natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In addition, Article 86(1) EC precludes Member States, in the case of public undertakings and undertakings to which they grant special or exclusive rights, from maintaining in force national legislation contrary to Articles 43 EC and 49 EC.
Lisäksi on todettava, että EY 86 artiklan 1 kohdan vastaista on se, että jäsenvaltiot pitävät voimassa lainsäädäntöä, joka koskee julkisia yrityksiä taikka yrityksiä, joille jäsenvaltiot myöntävät erityisoikeuksia tai yksinoikeuksia, ja joka on ristiriidassa EY 43 ja EY 49 artiklan kanssa.
That is all the more true as the national legislation is applicable without distinction to all concessions.
Näin on sitäkin suuremmalla syyllä sen vuoksi, että kansallista lainsäädäntöä sovelletaan todennäköisesti erotuksetta kaikkiin konsessioihin.
Second, legislation such as that at issue in the main proceedings, by the deferment which it involves of the award of a new concession by a public procedure, constitutes, at least during the period of that deferment, a difference in treatment to the detriment of the undertakings which might be interested in such a concession and are located in a Member State other than that to which the contracting authority belongs.
Pääasiassa kyseessä olevan kaltaisella lainsäädännöllä, jolla lykätään uuden konsession myöntämistä julkisessa menettelyssä, loukataan ainakin tämän lykkäyksen keston ajan yhdenvertaisen kohtelun periaatetta kyseisestä konsessiosta mahdollisesti kiinnostuneiden, muussa kuin hankintaviranomaisen jäsenvaltiossa sijaitsevien yritysten vahingoksi.
That difference in treatment can, however, be justified by objective circumstances, such as the necessity of complying with the principle of legal certainty.
Tätä erilaista kohtelua voidaan kuitenkin perustella objektiivisilla näkökohdilla, kuten tarpeella noudattaa oikeusvarmuuden periaatetta.
In that regard, in a scenario such as that of the main proceedings, three sets of factors must be taken into account.
Pääasian kaltaisessa asiassa on tässä suhteessa otettava huomioon kolmentyyppisiä seikkoja.
First, Directive 2003/55 does not require existing concessions for the distribution of gas to be called in question.
Ensinnäkään direktiivin 2003/55 säännöksillä ei aseteta kyseenalaiseksi voimassa olevia maakaasunjakelukonsessioita.
Secondly, it is clear from the order for reference that the concession granted in 1984 was to have effect until 2029.
Toiseksi ennakkoratkaisupyynnöstä ilmenee, että vuonna 1984 myönnetyn konsession piti olla voimassa vuoteen 2029 asti.
Thus, its early termination pursuant to Decree-Law 273/2005, the effect of which will be that the Comune di Rodengo Saiano will have to make the award of a new concession subject to competitive tendering, could constitute enhanced compliance with Community law.
Sen asetuksella 273/2005 tapahtunut aikaistettu päättäminen, josta seuraa, että Comune di Rodengo Saianon on kilpailutettava uusi konsessio, saattaa olla askel kohti yhteisön oikeuden parempaa noudattamista.
It must, from that point of view, be noted that the concession in question in the main proceedings was granted in 1984, at a time when the Court had not yet held that it followed from primary Community law that contracts with a cross-order interest might be subject to duties of transparency in the situations referred to in paragraphs 59 and 60 of the present judgment.
Tältä kannalta katsoen on todettava, että pääasiassa kyseessä oleva konsessio myönnettiin vuonna 1984 ajankohtana, jona yhteisöjen tuomioistuin ei vielä ollut katsonut yhteisön primaarioikeudesta seuraavan, että sopimuksiin, joihin liittyy varma rajat ylittävä intressi, voidaan soveltaa avoimuusvelvoitteita tämän tuomion 59 ja 60 kohdassa mainituissa olosuhteissa.
In those circumstances, and without it being necessary to consider the principle of the protection of legitimate expectations, the principle of legal certainty not only permits but also requires that the termination of such a concession be coupled with a transitional period which enables the contracting parties to untie their contractual relations on acceptable terms both from the point of view of the requirements of the public service and from the economic point of view.
