natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Member State measures in order to assess their conformity with fundamental rights. In his Opinion in Konstantinidis, Advocate General Jacobs expressed the view that any national of one Member State who pursues an economic activity in another Member State may, as a matter of Community law, invoke the protection of his fundamental rights:
Julkisasiamies Jacobs on katsonut asiassa Konstantinidis esittämässään ratkaisuehdotuksessa, että kuka tahansa jäsenvaltion kansalainen, joka harjoittaa taloudellista toimintaa toisessa jäsenvaltiossa, voi yhteisön oikeuden nojalla vedota perusoikeuksiensa suojeluun:
By its first question, the referring court seeks an interpretation of Article 10 of the ECHR and asks the Court of Justice to clarify the obligations that apply to the Member States by virtue of the right to freedom of expression and the corollary notion of pluralism of the media.
Kansallinen tuomioistuin pyytää ensimmäisellä kysymyksellään yhteisöjen tuomioistuinta tulkitsemaan Euroopan ihmisoikeussopimuksen 10 artiklaa ja selventämään jäsenvaltioiden velvoitteita, jotka johtuvat sananvapaudesta ja siitä seuraavasta tiedotusvälineiden moniarvoisuuden periaatteesta.
‘In my opinion, a Community national who goes to another Member State as a worker or selfemployed person … is entitled not just to pursue his trade or profession and to enjoy the same living and working conditions as nationals of the host State; he is in addition entitled to assume that, wherever he goes to earn his living in the European Community, he will be treated in accordance with a common code of fundamental values, in particular those laid down in the European Convention of Human Rights.
”Katson, että sen lisäksi, että yhteisön kansalaisella, joka siirtyy – – työntekijänä tai itsenäisenä ammatinharjoittajana toiseen jäsenvaltioon, on oikeus jatkaa ammattinsa tai elinkeinonsa harjoittamista sekä asua ja tehdä siellä työtä samoin edellytyksin kuin isäntämaan kansalaisetkin, työntekijä voi perustellusti olettaa, että meni hän ansaitsemaan elantoaan mihin tahansa Euroopan yhteisössä, häntä kohdellaan perusarvoja ja erityisesti Euroopan ihmisoikeussopimuksessa vahvistettuja perusarvoja koskevan yhteisen säännöstön mukaisesti.
In other words, he is entitled to say “civis europeus sum” and to invoke that status in order to oppose any violation of his fundamental rights.’ 12
Hän voi toisin sanoen todeta ’civis europeus sum’ [olen Euroopan kansalainen] ja vedota tähän asemaansa perusoikeuksiensa loukkaamista vastaan.” 12
Respect for freedom of expression constitutes a principle on which the European Union is founded.
Sananvapauden kunnioittaminen on Euroopan unionin perusperiaate.
However, that does not automatically mean that the Court of Justice has jurisdiction to examine whether a Member State has violated the right to freedom of expression.
Tämä ei kuitenkaan automaattisesti merkitse, että yhteisöjen tuomioistuimella on toimivalta tutkia, onko jäsenvaltio loukannut sananvapauden oikeutta.
As the Court has held on numerous occasions, it only has power to examine the compatibility with fundamental rights of national rules which fall within the scope of Community law. 11
Kuten yhteisöjen tuomioistuin on useaan otteeseen todennut, se on toimivaltainen tutkimaan ainoastaan, ovatko yhteisön oikeuden alaisuuteen kuuluvat kansalliset säädökset yhteensopivia perusoikeuksien kanssa. 11
Arguments have been made in the past to extend the role of the Court in reviewing
Aikaisemmin on esitetty vaatimuksia siitä, että yhteisöjen tuomioistuimen toimivaltaa tutkia jäsenvaltioiden toimenpiteiden
The Court, however, did not follow this suggestion.
Yhteisöjen tuomioistuin ei kuitenkaan seurannut julkisasiamiehen näkemystä.
In other words, the Court did not endorse the view that any violation, by the host State, of a fundamental right of a national from another Member State may hamper the exercise of the right to free movement.
