natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Secondly, the Commission considers that the Irish legislation which allows an application for retention permission to be made after a development has been executed in whole or in part without consent undermines the preventive objectives of Directive 85/337 as amended.
Toiseksi komissio katsoo, että Irlannin lain säännöksillä, joilla mahdollistetaan korjaamisluvan hakeminen sen jälkeen, kun luvaton hanke on kokonaan tai osittain toteutettu, vaarannetaan muutetun direktiivin 85/337 ennalta ehkäisevien tavoitteiden toteutuminen.
Thirdly, the Commission claims that the enforcement regime established by Ireland does not guarantee the effective application of the directive, and that Ireland has thereby failed to fulfil its general obligation under Article 249 EC.
Kolmanneksi komissio väittää, ettei Irlannin käyttöönottamalla pakkokeinojärjestelmällä taata kyseisen direktiivin tehokasta soveltamista ja että Irlanti ei näin ollen noudata sille EY 249 artiklassa asetettua yleistä velvoitetta.
In support of the third plea in law, the Commission reports a number of examples which, in its opinion, illustrate the deficiencies in the application of the system of enforcement.
Tämän viimeisen kanneperusteensa tueksi komissio esittää tiettyjä esimerkkejä, jotka sen mukaan kuvaavat seuraamusjärjestelmän käyttöönotossa olevia puutteita.
The first two pleas in law
Kaksi ensimmäistä kanneperustetta
The Commission claims that since it is possible, under the national legislation, to comply with the obligations imposed by Directive 85/337 as amended during or after execution of a development, there is no clear obligation to subject developments to an assessment of their effects on the environment before they are carried out.
Komissio väittää, että koska muutetulla direktiivillä 85/337 asetettujen velvoitteiden noudattaminen on kansallisen lain mukaan mahdollista hankkeen toteuttamisen aikana tai sen jälkeen, tämä tarkoittaa sitä, että ei ole olemassa minkäänlaista selvää velvollisuutta tutkia hankkeiden ympäristövaikutuksia ennen niiden toteuttamista.
In accepting that projects can be scrutinised, in an environmental impact assessment, after their execution, when the principal objective pursued by Directive 85/337 as amended is that effects on the environment should be taken into account at the earliest possible stage in all planning and decisionmaking processes, the national
Kyseisellä kansallisella lainsäädännöllä, jolla hyväksytään se, että hankkeiden ympäristövaikutusten tutkimisen yhteydessä suoritettava valvonta voidaan toteuttaa näiden hankkeiden toteuttamisen jälkeen, vaikka muutetun direktiivin 85/337 pääasiallisena tavoitteena on ottaa ympäristö huomioon mahdollisimman aikaisessa
The Commission adds that the rules relating to retention permission are incorporated within the general provisions applicable to normal planning permission, and that there is nothing to indicate that applications for retention permission and the grant of such permission are limited to exceptional cases.
Komissio lisää, että korjaamislupaan liittyvät säännöt sisältyvät yhdyskuntasuunnittelun alalla myönnettävään normaaliin lupaan sovellettaviin yleisiin sääntöihin, eikä mikään osoita, että korjaamislupaa voidaan hakea ja kyseinen lupa myöntää vain poikkeuksellisissa tilanteissa.
Ireland contends that the Commission’s analysis of the Irish legislation which transposes Directive 85/337 as amended is not accurate.
Irlanti väittää, ettei komissio lue oikein sitä Irlannin lainsäädäntöä, jolla muutettu direktiivi 85/337 on saatettu voimaan.
Ireland states that Irish law expressly requires that permission be obtained for any new development before the commencement of works and that, as regards development which must be subject to an environmental impact assessment, the assessment must be carried out before the works.
Se täsmentää, että Irlannin oikeudessa edellytetään nimenomaisesti, että jokaiselle uudelle hankkeelle saadaan lupa ennen töiden aloittamista ja että hankkeista, joiden ympäristövaikutukset on tutkittava, suoritetaan kyseinen arviointi ennen töiden toteuttamista.
Failure to comply with those obligations is, moreover, a criminal offence and may result in enforcement action.
