natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It therefore held that after that date the public subsidies in question were authorised only if the conditions laid down by that regulation were satisfied.
Se katsoi näin ollen, että kyseisen päivämäärän jälkeen kyseinen julkinen tuki oli sallittua ainoastaan siinä tapauksessa, että asetuksessa säädetyt edellytykset täytettiin.
Among those conditions was the need to impose public service obligations either by contract or by an act of the competent authorities.
Näihin edellytyksiin kuuluu vaatimus julkisen palvelun velvoitteiden asettamisesta joko sopimuksella tai toimivaltaisten viranomaisten toimenpitein.
Since the Landkreis of Stendal had neither concluded a contract with Altmark Trans nor adopted an administrative act in accordance with the provisions of the regulation, the Oberverwaltungsgericht considered that, from 1 January 1996, the Landkreis had no longer been authorised to subsidise Altmark Trans to operate the services covered by the licences granted.
Koska Landkreis Stendal ei ollut tehnyt Altmark Transin kanssa sopimusta eikä ollut toteuttanut hallintotointa kyseisen asetuksen säännösten mukaisesti, Oberverwaltungsgericht katsoi, ettei Landkreisilla ollut 1.1.1996 alkaen enää oikeutta antaa Altmark Transille tukea niiden palvelujen tuottamiseksi, joita sille myönnetyt toimiluvat koskivat.
The Bundesverwaltungsgericht considers that the provisions of Paragraph 8(4) of the PBefG raise the question whether the operation of urban, suburban or regional scheduled transport services which cannot be operated profitably on the basis of operating income and therefore necessarily depend on public subsidies may, in national law, be regarded as commercial, or whether it must be regarded as operation in the public interest.
Viimeksi mainittu katsoo, että PBefG.n 8 §:n 4 momentin säännösten perusteella voidaan kysyä, voidaanko sellaista kaupunki- tai esikaupunkilinjaliikenteen taikka alueelliseen linjaliikenteen harjoittamista, jota ei voida toteuttaa kannattavasti kyseisistä kuljetuksista saatujen maksujen turvin ja joka on näin ollen välttämättä riippuvainen julkisesta tuesta, pitää kansallisen oikeuden nojalla taloudellisesti itsenäisesti tuotettuna palveluna vai onko sitä välttämättä pidettävä julkisena palveluna.
Since it considered that, in the case before it, the extent of the Community rules was uncertain and that a preliminary ruling was needed for it to give judgment in the main proceedings, the Bundesverwaltungsgericht decided to stay the proceedings and refer a question to the Court for a preliminary ruling.
Koska Bundesverwaltungsgericht katsoo, että sen käsiteltäväksi saatetussa asiassa yhteisön oikeussääntöjen ulottuvuus on epäselvä ja että ennakkoratkaisu on tarpeellinen pääasian ratkaisemiseksi, se on päättänyt lykätä asian käsittelyä ja esittää EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimelle ennakkoratkaisukysymyksen.
The first point to examine is whether Regulation No 1191/69 is applicable to the transport services at issue in the main proceedings.
Aluksi on tutkittava, sovelletaanko asetusta N:o 1191/69 sellaisiin liikennepalveluihin, joista pääasiassa on kyse.
Only if that is not the case will the application of the general provisions of the Treaty on State aid to the subsidies at issue in the main proceedings have to be considered.
Ainoastaan, jos tähän vastataan kieltävästi, on tarpeen tutkia perustamissopimuksen valtiontukia koskevien yleisten määräysten soveltamista siihen tukeen, josta pääasiassa on kyse.
The third part of the national court's question should therefore be answered first
Näin ollen on asianmukaista vastata ensiksi ennakkoratkaisukysymyksen kolmanteen osaan.
The third part of the question referred for a preliminary ruling
Ennakkoratkaisukysymyksen kolmas osa
By the third part of the question referred for a preliminary ruling, the national court essentially asks whether Regulation No 1191/69, and more particularly the second subparagraph of Article 1(1) thereof, may be interpreted as allowing a Member State not to apply the regulation to the operation of urban, suburban or regional scheduled transport services which necessarily depend on public subsidies, and to limit its application to cases where the provision of an adequate transport service is not otherwise possible.
Ennakkoratkaisukysymyksen kolmannessa osassa kansallinen tuomioistuin kysyy, voidaanko asetusta N:o 1191/69 ja erityisesti sen 1 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa tulkita siten, että siinä annetaan jäsenvaltiolle oikeus olla soveltamatta kyseistä asetusta sellaisen julkisen kaupunki- tai esikaupunkilinjaliikenteen taikka alueellisen linjaliikenteen harjoittamiseen, joka on väistämättä riippuvaista julkisista tuista, ja soveltaa kyseistä asetusta ainoastaan sellaisiin tapauksiin, joissa ilman tukea riittävän liikennepalvelun tuottaminen ei ole mahdollista.
It is to be remembered that Regulation No 1191/69 establishes a system which the Member States must comply with when they consider imposing public service obligations on undertakings in the land transport sector.
On muistettava, että asetuksella N:o 1191/69 säädetään järjestelmästä, jota jäsenvaltiot ovat velvollisia noudattamaan silloin, kun ne aikovat asettaa julkisen palvelun velvoitteita maaliikenteen alalla.
However, Member States may, with respect to undertakings which operate urban, suburban or regional services, introduce a derogation from the provisions of Regulation No 1191/69, under the second paragraph of Article 1(1) of the regulation.
Jäsenvaltiot voivat kuitenkin asetuksen N:o 1191/69 1 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan nojalla säätää kyseisen asetuksen säännöksiin kohdistuvasta poikkeuksesta sellaisten yritysten osalta, jotka tuottavat kaupunki- tai esikaupnnkiliikenteen taikka alueellisen liikenteen palveluja.
The German legislature made general use of this derogation until 31 December 1995.
Saksan lainsäätäjä on käyttänyt tätä poikkeusta hyväkseen 31.12.1995 asti.
In those circumstances, it must be concluded that the amendment to the PBefG which took effect on 1 January 1996 contributes to the implementation of the objectives pursued by Regulation No 1191/69.
Tässä tilanteessa on katsottava, että 1.1.1996 voimaan tullut PBefG:n muutos tukee asetuksen N:o 1191/69 tavoitteiden toteutumista.
The German legislation thus came closer to the objectives pursued by that regulation.
Saksan lainsäädäntö on näin ollen siirtynyt lähemmäksi asetuksessa asetettuja tavoitteita.
It follows from those considerations that a Member State may legitimately, on the basis of the power to derogate provided for in the second subparagraph of Article 1(1) of Regulation No 1191/69, not only exclude urban, suburban or regional scheduled services completely from the scope of that regulation, but may also apply that derogation in a more limited way.
Edellä esitetystä seuraa, että jäsenvaltio voi lainmukaisesti asetuksen N:o 1191/69 1 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa säädetyn poikkeusmahdollisuuden perusteella paitsi sulkea kokonaan asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle kaupunki- tai esikaupunkiliikenteen taikka alueellisen liikenteen linjaliikennepalvelut myös soveltaa kyseistä poikkeusta rajallisemmin.
In other words, that provision in principle allows the German legislature to provide that, for transport services provided on a commercial basis, public service obligations may be imposed and subsidies granted without complying with the conditions and details of operation laid down in that regulation.
Kyseisessä säännöksessä annetaan toisin sanoen Saksan lainsäätäjälle lähtökohtainen mahdollisuus säätää, että taloudellisesti itsenäisesti toteutettujen liikennepalvelujen osalta voidaan asettaa julkisen palvelun velvoitteita ja myöntää tukia ilman, että kyseisessä asetuksessa säädettyjä edellytyksiä ja tarkempia ehtoja on noudatettava.
The national legislation must, however, clearly delimit the use made of that option of derogation, so as to make it possible to determine the situations in which the derogation applies and those in which Regulation No 1191/69 applies.
Kansallisessa lainsäädännössä on kuitenkin selvästi rajattava se, miten kyseistä poikkeusmahdollisuutta käytetään, jotta on mahdollista määritellä, missä tilanteessa kyseistä poikkeusta sovelletaan ja missä tilanteessa sovelletaan asetusta N:o 1191/69.
The order for reference contains a number of points which suggest that those requirements of clarity may not have been complied with in the present case.
Ennakkoratkaisupyyntö sisältää osoituksia siitä, että on aihetta epäillä, ettei tässä tapauksessa ole noudatettu kyseisiä selvyyttä koskevia vaatimuksia.
Thus according to the order for reference, first, the commercial system of operation may apply also to undertakings which need public subsidies to operate licensed transport services.
Ennakkoratkaisupyynnöstä ilmenee nimittäin, että taloudellista itsenäisyyttä koskevaa järjestelmää voidaan soveltaa myös sellaisiin yrityksiin, jotka tarvitsevat julkista tukea liikennepalveluja koskevien toimilupien hyödyntämiseksi.