Toisin sanoen yhteisöjen tuomioistuin ei hyväksynyt näkemystä siitä, että isäntä -valtion minkä tahansa toisen jäsenvaltion kansalaisen perusoikeuden loukkaaminen voi
CENTRO EUROPA 7 that the Court reverse its long-established viewpoint in this matter, I believe that the time is ripe to introduce a refinement into this line of case-law.
Vaikka en aio ehdottaa yhteisöjen tuomioistuimelle, että se muuttaisi tätä hyvin vakiintunutta kantaansa, on mielestäni aika jalostaa kyseessä olevaa oikeuskäytäntöä.
In that sense, the very existence of the European Union is predicated on respect for fundamental rights.
Tässä mielessä koko Euroopan unionin olemassaolo perustuu perusoikeuksien kunnioittamiseen.
Protection of the ‘common code’ of fundamental rights accordingly constitutes an existential requirement for the EU legal order.
Yhteisön oikeusjärjestyksen keskeisenä vaatimuksena on näin ollen perusoikeuksia koskevan ”yhteisen säännöstön” suojeleminen.
Since the adoption of the Treaty of Amsterdam, respect for fundamental rights is a formal legal requirement for membership of the European Union.
Amsterdamin sopimuksen hyväksymisen jälkeen perusoikeuksien kunnioittamisesta tuli virallisesti yksi Euroopan unionin jäsenyyden oikeudellisista edellytyksistä.
13Article 6 EU, as amended by that Treaty, now firmly proclaims that the Union is founded on the principles of liberty, democracy, respect for human rights and fundamental freedoms, and the rule of law, principles which are common to the Member States.
13 EU 6 artiklassa, sellaisena kuin se on muutettuna tällä sopimuksella, todetaan nyt virallisesti, että Euroopan unioni perustuu jäsenvaltioille yhteisiin vapauden, kansanvallan, ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittamisen sekä oikeusvaltion periaatteisiin.
Article 7 EU sets out a mechanism for imposing sanctions on a Member State where there is a clear risk of a serious breach of those principles, thus confirming that respect for fundamental rights is an indispensable condition of EU membership.
EU 7 artiklassa määrätään seuraamusjärjestelmästä, jota sovelletaan jäsenvaltioon, kun on olemassa selvä vaara, että näitä periaatteita loukataan vakavasti, mikä vahvistaa sen, että perusoikeuksien kunnioittaminen on EU:n jäsenyyden ehdoton edellytys.
Against this background, the Court fulfils its function of ensuring the observance, by the Member States, of fundamental rights as general principles of law.
Tätä taustaa vasten yhteisöjen tuomioistuin täyttää tehtävänsä varmistamalla, että jäsenvaltiot noudattavat perusoikeuksia ja yleisiä oikeusperiaatteita.
14 In this respect, a distinction must be drawn between, on the one hand, jurisdiction to review any national measure in the light of fundamental rights and, on the other hand, jurisdiction to examine whether Member States provide the necessary level of protection in relation to fundamental rights in order to be able adequately to fulfil their other obligations as members of the Union.
14Tässä yhteydessä toisistaan on erotettava toimivalta, joka koskee kansallisen toimenpiteen arvioimista perusoikeuksien valossa, ja toimivalta arvioida sitä, tarjoaako jäsenvaltio riittävän perusoikeuksien suojan siten, että se täyttää asianmukaisesti muut Euroopan unionin jäsenyydestä johtuvat velvoitteensa.
The first type of review does not yet exist and is not within the Union’s current competences.
Ensimmäisen tyypin arviointeja ei toistaiseksi vielä tehdä, eivätkä ne kuulu Euroopan unionin nykyiseen toimivaltaan.
However, the second type of review flows logically from the nature of the process of European integration.
Toisen tyypin arviointi voidaan kuitenkin johtaa loogisesti Euroopan yhdentymisprosessin luonteesta.
It serves to guarantee that the basic conditions are in place for the proper functioning of the EU legal order and for the effective exercise of many of the rights granted to European citizens.
Sen avulla on tarkoitus varmistaa, että perusedellytykset EU:n oikeusjärjestyksen asianmukaiselle toiminnalle ja Euroopan unionin kansalaisille myönnet-
Certainly, these provisions do not aim to extend the scope of application of fundamental rights, as a matter of EU law, to any Member State measure.