Näiden velvoitteiden noudattamatta jättäminen on lisäksi rikkomus, ja se voi johtaa pakkotoimiin.
Ireland contends, in addition, that retention permission, established by the PDA and the Planning and Development Regulations, 2001, is an exception to the general rule which requires permission to be obtained before the commencement of a development, and best meets the objectives of Directive 85/337 as amended, in particular the general objective of protection of the environment, since the removal of an un authorised development may not be the most appropriate measure to achieve that protection.
Irlanti väittää lisäksi, että PDA:lla ja vuoden 2001 maankäytön suunnittelu- ja kehitysasetuksella käyttöön otettu korjaamislupa on poikkeus siitä yleisestä säännöstä, jonka mukaan lupa on saatava ennen hankkeen aloittamista, ja että se vastaa mahdollisimman hyvin muutetun direktiivin 85/337 tavoitteita ja etenkin ympäristönsuojelun yleistä tavoitetta, koska saattaa olla, että luvattoman hankkeen poistaminen ei ole mainitun suojelun kannalta asianmukaisin toimenpide.
According to that Member State, the requirements of Directive 85/337 as amended are wholly procedural and are silent as to whether there may or may not be an exception by virtue of which an environmental impact assessment might, in certain cases, be carried out after commencement of works.
Tämän jäsenvaltion mukaan muutettu direktiivi 85/337, jossa asetetut edellytykset ovat puhtaasti menettelyllisiä, vaikenee siitä, onko olemassa poikkeus, jonka nojalla ympäristövaikutukset voitaisiin tietyissä tapauksissa arvioida töiden aloittamisen jälkeen.
Ireland adds that nowhere in the directive is it expressly stated that an assessment can solely be carried out before the execution of a project, and refers to the definition of the term ‘development consent’ given by Directive 85/337 as amended to argue that the use of ‘proceed’ is significant,
Se korostaa tässä suhteessa, ettei direktiivin missään kohdassa nimenomaisesti todeta, että arviointi voidaan tehdä yksinomaan ennen hankkeen toimeenpanoa, ja se perustelee muutetussa direktiivissä 85/337 olevan ”luvan” käsitteen määritelmällä väitettään, jonka mukaan merkityksellistä on sanan ”toteuttaa” käyttö, koska
COMMISSION v IRELAND that term not being confined to the commencement of works but also applying to the continuation of a development project.
KOMISSIO v. IRLANTI sillä ei tarkoiteta pelkästään töiden aloittamista vaan myös alueen kehittämishankkeen jatkamista.
Ireland contends, in addition, that retention permission is a reasonable fall-back mechanism to be resorted to in exceptional circumstances, designed to take account of the fact that some projects will inevitably, for various reasons, commence before the grant of development consent within the meaning of Directive 85/337 as amended.
Lisäksi Irlanti väittää, että korjaamislupa on poikkeuksellisissa olosuhteissa käytettävissä oleva kohtuullinen korjaamistapa, jolla pyritään ottamaan huomioon se, että tietyt hankkeet aloitetaan useista eri syistä vääjäämättä ennen muutetussa direktiivissä 85/337 tarkoitetun luvan myöntämistä.
That Member State considers also that it would be disproportionate to order the removal of some structures in circumstances where, after consideration of an application for retention permission, retention is held to be compatible with proper planning and sustainable development.
Tämä jäsenvaltio katsoo myös, että olisi kohtuutonta vaatia tiettyjen rakennelmien purkamista olosuhteissa, joissa korjaaminen korjaamislupahakemuksen tutkimisen jälkeen todetaan yhteensoveltuvaksi alueen asianmukaisen maankäytön ja kestävän kehityksen kanssa.