The national court stated, second, that 'this right to choose, which was conferred on the operator by the legislature, [is] removed in practice in the case of scheduled services in local public transport which are largely in deficit the need for public subsidies automatically resulting in such services being classified as in the public interest'.
Kansallinen tuomioistuin on toisaalta todennut, että "kun kyse on kaupunki- tai esikaupunkiliikenteen taikka alueellisen liikenteen linjaliikennepalveluista, jotka ovat suurelta osin tappiollisia, tämä lainsäätäjän yritykselle tarjoama valintaoikeus sivuutetaan käytännössä, koska julkisten tukien välttämättömyydestä seuraa automaattisesti se, että palvelu kuuluu julkisen palvelun alaan".
It appears to follow from the above that licences for transport services which need public subsidies for their operation may be subject to either the commercial or the public interest rules. If that were indeed the case, the provisions of the national legislation concerned would not determine clearly and precisely the situations in which such licences fall within one or other category.
Edellä esitetystä tuntuisi seuraavan, että sellaiset liikennepalveluja koskevat toimiluvat, joiden hyödyntämiseen tarvitaan julkista tukea, voivat kuulua sekä taloudellista itsenäisyyttä koskevaan järjestelmään että julkisen palvelun järjestelmään.
In so far as Regulation No 1191/69 does not apply to commercial operations, any uncertainty as to the dividing line between that and operations in the public interest would extend also to the scope of that regulation in Germany.
Jos näin todellakin on, kyseessä olevassa kansallisessa lainsäädännössä ei määritellä selvästi ja täsmällisesti sitä, missä tilanteessa tällaiset toimiluvat kuuluvat mihinkin järjestelmään.
It is for the national court to ascertain whether the application by the German legislature of the derogation provided for in the second subparagraph of Article 1(1) of Regulation No 1191/69 satisfies the requirements of clarity and precision needed to comply with the principle of legal certainty.
Koska asetusta N:o 1191/69 ei sovelleta taloudellista itsenäisyyttä koskevaan järjestelmään, mahdollinen epävarmuus kyseisen järjestelmän rajaamisesta suhteessa julkisen palvelun järjestelmään ulottuu myös siihen, mikä kyseisen asetuksen soveltamisala Saksassa on.
It must further be stated that should the national court decide that the principle of legal certainty was not complied with in the main proceedings, it will have to consider that Regulation No 1191/69 is fully applicable in Germany, and thus applies also to commercial operations.
Kansallisen tuomioistuimen asiana on tarkistaa, vastaako tapa, jolla Saksan lainsäätäjä on soveltanut asetuksen N:o 1191/69 1 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa säädettyä poikkeusmahdollisuutta, oikeusvarmuuden periaatteen noudattamisen edellyttämiä selvyyden ja täsmällisyyden vaatimuksia.
Consequently, it is only to the extent that the national court concludes that Regulation No 1191/69 does not apply to commercial operations and that the use made by the German legislature of the option to derogate provided for by that regulation complies with the principle of legal certainty that it will have to
On vielä täsmennettävä, että niiltä osin kuin kansallinen tuomioistuin katsoo, että pääasiassa ei ole noudatettu oikeusvarmuuden periaatetta, sen on otettava huomioon, että asetusta N:o 1191/69 on sovellettava Saksassa täysimääräisesti ja että kyseistä asetusta sovelletaan näin ollen myös taloudellista itsenäisyyttä koskevaan järjestelmään.
consider whether the subsidies at issue in the main proceedings were granted in conformity with the provisions of the Treaty relating to State aid.
Kansallisen tuomioistuimen on näin ollen ainoastaan siinä tapauksessa, että se katsoo, ettei asetusta N:o 1191/69 sovelleta taloudellisesti itsenäisesti harjoitettua toimintaa koskevaan järjestelmään ja että Saksan lainsäätäjä on käyttänyt kyseisessä asetuksessa säädettyä poikkeusmahdollisuutta oikeusvarmuuden periaatteen mukaisella tavalla, tutkittava, onko pääasiassa kyseessä olevat tuet myönnetty perustamissopimuksen valtiontukea koskevien määräysten mukaisesti.
The first part of the question referred for a preliminary ruling
Ennakkoratkaisukysymyksen ensimmäinen osa
By the first part of the question referred for a preliminary ruling, the national court essentially asks whether subsidies intended to compensate for the deficit in operating an urban, suburban or regional public transport service come under Article 92(1) of the Treaty in all circumstances, or whether, having regard to the local or regional character of the transport services provided and, if appropriate, to the significance of the field of activity concerned, such subsidies are not liable to affect trade between Member States.
