by Paranova-Pack A/S, a company also belonging to the Paranova group.
Luvan saatuaan Paranova osti tätä lääkettä Espanjasta ja pakkautti sen uudelleen Tanskassa Paranova-Pack A/S:lla, joka myöskin kuuluu Paranovakonserniin.
The repackaging involved giving the product new outer packaging, namely a new box, and attaching to it new annexes translated into German, setting out the information and precautions for use.
Uudelleen pakkaamisessa tuotteeseen laitettiin uusi ulompi pakkaus eli uusi laatikko, ja tuotteeseen liitettiin uusia saksan kielelle käännettyjä liitteitä, jotka koskivat lääkkeen käyttötarkoituksia ja -tapoja.
The particulars required for marketing in Austria were also attached.
Tuotteeseen merkittiin myös tiedot, joita edellytettiin tuotteen saattamiseksi Itävallan markkinoille.
The packaging used in
Itävallassa, samoin kuin Espanjassakin, käytetyssä
Merck markets in Austria, in particular, pharmaceutical products which are intended for
Merck myy Itävallassa muun muassa lääkkeitä, jotka on tarkoitettu eturauhasen hyvälaatuisen liikakasvun hoitoon ja joita myydään Merck-
Austria contained, as in Spain, two blister strips of 14 tablets each.
pakkauksessa oli kaksi läpipainopakkausta, joissa kummassakin oli 14 tablettia.
Since it took the view that the resolution of the dispute depended on the interpretation of Community law, the Oberlandesgericht Wien decided to stay proceedings and to refer one question to the Court for a preliminary ruling:
Paranova haki 7.9.1999 tähän päätökseen muutosta ennakkoratkaisupyynnön esittäneeltä tuomioistuimelta.
On 15 July 1998, Paranova notified Merck of its intention to put on the market parallel imports of Proscar.
Paranova ilmoitti 15.7.1998 Merckille siitä, että tavaramerkillä Proscar varustettu lääke saatetaan markkinoille rinnakkaistuontina.
At its request, Merck received a sample of the repackaged product, enclosed with a letter of 22 July 1998 in which it was requested to make known any objections it might have.
Pyynnöstään Merck sai näytteen uudelleen pakatusta tuotteesta 22.7.1998 päivätyn sellaisen kirjeen liitteenä, jossa sitä kehotettiin esittämään mahdolliset vastaväitteensä.
By letter of 9 October 1997 to Paranova, the Austrian authorities, referring to Community case-law, drew attention to the decisive importance of the appearance of pharmaceutical products for compliance by patients with their treatment, which might be jeopardised if the packaging were over-stickered.
Paranovalle 9.10.1997 lähettämässään kirjeessä Itävallan viranomaiset korostivat yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntöön vedoten sitä, kuinka ratkaisevan tärkeä lääkkeiden ulkoasu on sen kannalta, että potilaat noudattavat lääkekuuria, jonka noudattaminen voisi vaarantua, jos pakkauksiin olisi kiinnitetty etikettejä.
By its question, the national court seeks essentially to ascertain whether a trade mark proprietor may oppose the repackaging, by a parallel importer and without its authorisation, of a pharmaceutical product bearing that trade mark on the ground that the repackaging is not necessary for the product to be able to be marketed in the importing State even if, without such repackaging, the marketability of the product would be jeopardised solely because a significant proportion of the consumers in that State is suspicious of pharmaceutical products clearly intended for the market of another State.
Kansallinen tuomioistuin tiedustelee kysymyksellään lähinnä sitä, voiko tavaramerkin haltija kieltää sen, että rinnakkaistuoja pakkaa kyseisellä tavaramerkillä varustetun lääkkeen uudelleen ilman tavaramerkin haltijan suostumusta, sillä perusteella, että uudelleen pakkaaminen ei ole välttämätöntä lääkkeen myymiseksi tuontijäsenvaltiossa, vaikka ilman tällaista uudelleen pakkaamista tuotteen menekkiä haittaisi jo se, että merkittävä osa kuluttajista tässä jäsenvaltiossa suhtautuu epäluuloisesti lääkkeisiin, jotka selvästikin on tarkoitettu jonkin toisen valtion markkinoille.
Merck opposed use of the trade mark Proscar by placing it on the packaging where the product is presented and sold in the Member State of origin in the same arrangement (number of tablets) as in Austria.
Merck on kieltänyt käyttämästä tavaramerkkiä Proscar siten, että kyseinen tavaramerkki kiinnitetään pakkaukseen, kun tuotetta tarjotaan ja myydään siinä jäsenvaltiossa, josta tuote on peräisin, (tablettien lukumäärän osalta) samassa kokoonpanossa kuin Itävallassa.
It claimed that that repackaging constituted unlawful interference with its trade mark rights.
Merck on väittänyt, että suoritettu uudelleen pakkaaminen merkitsee sellaista tavaramerkkiin perustuvien oikeuksien loukkaamista, jota ei voida hyväksyä.