Member States must implement Directive 85/337 as amended in a manner which fully corresponds to its requirements, having regard to its fundamental objective which, as is clear from Article 2(1), is that, before development consent is given, projects likely to have significant effects on the environment by virtue, inter alia, of their nature, size or location should be made subject to a requirement for development consent and an assessment with regard to their effects (see, to that effect, Case
Jäsenvaltioiden on pantava muutettu direktiivi 85/337 täytäntöön siten, että siinä asetetut edellytykset täytetään täysimääräisesti, kun otetaan huomioon direktiivin päätavoite, joka ilmenee sen 2 artiklan 1 kohdasta ja jonka mukaan ennen luvan myöntämistä hankkeita, joilla etenkin laatunsa, kokonsa tai sijaintinsa vuoksi on todennäköisesti merkittäviä ympäristövaikutuksia, käsitellään lupamenettelyssä ja että niiden vaikutukset arvioidaan (ks. vastaavasti asia C-287/98, Linster, tuomio
Further, development consent, under Article 1(2) of Directive 85/337 as amended, is the decision of the competent authority or authorities which entitles the developer to proceed with the project.
Muutetun direktiivin 85/337 1 artiklan 2 kohdan mukaan lupa on toimivaltaisen viranomaisen tai viranomaisten päätös, joka oikeuttaa hankkeen toteuttajan ryhtymään hankkeen toteuttamiseen.
Given that this wording regarding the acquisition of entitlement is entirely unambiguous, Article 2(1) of that directive must necessarily be understood as meaning that, unless the applicant has applied for and obtained the required development consent and has first carried out the environmental impact assessment when it is required, he cannot commence the works relating to the project in question, if the requirements of the directive are not to be disregarded.
Koska oikeuden ”alkaminen” on muotoiltu siten, ettei siinä ole mitään epäselvyyttä, kyseisen direktiivin 2 artiklan 1 kohdalla on välttämättä ymmärrettävä tarkoitettavan, että jos hakija ei ole hakenut ja saanut vaadittavaa lupaa ja jos se ei ole ensin tarvittaessa tutkinut ympäristövaikutuksia, silloin kuin sitä edellytetään, se ei voi aloittaa kyseiseen hankkeeseen liittyviä töitä muutetussa direktiivissä 85/337 asetettuja edellytyksiä loukkaamatta.
That analysis is valid for all projects within the scope of Directive 85/337 as amended, whether they fall under Annex I and must therefore systematically be subject to an assessment pursuant to Articles 2(1) and 4(1), or whether they fall under Annex II and, as such, and in accordance with Article 4(2), are subject to an impact assessment only if, in the light of thresholds or criteria set by the Member State and/or on the basis of a case-by-case examination, they are likely to have significant effects on the environment.
Tämä näkemys pätee kaikkiin muutetun direktiivin 85/337 soveltamisalaan kuuluviin hankkeisiin, kuuluivatpa ne liitteen I soveltamisalaan hankkeina, joita on muutetun direktiivin 85/337 2 artiklan 1 kohdan ja 4 artiklan 1 kohdan mukaan tutkittava järjestelmällisesti, tai olivatpa ne kyseisen direktiivin liitteen II soveltamisalaan kuuluvia hankkeita, joiden ympäristövaikutukset on tällä perusteella ja kyseisen direktiivin 4 artiklan 2 kohdan mukaan arvioitava vain siinä tapauksessa, että niillä jäsenvaltion vahvistamiin raja-arvoihin tai valintaperusteisiin nähden ja/tai niitä tapauskohtaisesti tutkittaessa on todennäköisesti merkittäviä ympäristövaikutuksia.
A literal analysis of that kind of Article 2(1) is moreover consonant with the object- ive pursued by Directive 85/337 as amended, set out in particular in recital 5 of the preamble to Directive 97/11, according to which ‘projects for which an assessment is required should be subject to a requirement for development consent the assessment should be carried out before such consent is granted’.
Tämän 2 artiklan 1 kohdan tällainen sananmukainen tulkinta on loppujen lopuksi muutetun direktiivin 85/337 sen tavoitteen mukainen, joka on palautettu mieliin muun muassa direktiivin 97/11 viidennessä perustelukappaleessa, jonka mukaan ”arviointia edellyttävien hankkeiden toteuttamiseen olisi vaadittava lupa [ja] arviointi olisi tehtävä ennen luvan myöntämistä”.