Ennakkoratkaisukysymyksen ensimmäisellä osalla kansallinen tuomioistuin haluaa selvittää, sovelletaanko tukiin, joiden tarkoituksena on kattaa kaupunki- tai esikaupunkiliikenteen taikka alueellisen liikenteen julkisen palvelun tappioita, kaikissa tilanteissa perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohtaa vai onko katsottava, että ottaen huomioon se, että tuotetut liikennepalvelut ovat paikallisia tai alueellisia, ja tarvittaessa myös kyseisen toiminnan merkitys tällaiset tuet eivät ole omiaan vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.
The second condition for the application of Article 92(1) of the Treaty, namely that the aid must be capable of affecting trade between Member States, does not depend on the local or regional character of the transport services supplied or on the scale of the field of activity concerned.
Perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdan toinen soveltamisedellytys, jonka mukaan tuen on oltava omiaan vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, ei näin ollen riipu siitä, ovatko tuotetut liikennepalvelut paikallisia tai alueellisia, tai siitä, kuinka merkittävää kyseinen toiminta on.
However, for a State measure to be able to come under Article 92(1) of the Treaty, it must also be capable of being regarded as an advantage conferred on the recipient undertaking.
Jotta valtion toimenpiteeseen voidaan soveltaa perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohtaa, sitä on kuitenkin myös voitava pitää toimenpiteen kohteena olevalle yritykselle myönnettynä etuna.
It follows from the judgments that, where a State measure must be regarded as compensation for the services provided by the recipient undertakings in order to discharge public service obligations, so that those undertakings do not enjoy a real financial advantage and the measure thus does not have the effect of putting them in a more favourable competitive position than the undertakings competing with them, such a measure is not caught by Article 92(1) of the Treaty.
Oikeuskäytännöstä seuraa, että siltä osin kuin valtion toimenpidettä on pidettävä korvauksena, joka on vastike edunsaajayritysten suorittamista sellaisista palveluista, jotka johtuvatjulkisen palvelun velvoitteiden täyttämisestä, siten, että kyseiset yritykset eivät todellisuudessa saa taloudellista etua ja että kyseinen toimenpide ei näin ollen aseta kyseisiä yrityksiä edullisempaan kilpailutilanteeseen suhteessa niiden kilpailijayrityksiin, tällaiseen toimenpiteeseen ei sovelleta perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohtaa.
However, for such compensation to escape classification as State aid in a particular case, a number of conditions must be satisfied.
Jotta tällaista korvausta ei tietyssä konkreettisessa tapauksessa luokiteltaisi valtiontueksi, tiettyjen edellytysten on kuitenkin täytyttävä.
In the main proceedings, the national court will therefore have to examine whether the public service obligations which were imposed on Altmark Trans are clear from the national legislation and/or the licences at issue in the main proceedings.
Kansallisen tuomioistuimen on näin ollen sen käsiteltäväksi saatetussa asiassa tutkittava, ilmenevätkö Altmark Transille asetetut julkisen palvelun velvoitteet selvästi mainitussa asiassa kyseessä olevasta kansallisesta lainsäädännöstä ja/tai toimiluvista.
Second, the parameters on the basis of which the compensation is calculated must be established in advance in an objective and transparent manner, to avoid it conferring an economic advantage which may favour the recipient undertaking over competing undertakings.
Toiseksi ne parametrit joiden perusteella korvaus lasketaan, on etukäteen vahvistettava objektiivisesti ja läpinäkyvästi, jotta vältettäisiin sellaisen taloudellisen edun sisältyminen korvaukseen, joka olisi omiaan suosimaan edunsaajayritystä suhteessa sen kilpailijayrityksiin.
Payment by a Member State of compensation for the loss incurred by an undertaking without the parameters of such compensation having been established beforehand, where it turns out after the event that the operation of certain services in connection with the discharge of public service obligations was not economically viable, therefore constitutes a financial measure which falls within the concept of State aid within the meaning of Article 92(1) of the Treaty.
Perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun valtiontuen käsitteen alaan kuuluu myös rahoituksellinen toimenpide, jolla jäsenvaltio korvaa yrityksen kärsimiä tappioita ilman, että tällaisen korvauksen parametrit on vahvistettu etukäteen, silloin kun jälkikäteen ilmenee, että tiettyjen palvelujen toteuttaminenjulkisen palvelun velvoitteiden täytäntöönpanemiseksi ei ole ollut taloudellisesti kannattavaa.
Compliance with such a condition is essential to ensure that the recipient undertaking is not given any advantage which distorts or threatens to distort competition by strengthening that undertaking's competitive position.
Tällaisen edellytyksen noudattaminen on välttämätöntä sen takaamiseksi, ettei edunsaajayritykselle
requirements, would have incurred in discharging those obligations, taking into account the relevant receipts and a reasonable profit for discharging the obligations.
myönnetä sellaista etua, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua vahvistamalla kyseisen yrityksen kilpailuasemaa.
It follows from the above considerations that, where public subsidies granted to undertakings expressly required to discharge public service obligations in order to compensate for the costs incurred in discharging those obligations comply with the conditions set out above, such subsidies do not fall within Article 92(1) of the Treaty.
Edellä esitetystä seuraa, että siltä osin kuin julkiset tuet, jotka myönnetään sellaisille yrityksille, joiden tehtäväksi on nimenomaisesti annettu julkisen palvelun velvoitteiden täyttäminen, ja joiden tarkoituksena on korvata kyseisten velvoitteiden täyttämisestä aiheutuneet kustannukset, vastaavat edellä mainittuja edellytyksiä, kyseisiin julkisiin tukiin ei sovelleta perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohtaa.
Conversely, a Sute measure which does not comply with one or more of those conditions must be regarded as State aid within the meaning of that provision.
Käänteisesti sellaista valtion toimenpidettä, joka ei vastaa yhtä tai useampaa mainituista edellytyksistä, on pidettävä kyseisessä määräyksessä tarkoitettuna valtiontukena.
The second part of the question referred for a preliminary ruling
Ennakkoratkaisukysymyksen toinen osa
By the second part of the question referred for a preliminary ruling, the national court essentially asks whether Article 77 of the Treaty may be applied to public subsidies which compensate for the additional costs incurred in discharging public service obligations without taking into account Regulation No 1191/69.
Ennakkoratkaisukysymyksen toisella osalla kansallinen tuomioistuin pyrkii selvittämään, voidaanko perustamissopimuksen 77 artiklaa soveltaa sellaisiin julkisiin tukiin, joilla korvataan julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisestä aiheutuneita lisäkustannuksia, ottamatta huomioon asetusta N:o 1191/69.
The Court observes that on 4 June 1970 the Council adopted Regulation (EEC) No 1107/70 on the granting of aids for transport by rail, road and inland waterway.
Yhteisöjen tuomioistuin toteaa, että neuvosto antoi 4.6.1970 tuen myöntämisestä rautatie-, maantie- ja sisävesiliikenteeseen asetuksen N:o 1107/70.
It follows that Member States are no longer authorised to rely on Article 77 of the Treaty outside the cases referred to in secondary Community legislation.
Tästä seuraa, ettei jäsenvaltioilla ole enää oikeutta vedota perustamissopimuksen 77 artiklaan muissa kuin yhteisön johdetussa oikeudessa tarkoitetuissa tapauksissa.
However, public subsidies intended to enable the operation of urban, suburban or regional scheduled transport services are not caught by that provision where such subsidies are to be regarded as compensation f or me services provided by the recipient undertakings in order to discharge public service obligations. For the purpose of applying that criterion, it is for the national court to ascertain that the following conditions are satisfied·
1) Julkisten palvelujen käsitteeseen rautatie-, maantie- ja sisävesiliikenteessä olennaisesti kuuluvia velvoitteita koskevista jäsenvaltioiden toimenpiteistä 26 päivänä kesäkuuta 1969 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1191/69, sellaisena kuin se on muutettuna 20.61991 annetutta neuvoston asetuksetta N:o 1893/91, ja erityisesti sen 1 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa on tulkittava siten, että siinä annetaan jäsenvaltiolle oikeus otta soveltamatta kyseistä asetusta julkisen kaupunki- tai esikaupunkilinjaliikenteen taikka alueellisen linjaliikenteen sellaiseen harjoittamiseen, joka on väistämättä riippuvaista julkisista tuista, ja soveltaa kyseistä asetusta ainoastaan sellaisiin tapauksiin, joissa Umon tukea riittävän liikennepalvelun tuottaminen à ole mahdollista, edellyttäen kuitenkin, että oikeusvarmuuden periaatetta noudatetaan asianmukaisesti.
— first, the recipient undertaking is actually required to discharge public service obligations and those obligations have been clearly defined;
2) EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdan (josta on muutettuna tullut EY 87 artiklan 1 kohta) soveltamisedellytys, jonka mukaan tuen on oltava omiaan