natgillin/translations-raw huggingface dataset:
These countries, most of which were once part of Yugoslavia, are turning to the European Union to speed up their economic reconstruction, improve their mutual relations, which have been scarred by ethnic and religious wars, and consolidate their democratic institutions.
Länsi-Balkanin maat, joista useimmat kuuluivat aiemmin Jugoslaviaan, näkevät Euroopan unionissa keinon vauhdittaa taloutensa rakenneuudistusta, parantaa etnisten ja uskonnollisten sotien runtelemia keskinäisiä suhteitaan sekä lujittaa demokraattisia instituutioitaan.
The EU gave status as ‘candidate country’ to the former Yugoslav Republic of Macedonia (FYROM) in November 2005.
EU myönsi marraskuussa 2005 ehdokasvaltion aseman entiselle Jugoslavian tasavallalle Makedonialle.
Other potential candidates include Albania, Bosnia and Herzegovina, Montenegro and Serbia.
Muita mahdollisia ehdokkaita ovat Albania, Bosnia ja Hertsegovina sekä Montenegro ja Serbia.
Bulgaria and Romania became candidates in 1995.
Bulgariasta ja Romaniasta tuli ehdokasmaita vuonna 1995.
The process took longer for these two countries than for the other 10, but they joined the EU on 1 January 2007, bringing the number of EU countries to 27.
Prosessi kesti näiden maiden osalta hieman pidempään kuin muiden kymmenen maan osalta: ne liittyivät unioniin 1. tammikuuta 2007. EU:n jäsenvaltioiden lukumäärä nousi näin 27:ään.
Legal requirements
II Jäsenyyden ehdot
During the years of negotiation, candidate countries receive EU aid so as to make it easier for them to catch up economically.
Ehdokasmaat saavat neuvotteluaikana EU:n tukea, jotta niiden on helpompi kuroa umpeen taloudellista kehityseroa.
For the enlargement of the 10 countries in 2004, this involved a package of €41 billion aimed mainly at funding structural projects to allow the newcomers to fulfil the obligations of membership.
Tuen määrä oli vuonna 2004 liittyneiden kymmenen maan osalta 41 miljardia euroa. Summalla rahoitettiin pääasiassa rakenteellisia hankkeita, joiden ansiosta uusien tulijoiden olisi helpompi täyttää jäsenyysvelvoitteet.
European integration has always been a political and economic process that is open to all European countries prepared to sign up to the founding treaties and take on board the full body of EU law.
a) Oikeudelliset vaatimukset Euroopan poliittinen ja taloudellinen yhdentymisprosessi on aina ollut avoin kaikille sellaisille Euroopan maille, jotka ovat valmiita allekirjoittamaan perustamissopimukset ja omaksumaan EU:n lainsäädännön kokonaisuudessaan.
According to Article 237 of the Treaty of Rome ‘any European state may apply to become a member of the Community’.
Rooman sopimuksen 237 artiklan mukaan ”jokainen Euroopan valtio voi hakea yhteisön jäsenyyttä”.
Article F of the Maastricht Treaty adds that the member states shall have ‘systems of government […] founded on the principles of democracy’.
Maastrichtin sopimuksen F artiklan mukaan jäsenvaltioilla on lisäksi oltava ”kansanvallan periaatteille” perustuva ”valtiollinen järjestelmä”.
The debates concerning ratification of the EU’s Constitutional Treaty that took place in most member countries showed that many Europeans had a number of concerns about the final borders of the European Union and even about its identity.
Useimmissa jäsenvaltioissa käydyt keskustelut EU:n perustuslakisopimuksen ratifioinnista osoittivat, että monia eurooppalaisia huolettaa kysymys Euroopan unionin lopullisista rajoista ja jopa sen identiteetistä.
There are no simple answers to these questions, particularly since each country views its geopolitical or
Näihin kysymyksiin ei ole yksinkertaista vastausta – etenkään kun jokaisella maalla on tietty näkemys omista geopoliittisista ja
In 1993, following requests from the former communist countries to join the Union, the European Council laid down three criteria they should fulfil so as to become members.
Kun entiset kommunistimaat olivat esittäneet hakemuksensa liittyä unioniin, Euroop-pa-neuvosto vahvisti vuonna 1993 kolme edellytystä, jotka niiden olisi täytettävä ennen jäsenyyden toteutumista.