As the Irish legislation stands, it is undisputed that environmental impact assessments and planning permissions must, as a general rule, be respectively carried out and obtained, when required, prior to the execution of works.
On kiistatonta, että Irlannin lainsäädännössä, sellaisena kuin se on voimassa, edellytetään, että silloin kun ympäristövaikutusten arviointi ja yhdyskuntasuunnittelulupa ovat tarpeen, tämä arviointi on lähtökohtaisesti tehtävä ja lupa on saatava ennen töiden toteuttamista.
Failure to comply with those obligations constitutes under Irish law a contravention of the planning rules.
Näiden velvoitteiden noudattamatta jättämistä pidetään Irlannin oikeudessa yhdyskuntasuunnittelua koskevien sääntöjen noudattamatta jättämisenä.
However, it is also undisputed that the Irish legislation establishes retention permission and equates its effects to those of the ordinary planning permission which precedes the carrying out of works and development.
Yhtä kiistatonta on kuitenkin, että tuolla lainsäädännöllä on otettu käyttöön korjaamislupa ja että sen mukaan tällä luvalla on samat vaikutukset kuin töiden ja alueen kehittämishankkeiden toteuttamiseen edeltä käsin myönnettävällä, tavanomaisella yhdyskuntasuunnitteluluvalla.
The former can be granted even though the project to which it relates and for which an environmental impact assessment is required pursuant to Articles 2 and 4 of Directive 85/337 as amended has been executed.
Ensin mainittu lupa voidaan myöntää, vaikka sen kohteena oleva hanke, jonka ympäristövaikutukset olisi muutetun direktiivin 85/337 2 ja 4 artiklan nojalla pitänyt tutkia, on toteutettu.
In addition, the grant of such a retention permission, use of which Ireland recognises to be common in planning matters lacking any exceptional circumstances, has the result, under Irish law, that the obligations imposed by Directive 85/337 as amended are considered to have in fact been satisfied.
Tällaisen korjaamisluvan myöntäminen, jota Irlanti myöntää yleisesti käytettävän yhdyskuntasuunnittelun alalla myös muissa kuin poikkeuksellisissa tapauksissa, johtaa Irlannin oikeudessa katsomaan, että muutetussa direktiivissä 85/337 asetettuja velvoitteita on tosiasiallisesti noudatettu.
While Community law cannot preclude the applicable national rules from allowing, in certain cases, the regularisation of operations or measures which are unlawful in the light of Community law, such a possibility should be subject to the conditions that it does not offer the persons concerned the opportunity to circumvent the Community rules or to dispense with applying them, and that it should remain the exception.
Vaikka yhteisön oikeuden vastaista ei voikaan olla se, että kansalliset sovellettavat säännökset sallivat tietyissä tapauksissa yhteisön oikeuden vastaisten menettelyjen tai toimenpiteiden korjaamisen, tällaisen mahdollisuuden edellytyksenä on oltava se, ettei se tarjoa asianomaisille tilaisuutta kiertää yhteisön sääntöjä tai vapauta niitä niiden soveltamisesta, ja että se pysyy poikkeuksellisena.
A system of regularisation, such as that in force in Ireland, may have the effect of encouraging developers to forgo ascertaining whether intended projects satisfy the criteria of Article 2(1) of Directive 85/337 as amended, and consequently, not to undertake the action required for identification of the effects of those projects on the environment and for their prior assessment.
Irlannissa voimassa olevan kaltaisen korjaamisjärjestelmä saattaa kannustaa hankkeiden toteuttajia jättämään tarkistamatta, täyttävätkö aiotut hankkeet muutetun direktiivin 85/337 2 artiklan 1 kohdassa asetetut arviointiperusteet, ja näin ollen olemaan toteuttamatta toimenpiteitä, joita tarvitaan kyseisistä hankkeista ympäristölle aiheutuvien vaikutusten yksilöinnissä ja niiden edeltä käsin tapahtuvassa arvioinnissa.
The first recital of the preamble to Directive 85/337 however states that it is necessary for the competent authority to take effects on the environment into account at the earliest possible stage in all the technical planning and decisionmaking processes, the objective being to prevent the creation of pollution or nuisances at source rather than subsequently trying to counteract their effects.
Direktiivin 85/337 ensimmäisen perustelukappaleen mukaan on tarpeen, että toimivaltaiset viranomaiset ottavat päätöksentekoprosessissa ympäristövaikutukset huomioon mahdollisimman aikaisessa vaiheessa kaikessa teknisessä suunnittelussa ja päätöksenteossa, tavoitteen ollessa se, että estetään saasteiden ja haittojen muodostuminen niiden alkulähteillä pikemminkin kuin yritetään myöhemmin torjua niiden vaikutuksia.
Lastly, Ireland cannot usefully rely on Wells.
Irlanti ei voi tehokkaasti perustella väitteitään edellä mainitulla asialla Wells.
Paragraphs 64 and 65 of that judgment point out that, under the principle of cooperation in good faith laid down in Article 10 EC, Member States are required to nullify the unlawful consequences of a breach of Community law.
Tuon tuomion 64 ja 65 kohdassa todetaan nimittäin, että EY 10 artiklassa määrätyn lojaalin yhteistyön periaatteen mukaan jäsenvaltioiden on poistettava lainvastaiset seuraukset, jotka aiheutuvat yhteisön oikeuden rikkomisesta.
The competent authorities are therefore obliged to take the measures necessary to remedy failure to carry out an environmental impact assessment, for example the revocation or suspension of a consent already granted in
Toimivaltaisilla viranomaisilla on näin velvollisuus ryhtyä kaikkiin tarvittaviin toimenpiteisiin sen korjaamiseksi, ettei ympäristövaikutuksia ole arvioitu, esimerkiksi peruuttamalla jo myönnetty
This cannot be taken to mean that a remedial environmental impact assessment, undertaken to remedy the failure to carry out an assessment as provided for and arranged by Directive 85/337 as amended, since the project has already been carried out, is equivalent to an environmental impact assessment preceding issue of the development consent, as required by and governed by that directive.
Tästä ei voida päätellä, että korjaava ympäristövaikutusten tutkiminen, joka tehdään muutetussa direktiivissä 85/337 säädetyn ja järjestetyn arvioinnin laiminlyönnin korjaamiseksi hankkeen tultua jo toteutetuksi, vastaisi kyseisen direktiivin edellyttämää ja sillä säänneltyä, ennen luvan myöntämistä tehtävää ympäristövaikutusten arviointia.
It follows from the foregoing that, by giving to retention permission, which can be issued even where no exceptional circumstances are proved, the same effects as those attached to a planning permission preceding the carrying out of works and development, when, pursuant to Articles 2(1) and 4(1) and (2) of Directive 85/337 as amended, projects for which an environmental impact assessment is required must be identified and then — before the grant of development consent and, therefore, necessarily before they are carried out — must be subject to an application for development consent and to such an assessment, Ireland has failed to comply with the requirements of that directive.
Edellä mainitusta seuraa, että Irlanti ei ole noudattanut muutetun direktiivin 85/337 mukaisia edellytyksiä, koska se antaa korjaamisluvalle, joka voidaan myöntää muissakin kuin toteennäytetyissä poikkeustapauksissa, samat vaikutukset kuin ennen töiden ja alueen kehittämishankkeiden toteuttamista myönnettävälle yhdyskuntasuunnitteluluvalle, vaikka hankkeet, joiden ympäristövaikutukset on arvioitava, on kyseisen direktiivin 2 artiklan 1 kohdan ja 4 artiklan 1 ja 2 kohdan nojalla yksilöitävä ja vaikka ne on tämän jälkeen ennen luvan myöntämistä, ja näin ollen välttämättä ennen niiden toteuttamista, alistettava lupamenettelyyn ja arvioitava.
Consequently, the first two pleas in law are well founded.
Nämä kaksi ensimmäistä kanneperustetta ovat siis perusteltuja.
The third plea in law
Kolmas kanneperuste
According to the Commission, there are shortcomings in the Irish legislation relating to enforcement measures and in the resulting enforcement practices which
Komission mukaan Irlannin lainsäädännössä ja siitä aiheutuvassa pakkotoimikäytännössä on aukkoja, joilla vaarannetaan muutetun direktiivin 85/337 asianmukainen
COMMISSION v IRELAND undermine the proper transposition and implementation of Directive 85/337 as amended, when, under that directive, an effective system of control and enforcement is mandatory.
KOMISSIO v. IRLANTI voimaan saattaminen ja täytäntöönpano, vaikka tässä direktiivissä edellytetään välttämättä tehokasta valvonta- ja pakkotoimijärjestelmää.
First, the Commission claims that the enforcement measures provided for by Irish planning legislation do not offset the absence of provisions requiring compliance with the obligations as to an environmental impact assessment before development is carried out.
Komissio väittää ensinnäkin, että Irlannin yhdyskuntasuunnittelulainsäädännössä säädetyillä pakkotoimilla ei korvata sitä, ettei säännöksiä, joilla edellytetään ympäristövaikutusten arviointiin liittyvien edellytysten noudattamista ennen hankkeiden toteuttamista, ole olemassa.
Secondly, the Commission claims that enforcement practices undermine the proper transposition of Directive 85/337 as amended.
Toiseksi komissio väittää, että pakkotoimikäytännöllä vaarannetaan direktiivin asianmukainen voimaan saattaminen.
The Commission refers to specific situations which illustrate, in its opinion, the deficiencies of the Irish legislation regarding supervising compliance with the rules established by that directive.
Komissio viittaa näin erityisiin tilanteisiin, jotka sen mukaan kuvaavat niitä puutteita, joita Irlannin lainsäädännössä on direktiivillä asetettujen sääntöjen noudattamisen valvonnan alalla.
As regards the procedure relating to enforcement, Ireland contends the choice and form of enforcement is a matter within the discretion of Member States, in particular as there has been no harmonisation at Community level of planning and environmental controls.
Irlanti toteaa seuraamuksen määräämisessä noudatettavan menettelyn osalta, että sen valinta ja muoto kuuluu jäsenvaltioiden harkintaan, koska maankäytön ja ympäristön valvontaa ei ole yhdenmukaistettu yhteisössä.
In any event, Ireland states that the system of enforcement established by the Irish legislation is comprehensive and effective.
Irlanti korostaa, että Irlannin lainsäädännössä säädetty seuraamusjärjestelmä on joka tapauksessa täydellinen ja tehokas.
The Member State adds that, under en -vironmental law, the applicable provisions are legally binding.
Tämä jäsenvaltio täsmentää tässä suhteessa, että ympäristöoikeuden alalla sovellettavat säännökset ovat oikeudellisesti velvoittavia.
Thus, the legislation places planning authorities under the obligation of sending a warning letter when they learn that an unauthorised development is being carried out, unless they consider that the development is of minor importance.
Niinpä lainsäädännössä edellytetään, että maankäytön suunnittelusta vastaavat viranomaiset lähettävät varoituskirjeen, jos niiden tietoon tulee, että luvatonta hanketta toteutetaan, paitsi jos ne katsovat, että hanke on vähämerkityksinen.
Once the warning letter has been sent, the planning authorities must decide whether it is appropriate to issue an enforcement notice.
Jos varoituskirje on lähetetty, yhdyskuntasuunnittelusta vastaavien viranomaisten on ratkaistava, onko virallinen huomautus tarpeen.
The warning letter is intended to enable the persons responsible for unauthorised developments to undertake remedial action before the enforcement notice and the other stages of enforcement proceedings.
Varoituskirjeen tehtävänä on mahdollistaa se, että luvattomista hankkeista vastaavat henkilöt voisivat korjata tilanteen ennen virallista huomautusta ja seuraamusmenettelyn muita vaiheita.
If an enforcement notice is issued, that sets out obligations and failure to comply with its requirements constitutes an offence.
Jos virallinen huomautus annetaan, sillä vahvistetaan velvoitteet, ja siinä asetettujen edellytysten noudattamatta jättäminen on rikkomus.