natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It follows that where a case is brought before the Court in accordance with the provisions of the Treaty, in particular Article 177 thereof, the Court has jurisdiction to define the obligations which the Community has thereby assumed and, for that purpose, to interpret TRIPs.
15.11.1994 annettu lausunto 1/94). Perustamissopimuksen ja erityisesti sen 177 artiklan mukaisesti vireille saatetussa asiassa yhteisöjen tuomioistuin on näin ollen toimivaltainen määrittelemään velvoitteet, joihin yhteisö on tältä osin sitoutunut, ja tulkitsemaan tätä varten TRIPS-sopimuksen määräyksiä.
It is settled case­law that a provision of an agreement entered into by the Community with non­member countries must be regarded as being directly applicable when, regard being had to the wording, purpose and nature of the agreement, it may be concluded that the provision contains a clear, precise and unconditional obligation which is not subject, in its implementation or effects, to the adoption of any subsequent measure (see, in that regard, Case 12/86 Demirel ν Stadt Schwäbisch Gmünd [1987] and Case C­162/96 Räcke v Hauptzollamt Mainz [1998]).
Neuvosto ja komissio, joita on suullisessa käsittelyssä tukenut Alankomaiden hallitus, ovat väittäneet, että asian C-300/98 tutkittavaksi ottamisen edellytykset eivät täyty, koska välipäätöksestä ei käy ilmi, minkä tähden vastaus esitettyyn kysymykseen on ennakkoratkaisupyynnön esittäneen tuomioistuimen myöhemmän ratkaisun kannalta tarpeen.
In particular, the Court has jurisdiction to interpret Article 50 of TRIPs in order to meet the needs of the courts of the Member States when they are called upon to apply national rules with a view to ordering provisional measures for the protection of rights arising under Community legislation falling within the scope of TRIPs (see Hermès).
Yhteisöjen tuomioistuimella on tarkemmin sanottuna toimivalta tulkita TRIPS-sopimuksen 50 artiklaa voidakseen vastata jäsenvaltioiden lainkäyttöelinten tarpeisiin, kun nämä soveltavat kansallisia menettelysääntöjä sellaisten väliaikaisten toimenpiteiden määräämiseksi, joilla suojataan TRIPS-sopimuksen soveltamisalaan kuuluvasta yhteisön lainsäädännöstä johtuvia oikeuksia (em. asia Hermès).
Likewise, where a provision such as Article 50 of TRIPs can apply both to situations falling within the scope of national law and to situations falling within that of Community law, as is the case in the field of trade marks, the Court has jurisdiction to interpret it in order to forestall future differences of interpretation (see Hermès, paragraphs 32 and 33).
Lisäksi myös silloin, kun TRIPS-sopimuksen 50 artiklan kaltaista määräystä voidaan soveltaa sekä kansallisen oikeuden piiriin kuuluviin tilanteisiin että yhteisön oikeuden piiriin kuuluviin tilanteisiin, kuten tavaramerkkeihin liittyvissä tilanteissa, yhteisöjen tuomioistuin on toimivaltainen tulkitsemaan määräystä, jotta vältettäisiin myöhemmät tulkintaerot (em. asia Hermès).
The Court has already held that, having regard to their nature and structure, the WTO Agreement and the annexes thereto are not in principle among the rules in the light of which the Court is to review measures of the Community institutions pursuant to the first paragraph of Article 173 of the EC Treaty (now, after amendment, the first paragraph of Article 230 EC) (see Case C­149/96 Portugal v Council [1999]).
Ennakkoratkaisupyynnön esittänyttä tuomioistuinta on pääasian oikeudenkäynnissä vaadittu antamaan väliaikaismääräys kansallisen lainsäädännön mukaisesti, ja se on asiaa tarkastellessaan todennut TRIPS-sopimuksen 50 artiklan 6 kohdan sisältävän tiettyjä turvaamistoimien kestoa koskevia rajoituksia, joita ei ole väliaikaismääräyksiä koskevissa kansallisissa säännöksissä.
For the same reasons as those set out by the Court in paragraphs 42 to 46 of the judgment in Portugal v Council, the provisions of TRIPs, an annex to the WTO Agreement, are not such as to create rights upon which individuals may rely directly before the courts by virtue of Community law.
