natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Moreover, the possibility of taking legal action in respect of any conduct that would be contrary to the rights derived from a PDO is not reserved solely to the holder of that designation.
Lisäksi mahdollisuutta nostaa kanne kaikesta suojattuun alkuperänimitykseen perustuvia oikeuksia loukkaavasta toiminnasta ei ole varattu ainoastaan kyseisen nimityksen haltijalle.
That possibility is, on the contrary, open to competitors, business associations and consumer organisations.
Kanteen päinvastoin voivat nostaa myös kilpailijat, yritysten yhteenliittymät ja kuluttajajärjestöt.
The very large class of persons entitled to
Kanneoikeutettujen laaja piiri riittää Saksan
COMMISSION v GERMANY bring an action suffices to demonstrate that the provisions in force in the Federal Republic of Germany are not limited to enabling producers established in the region of origin of the product concerned to enforce their intellectual property rights.
KOMISSIO v. SAKSA liittotasavallan mukaan osoittamaan, että Saksan liittotasavallassa voimassa olevat säännökset eivät rajoitu siihen, että tuottajat, jotka ovat sijoittautuneet kyseisen tuotteen alkuperäalueella, voivat vaatia immateriaalioikeuksiensa kunnioittamista.
Those provisions establish a general and efficient system which makes it possible to prevent infringements of Article 13 of Regulation No 2081/92 and to punish them effectively by means of judicial decisions.
Näillä säännöksillä luodaan kattava ja tehokas järjestelmä, jolla voidaan estää asetuksen N:o 2081/92 13 artiklan rikkomiset ja jonka nojalla voidaan tehokkaasti määrätä näistä rikkomisista seuraamuksia tuomioistuimen ratkaisuilla.
By granting those civil law rights, the Federal Republic of Germany has taken all the measures necessary to guarantee full application of Article 13(1) of Regulation No 2081/92.
Myöntämällä edellä mainitut siviilioikeudelliset oikeudet Saksan liittotasavalta väittää toteuttaneensa kaikki toimenpiteet, jotka ovat välttämättömiä asetuksen N:o 2081/92 13 artiklan 1 kohdan täysimääräisen ja kattavan soveltamisen varmistamiseksi.
It is not necessary for the public authorities to take administrative action on their own initiative against infringements of that provision, and that is also not required under Articles 10 and 13 of the regulation.
Saksan liittotasavallan mukaan ei ole tarpeen, että viranomaiset viran puolesta määräävät yleisen järjestyksen pitoa koskevilla toimilla seuraamuksia tämän artiklan rikkomisesta, eikä kyseisen asetuksen 10 ja 13 artiklassa edes edellytetä sitä.
According to the Federal Republic of Germany, it follows from a comparison of the different language versions of Article 10(4) of Regulation No 2081/92 that, given the Italian origin of the PDO ‘Parmigiano Reggiano’, it is the Consorzio del formaggio Parmigiano Reggiano and not the German inspection structures which must ensure compliance with the specification for that designation when it is used.
Saksan liittotasavallan mukaan asetuksen N:o 2081/92 10 artiklan 4 kohdan eri kieliver -sioiden vertailusta ilmenee, että kun otetaan huomioon suojatun alkuperänimityksen ”Parmigiano Reggiano” italialainen alkuperä, kyseistä nimitystä koskevan eritelmän noudattamisen varmistaminen kuuluu Consorzio del formaggio Parmigiano Reggianolle eikä saksalaisille tarkastuksen rakenteille, kun kyseistä nimitystä käytetään.
According to the Federal Republic of Germany, while the Commission observes that the action taken by the Member State concerned against infringements of Article 13 of Regulation No 2081/92 must ensure not only the protection of private economic interests but also that of consumers, that does not stem from any particularity of the regulation of such a kind as to render insufficient — in contrast to the position regarding other intellectual property rights or regarding competition law — the system of protection of designations of origin by providing civil law remedies.