By the time they join, new members must have:
Uusilla jäsenvaltioilla on liittymiseensä mennessä oltava
• stable institutions guaranteeing democracy, the rule of law, human rights and respect for and protection of minorities;
• vakaat kansalliset toimielimet, joiden avulla taataan demokratian, oikeusjärjestyksen ja ihmisoikeuksien noudattaminen sekä vähemmistöjen kunnioittaminen ja suojelu
• a functioning market economy and the capacity to cope with competitive pressure and market forces within the Union;
• toimiva markkinatalous ja niiden on pystyttävä selviytymään unionin sisäisestä kilpailupaineesta ja markkinavoimista
• the ability to take on the obligations of membership, including support for the aims of the Union.
• valmiudet noudattaa jäsenyysvelvoitteita ja tukea unionin kaikkia tavoitteita.
They must have a public administration capable of applying and managing EU laws in practice.
Niiden julkishallinnon on pystyttävä soveltamaan ja hallinnoimaan EU:n lainsäädäntöä käytännössä.
The ‘Pearl of the Adriatic’, Dubrovnik in Croatia.
Kroatialainen kaupunki Dubrovnik, ”Adrianmeren helmi” taloudellisista eduistaan.
The entry negotiations are carried out between each candidate country and the European Commission which represents the EU.
Baltian maat ja Puola kannattavat Ukrainan EU-jäsenyyttä.
Once these are concluded, the decision to allow a new country to join the EU must be taken unanimously by the existing member states meeting in the Council.
Turkin mahdollinen jäsenyys nostaa esiin kysymyksen eräiden Kaukasuksen maiden, kuten Armenian ja Georgian, asemasta.
The European Parliament must give its assent through a positive vote by an absolute majority of its members.
Liittymisneuvottelut käydään kunkin ehdokasmaan ja EU:n edustajana toimivan Euroopan komission välillä.
All accession treaties must then be ratified by the member states and the candidate countries in accordance with each country’s own constitutional procedures.
Kun neuvottelut on saatu päätökseen, uusi maa pääsee EU:njäseneksi vain, jos neuvostossa kokoontuvat jäsenvaltioiden edustajat puoltavat jäsenyyttä yksimielisesti.
The possible entry of Turkey will raise the question of the status of some countries in the Caucasus such as Georgia and Armenia.
Sen jälkeen jäsenvaltiot ja ehdokasmaat ratifioivat liittymissopimuksen omien perustuslaillisten menettelyjensä mukaan.
The first such agreements were with Croatia and the former Yugoslav Republic of Macedonia (FYROM).
Kroatian ja entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian kanssa.
They were followed by Albania.
Sen jälkeen vuorossa oli Albania.
Other potential candidates in this context are Bosnia and Herzegovina, Montenegro and Serbia.
Muita näissä puitteissa mahdollisia ehdokkaita ovat Bosnia ja Hertsegovina, Montenegro sekä Serbia.
The political situation in Belarus and the strategic position of Moldova still pose problems.
Valko-Venäjän poliittinen tilanne ja Moldovan strateginen asema aiheuttavat edelleen ongelmia.
It is clear that Russian membership would create unacceptable imbalances in the European Union, both politically and geographically.
On selvää, että Venäjän jäsenyys synnyttäisi Euroopan unioniin sekä poliittisesti että maantieteellisesti kestämättömän epätasapainon.
• Under its neighbourhood policy, the EU has trade and cooperation agreements with non-member countries in the southern Mediterranean and the southern Caucasus as well as with countries in eastern Europe whose future relationship with the European Union remains unclear.
• EU:lla on naapuruuspolitiikan puitteissa kauppa- ja yhteistyösopimukset Välimeren eteläpuolisten maiden ja Kaukasuksen eteläosien maiden kanssa sekä sellaisten Itä-Euroopan maiden kanssa, joiden mahdollinen tuleva suhde Euroopan unioniin ei vielä ole selvillä.
To go beyond this figure will require a new intergovernmental agreement on the relationships between the member states within the institutions.
Jos jäsenmäärä kasvaa tätä suuremmaksi, on tehtävä uusi hallitustenvälinen sopimus jäsenvaltioiden keskinäisistä suhteista yhteisön toimielimissä.