Näin ollen ja ilman, että luottamuksensuojan periaatteen tarkastelu olisi tarpeen, on todettava, että oikeusvarmuuden periaate ei ainoastaan salli vaan siitä johtuu myös velvollisuus siihen, että tällaisen konsession päättämiseen liitetään siirtymäaika, joka mahdollistaa sen, että sopimuskumppanit voivat päättää sopimussuhteensa olosuhteissa, jotka ovat hyväksyttävissä niin julkisen palvelun asettamien edellytysten kannalta kuin taloudelliseltakin kannalta katsoen.
It is for the referring court to determine whether, in particular, the extension of the length of the transitional period, brought about by legislation such as that at issue in the main proceedings, can be regarded as being necessary to comply with the principle of legal certainty.
Kansallisen tuomioistuimen on arvioitava, voidaanko pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa lainsäädännössä säädettyä siirtymäajan pidentämistä pitää oikeusvarmuuden periaatteen noudattamisen kannalta tarpeellisena.
The reply to the first and second questions must therefore be that Articles 43 EC, 49 EC and 86(1) EC do not preclude legislation of a Member State, such as that at issue in the main proceedings, which provides for the extension, on conditions which it lays down, of the length of the transitional period at the end of which the early cessation of a concession for the distribution of natural gas such as that in question in those proceedings must occur, provided that such an extension can be regarded as being necessary to enable the contracting parties to untie their contractual relations on acceptable terms both from the point of view of the requirements of the public service and from the economic point of view.
Ensimmäiseen ja toiseen kysymykseen on siis vastattava, että EY 43 ja EY 49 artiklan sekä EY 86 artiklan 1 kohdan kanssa ei ole ristiriidassa pääasiassa kyseessä olevan kaltainen kansallinen lainsäädäntö, jolla pidennetään siinä asetetuin edellytyksin siirtymäaikaa, jonka päättymiseen mennessä pääasiassa kyseessä olevan kaltaisen maakaasunjakelukonsession on aikaistetusti päätyttävä, jos tällaista pidentämistä voidaan pitää tarpeellisena, jotta sopimuskumppanit voisivat päättää sopimussuhteensa olosuhteissa, jotka ovat hyväksyttävissä niin julkisen palvelun asettamien edellytysten kannalta kuin taloudelliseltakin kannalta katsoen.
(Reference for a preliminary ruling — Validity of Regulation (EC) No 1873/2003 — Veterinary medicinal products — Regulation (EEC) No 2377/90 — Maximum residue limits of veterinary medicinal products in foodstuffs of animal origin — Progesterone — Restrictions on use — Directive 96/22/EC)
Ennakkoratkaisupyyntö – Asetuksen (EY) N:o 1873/2003 pätevyys – Eläinlääkkeet – Asetus (ETY) N:o 2377/90 – Eläinlääkejäämien enimmäismäärät eläinperäisissä elintarvikkeissa – Progesteroni – Käyttörajoitus – Direktiivi 96/22/EY
Opinion of Advocate General Mazák delivered on 16 January 2008 . . . . . .
Julkisasiamies J. Mazákin ratkaisuehdotus 16.1.2008 . . . . . . . . . . . . .
Judgment of the Court (First Chamber), 17 July 2008 . . . . . . . . . . . .
Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 17.7.2008 . . . . . .
Agriculture — Uniform legislation — Maximum residue limits of veterinary medicinal products in foodstuffs of animal origin — Determination procedure — Regulation No 2377/90
Maatalous – Yhtenäinen lainsäädäntö – Eläinlääkejäämien enimmäismäärät eläinperäisissä elintarvikkeissa – Vahvistamismenettely – Asetus N:o 2377/90
(Council Regulation No 2377/90, Annex II; Commission Regulation No 1873/2003; Council Directive 96/22)
(Neuvoston asetuksen N:o 2377/90 liite II; komission asetus N:o 1873/2003; neuvoston direktiivi 96/22)
SUMMARY — CASE C-448/06 so that a total prohibition on marketing that substance following its inclusion in Annex IV to that regulation would be disproportionate.
TIIVISTELMÄ – ASIA C-448/06 aineen markkinoille saattamisen kieltäminen kokonaisuudessaan sisällyttämällä se saman asetuksen liitteeseen IV olisi kohtuutonta.