Tämän jäsenvaltion mukaan on niin, että vaikka komissio esittää, että sillä, että kyseinen jäsenvaltio määrää seuraamuksen asetuksen N:o 2081/92 13 artiklan rikkomisista, on taattava paitsi yksityisten taloudellisten etujen suoja niin myös kuluttajien suoja, tämä toteamus ei perustu mihinkään sellaiseen kyseisen asetuksen erityispiirteeseen, jonka perusteella alkuperänimitysten suojajärjestelmää, joka perustuu siviilioikeudellisten oikeussuojakeinojen käyttöönottoon, voitaisiin pitää riittämättömänä, toisin kuin muiden immateriaalioikeuksien tai kilpailun turvaamista koskevien säännösten osalta.
Finally, the Federal Republic of Germany contends that if, in Germany, use of the name ‘Parmesan’ for products which do not comply with the requirements of the specification for the PDO ‘Parmigiano Reggiano’ is not subject to proceedings brought on the authorities’ initiative or to criminal penalties, even supposing that such use infringes Article 13(1) of Regulation No 2081/92, that situation arises simply because of a decision not to use some penalties which the Member States may impose, but are not obliged to impose, in compliance with the current state of Community law.
Lopuksi Saksan liittotasavalta esittää, että vaikka Saksassa ei ryhdytä viran puolesta toimenpiteisiin tai määrätä rikosoikeudellisia seuraamuksia siitä, että nimitystä ”parmesan” käytetään tuotteista, jotka eivät vastaa suojattua alkuperänimitystä ”Parmigiano Reggiano” koskevan eritelmän vaatimuksia, on niin, että jos tämä käyttö ylipäätään merkitsee asetuksen N:o 2081/92 13 artiklan 1 kohdan rikkomista, tämä tilanne on yksinkertaisesti seurausta siitä, että on luovuttu seuraamusjärjestelmistä, joista jäsenvaltiot voivat mutta joista niiden ei ole pakko säätää yhteisön oikeuden nykytilassa.
It is not disputed that the German legal system provides legal instruments such as the legislative provisions mentioned in paragraph 63 above which are designed to ensure the effective protection of the rights which individuals derive from Regulation No 2081/92.
On kiistatonta, että Saksan oikeusjärjestyksessä on oikeudellisia instrumentteja, kuten tämän tuomion 63 kohdassa mainittuja säädöksiä, joilla pyritään varmistamaan niiden oikeuksien tehokas suoja, joita yksityisillä on asetuksen N:o 2081/92 perusteella.
It is also not disputed that the possibility of taking legal action against any conduct that might infringe the rights derived from a PDO is not reserved solely to the legitimate user of that designation.
On myös kiistatonta, että mahdollisuutta nostaa kanne kaikesta sellaisesta toiminnasta, jolla voidaan loukata suojattuun alkuperänimitykseen perustuvia oikeuksia, ei ole varattu yksinomaan kyseisen nimityksen lailliselle käyttäjälle.
It is, on the contrary, open to competitors, business associations and consumer organisations.
Tällaisen kanteen päinvastoin voivat nostaa kilpailijat, yritysten yhteenliittymät ja kuluttajajärjestöt.
In those circumstances, such legislation is capable of guaranteeing the protection of interests other than those of the producers of the goods protected by a PDO, in particular the interests of consumers.
Tällaisella lainsäädännöllä voidaan näin ollen taata muiden etujen kuin suojattuun alkuperänimitykseen oikeutettujen tuotteiden tuottajien etujen suoja, erityisesti kuluttajien etujen suoja.
At the hearing, the Federal Republic of Germany moreover pointed out that several cases concerning the use in Germany of the name ‘Parmesan’ are currently pending before the German courts, one of which was brought by the Consorzio del formaggio Parmigiano Reggiano.
Suullisessa käsittelyssä Saksan liittotasavalta on sitä paitsi ilmoittanut, että tällä hetkellä saksalaisissa tuomioistuimissa on vireillä asioita, joissa on kyse nimityksen ”parmesan” käytöstä Saksassa, ja yhden näistä asioista on pannut vireille Consorzio del formaggio Parmigiano Reggiano.
With regard to the Commission’s complaint concerning the obligation on the Member States to take on their own initiative the measures necessary to penalise infringements of Article 13(1) of that regulation, the following points must be made.