Koska TRIPS-sopimuksen 50 artikla on menettelysääntö, jota on tarkoitus soveltaa samalla tavalla kaikissa sen soveltamisalaan kuuluvissa tilanteissa ja joka on sovellettavissa niin kansallisen kuin yhteisön oikeuden piiriin
Since Article 50 of TRIPs constitutes a procedural provision which should be applied in the same way in every situation falling within its scope and is capable of applying both to situations covered by national law and to situations covered by Community law, that obligation requires the judicial bodies of the Member States and the Community, for practical and legal reasons, to give it a uniform interpretation.
muutettuna tullut EY 230 artiklan ensimmäinen kohta) nojalla (ks. asia C-149/96, Portugali v. neuvosto, tuomio 23.11.1999).
However, the finding that the provisions of TRIPs do not have direct effect in that sense does not fully resolve the problem raised by the national courts.
kuuluviin tilanteisiin, tämä yhteistyövelvollisuus edellyttää sekä käytännön että oikeudellisista syistä, että jäsenvaltioiden ja yhteisön tuomioistuimet soveltavat kyseistä menettelysääntöä yhdenmukaisella tavalla.
Only the Court of Justice acting in cooperation with the courts and tribunals of the Member States pursuant to Article 177 of the Treaty is in a position to ensure such uniform interpretation.
Samoista syistä, jotka yhteisöjen tuomioistuin on esittänyt edellä mainitussa asiassa Portugali vastaan neuvosto antamansa tuomion 42—46 kohdassa, yksityisillä ei ole WTO:n perustamissopimuksen liitteenä olevan TRIPS-sopimuksen määräysten perusteella sellaisia oikeuksia, joihin nämä voisivat suoraan vedota tuomioistuimessa yhteisön oikeuden nojalla.
Article 50(6) of TRIPs is a procedural provision intended to be applied by Community and national courts in accordance with obligations assumed both by the Community and by the Member States.
Kuitenkin vain yhteisöjen tuomioistuin on siinä asemassa, että se voi varmistaa tällaisen yhdenmukaisen tulkinnan toimien tältä osin yhteistyössä jäsenvaltioiden tuomioistuinten kanssa perustamissopimuksen 177 artiklan mukaisesti.
The jurisdiction of the Court of Justice to interpret Article 50 of TRIPs is thus not restricted solely to situations covered by trade­mark law.
Yhteisöjen tuomioistuimen toimivalta tulkita TRIPS-sopimuksen 50 artiklaa ei siten rajoitu koskemaan pelkästään tavaramerkkioikeuteen liittyviä tilanteita.
sue under general provisions of national law, such as those relied on in the main proceedings, in order to protect a design against copying constitutes an intellectual property 'right' within the meaning of Article 50 of TRIPs.
Vaikka TRIPS-sopimuksen määräyksillä ei tässä mielessä ole välitöntä oikeusvaikutusta, tämä ei kuitenkaan ratkaise täysin ennakkoratkaisupyynnöt esittäneiden tuomioistuinten esille tuomaa ongelmaa.
As regards the first part, Article 25 sets out the conditions for protection of an industrial design under TRIPs.
TRIPS-sopimuksen 50 artiklan 6 kohdan välitön oikeusvaikutus
In a field to which TRIPs applies and in respect of which the Community has already legislated, as is the case with the field of trade marks, it follows from the judgment in Hermès, in particular paragraph 28 thereof, that the judicial authorities of the Member States are required by virtue of Community law, when called upon to apply national rules with a view to ordering provisional measures for the protection of rights falling within such a field, to do so as far as possible in the light of the wording and purpose of Article 50 of TRIPs.
TRIPS-sopimuksen 50 artiklan 6 kohta on nimittäin menettelysääntö, jota yhteisön tuomioistuinten ja kansallisten tuomioistuinten on tarkoitus soveltaa niin yhteisön kuin jäsenvaltioidenkin täyttääkseen ottamien velvollisuuksien perusteella.
It is for the national court to determine whether the industrial design at issue in the main proceedings satisfies the requirements laid down in Article 25.
Asiassa C392/98 toisena esitetyn ja asiassa C-300/98 ainoana esitetyn kysymyksen avulla ennakkoratkaisupyynnöt esittäneet tuomioistuimet pyrkivät selvittämään lähinnä, ovatko, ja jos, niin missä määrin, TRIPS-sopimuksen 50 artiklan 6 kohdan menettelylliset vaatimukset osa yhteisön oikeutta siten, että kansallisten tuomioistuinten odotetaan toimivan niiden mukaisesti joko asianosaisten pyynnöstä tai viran puolesta.