Having regard both to the extent of the Commission’s discretion and to all the factual circumstances in light of which Regulation No 1873/2003 amending Annex II to Regulation No 2377/90 laying down a Community procedure for the establishment of maximum residue limits of veterin -ary medicinal products in foodstuffs of animal origin was adopted, it does not appear that the approach followed by the Commission, by restricting inclusion of progesterone in Annex II to that regulation to a specific method of administration, taking account both of considerations of protection of human health and of requirements based on the principle of proportionality, disregarded the limits of the Commission’s discretion.
Kun otetaan huomioon komissiolle kuuluneen harkintavallan laajuus ja kaikki ne tosiseikat, joiden perusteella annettiin asetus N:o 1873/2003 yhteisön menettelystä eläinlääkejäämien enimmäismäärien vahvistamiseksi eläinperäisissä elintarvikkeissa annetun asetuksen N:o 2377/90 liitteen II muuttamisesta, ei voida todeta, että komissio olisi ylittänyt harkintavaltansa rajoja, kun se on omaksunut lähestymistavan, jossa progesteroni sisällytetään kyseiseen liitteeseen II vain yhden erityisen antotavan osalta ja jossa otetaan huomioon sekä kansanterveyden suojeluun liittyvät näkökohdat että suhteellisuusperiaatteen asettamat vaatimukset.
That conclusion is in no way called into question by the provisions of Directive 96/22 concerning the prohibition on the use in stockfarming of certain substances having a hormonal or thyrostatic action and of Betaagonists, as amended by Directive 2003/74, which allow Member States to authorise the administration of progesterone by intramuscular injection.
Tiettyjen hormonaalista tai tyrostaattista vaikutusta omaavien aineiden ja betaagonistien käytön kieltämisestä kotieläintuotannossa annetun direktiivin 96/22, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2003/74, säännökset, joissa sallitaan progesteronin antaminen lihakseen pistettävänä injektiona, eivät aseta kyseenalaiseksi tätä päätelmää.
The conditions under which Article 4 of that directive allows Member States to authorise the administration of progesterone to farm animals include that of compliance with the requirements relating to placing on the market laid down in Dir -ective 81/851, which was repealed subsequently by Directive 2001/82 on the Community code relating to veterinary medicinal products.
Direktiivissä 81/851, joka sittemmin korvattiin eläinlääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä annetulla direktiivillä 2001/82, säädettyjen markkinoille saattamista koskevien määräysten noudattaminen on nimittäin yksi niistä edellytyksistä, jotka direktiivin 96/22 4 artiklassa on asetettu jäsenvaltioi- den mahdollisuudelle sallia progesteronin antaminen kotieläimille.
That provision, read in conjunction with Article 6 of Directive 2001/82, permits Member States to authorise administration of progesterone to farm animals only if that substance is included in Annex I, II or III to Regulation No 2377/90 in accordance with the provisions thereof.
Saman säännöksen, luettuna yhdessä direktiivin 2001/82 6 artiklan kanssa, nojalla jäsenvaltiot voivat sallia progesteronin antamisen kotieläimille ainoastaan, jos kyseinen aine on sisällytetty asetuksen N:o 2377/90 liitteeseen I, II tai III kyseisen asetuksen säännöksiä noudattaen.
Although it is true that Article 3 of Regulation No 2377/90 does not expressly provide for the possibility of including a substance in Annex II thereto for only some of its methods of administration, that fact cannot prevent the Commission from nevertheless making such an inclusion.
Vaikka on totta, että asetuksen N:o 2377/90 3 artiklassa ei nimenomaisesti säädetä mahdollisuudesta sisällyttää aine asetuksen liitteeseen II ainoastaan sen tiettyjen antotapojen osalta, tällä perusteella ei voida sulkea pois sitä, että komissio voisi kuitenkin näin tehdä.