Näillä määräyksillä ei luonnollisesti ole tarkoitus laajentaa perusoikeuksien soveltamisalaa yhteisön oikeudessa koskemaan jäsenvaltion toimenpiteitä.
Yet, it cannot be denied that they give expression to the profound conviction that respect for fundamental rights is intrinsic in the EU legal order and that, without it, common action by and for the peoples of Europe would be unworthy
Ei kuitenkaan voida kieltää, että ne ilmentävät syvää vakaumusta siitä, että perusoikeuksien kunnioittaminen on osa Euroopan unionin oikeusjärjestystä ja että ilman sitä Euroopan unionin kansalaisten yhteiset
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-380/05 the same as the degree of protection of fundamental rights at the level of the European Union, there must be some measure of equivalence in order to ensure that the law of the Union can operate effectively within the national legal order.
JULKISASIAMIES POIARES MADURON RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-380/05 tyjen lukuisten oikeuksien tehokkaalle käytölle ovat olemassa. Vaikka perusoikeuksien suojelun tason ei täydy olla jäsenvaltioissa täsmälleen sama kuin Euroopan unionissa, tasojen on vastattava jossain määrin toi siaan, jotta voidaan varmistaa yhteisön oikeuden tehokas täytäntöönpano kansallisessa oikeusjärjestyksessä.
as the protection of fundamental rights in a Member State is not gravely inadequate in that sense, I believe the Court should review national measures for their conformity with fundamental rights only when these measures come within the scope of application of the Court’s jurisdiction as defined in its caselaw to date. 15
Niin kauan kuin perusoikeuksien suojelu jossakin jäsenvaltiossa ei ole tällä tavoin vakavasti puutteellista, yhteisöjen tuomioistuimen olisi mielestäni tutkittava kansallisten toimenpiteiden yhteensopivuutta perusoikeuksien kanssa ainoastaan, kun kyseessä olevat toimenpiteet kuuluvat yhteisöjen tuomioistuimen tuomiovallan piiriin sellaisena kuin se on määritelty sen tähänastisessa oikeuskäytännössä. 15
As to the present case, I propose that the Court remain faithful to its conventional approach.
Nyt esillä olevan asian osalta kehotan yhteisöjen tuomioistuinta noudattamaan tavanomaista lähestymistapaansa.
This is not to say that the first question asked by the national court, as regards the right to freedom of expression, is devoid of relevance.
Tämä ei tarkoita, että kansallisen tuomioistuimen esittämä ensimmäinen, sananvapautta koskeva kysymys olisi merkityksetön.
However, as we shall see, its relevance is auxiliary to the issue whether there has been a restriction of free movement.
Kuten jäljempänä kuitenkin havaitaan, sen merkitys on toissijainen sen kysymyksen kannalta, onko vapaata liikkuvuutta rajoitettu.
The scenario may seem unlikely at first sight, but I do not discount, offhand, the idea that a serious and persistent breach of fundamental rights might occur in a Member State, making it impossible for that State to comply with many of its EU obligations and effectively limiting the possibility for individuals to benefit fully from the rights granted to them by EU law.
Vaikka seuraava skenaario saattaa vaikuttaa ensi kuulemalta epätodennäköiseltä, en hylkää suoralta kädeltä ajatusta siitä, että jäsenvaltiossa voi ilmetä sellaisia vakavia ja jatkuvia perusoikeuksien loukkauksia, joiden vuoksi kyseessä oleva jäsenvaltio ei pysty noudattamaan lukuisia EU:n jäsenyydestä johtuvia velvoitteitaan ja joiden vuoksi kansalaiset eivät pysty täysimääräisesti hyödyntämään yhteisön oikeudessa heille myönnettyjä oikeuksia.
For instance, it would be difficult to envisage citizens of the Union exercising their rights of free movement in a Member State where there are systemic shortcomings in the protection of fundamental rights.
Olisi esimerkiksi vaikeaa kuvitella Euroopan unionin kansalaisten käyttävän oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen jäsenvaltiossa, jossa perusoikeuksien suojelussa on järjestelmällisiä puutteita.
Such systemic shortcomings would, in effect, amount to a violation of the rules on free movement.
Tällaiset järjestelmälliset puutteet merkitsisivät tosiasiassa vapaata liikkuvuutta koskevien määräysten rikkomista.
III — Rephrasing the questions referred for a preliminary ruling
III Ennakkoratkaisukysymysten tarkastelu
This brings us to the other questions asked by the national court. Unfortunately,
Tämän jälkeen päästään tarkastelemaan kansallisen tuomioistuimen esittämiä muita
My suggestion is not that any violation of fundamental rights within the meaning of Article 6(2) EU constitutes, of itself, an infringement of the rules on free movement.
Katson, ettei mikä tahansa EU 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu perusoikeuksien loukkaaminen merkitse yksinään vapaata liikkuvuutta koskevien määräysten rikkomista.
Only serious and persistent violations which highlight a problem of systemic nature in the protection of fundamental rights in the Member State at issue, would, in my view, qualify as violations of the rules on free movement, by virtue of the direct threat they would pose to the transnational dimension of European citizenship and to the integrity of the EU legal order. However, so long
Ainoastaan vakavat ja jatkuvat loukkaukset, jotka korostavat kyseessä olevassa jäsenvaltiossa perusoikeuksien suojelua koskevien ongelmien järjestelmällistä luonnetta,
Another part of the request for a preliminary ruling is inadmissible for a different reason.
Osaa ennakkoratkaisupyynnöstä ei voida ottaa tutkittavaksi muusta syystä.
In the context of the preliminary ruling procedure, it is important that the referring court defines the factual circumstances of the questions it asks, so that the Court of Justice can give a useful interpretation of the relevant provisions of Community law.
Ennakkoratkaisumenettelyssä on tärkeää, että ennakkoratkaisua pyytävä tuomioistuin esittää esittämiinsä kysymyksiin liittyvät tosiseikat siten, että yhteisöjen tuomioistuin voi antaa hyödyllisen tulkinnan asiaa koskevista yhteisön oikeuden määräyksistä ja säännöksistä.
18As the Court held in Telemarsica- the way in which those questions are formulated is problematic in several respects.
19 kysymyksiä. Valitettavasti kysymykset on muotoiltu monin tavoin ongelmallisesti.
First of all, the referring court essentially asks the Court of Justice to determine the compatibility of national legislation with Community law.
Ensinnäkin ennakkoratkaisupyynnön esittänyt tuomioistuin pyytää yhteisöjen tuomioistuinta määrittämään, onko kansallinen lainsäädäntö yhteensopivaa yhteisön oikeuden kanssa.
Yet, under the preliminary ruling procedure, it is not the task of the Court to do so.
Ennakkoratkaisumenettelyssä tämä ei kuitenkaan ole yhteisöjen tuomioistuimen tehtävä.
Its role is confined to providing an interpretation of the relevant provisions of Community law.
Yhteisöjen tuomioistuimen rooli rajoittuu yhteisön oikeuden relevanttien määräysten ja säännösten tulkintaan.
It is up to the referring court to determine if its national law is compatible with those provisions.
Ennakkoratkaisukysymyksen esittäneen tuomioistuimen tehtävä on määrittää, onko sen kansallinen lainsäädäntö yhteensopivaa kyseessä olevien määräysten ja säännösten kanssa. 16
It would seem that, where the referring court asks, by its second question, for an interpretation of the Treaty rules on competition, it does so primarily with a view to Article 86(1) EC, read in conjunction with Article 82 EC.
Vaikuttaa siltä, että kansallinen tuomioistuin pyytää toisella kysymyksellään perustamissopimuksen kilpailumääräysten tulkintaa ensisijaisesti EY 86 artiklan 1 kohdan, luettuna yhdessä EY 82 artiklan kanssa, perusteella.
According to the Court’s caselaw, a Member State infringes the prohibitions laid down by those two provisions where it confers special or exclusive rights on an undertaking that ‘merely by exercising [those rights], is led to abuse its dominant position or where such rights are liable to create a situation in which that undertaking is led to commit such abuses.’ 20However, the order for reference does not contain any indication regarding, in particular, the defi-
Yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan jäsenvaltio rikkoo näihin kahteen määräykseen sisältyviä kieltoja, jos se myöntää erityis- tai yksinoikeuksia yritykselle, joka ”syyllistyy määräävän markkina-aseman väärinkäyttöön pelkästään käyttämällä sille myönnettyjä erityis- tai yksinoikeuksia tai jos nämä oikeudet ovat omiaan johtamaan tilanteeseen, jossa yritys käyttää asemaansa tällä tavoin väärin”. 20
The questions of the Consiglio di Stato touch upon various aspects of the Italian legislation.
Consiglio di Staton esittämät kysymykset koskevat monenlaisia Italian lainsäädännön näkökohtia.
However, it would be inappropriate for the Court to deal with questions of Community law that are not necessary to resolve the dispute in the main proceedings.
Yhteisöjen tuomioistuimen olisi kuitenkin epäasianmukaista tutkia yhteisön oikeutta koskevia kysymyksiä, jotka eivät ole välttämättömiä pääasian ratkaisemisen kannalta.
The Court has held that such questions are inadmissible.
Yhteisöjen tuomioistuin on todennut, etteivät tällaisten kysymysten tutkittavaksi ottamisen edellytykset täyty.
17In conformity with that caselaw, I shall not deal with the referring court’s questions pertaining to the eligibility criteria for obtaining rights for digital television and the new definition, under the Gasparri Law, of the relevant broadcasting market.
17Tämän oikeuskäytännön mukaisesti en käsittele kansallisen tuomioistuimen esittämiä kysymyksiä, jotka koskevat digitaalitelevisio-oikeuksien saantia koskevia valintakriteerejä ja Gasparri-lain mukaista uutta määritelmää merkityksellisistä lähetysmarkkinoista.
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-380/05 nition of the relevant market, the calculation of the market shares held by the various undertakings operating on that market, and the supposed abuse of a dominant position.
JULKISASIAMIES POIARES MADURON RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-380/05
In those circumstances, the enquiry of the referring court concerning the Treaty rules on competition must be held to be inadmissible. 21
Tämän vuoksi ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen kysymystä, joka koskee perustamissopimuksen kilpailumääräyksiä, ei voida ottaa tutkittavaksi. 21
In Guimont 24as well as in Anomar and Others, 25the Court accepted questions
Yhteisöjen tuomioistuin on ottanut asiassa Guimont 24ja asiassa Anomar ym.
In so far as the reference for a preliminary ruling is admissible, it essentially raises the following overarching issue: ‘Does Community law preclude national legislation that enables incumbent providers of national television broadcast services to continue to broadcast over radio frequencies, thereby blocking the release of radio frequencies for new entrants who have obtained a right to provide the same services?’
Siltä osin kuin ennakkoratkaisupyyntö voidaan ottaa tutkittavaksi, se koskee pääosin seuraavaa laajaa kysymystä: ”Estääkö yhteisön oikeus sellaisen kansallisen lainsäädännön soveltamisen, joka sallii markkinoilla toimivien kansallisten televisiolähetyspalvelujen tarjoajien jatkaa lähetystoimintaa radiotaajuuksilla, minkä seurauksena radiotaajuuksia ei vapaudu uusille markkinatoimijoille, jotka ovat saaneet oikeuden tarjota samoja palveluja?”
I shall address this question with reference to Article 49 EC 22 and the common regulatory framework for electronic communications networks and services. 23
Tarkastelen tätä kysymystä EY 49 artiklan 22ja sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisen sääntelyjärjestelmän perusteella. 23
22 — It might be argued that Article 43 EC is also of relevance.
tuimen esittämiä kysymyksiä, jotka liittyivät vapaata liikkuvuutta koskeviin perustamissopimuksen määräyksiin, vaikka ne esiteltiin tapauksessa, jolla ei ollut rajat ylittävää ulottuvuutta.
However, I do not consider it necessary to examine the present case under Article 43 EC as well as under Article 49 EC, since both, in my view, would lead to the same result.