The ability of the Union to function in accordance with the fundamental principles of the Treaties (see Chapter 4: ‘How does the EU work?’) will be harder with more than 30 countries.
Unionin kyky toimia perussopimuksissa asetettujen perusperiaatteiden mukaisesti (katso luku 4 ”Miten Euroopan unioni toimii?”) vaikeutuu, jos jäsenvaltioita on yli 30.
The decision-making procedures would have to be thoroughly re-examined to avoid paralysis and allow the EU to retain the ability to act.
Päätöksentekomenettelyt on uudistettava perinpohjaisesti, jotta EU säilyttäisi toimintakykynsä.
Then there are sensitive issues like the use of the official languages.
Yksi ratkaistava asia on myös hankala kysymys virallisten kielten käytöstä.
Bulgarian and Romanian membership brought the number of official languages to 23.
Virallisten kielten määrä nousi 23:een Bulgarian ja Romanian liittymisen myötä.
EU enlargement must not make ordinary people feel that their national or regional identities are being diluted within a standardised EU.
EU:n laajentuminen ei saa antaa tavallisille kansalaisille sellaista tunnetta, että heidän kansallinen tai alueellinen identiteettinsä jää yhtenäistetyn EU:n jalkoihin.
The European Union has two parallel policies for handling its relations with neighbouring countries depending on whether they are on the current list of potential candidates or not.
Euroopan unionilla on kaksi rinnakkaista tapaa hoitaa naapurisuhteitaan riippuen siitä, voiko kyseinen valtio tämänhetkisen näkemyksen mukaan tulevaisuudessa mahdollisesti tulla unionin jäseneksi vai ei.
• Stabilisation and association agreements open up the possibility for a country to become a candidate for EU membership
• Vakaus- ja assosiaatiosopimukset antavat maalle mahdollisuuden hakea EU-jäsenyyttä neuvotteluprosessin päätyttyä.
• The Council of Ministers of the European Union, which represents the member states, is the EU’s main decision-taking body.
• Jäsenvaltioita edustava Euroopan unionin ministerineuvosto on EU:n toimielimistä se, jossa päätökset pääasiallisesti tehdään.
When it meets at Heads of State or Government level, it becomes the European Council whose role is to provide the EU with political impetus on key issues.
Kun neuvostoon kokoontuvat valtion- tai hallitusten päämiehet, sitä kutsutaan Eurooppa-neuvostoksi. Eurooppa-neuvoston tehtävänä on antaa EU:lle poliittinen sysäys keskeisissä käsiteltävänä olevissa asioissa.
• The European Parliament, which represents the people, shares legislative and budgetary power with the Council of the European Union.
• Euroopan parlamentti, joka edustaa kansaa, jakaa lainsäädäntä- ja budjettivallan Euroopan unionin neuvoston kanssa.
• The European Commission, which represents the common interest of the EU, is the main executive body.
• Euroopan komissio, joka ajaa EU:n yhteistä etua, on pääasiallinen täytäntöönpanoelin.
It has the right to propose legislation and ensures that EU policies are properly implemented.
Se tekee lainsäädäntöesityksiä ja valvoo, että EU:n politiikkaa harjoitetaan asianmukaisesti.
I. The decision-making triangle daily lives of EU citizens.
I Kolmiosainen päätöksentekojärjestelmä kutsuttua johdettua oikeutta, jolla on suora vaikutus Euroopan unionin kansalaisten jokapäiväiseen elämään.
The secondary legislation consists mainly of regulations, directives and recommendations adopted by the EU institutions.
Johdettu oikeus koostuu pääasiassa asetuksista, direktiiveistä ja suosituksista, jotka EU:n toimielimet ovat hyväksyneet.
The European Union is more than just a confederation of countries, but it is not a federal state.
Euroopan unioni on enemmän kuin pelkkä maiden yhteenliittymä, mutta se ei ole liittovaltio.
It is, in fact, a new type of structure that does not fall into any traditional legal category.
Se on itse asiassa täysin uudenlainen rakenne, joka ei sovi mihinkään perinteiseen oikeudelliseen määritelmään.
Its political system is historically unique and has been constantly evolving over more than 50 years.
Sen poliittinen järjestelmä on historiallisesti ainutlaatuinen, ja se on muuttunut jatkuvasti yli 50 vuoden ajan.