That approach may appear particularly appropriate where, on the one hand, the substance in question cannot be included in Annex I or III to that regulation, but where, on the other, certain limitations on the methods of administration of that substance can make it possible to ensure that the presence of residues in animal tissue does not constitute a risk for human health,
Tällainen lähestymistapa saattaa olla erityisen sopiva silloin, kun kyseessä olevaa ainetta ei voida sisällyttää tämän asetuksen liitteeseen I tai III ja kun tietyillä aineen antotapaa koskevilla rajoituksilla voidaan varmistaa, ettei eläinkudoksessa olevista jäämistä aiheudu vaaraa kansanterveydelle, jolloin kyseisen
I — Relevant Community law
JULKISASIAMIEHEN RATKAISUEHDOTUSJÁN MAZÁK
In the present case, the Verwaltungsgericht Köln (Administrative Court, Cologne) (Germany) asks the Court whether Commission Regulation (EC) No 1873/2003 of 24 October 2003 amending Annex II to Council Regulation (EEC) No 2377/90 laying down a Community procedure for the establishment of maximum residue limits of veterinary medicinal products in foodstuffs of animal origin 2is compatible with Articles 1(1) and 3 of Council Regulation (EEC) No 2377/90 3and Article 4(1) of Council Directive 96/22/EC of 29 April 1996 concerning the prohibition on the use in stockfarming of certain substances having a hormonal or thyrostatic action and of betaagonists, and repealing Directives 81/602/EEC, 88/146/EEC and 88/299/EEC. 4
A Asetus N:o 2377/90 sekä tiettyjen hormonaalista tai tyrostaattista vaikutusta omaavien aineiden ja betaagonistien käytön kieltämisestä kotieläintuotannossa ja direktiivien 81/602/ETY, 88/146/ETY ja 88/299/ETY kumoamisesta 29.4.1996 annetun neuvoston direktiivin 96/22/EY 44 artiklan 1 kohdan kanssa.
Regulation No 2377/90 lays down a Community procedure for the establishment of maximum residue limits (‘MRLs’) of veterinary medicinal products in foodstuffs of animal origin.
Asetuksessa N:o 2377/90 säädetään yhteisön menettelystä eläinlääkejäämien enimmäismäärien vahvistamiseksi eläinperäisissä elintarvikkeissa.
The preliminary reference arose in an action brought by cp-Pharma Handels GmbH (hereinafter ‘cp-Pharma’) against the competent national authorities following the revocation of its marketing authorisation for the veterinary medicinal product ‘proges-
Ennakkoratkaisupyyntö koskee cp-Pharma Handels GmbH:n (jäljempänä cp-Pharma) toimivaltaisia kansallisia viranomaisia vastaan nostamaa kannetta, jonka aiheena on Progesterone ad us. vet -nimisen, lihakseen pistettävän nesteen muodossa
1 — Original language: English.2 — OJ 2003 L 275, p. 9.
1 – Alkuperäinen kieli: englanti.2 – EUVL L 275, s. 9.
3 — Regulation of 26 June 1990 laying down a Community procedure for the establishment of maximum residue limits of veterinary medicinal products in foodstuffs of animal origin (OJ 1990 L 224, p. 1).
3 – Yhteisön menettelystä eläinlääkejäämien enimmäismäärien vahvistamiseksi eläinperäisissä elintarvikkeissa 26.6.1990 annettu asetus (EYVL L 224, s. 1).
Article 1(1)(a) of Regulation No 2377/90 provides that ‘“residues of veterinary medicinal products”: means all pharmacologically active substances, whether active principles, excipients or degradation products, and their metabolites which remain in foodstuffs obtained from animals to which the vet -erinary medicinal product in question has been administered’.
Asetuksen N:o 2377/90 1 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädetään, että ”’eläinlääkejäämillä’ [tarkoitetaan] kaikkia farmakologisesti vaikuttavia aineita, olivatpa ne vaikuttavia yhdisteitä, apuaineita tai hajoamistuotteita, ja niiden aineenvaihduntatuotteita, jotka jäävät sellaisista eläimistä, joille kyseessä olevaa eläinlääkettä on annettu, saatuihin elintarvikkeisiin”.
Article 1(1)(b) of Regulation No 2377/90 provides that the ‘“maximum residue limit”: means the
Asetuksen N:o 2377/90 1 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädetään, että ”’jäämän enimmäismäärällä’ [tarkoitetaan] eläinlääkkeen käytöstä
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-448/06 provisional MRL may be established for a fixed period which can only be extended once (Article 4); maximum concentration of residue resulting from the use of a veterinary medicinal product … which may be accepted by the Community to be legally permitted or recognised as acceptable in or on a food’.
JULKISASIAMIES MAZÁKIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-448/06 johtuvan jäämän enimmäispitoisuutta – – jonka yhteisö voi hyväksyä laillisesti sallittavaksi tai hyväksytyksi tunnustettavaksi elintarvikkeissa tai elintarvikkeilla”.
— Annex IV is reserved for substances for which no MRL can be established because residues of such substances constitute a threat to consumer health in any amount (Article 5).
voidaan vahvistaa kuluttajan terveyttä vaarantamatta määrätyksi ajanjaksoksi, jota voidaan jatkaa ainoastaan kerran (4 artikla)
Articles 2 to 5 of Regulation No 2377/90 provide for four annexes to be drawn up in which pharmacologically active substances, intended for use in veterinary medicines to be administered to foodproducing animals, may be included:
Asetuksen N:o 2377/90 2–5 artiklassa säädetään velvollisuudesta laatia neljä liitettä, joihin sisällytetään elintarvikkeita tuottaville eläimille annettavissa eläinlääkkeissä käytettävät farmakologisesti vaikuttavat aineet: liite IV on tarkoitettu aineille, joiden jäämien enimmäismäärää ei voida vahvistaa sen vuoksi, että kyseisen aineen jäämät ovat minä tahansa määrinä vaaraksi kuluttajan terveydelle (5 artikla).
— Annex I is reserved for substances for which an MRL may be established following an assessment of the risks which the substance presents to human health (Article 2);
– liite I on tarkoitettu aineille, joiden jäämien enimmäismäärä voidaan vahvistaa arvioimalla aineen vaarallisuus ihmisen terveydelle (2 artikla)
Article 6(1) of Regulation No 2377/90 provides that ‘[i]n order to obtain the inclusion in Annexes I, II or III of a pharmacologically active substance which is intended for use in veterinary medicinal products for administration to foodproducing animals, an application to establish a maximum residue limit shall be submitted to the European Agency for the Evaluation of Medicinal Products set up by Council Regulation (EEC) No 2309/93, [ 6] hereinafter referred to as “the Agency”.’
Asetuksen N:o 2377/90 6 artiklan 1 kohdassa säädetään, että ”sellaisen farmakologisesti vaikuttavan aineen sisällyttämiseksi liitteeseen I, II tai III, joka on tarkoitettu käytettäväksi elintarvikkeita tuottaville eläimille annettavissa eläinlääkkeissä, on esitettävä jäämien enimmäismäärien vahvistamista koskeva hakemus asetuksella (ETY) N:o 2309/93[ 6] perustetulle Euroopan lääkearviointivirastolle, jäljempänä ’virasto’”.
— Annex II is reserved for substances in respect of which it does not appear necessary, for the protection of public health, to fix an MRL (Article 3); 5
liite II on tarkoitettu aineille, joiden jäämien enimmäismäärän vahvistaminen ei vaikuta olevan tarpeen kansantervey- den suojelemiseksi (3 artikla) 5
— Annex III is reserved for substances for which it is not possible to establish an MRL definitively but for which, without compromising consumer health, a
– liite III on tarkoitettu aineille, joiden jäämien enimmäismäärää ei ole mahdollista vahvistaa lopullisesti mutta joiden jäämien väliaikainen enimmäismäärä
Article 7(1) of Regulation No 2377/90 provides that the ‘Committee for Veterinary Medicinal Products referred to in Article 27 of Regulation (EC) No 2309/93 (hereinafter “the Committee”) shall be responsible for formulating the Agency’s opinion on the classification of substances referred to in Annexes I, II, III or IV to this Regulation’.
Asetuksen N:o 2377/90 7 artiklan 1 kohdassa säädetään, että ”asetuksen (ETY) N:o 2309/93 27 artiklassa tarkoitetun eläinlääkekomitean, jäljempänä ’komitea’, tehtävänä on laatia viraston lausunto aineiden luokittelusta tämän asetuksen liitteiden I, II, III tai IV mukaisesti”.
5 — Article 3 of Regulation No 2377/90 provides that ‘[w]here, following an evaluation of a pharmacologically active substance used in veterinary medicinal products, it appears that it is not necessary for the protection of public health to establish a maximum residue limit, that substance shall be included in a list in Annex II …’.