As to the second issue, TRIPs contains no express definition of what constitutes an 'intellectual property right' for the purpose of that agreement. It is therefore necessary to interpret this term, in its context and in the light of its objectives and purpose.
Kun on kyse tavaramerkkien kaltaisesta alasta, johon TRIPS-sopimusta sovelletaan ja jota koskevia säännöksiä yhteisö on jo antanut, edellä mainitussa asiassa Hermes annetusta tuomiosta ja etenkin sen 28 kohdasta käy ilmi, että päättäessään turvaamistoimista tällaista alaa koskevien oikeuksien suojaamiseksi jäsenvaltioiden lainkäyttöelinten on yhteisön oikeuden mukaan sovellettava kansallisia säännöksiään TRIPS-sopimuksen 50 artiklan sanamuotoa ja tarkoitusta mahdollisimman tarkasti noudattaen.
On the other hand, in a field in respect of which the Community has not yet legislated and which consequently falls within the competence of the Member States, the protection of intellectual property rights, and measures adopted for that purpose by the judicial authorities, do not fall within the scope of Community law. Accordingly, Community law neither requires nor forbids that the legal order of a Member State should accord to individuals the right to rely directly on the rule laid down by Article 50(6) of TRIPs or that it should oblige the courts to apply that rule of their own motion.
Yhteisöjen tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan yhteisön ja kolmansien maiden välisessä sopimuksessa olevan määräyksen on katsottava olevan välittömästi sovellettavissa, kun se sanamuotonsa sekä sopimuksen tarkoituksen ja luonteen perusteella sisältää selkeän, täsmällisen ja ehdottoman velvoitteen, jonka täytäntöönpano tai oikeusvaikutusten syntyminen ei edellytä muita toimenpiteitä (ks. mm. asia 12/86, Demirel, tuomio 30.9.1987 ja asia C-162/96, Racke, tuomio 16.6.1998).
It is apparent from a series of provisions of TRIPs that the latter leaves to the Contracting Parties, within the framework of their own legal systems and in particular their rules of private law, the task of specifying in detail the interests which will be protected under TRIPs as 'intellectual property rights' and the method of protection, provided always, first, that the protection is effective, particularly in preventing trade in counterfeit goods and, second, that it does not lead to distortions of or impediments to international trade.
Yhteisöjen tuomioistuin on jo todennut, että WTO-sopimukset eivät luonteensa ja rakenteensa vuoksi periaatteessa kuulu niihin normeihin, joihin nähden yhteisöjen tuomioistuin valvoo yhteisön toimielinten toimenpiteiden lainmukaisuutta EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan ensimmäisen kohdan (josta on
Legal proceedings to prevent alleged copying of an industrial design may serve to prevent trade in counterfeit goods and may also impede international trade.
Kun sen sijaan on kyse alasta, josta yhteisö ei ole vielä antanut säännöksiä ja joka siis kuuluu jäsenvaltioiden toimivaltaan, teollis- ja tekijänoikeuksien suojaaminen ja lainkäyttöelinten tätä varten toteuttamat toimenpiteet eivät kuulu yhteisön oikeuden soveltamisalaan.
The third question in Case C-392/98 is designed to ascertain whether the right to sue under general provisions of national law concerning wrongful acts, in particular unlawful competition, in order to protect an industrial design against copying is to be classified as an 'intellectual property right' within the meaning of Article 50(1) of TRIPs.
Yhteisön oikeudessa ei näin ollen määrätä eikä suljeta pois sitä, että tietyn jäsenvaltion oikeusjärjestyksessä tunnustettaisiin yksityisille oikeus vedota suoraan TRIPS-sopimuksen 50 artiklan 6 kohtaan sisältyvään oikeusnormiin tai että tuomioistuimella olisi velvollisuus soveltaa tällaista normia viran puolesta.
The first issue is whether an industrial design, such as that in question in the main proceedings, falls within the scope of TRIPs.
TRIPS-sopimuksessa ei nimenomaisesti määritellä sitä, mitä sopimuksessa käytetty ilmaisu "teollis- tai tekijänoikeus" pitää sisällään.