Komission väitteestä, joka koskee jäsenvaltioiden velvollisuutta toteuttaa omasta aloitteestaan toimenpiteet, jotka ovat tarpeen seuraamusten määräämiseksi kyseisen asetuksen 13 artiklan 1 kohdan rikkomisista, on esitettävä seuraavat huomautukset.
First of all, there is no such obligation under Article 10 of Regulation No 2081/92.
Tällainen velvollisuus ei ensinnäkään perustu asetuksen N:o 2081/92 10 artiklaan.
Nevertheless, Article 10(4) of Regulation No 2081/92, by providing that ‘[i]f a designated inspection authority and/or private body in a Member State establishes that an agricultural product or a foodstuff bearing a protected name of origin in that Member State does not meet the criteria of the specification, they shall take the steps necessary to ensure that this Regulation is complied with …’, indicates that the designated inspection authority and/or private body in a Member State is that of the Member State from which the PDO comes.
Kun asetuksen N:o 2081/92 10 artiklan 4 kohdassa säädetään, että ”jos jäsenvaltion nimetty valvontaviranomainen ja/tai yksityinen laitos toteaa, että maataloustuote tai elintarvike, jolla siinä jäsenvaltiossa on suojattu alkuperänimitys, ei täytä eritelmän vaatimuksia, sen on toteutettava aiheelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että tätä asetusta noudatetaan – –”, siitä kuitenkin ilmenee, että jäsenvaltion nimetty valvontaviranomainen ja/tai yksityinen laitos on sen jäsenvaltion nimetty valvontaviranomainen ja/tai yksityinen laitos, josta suojattu alkuperänimitys on peräisin.
The reference to the ‘producers or processors subject to their control’ in Article 10(3) of that regulation, like the producers’ right of access to the inspection system provided for in Article 10(6) and their obligation under Article 10(7) to bear the costs of the inspections, confirm that Article 10 of Regulation No 2081/92 concerns the obligations of the Member States from which the PDO comes.
Se, että kyseisen asetuksen 10 artiklan 3 kohdassa mainitaan ”niiden valvonnan alaiset tuottajat ja jalostajat”, samoin kuin se, että tuottajilla on kyseisen artiklan 6 kohdan mukaan oikeus päästä valvontajärjestelmään, ja tuottajien tämän saman artiklan 7 kohdassa säädetty velvollisuus vastata valvonnan kustannuksista vahvistavat, että asetuksen N:o 2081/92 10 artikla koskee niiden jäsenvaltioiden velvollisuuksia, joista suojattu alkuperänimitys on peräisin.
That interpretation is further reinforced by the provisions of Articles 4(2)(g) in conjunction with Article 5(3) and (4) of Regulation No 2081/92, which require that the application for registration includes the specification, that that application is addressed to the Member State in which the geographical area is located, and that the specification includes ‘details of the inspection structures provided for in Article 10’.
Tätä tulkintaa tukevat vielä asetuksen N:o 2081/92 4 artiklan 2 kohdan g alakohta ja 5 artiklan 3 ja 4 kohta, joista ilmenee, että rekisteröintihakemuksessa on oltava eritelmä, että hakemus on lähetettävä sille jäsenvaltiolle, jossa asianomainen maantieteellinen alue sijaitsee, ja että eritelmässä on oltava ”jäljempänä 10 artiklassa säädettyjä tarkastuksen rakenteita koskevat viittaukset”.
It follows that the inspection structures whose task it is to ensure compliance with the PDO specification are those of the Member State from which the PDO in question comes.
Tästä seuraa, että tarkastuksen rakenteet, joiden on huolehdittava suojattujen alkuperänimitysten eritelmien noudattamisen takaamisesta, ovat sen jäsenvaltion tarkastuksen rakenteet, josta kyseinen suojattu alkuperänimitys on peräisin.
The responsibility for monitoring compliance with the specification when the PDO ‘Parmigiano Reggiano’ is used therefore does not lie with the German inspection authorities.
Suojattua alkuperänimitystä ”Parmigiano Reggiano” käytettäessä eritelmän noudattamisen valvonta ei siis kuulu saksalaisille valvontaviranomaisille.