5 – Asetuksen N:o 2377/90 3 artiklassa säädetään, että ”jos eläinlääkkeissä käytetyn farmakologisesti vaikuttavan aineen arvioinnista ilmenee, että jäämien enimmäismäärien vahvistaminen ei ole tarpeen kansanterveyden suojaamiseksi, tulee tämä aine sisällyttää liitteessä II olevaan luetteloon – –”.
6 — Regulation of 22 July 1993 laying down Community pro -cedures for the authorisation and supervision of medicinal products for human and veterinary use and establishing a European Agency for the Evaluation of Medicinal Products (OJ 1993 L 214, p. 1).
6 – Ihmisille ja eläimille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön luvananto- ja valvontamenettelyistä sekä Euroopan lääkear -viointiviraston perustamisesta 22.7.1993 annettu asetus (EYVL L 214, s. 1).
Article 7(5) of Regulation No 2377/90 provides that ‘[t]he Agency shall forward the definitive opinion of the Committee within 30 days of its adoption both to the Commission and to the applicant.
Asetuksen N:o 2377/90 7 artiklan 5 kohdassa säädetään, että ”virasto lähettää komitean lopullisen lausunnon komissiolle ja hakijalle 30 päivän kuluessa sen antamisesta.
The opinion shall be accompanied by a report describing the safety evaluation of the substance by the Committee, which shall give the grounds for its conclusions.’
Lausunnon liitteenä on kertomus, jossa esitetään komitean arvio aineen turvallisuudesta ja sen päätelmien perusteet”.
Article 7(6) of Regulation No 2377/90 provides that ‘[t]he Commission shall prepare draft measures taking account of Community legislation and shall start the procedure provided for in Article 8. …’
Asetuksen N:o 2377/90 7 artiklan 6 kohdassa säädetään, että ”komissio laatii ehdotukset toimenpiteiksi ottaen huomioon yhteisön lainsäädännön ja käynnistää 8 artiklassa säädetyn menettelyn – –”.
Article 15 of Regulation No 2377/90 provides, inter alia, that that regulation ‘shall in no way prejudice the application of Community legislation prohibiting the use in livestock farming of certain substances having a hormonal action’.
Asetuksen N:o 2377/90 15 artiklassa säädetään muun muassa, että tällä asetuksella ”ei millään tavoin vaikuteta yhteisön säännösten soveltamiseen, joilla kielletään tiettyjen hormonaalisesti vaikuttavien aineiden käyttö karjankasvatuksessa”.
Article 8(1) of Regulation No 2377/90 provides that ‘[t]he Commission shall be assisted by the Standing Committee on Veterinary Medicinal Products’ (hereinafter ‘the Standing Committee’).
Asetuksen N:o 2377/90 8 artiklan 1 kohdassa säädetään, että ”komissiota avustaa pysyvä eläinlääkekomitea” (jäljempänä pysyvä komitea).
B — Directive 96/22
B Direktiivi 96/22
In its original version, Article 14 of Regulation No 2377/90 provided as follows:
Asetuksen N:o 2377/90 14 artiklan alkuperäinen sanamuoto oli seuraava:
Article 3(a) of Directive 96/22, as amended by Directive 2003/74/EC of the European Parliament and of the Council of 22 September 2003 amending Council Directive 96/22/EC, 8requires Member States, inter alia, to provisionally prohibit the administration to farm animals of substances having a gestagenic action, of which progesterone is one.
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2003/74/EY, 8 3 artiklan a alakohdassa
‘With effect from 1 January 1997, the administration to foodproducing animals of vet -erinary medicinal products containing pharmacologically active substances which are not mentioned in Annexes I, II or III shall be prohibited within the Community …’
”Sellaisten farmakologisesti vaikuttavien aineiden, jotka eivät sisälly liitteisiin I, II tai III, käyttäminen elintarvikkeita tuottavien eläinten lääkkeenä tulee kieltää yhteisössä 1 päivästä tammikuuta 1997 alkaen – –.” jäsenvaltioiden edellytetään muun muassa kieltävän toistaiseksi gestageenivaikutuksia omaavien aineiden, joihin progesteroni kuuluu, antaminen tuotantoeläimille.