If it does, it must then be determined whether the right to
On näin ollen tarpeen tulkita kyseistä ilmaisua tekstiyhteydessään sekä sopimuksen tarkoituksen ja päämäärän valossa.
It follows that a right to sue under general provisions of national law concerning wrongful acts, in particular unlawful competition, in order to protect an industrial design against copying may qualify as an 'intellectual property right' within the meaning of Article 50(1) of TRIPs.
Useiden TRIPS-sopimuksen määräysten perusteella TRIPS-sopimuksessa jätetään sopimuspuolten tehtäväksi määrittää yksityiskohtaisesti oikeusjärjestystensä ja erityisesti yksityisoikeuden alaa koskevien sääntelyjensä mukaisesti ne edut, joita suojataan TRIPS-sopimuksen mukaisina "teollis- ja tekijänoikeuksina", sekä se, minkälaista menettelyä näiden etujen suojaamiseen sovelletaan, kunhan suojaaminen on tehokasta, jotta muun muassa estetään tuoteväärennösten kauppa, ja kunhan tämä ei johda kansainvälisen kaupan vinoutumiseen tai esteisiin.
Where the judicial authorities of the Member States are called upon to order provisional measures for the protection of intellectual property rights falling within the scope of the
Kysymyksen ensimmäisen osan osalta on todettava, että TRIPS-sopimuksen 25 artiklassa määritellään edellytykset, joiden on täytyttävä, jotta teollismalli saa sopimuksen nojalla suojaa.
Agreement on Trade-Related Aspects of Intellectual Property Rights (the TRIPs Agreement), as set out in Annex 1 C to the Agreement establishing the World Trade Organisation, approved on behalf of the Community, as regards matters within its competence, by Council Decision 94/800/EC of 22 December 1994, and a case is brought before the Court of Justice in accordance with the provisions of the EC Treaty, in particular Article 177 thereof (now Article 234 EC), the Court of Justice has jurisdiction to interpret Article 50 of the TRIPs Agreement.
1) Yhteisöjen tuomioistuin, jonka käsiteltäväksi asia on saatettu EY:n perustantissopimuksen ja erityisesti sen 177 artiklan (josta on tullut EY 234 artikla) nojalla, on toimivaltainen tulkitsemaan Maailman kauppajärjestön perustamissopimuksen liitteessä 1 C olevan teollis- ja tekijänoikeuksien kauppaan liittyvistä näkökohdista tehdyn sopimuksen (TRIPS-sopimus),joka on hyväksytty yhteisön puolesta yhteisön toimivaltaan kuuluvien asioiden osalta 22 päivänä joulukuuta 1994 tehdyllä neuvoston päätöksellä 94/800/EY, 50 artiklaa, kun jäsenvaltioiden lainkäyttöelimet päättävät turvaamistoimista sellaisten teollis- ja tekijänoikeuksen suojaamiseksi, jotka kuuluvat TRIPS-sopimuksen soveltamisalaan.
In a field to which the TRIPs Agreement applies and in respect of which the Community has already legislated, the judicial authorities of the Member States are required by virtue of Community law, when called upon to apply national rules with a view to ordering provisional measures for the protection of rights f alting within such a field, to do so as far as possible in the tight of the wording and purpose of Article 50 of the TRIPS Agreement.
suojaamiseksi jäsenvaltioiden lainkäyttöelinten on yhteisön oikeuden mukaan sovellettava kansallisia säännöksiään TRIPS-sopimuksen 50 artiklan sanamuotoa ja tarkoitusta mahdollisimman tarkasti noudattaen.
In a field in which the Community has not yet legislated and which consequently falls within the competence of the Member States, the protection of intellectual property rights, and measures adopted for that purpose by the judicial authorities, do not fall within the scope of Community law.
Kun on kyse alasta, jota koskevia säännöksiä yhteisö ei ole vielä antanut ja joka siis kuuluu jäsenvaltioiden toimivaltaan, teollis- ja tekijänoikeuksien suojaaminen ja lainkäyttöelinten tätä varten toteuttamat toimenpiteet eivät lauuu yhteisön oikeuden soveltamisalaan.