It is true that Article 13(1)(b) of Regulation No 2081/92 requires that registered names be protected against any ‘misuse, imitation or evocation, even if the true origin of the product is indicated or if the protected name is translated or accompanied by an expression such as “style”, “type”, “method”, “as produced in”, “imitation” or similar’.
Asetuksen N:o 2081/92 13 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tosin velvoitetaan suojaamaan rekisteröityjä nimityksiä kaikelta ”väärinkäytöltä, jäljittelyltä tai mielleyhtymiltä, vaikka tuotteen oikea alkuperä on merkitty tai vaikka suojattu nimi on käännetty tai siihen on liitetty ilmaisu kuten ’laatu’, ’tyyppi’, ’menetelmä’, ’tuotettu kuten’, ’jäljitelmä’ tai muu samankaltainen ilmaisu”.
Nevertheless, the Commission has not demonstrated that the Federal Republic of Germany has failed to comply with the obligations under Regulation No 2081/92, and it has not furnished proof that measures such as those referred to in paragraph 63 above were not taken or were not such as to protect the PDO ‘Parmigiano Reggiano’.
Komissio ei yhtäältä kuitenkaan ole näyttänyt, että Saksan liittotasavalta olisi laiminlyönyt asetukseen N:o 2081/92 perustuvat velvoitteet, eikä toisaalta esittänyt seikkoja, joista ilmenisi, että tämän tuomion 63 kohdassa mainittujen kaltaisia toimenpiteitä ei olisi toteutettu tai että niillä ei voitaisi suojata suojattua alkuperänimitystä ”Parmigiano Reggiano”.
In the light of all the foregoing, it must be held that the Commission has not established that, by formally refusing to proceed against the use on its territory of the name ‘Parmesan’ on the labelling of products which do not comply with the requirements of the specification for the PDO ‘Parmigiano Reggiano’, the Federal Republic of Germany has failed to fulfil its obligations under Article 13(1)(b) of Council Regulation (EEC) No 2081/92.
Kaiken edellä esitetyn perusteella on todettava, että komissio ei ole näyttänyt toteen, että Saksan liittotasavalta ei olisi noudattanut asetuksen N:o 2081/92 13 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se on nimenomaisesti kieltäytynyt määräämästä alueellaan seuraamuksia siitä, että nimitystä ”parmesan” käytetään sellaisten tuotteiden merkinnöissä, jotka eivät vastaa suojatun alkuperänimityksen ”Parmigiano Reggiano” eritelmässä tarkoitettuja vaatimuksia.
The action brought by the Commission must therefore be dismissed.
Komission kanne on tämän johdosta hylättävä.
Since the Federal Republic of Germany has applied for costs and the Commission has been unsuccessful in all its pleas, the Commission must be ordered to pay the costs.
Koska Saksan liittotasavalta on vaatinut komission velvoittamista korvaamaan oikeudenkäyntikulut ja koska komissio on hävinnyt asian, tämä on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
In accordance with Article 69(4), the Czech Republic, the Kingdom of Denmark, the Italian Republic and the Republic of Austria must bear their own costs.
Tämän saman artiklan 4 kohdan nojalla Tšekin tasavalta, Tanskan kuningaskunta, Italian tasavalta ja Itävallan tasavalta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
On those grounds, the Court (Grand Chamber) hereby:
Näillä perusteilla yhteisöjen tuomioistuin (suuri jaosto) on ratkaissut asian seuraavasti:
Case C-506/06
Asia C-506/06
(Reference for a preliminary ruling from the Oberster Gerichtshof (Austria))
(Oberster Gerichtshofin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö)
(Social policy — Directive 92/85/EEC — Measures to encourage improvements in the safety and health at work of pregnant workers and workers who have recently given birth or are breastfeeding — Meaning of ‘pregnant worker’ — Prohibition of dismissal of pregnant workers during the period from the beginning of their pregnancy to the end of the maternity leave — Woman dismissed where, at the date she was given notice of her dismissal, her ova had been fertilised in vitro, but not yet transferred to her uterus — Directive 76/207/EEC — Equal treatment for men and women — Woman undergoing in vitro fertilisation treatment — Prohibition of dismissal — Scope)
Sosiaalipolitiikka – Direktiivi 92/85/ETY – Toimenpiteet raskaana olevien ja äskettäin synnyttäneiden tai imettävien työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen kannustamiseksi työssä – Raskaana olevan työntekijän käsite – Kielto irtisanoa raskaana oleva työntekijä raskauden alkamisen ja äitiysloman päättymisen välisenä aikana – Työntekijä, joka on irtisanottu, vaikka hänen munasolunsa oli irtisanomisen ilmoittamisen ajankohtana hedelmöitetty koeputkessa, mutta niitä ei ollut vielä siirretty hänen kohtuunsa – Direktiivi 76/207/ETY – Miespuolisten ja naispuolisten työntekijöiden yhdenvertainen kohtelu – Työntekijä, joka on turvautunut koeputkihedelmöitykseen – Irtisanomiskielto – Ulottuvuus
Judgment of the Court (Grand Chamber), 26 February 2008 . . . . . . .
Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 26.2.2008 . . . . . . . . .
SUMMARY — CASE C-506/06
TIIVISTELMÄ – ASIA C-506/06
Social policy — Protection of the safety and health of workers — Pregnant workers and workers who have recently given birth or are breastfeeding — Directive 92/85
Sosiaalipolitiikka – Työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelu – Raskaana olevat, äskettäin synnyttäneet tai imettävät työntekijät – Direktiivi 92/85
Social policy — Male and female workers — Access to employment and working conditions — Equal treatment — Directive 76/207
Sosiaalipolitiikka – Miespuoliset ja naispuoliset työntekijät – Mahdollisuudet työhön ja työsuhteen ehdot – Yhdenvertainen kohtelu – Direktiivi 76/207
Directive 92/85 on the introduction of measures to encourage improvements in the safety and health at work of pregnant workers and workers who have recently given birth or are breastfeeding and, in particular, the prohibition of dismissal of pregnant workers provided for in Article 10(1) of that directive must be interpreted as not extending to a female worker who is undergoing in vitro fertilisation treatment where, on the date she is given notice of her dismissal, her ova have already been fertilised by her partner’s sperm cells, so that in vitro fertilised ova exist, but they have not yet been transferred into her uterus.
Toimenpiteistä raskaana olevien ja äskettäin synnyttäneiden tai imettävien työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen kannustamiseksi työssä annettua direktiiviä 92/85 ja erityisesti tämän direktiivin 10 artiklan 1 kohdassa säädettyä raskaana olevia työntekijöitä koskevaa irtisanomiskieltoa on tulkittava siten, että niitä ei sovelleta työntekijään, joka turvautuu koeputkihedelmöitykseen, kun hänen kumppaninsa siittiöt ovat irtisanomisajankohtana jo hedelmöittäneet hänen munasolunsa eli on olemassa koeputkessa hedelmöityneitä munasoluja, joita ei ole kuitenkaan vielä siirretty työntekijän kohtuun.
kept for an indeterminate period, with the national legislation in question in the case in question providing, in that regard, that the fertilised ova may be kept for a maximum period of 10 years.
Nimittäin ennen munasolujen siirtoa kyseessä olevan naisen kohtuun niitä voidaan tietyissä jäsenvaltioissa säilyttää eri pituisia aikoja, ja käsiteltävänä olevassa asiassa kyseessä olevassa kansallisessa lainsäädännössä säädetään tältä osin mahdollisuudesta säilyttää hedelmöityneitä munasoluja korkeintaan kymmenen vuoden ajan.
Therefore, applying the protection against dismissal laid down in Article 10 of Directive 92/85 in favour of a female worker before the transfer of the fertilised ova could have the effect of granting the benefit of that protection even where that transfer is postponed, for whatever reason, for a number of years or even where such transfer is definitively abandoned, the in vitro fertilisation having been carried out merely by way of precaution.
Näin ollen direktiivin 92/85 10 artiklan mukaisen irtisanomissuojan soveltaminen työntekijään ennen hedelmöityneiden munasolujen siirtoa voisi merkitä sitä, että tätä suojaa on mahdollista saada jopa silloin, kun siirtoa lykätään jostakin syystä useita vuosia, tai jopa silloin, kun tuollaisesta siirrosta on luovuttu lopullisesti ja kun koeputkihedelmöitys on tehty pelkästään varmuustoimenpiteenä.
In that regard, the protection established by Article 10 of Directive 92/85 cannot, for reasons connected with the principle of legal certainty, be extended to such a worker.
Tältä osin direktiivin 92/85 10 artiklassa säädettyä suojaa ei voida oikeusvarmuuden periaatteeseen liittyvistä syistä ulottaa tällaiseen työntekijään.
carrying out their work on account of the medical treatment they must receive, the treatment, consisting of a follicular puncture and the transfer to the woman’s uterus of the ova removed by way of that follicular puncture immediately after their fertilisation, directly affects only women. It follows that the dismissal of a female worker essentially because she is undergoing that important stage of in vitro fertilisation treatment constitutes direct discrimination on grounds of sex.
Miesten ja naisten tasaarvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä työoloissa annetun direktiivin 76/207 2 artiklan 1 kohdan ja 5 artiklan 1 kohdan vastaista on sellaisen työntekijän irtisanominen, joka on pääasian olosuhteiden kaltaisissa olosuhteissa koeputkihedelmöityshoidon myöhemmässä vaiheessa, eli hänelle on tehty follikkelipunktio mutta ei vielä koeputkessa hedelmöityneiden munasolujen välitöntä siirtoa kohtuun, edellyttäen, että osoitetaan, että irtisanominen perustuu pääasiassa siihen, että asianosainen turvautui tällaiseen hoitoon.
Articles 2(1) and 5(1) of Directive 76/207 on the implementation of the principle of equal treatment for men and women as regards access to employment, vocational training and promotion, and working conditions, preclude the dismissal of a female worker who is at an advanced stage of in vitro fertilisation treatment, that is, between the follicular puncture and the immediate transfer of the in vitro fertilised ova into her uterus, where it is established that the dismissal is essentially based on the fact that the woman has undergone such treatment.
Nimittäin vaikka molempia sukupuolia olevat työntekijät voivat olla väliaikaisesti estyneitä työskentelemästä lääketieteellisen hoidon vuoksi, johon heidän täytyy osallistua, sellaiset toimenpiteet, kuten follikkelipunktio ja tällä punktiolla kerättyjen munasolujen siirto välittömästi niiden hedelmöitymisen jälkeen naisen kohtuun, koskevat kuitenkin välittömästi vain naisia.
While it is true that workers of both sexes can be temporarily prevented from
Tästä seuraa, että työntekijän irtisanominen pääasiassa sillä perusteella, että hän osallistuu tähän olennaiseen koeputkihedelmöityksen vaiheeseen, merkitsee välitöntä sukupuoleen perustuvaa syrjintää.
OPINION OF MR RUIZ-JARABO — CASE C-506/06
JULKISASIAMIES RUIZ-JARABON RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-506/06
OPINION OF ADVOCATE GENERALRUIZ-JARABO COLOMER delivered on 27 November 2007 1
27 päivänä marraskuuta 2007 1
Most societies have tried to give special importance to the pregnant woman, both out of a desire to pay tribute to her and in order to protect her — and her child — against the bad omens and dangers associated with maternity.
Useimmissa yhteiskunnissa on haluttu asettaa raskaana oleva nainen etusijalle paitsi kunnianosoituksena häntä kohtaan myös siksi, että häntä – ja hänen lastaan – voitaisiin suojella pahoilta enteiltä ja äitiyden vaaroilta.
In his famous book Les rites de passage (Rites of Passage, published in 1909), the French ethnographer Arnold Van Gennep describes various rituals marking the changes experienced by human beings in primitive societies: pregnancy, birth, marriage and death. 3
Ranskalainen kansatieteilijä Arnold Van Gennep kuvaa tunnetussa teoksessaan Les rites de passage (julkaistu vuonna 1909) tiettyjä seremonioita, joilla primitiivisissä yhteiskunnissa juhlistetaan ihmisten kokemia muutoksia: raskautta, syntymää, avioitumista ja kuolemaa. 3