The Treaties (known as ‘primary’ legislation), are the basis for a large body of ‘secondary’ legislation which has a direct impact on the
Perussopimusten (niin kutsuttu primaarioikeus) pohjalta on laadittu laaja määrä niin
These laws, along with EU policies in general, are the result of decisions taken by the institutional triangle made up of the Council (representing national governments), the European Parliament (representing the people) and the European Commission (a body independent of EU governments that upholds the collective European interest).
Tämä lainsäädäntö, kuten yleensäkin EU:n politiikka, perustuu päätöksiin, joita tekevät nämä kolme toimielintä: neuvosto (jäsenvaltioiden hallitusten edustaja), Euroopan parlamentti (kansalaisten edustaja) ja Euroopan komissio (EU:n jäsenvaltioiden hallituksista riippumaton elin, joka puolustaa yhteistä eurooppalaista etua).
The Council of the European Union (also known as the Council of Ministers) is the EU’s main decision-making body.
Euroopan unionin neuvosto (tai ministerineuvosto) on EU:n toimielimistä se, jossa päätökset pääasiallisesti tehdään.
The EU member states take it in turns to hold the Council Presidency for a six-month period.
Jokainen EU-maa toimii vuorollaan puoli vuotta neuvoston puheenjohtajana.
Every Council meeting is attended by one minister from each EU country.
Kaikkiin neuvoston kokouksiin osallistuu yksi ministeri kustakin EU-maasta.
Which ministers attend a meeting depends on which topic is on the agenda: foreign affairs, agriculture, industry, transport, the environment, etc.
Osallistuva ministeri määräytyy sen mukaan, mitä aihepiiriä käsitellään: ulkoasioita, maataloutta, teollisuutta, liikennettä, ympäristöä jne.
The Council has legislative power, which it shares with the European Parliament under the ‘co-decision procedure’.
Neuvostolla on lainsäädäntävalta, jonka se jakaa Euroopan parlamentin kanssa niin kutsutussa yhteispäätösmenettelyssä.
In addition to this, the Council and the Parliament share equal responsibility for adopting the EU budget.
Lisäksi neuvostolla ja parlamentilla on yhtä suuri vastuu koko EU:n talousarvion hyväksymisestä.
The Council also concludes international agreements that have been negotiated by the Commission.
Neuvosto tekee myös Euroopan komission neuvottelemat kansainväliset sopimukset.
The European Parliament: his vote is your voice.
Euroopan parlamentti: hänen äänensä on sinun äänesi.
Number of votes for each country in the Council
Jäsenvaltioiden äänimäärät neuvostossa
Germany, France, Italy and the United Kingdom Spain and Poland Romania Netherlands Belgium, Czech Republic, Greece, Hungary and Portugal Austria, Bulgaria and Sweden Denmark, Ireland, Lithuania, Slovakia and Finland Estonia, Cyprus, Latvia, Luxembourg and Slovenia Malta
Saksa, Ranska, Italia ja Yhdistynyt kuningaskunta Espanja ja Puola Romania Alankomaat Belgia, Tˇsekki, Kreikka, Unkari ja Portugali Bulgaria, Itävalta ja Ruotsi Tanska, Irlanti, Liettua, Slovakia ja Suomi Viro, Kypros, Latvia, Luxemburg ja Slovenia Malta
A minimum of 255 votes out of 345 (73.9%) is required to reach a qualified majority.
Määräenemmistöpäätöksen aikaansaamiseksi tarvitaan vähintään 255 ääntä (73,9 %) yhteensä 345 äänestä.
• a majority of member states (in some cases two thirds) must approve the decision, and• any member state may ask for confirmation that the votes cast in favour represent at least 62% of the EU’s total population ters meeting in the Council of the European Union fail to agree.
• suurimman osan (joissakin tapauksissa kahden kolmasosan) jäsenvaltioista on hyväksyttävä päätös• mikä tahansa jäsenvaltio voi pyytää tarkistamaan, että puolesta annetut äänet vastaavat vähintään 62:ta prosenttia EU:n kokonaisväestöstä.
According to the Treaties, the Council has to take its decisions either by a simple majority vote, a ‘qualified majority’ vote or unanimously, depending on the subject to be decided.