Accordingly, Community law neither requires nor forbids that the legal order of a Member State should accord to individuals the right to rely directly on the rule laid down by Article 50(6) of the TRIPS Agreement or that it should oblige the courts to apply that rule of their own motion.
Yhteisön oikeudessa ei tällöin määrätä eikä suljeta pois sitä, että tietyn jäsenvaltion oikeusjärjestyksessä tunnustettaisiin yksityisille oikeus vedota suoraan TRIPS-sopimuksen 50 artiklan 6 kohtaan sisältyvään oikeusnormiin tai että tuomioistuimella olisi velvollisuus soveltaa tällaista normia viran puolesta.
Article 50 of the TRIPs Agreement leaves to the Contracting Parties, within the framework of their own legal systems, the task of specifying whether the right to sue under general provisions of national law concerning wrongful acts, in particular unlawful competition, in order to protect an industrial design against copying is to be classified as an "intellectual property right* within the meaning of Article 50(1) of the TRIPs Agreement.'
TRIPS-sopimuksen 50 artiklassa jätetään sopimuspuolten tehtäväksi määrittää yksityiskjcihtaisesti oikeusjärjestystensä ja erityisesti yksityisoikeuden alaa koskevien sääntelyjensä mukaisesti, voidaanko oikeutta nostaa sopimuksenulkoista vahingonkorvausvastuuta ja erityisesti vilpillistä kilpailua koskevien yleisten kansallisten oikeussääntöjen nojalla tuomioistuimessa kanne teollismallin suojaamiseksi jäljittelyltä pitää TRIPS-sopimuL·en 50 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna "teollis- tai tekijänoikeutena ".
Case C-344/98 Masterfoods Ltd ν HB Ice Cream Ltd HB Ice Cream Ltd ν Masterfoods Ltd Competition
Asia C-344/98 Masterfoods Ltd v. HB Ice Cream Ltd HB Ice Cream Ltd v. Masterfoods Ltd Kilpailu
14 December 2000
14 päivänä joulukuuta 2000
Preliminary ruling (Competition — Articles 85 and 86 of the EC Treaty (now Articles 81 EC and 82 EC) Parallel proceedings before national and Community courts) (Full Court)
Ennakkoratkaisu Kilpailu EY:n perustamissopimuksen 85 ja 86 artikla (joista on tullut EY 81 ja EY 82 artikla) Kansallisissa tuomioistuimissa ja yhteisöjen tuomioistuimissa samaan aikaan vireillä olevat oikeudenkäynnit (täysistunto) on esittänyt yhteisöjen 16.6.1998 tekemällään päätöksellä kolme ennakkoratkaisukysymystä EY:n perustamissopimuksen 85, 86 ja
By order of 16 June 1998, the Supreme Court referred to the Court of Justice for a preliminary ruling three questions on the interpretation of Articles 85, 86 and 222 of the EC Treaty (now Articles 81 EC, 82 EC and 295 EC).
222 artiklan (joista on tullut EY 81, EY 82 ja EY 295 artikla) tulkinnasta.
On 28 May 1992 the High Court gave judgment in the actions brought by Masterfoods and HB respectively, dismissing Masterfoods' claim and granting HB a permanent injunction restraining Masterfoods from inducing retailers to store its products in freezers belonging to HB.
kanteen ja teki HB:n hyväksi lopullisen päätöksen, jossa se pysyvästi kielsi Masterfoodsia kannustamasta vähittäismyyjiä säilyttämään sen tuotteita HB:lle kuuluvissa pakastimissa.
However, HB's claim for damages was dismissed.
HB:n vahingonkorvausvaatimus kuitenkin hylättiin.
On 4 September 1992 Masterfoods appealed against those judgments to the Supreme Court.
Masterfoods valitti näistä päätöksistä 4.9.1992 Supreme Courtiin.
Those questions were raised in two sets of proceedings between Masterfoods Ltd and HB Ice Cream Ltd, now Van Den Bergh Foods Ltd, in connection with an exclusivity clause contained in agreements for the supply of freezer cabinets concluded between HB and retailers of impulse ice cream.
Nämä kysymykset on esitetty kahdessa riitaasiassa, joissa asianosaisina ovat Masterfoods Ltd ja HB Ice Cream Ltd, josta on tullut Van den Bergh Foods Ltd, ja jotka koskevat viimeksi mainitun yhtiön ja välittömästi kulutettavaksi tarkoitetun jäätelön vähittäismyyjien välisiin pakastimien toimitussopimuksiin sisältyvää vksinoikeuslauseketta.