26Mielestäni on aiheellista soveltaa tätä lähestymistapaa kansallisten tuomioistuinten ja yhteisöjen tuomioistuimen yhteistyöhengen mukaisesti ja kun otetaan huomioon tarve välttää se, että kansallisen lainsäädännön soveltaminen yhdessä yhteisön oikeuden kanssa johtaa jäsenvaltioiden omien kansa-
referred by the national court relating to the Treaty rules on free movement, although they were raised in a case that had no crossborder element.
22 – Voidaan väittää, että myös EY 43 artikla on tässä yhteydessä merkityksellinen.
26In my opinion, this approach is warranted in the light of the spirit of cooperation between the national courts and the Court of Justice and in view of the need to avoid the application of national law in combination with the application of Community law bringing about adverse
En kuitenkaan katso, että nyt esillä olevaa asiaa olisi tarpeen tutkia sekä EY 43 artiklan että EY 49 artiklan perusteella, koska molemmat tarkastelut johtaisivat mielestäni samaan tulokseen.
23 — Directive 2002/21/EC of the European Parliament and of the Council of 7 March 2002 on a common regulatory framework for electronic communications networks and services (‘Framework Directive’) (OJ 2002 L 108, p. 33).
23 – Sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä 7.3.2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/21/EY (puitedirektiivi) (EYVL L 108, s. 33).
See also Directive 2002/20/EC of the European Parliament and of the Council of 7 March 2002 on the authorisation of electronic communications networks and services (‘Authorisation Directive’) (OJ 2002 L 108, p.
Ks. myös sähköisiä viestintäverkkoja ja -palveluja koskevista valtuutuksista 7.3.2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/20/EY (valtuutusdirektiivi) (EYVL L 108, s.
21); and Directive 2002/19/EC of the European Parliament and of the Council of 7 March 2002 on access to, and interconnection of, electronic communications networks and associated facilities (‘Access Directive’) (OJ 2002 L 108, p. 7).
21) ja sähköisten viestintäverkkojen ja niiden liitännäistoimintojen käyttöoikeuksista ja yhteenliittämisestä 7.3.2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/19/EY (käyttöoikeusdirektiivi) (EYVL L 108, s. 7).
CENTRO EUROPA 7 treatment of a Member State’s own nationals.
CENTRO EUROPA 7 muiden jäsenvaltioiden toimijoiden pääsy kansallisille markkinoille vaikeammaksi kuin kotimaisten toimijoiden pääsy niille.
27Therefore, the Court should, also in the present case, provide an interpretation of Article 49 EC.
27 Yhteisöjen tuomioistuimen olisi tämän vuoksi annettava myös nyt esillä olevassa asiassa EY 49 artiklaa koskeva tulkinta.
Treaty precludes limitations that would make it more difficult for operators in other Member States than for domestic operators to gain access to the national market. 30Under the free movement rules, any Member State measure which would, actually or potentially, have such an effect, can be upheld only if the measure is suitable and necessary for the pursuit of a legitimate public interest and if the disparate impact on domestic operators and operators in other Member States is proportionate to objective differences between those operators. 31
IV Asian arviointi nojalla mitä tahansa jäsenvaltion toimenpidettä, jolla tosiasiallisesti tai potentiaalisesti on tällainen vaikutus, voidaan toteuttaa ainoastaan, jos toimenpide on soveltuva ja tarpeellinen perustellun yleisen edun saavuttamiseksi ja jos eriävä vaikutus kotimaisiin ja muihin jäsenvaltioiden toimijoihin on oikeasuhteinen näiden toimijoiden objektiivisiin eroihin nähden. 31
Member States are not obliged under the Treaty to privatise particular sectors of the market.
Perustamissopimus ei velvoita jäsenvaltioita yksityistämään markkinoiden tiettyjä osia.
In principle, the Treaty allows them to maintain State monopolies or public ownership of certain companies.
Perustamissopimuksessa jäsenvaltioille annetaan lähtökohtaisesti oikeus säilyttää valtion monopolit tai tietyt yhtiöt julkisessa omistuksessa.