Perussopimusten mukaan neuvoston on tehtävä päätökset joko enemmistöpäätöksenä niin kutsutulla määräenemmistöllä tai yksimielisesti riippuen käsiteltävästä aiheesta.
The European Council also deals with pressing international issues through the common foreign and security policy (CFSP), which is intended to allow the EU to speak with one voice on diplomatic questions.
Eurooppa-neuvosto käsittelee myös ajankohtaisia kansainvälisiä aiheita yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan puitteissa. Tavoitteena on, että EU voisi diplomaattisissa kysymyksissä esiintyä yhtenä rintamana.
The Council has to agree unanimously on important questions such as amending the Treaties, launching a new common policy or allowing a new country to join the Union.
Neuvoston on oltava yksimielinen tärkeissä kysymyksissä, esimerkiksi kun on kyse perussopimusten muuttamisesta, uuden yhteisen politiikan aloittamisesta tai uuden jäsenvaltion liittymisestä Euroopan unioniin.
The European Parliament is the elected body that represents the EU’s citizens.
Euroopan parlamentti valitaan vaaleilla, ja se edustaa EU:n kansalaisia.
It exercises political supervision over the EU’s activities and takes part in the legislative process.
Se harjoittaa EU:n toiminnan poliittista valvontaa ja ottaa osaa lainsäädäntäprosessiin.
Since 1979, members of the European Parliament (MEPs) have been directly elected, by universal suffrage, every five years.
Euroopan parlamentin jäsenet on valittu vuodesta 1979 suoralla kansanvaalilla viiden vuoden välein.
In most other cases, qualified majority voting is used.
Eurooppa-neuvosto kokoontuu pääsääntöisesti neljä kertaa vuodessa.
This means that a Council decision is adopted if a specified minimum number of votes are cast in its favour.
Sen puheenjohtajana toimii kulloinkin Euroopan unionin neuvoston puheenjohtajana toimivan maan päämies tai pääministeri.
The number of votes allocated to each EU country roughly reflects the size of its population.
Euroopan komission puheenjohtaja osallistuu kokoukseen täysivaltaisena jäsenenä.
The President of the European Commission attends as a full member.
Samalla se sai valtuudet sopia vaikeista
Number of seats in the European Parliament per country 2007–09
Euroopan parlamentin jäsenten määrä jäsenvaltioittain vuosina 2007–2009
The European Parliament normally holds its plenary sessions in Strasbourg and any additional sessions in Brussels.
Euroopan parlamentin täysistunnot pidetään yleensä Strasbourgissa ja ylimääräiset istunnot Brysselissä.
It has 20 committees which do the preparatory work for plenary sessions, and a number of political groups that usually meet in Brussels.
Parlamentilla on 20 valiokuntaa, joissa tehdään valmistelutyötä täysistuntoa varten, ja useita poliittisia ryhmiä, jotka pitävät kokouksensa useimmiten Brysselissä.
The General Secretariat is based in Luxembourg and Brussels.
Pääsihteeristö toimii Luxembourgissa ja Brysselissä.
The Parliament takes part in the legislative work of the EU at three levels:
Parlamentti osallistuu EU:n lainsäädäntätyöhön kolmella tasolla:
• Under the ‘cooperation’ procedure, introduced by the Single European Act in 1987, the European Parliament can give its opinion on draft directives and regulations proposed by the European Commission, which is asked to amend its proposals to take account of Parliament’s position.
• Yhteistoimintamenettelyssä, joka otettiin käyttöön Euroopan yhtenäisasiakirjalla vuonna 1987, Euroopan parlamentti voi antaa lausunnon Euroopan komission ehdottamista direktiivi- ja asetusluonnoksista, joihin komissio voi tehdä muutoksia parlamentin lausunnon huomioonottamiseksi.
• Since 1987, there has also been the ‘assent’ procedure, under which the European Parliament must give its assent to international agreements negotiated by the Commission and to any proposed enlargement of the European Union.
• Vuodesta 1987 on ollut käytössä myös hyväksyntämenettely, jonka mukaan Euroopan parlamentin on annettava puoltava lausunto komission neuvottelemista kansainvälisistä sopimuksista ja Euroopan unionin laajentumisehdotuksista.
Austria Belgium Bulgaria Cyprus Czech Republic Denmark Estonia Finland France Germany Greece Hungary Ireland Italy Latvia Lithuania Luxembourg Malta Netherlands Poland Portugal Romania Slovakia Slovenia Spain Sweden United Kingdom
Belgia Bulgaria Tˇsekki Tanska Saksa Viro Irlanti Kreikka Espanja Ranska Italia Kypros Latvia Liettua Luxemburg Unkari Malta Alankomaat Itävalta Puola Portugali Romania Slovenia Slovakia Suomi Ruotsi Yhdistynyt kuningaskunta
• The 1992 Treaty of Maastricht introduced the ‘co-decision’ procedure, which puts the Parliament on an equal footing with the Council when legislating on a whole series of important issues including the free movement of workers, the internal market, education, research, the environment, trans-
• Vuoden 1992 Maastrichtin sopimuksella otettiin käyttöön yhteispäätösmenettely, jossa parlamentti on samanarvoinen neuvoston kanssa säädettäessä useista tärkeistä asioista: työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta, sisämarkkinoista, koulutuksesta, tutkimuksesta, ympäristöstä, Euroopan laajuisista verkoista,
The political groups in the European Parliament
Euroopan parlamentin poliittiset ryhmät
Total : 785
Yhteensä 785
Situation in October 2006
Tilanne lokakuussa 2006
European networks, health, culture, consumer protection, etc.
täytäntöön jäsenvaltioissa.
The European Parliament has the power to throw out proposed legislation in these fields if an absolute majority of members of Parliament vote against the Council’s ‘common position’.
Jos näin ei tapahdu, komissio voi viedä asian Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen, jotta EU:n oikeutta noudatettaisiin.
which means that it must not take instructions from any national EU government.
terveydestä, kulttuurista, kuluttajansuojasta ym.
As ‘Guardian of the Treaties’, it has to ensure that the regulations and directives adopted by the Council and Parliament are being implemented in the member states.
Euroopan parlamentilla on valta hylätä ehdotettu lainsäädäntö näillä aloilla, jos ehdoton enemmistö parlamentin jäsenistä äänestää neuvoston niin kutsuttua yhteistä kantaa vastaan.
If they are not, the Commission can take the offending party to the Court of Justice to oblige it to comply with EU law.
Perustamissopimuksessa säädetään sovittelumenettelystä.
As the EU’s executive arm, the Commission implements the decisions taken by the Council in areas such as the common agricultural policy.
Komissio on EU:n toimeenpanoelin, joten se toteuttaa neuvoston tekemät päätökset esimerkiksi yhteisen maatalouspolitiikan alalla.
It has wide powers to manage the EU’s common policies, such as research and technology, overseas aid, regional development, etc.
Sillä on laajat valtuudet hallinnoida EU:n yhteisiä politiikkoja, esimerkiksi tutkimusta ja teknologiaa, kehitysapua sekä aluepolitiikkaa.
It also manages the budget for these policies.
Se hallinnoi myös niitä koskevia määrärahoja.
The European Parliament also shares, with the Council, equal responsibility for adopting the EU budget.
Euroopan parlamentilla on neuvoston kanssa myös yhtä suuri vastuu EU:n talousarvion hyväksymisestä.
The Parliament can reject the proposed budget, and it has already done so on several occasions.
Parlamentti voi hylätä ehdotetun talousarvion, ja se on näin tehnytkin useaan otteeseen.
When this happens, the entire budget procedure has to be re-started.
Kun näin tapahtuu, koko talousarviomenettely täytyy aloittaa kokonaan uudelleen.
The European Commission proposes the draft budget, which is then debated by the Council and the European Parliament.
Euroopan komissio tekee talousarvioehdotuksen, josta neuvosto ja Euroopan parlamentti keskustelevat.
Parliament has made full use of its budgetary powers to influence EU policymaking.
Parlamentti on käyttänyt tehokkaasti budjettivaltaansa vaikuttaakseen EU:n päätöksentekoon.
Last but not least, the European Parliament exercises democratic supervision over the Union.
Tärkeä Euroopan parlamentin tehtävä on myös toimia demokratian valvojana EU:ssa.
It has the power to dismiss the Commission by adopting a motion of censure.
Se voi hajottaa komission antamalla epäluottamuslauseen.