The disputes in the main proceedings
Kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevat oikeudenkäynnit
In parallel with those contentious proceedings, on 18 September 1991 Masterfoods lodged with the Commission of the European Communities a complaint against HB under Article 3 of Council Regulation No 17 of 6 February 1962, First Regulation implementing Articles 85 and 86 of the Treaty.
Samanaikaisestitämänoikeudenkäyntimenettelyn kanssa Masterfoods kanteli 18.9.1991 HB:sta Euroopan yhteisöjen komissiolle 6 päivänä helmikuuta 1962 annetun neuvoston asetuksen N:o 17 (perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan ensimmäinen täytäntöönpanoasetus) 3 artiklan nojalla.
That complaint concerned the supply by HB, to a large number of retailers, of freezer cabinets to be used exclusively for HB products.
Kyseinen kantelu koski sitä, että HB toimitti useille vähittäismyyjille pakastimia, joissa sai pitää yksinomaan kyseistä tuotemerkkiä olevia tuotteita.
For a number of years HB has supplied ice cream retailers with freezer cabinets free of charge or at a nominal rent, while retaining ownership of the cabinets, provided that they are used exclusively for HB products ('the exclusivity clause').
Komissio katsoi 29.7.1993 HB:lle lähettämässään väitetiedoksiannossa, että sen jakelujärjestelmä oli perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan vastainen.
On 29 July 1993 the Commission, in a statement of objections addressed to HB, concluded that the distribution system operated by it infringed Articles 85 and 86 of the Treaty.
HB on useita vuosia toimittanut jäätelön vähittäismyyjille joko vastikkeetta tai nimellistä vuokraa vastaan pakastimia, joiden omistusoikeuden se pidättää itsellään, sillä edellytyksellä, että niissä pidetään yksinomaan HB:n valmistamia jäätelöitä (jäljempänä yksinoikeuslauseke).
Masterfoods, a subsidiary of the U.S. corporation Mars Inc., entered the Irish ice cream market in 1989.
Masterfoods, joka on amerikkalaisen yhtiön Mars Inc:n tytäryhtiö, tuli Irlannin jäätelömarkkinoille vuonna 1989.
On 15 August 1995, pursuant to Article 19(3) of Regulation No 17, the Commission announced its intention to take a favourable view of HB's distribution arrangements.
Käytyään komission kanssa useita neuvotteluja HB toimitti sille 8.3.1995 muutosehdotuksia saadakseen perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan mukaisen poikkeusluvan.
On 22 January 1997, however, finding that the changes had not achieved the expected results in terms of opened outlets, the Commission sent a new statement of objections to HB.
Komissio julkaisi 15.8.1995 asetuksen N:o 17 19 artiklan 3 kohdan mukaisesti tiedonannon, jossa se ilmoitti aikomuksestaan hyväksyä HB:n jakelujärjestelmän.
HB brought a separate action for an injunction to restrain Masterfoods from inducing retailers to breach the exclusivity clause.
Kesästä 1989 lähtien useat vähittäismyyjät, joilla oli HB:n toimittamia pakastimia, alkoivat säilyttää ja pitää kaupan niissä Masterfoodsin tuotteita.
Damages were claimed by both Masterfoods and HB.
HB vaati tällöin yksinoikeuslausekkeen noudattamista.
amendment, the fourth paragraph of Article 230 EC) for the annulment of Decision 98/531.
Komissio lähetti kuitenkin 22.1.1997 HB:lle uuden väitetiedoksiannon, jossa se katsoi, että muutoksilla ei ollut toivotulla tavalla vapautettu pääsyä myyntipisteisiin.
By Decision 98/531/EC of 11 March 1998 relating to a proceeding under Articles 85 and 86 of the Treaty (Case Nos IV/34.073, IV/34.395 and IV/35.436 — Van den Bergh Foods Limited), the Commission ruled that:
Komissio totesi ETY:n perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklaan liittyvästä menettelystä (Asiat N:o IV/34.073, IV/34.395 ja IV/35.436 - Van den Bergh Foods Limited) 11 päivänä maaliskuuta 1998 tekemässään päätöksessä 98/531/EY seuraavaa: