natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By order of the President of the Court of 9 March 2005, the Commission was granted leave to intervene in support of the form of order sought by the Council.
Komissio hyväksyttiin yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 9.3.2005 antamalla määräyksellä väliintulijaksi tukemaan neuvoston vaatimuksia.
It is for that reason that it brought an action for annulment in Spain v Council.
III Asian arviointi kumoamiskanteen edellä mainitussa asiassa Espanja vastaan neuvosto.
I would first like to express my position on the plea of illegality raised by the Kingdom of Spain.
Ensimmäiseksi käsittelen Espanjan kuningaskunnan esittämän lainvastaisuusväitteen ottamista tutkittavaksi.
The Kingdom of Spain goes on to point out that it is also challenging Regulation No 1415/2004 inasmuch as that regulation implements Articles 3 and 6 of Regulation No 1954/2003.
Espanjan kuningaskunta tarkentaa riitauttavansa myös asetuksen N:o 1415/2004 siltä osin kuin sillä pannaan täytäntöön asetuksen N:o 1954/2003 3 ja 6 artikla.
A — Admissibility of the Kingdom of Spain’s plea of illegality
A Espanjan kuningaskunnan esittämän lain­vastaisuusväitteen ottaminen tutkittavaksi
In its application, the Kingdom of Spain alleges, first of all, infringement of the principle of nondiscrimination on grounds of nationality with regard, on the one hand, to the reference period used to fix the maximum annual fishing effort and, on the other, the delimitation of the sensitive area.
Espanjan kuningaskunnan kannekirjelmässään esittämän ensimmäisen kanneperusteen mukaan kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän kieltoa koskevaa periaatetta on loukattu yhtäältä vuosittaisen pyyntiponnistuksen enimmäistason vahvistamisessa käytettävän viiteajanjakson osalta ja toisaalta herkän alueen rajaamisessa.
Similarly, with regard to the second submission — alleging misuse of powers on the part of the Council — the Kingdom of Spain reiterates in its application the arguments it put forward in Spain v Council.
Espanjan kuningaskunta toistaa kannekirjelmässään myös toisen, neuvoston harkintavallan väärinkäyttöä koskevan kanneperusteen osalta samat väitteet, jotka se esitti edellä mainitussa asiassa Espanja vastaan neuvosto.
It considers that the Court should annul Regulation No 1415/2004, which implements Article 6 of Regulation No 1954/2003, because, in adopting Article 6 of that implementing regulation, the Council misused its powers.
Sen mielestä yhteisöjen tuomioistuimen olisi kumottava asetus N:o 1415/2004, jolla pannaan täytäntöön asetuksen N:o 1954/2003 6 artikla, koska neuvosto käytti väärin harkintavaltaansa, kun se antoi kyseisen 6 artiklan ja täytäntöönpanoasetuksen.
The arguments put forward by Spain in support of that submission are identical to those which it put forward in Spain v Council.
Kyseinen jäsenvaltio esittää kanneperusteensa tueksi samat väitteet, jotka se esitti edellä mainitussa asiassa Espanja vastaan neuvosto.
The Kingdom of Spain points out in point 36 of its application that it considers that Articles 3, 4 and 6 of Regulation
Espanjan kuningaskunta toteaa kannekirjelmänsä 36 kohdassa, että sen mielestä asetuksen N:o 1954/2003 3, 4 ja 6 artikla ovat vastoin syrjintäkiellon periaatetta ja ne on kumottava. Tästä syystä se nosti
It its reply, lodged after the delivery of judgment in Spain v Council, the Kingdom of Spain argued that a plea of illegality under Article 241 EC should be raised in regard to Regulation No 1954/2003.
Espanjan kuningaskunta toteaa vastauskirjelmässä, jonka se toimitti sen jälkeen, kun edellä mainitussa asiassa Espanja vastaan neuvosto oli annettu tuomio, että asetuksesta N:o 1954/2003 on syytä esittää lainvastaisuusväite EY 241 artiklan nojalla.
It advances a number of reasons which, in its view, demonstrate the need to ascertain, incidentally, whether Regulation No 1954/2003 is in conformity with Community law.
Se perustelee useilla syillä, miksi se vaatii liitännäisesti, että asetuksen N:o 1954/2003 yhdenmukaisuus yhteisön oikeuden kanssa on tutkittava.
SPAIN v COUNCIL existence of a direct legal link between the two relevant regulations requires the Court to rule in the present case on the question whether Regulation No 1954/2003 is applicable.
JULKISASIAMIES BOTIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-442/04 kanneperusteita, jotka koskevat olennaisin osin myös täytäntöönpanoasetusta ja joilla perustellaan käsiteltävänä olevassa asiassa, miksi asetusta N:o 1954/2003 ei voida soveltaa.
Otherwise, according to the Kingdom of Spain, the Court’s judgment would be deprived of useful effect.
Sen mukaan se, ettei asiakysymystä ole ratkaistu, ja se, että kahden merkityksellisen asetuksen välillä on suora oikeudellinen yhteys, velvoittavat yhteisöjen tuomioistuimen ottamaan käsiteltävänä olevan asian yhteydessä kantaa siihen, voidaanko asetusta N:o 1954/2003 soveltaa.
Among those reasons, the Kingdom of Spain argues, in particular, that the plea of illegality is a means of removing, where necessary, provisions which, albeit contrary to Community law, constitute the legal basis for a measure which is the subject of an action for annulment.
Espanjan kuningaskunnan mukaan lainvastaisuusväitteen kautta voidaan tarvittaessa poistaa säännöksiä, jotka toimivat kumoamiskanteen kohteena olevan säädöksen perustana, vaikka ne ovat yhteisön oikeuden vastaisia.
It points out that there is a direct legal link between the implementing measure (Regulation No 1415/2004) and the basic measure (Regulation No 1954/2003).
Se tuo tässä yhteydessä esiin, että täytäntöönpanosäädöksen – eli asetuksen N:o 1415/2004 – ja perussäädöksen – eli asetuksen N:o 1954/2003 – välillä on suora oikeudellinen yhteys.
The levels specified in the annexes to Regulation No 1415/2004 could be fixed and calculated only on the basis of the measures and conditions defined in Articles 3 and 6 of Regulation No 1954/2003.
Asetuksen N:o 1415/2004 liitteissä olevat raja-arvot nimittäin saatettiin vahvistaa ja laskea vain asetuksen N:o 1954/2003 3 ja 6 artiklassa määriteltyjen toimenpiteiden ja edellytysten pohjalta.
In addition, the Kingdom of Spain considers that the present case is different from the situation in which a plea of illegality raised by a Member State is inadmissible on the ground that the timelimits for bringing an action for annulment have expired.
Espanjan kuningaskunta katsoo lisäksi, ettei käsiteltävänä olevassa asiassa ole kyse tilanteesta, jossa jäsenvaltion esittämää lainvastaisuusväitettä ei voitaisi ottaa tutkittavaksi sen takia, että kumoamiskanteen nostamisen määräaika on umpeutunut.
11It maintains that it, the Kingdom of Spain, complied with that requirement in the action it brought against the basic regulation in Spain v Council.
11 Espanjan kuningaskunta nimittäin väittää täyttäneensä kyseisen vaatimuksen, kun se nosti kanteen perusasetuksesta edellä mainitussa asiassa Espanja vastaan neuvosto.
In its defence, the Council points out that the Kingdom of Spain does not claim that Regulation No 1415/2004 fails to comply with the provisions of Regulation No 1954/2003 but maintains, on the contrary, that the contested regulation is illegal because it followed the criteria laid down in Articles 3 and 6 of Regulation No 1954/2003.
Neuvosto tuo vastineessaan esiin, ettei Espanjan kuningaskunta väitä, ettei asetuksessa N:o 1415/2004 olisi noudatettu asetuksen N:o 1954/2003 säännöksiä, vaan kyseinen jäsenvaltio katsoo päinvastoin, että riidanalainen asetus on lainvastainen siksi, että siinä on noudatettu asetuksen N:o 1954/2003 3 ja 6 artiklassa säädettyjä perusteita.
The Council also notes that in Spain v Council, the Kingdom of Spain asked the Court to annul Articles 3 and 6 of the latter regulation for the same reasons as those put forward in the present case, that is to say, infringement of the principle of nondiscrimination and misuse of powers.
Neuvosto toteaa myös, että edellä mainitun asian Espanja vastaan neuvosto yhteydessä Espanjan kuningaskunta vaati yhteisöjen tuomioistuinta kumoamaan asetuksen N:o 1954/2003 3 ja 6 artiklan samoilla perusteilla, joihin se vetoaa käsiteltävänä olevassa asiassa, eli syrjintäkiellon periaatteen loukkaamisen ja harkintavallan väärinkäytön perusteella.
It then sets out its position on the substance of the case.
Tämän jälkeen neuvosto esittää kantansa asiakysymykseen.
Finally, the Kingdom of Spain points out that the judgment in that case did not address the substance of its main submissions, which, in essence, apply equally to the implementing regulation and show that, in the circumstances, Regulation No 1954/2003 is inapplicable.
Lopuksi kyseinen jäsenvaltio tuo esiin, ettei mainitussa asiassa annetussa tuomiossa tarkasteltu asiakysymyksenä sen esittämiä
In its rejoinder, the Council points out that the present action against Regulation No 1415/2004 was brought as part of proceedings which are distinct and separate from the action in Spain v Council,
Neuvosto korostaa vastauskirjelmässään, että käsiteltävänä oleva kanne, joka koskee asetusta N:o 1415/2004, on nostettu edellä mainitusta asiasta Espanja vastaan neuvosto erillisen ja riippumattoman
OPINION OF MR BOT — CASE C-442/04 although the two cases are obviously linked.
ESPANJA v. NEUVOSTO menettelyn yhteydessä, vaikka nämä kanteet liittyvätkin selvästi toisiinsa.
It points out that compliance with the maximum annual fishing effort for each Member State, fixed by Regulation No 1415/2004, is an obligation which is additional to, but distinct from, the obligations laid down in Articles 3, 4 and 6 to 8 of Regulation No 1954/2003.
Neuvosto tuo esiin, että kullekin jäsenvaltiolle asetuksessa N:o 1415/2004 vahvistetun vuosittaisen pyyntiponnistuksen enimmäistason noudattaminen on asetuksen N:o 1954/2003 3, 4 ja 6–8 artiklassa säädettyjä velvoitteita täydentävä mutta niistä erillinen velvoite.
It argues that if a Member State were entitled to challenge a Community measure by means of a plea of illegality every time an institution adopted a measure implementing that Community measure, it would be possible to call into question indefinitely Community measures producing legal effects and that would, in its view, be contrary to the objective which the procedural timelimits seek to achieve, namely to ensure legal certainty.
Se katsoo, että jos jäsenvaltio voisi riitauttaa yhteisön säädöksen lainvastaisuusväitteellä aina, kun jokin toimielin antaa kyseisen yhteisön säädöksen täytäntöönpanosäädöksen, sellaisia yhteisön säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, voitaisiin riitauttaa loputtomiin, mikä olisi neuvoston mielestä vastoin kanteiden nostamisen määräaikojen tarkoitusta, joka on oikeusvarmuuden takaaminen.
The Council considers that the plea of illegality raised in the reply is out of time and therefore inadmissible.
Neuvoston mielestä vastauskirjelmän yhteydessä on liian myöhäistä esittää lainvastaisuusväite, eikä väitettä siten voida ottaa tutkittavaksi.
It considers that, having regard to the provisions of the first subparagraph of Article 42(2) of the Rules of Procedure of the Court, 12 dismissal of the Kingdom of Spain’s action in Spain v Council cannot be regarded as a new fact.
Se katsoo, että yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 42 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan 12valossa Espanjan kuningaskunnan edellä mainitussa asiassa Espanja vastaan neuvosto nostaman kanteen hylkäämistä ei voida pitää uutena seikkana.
The Council refers to the Court’s caselaw to the effect that the addressee of a decision adopted by a Community institution which has not been challenged within the timelimits laid down in the last paragraph of Article 230 EC cannot invoke the illegality of such a decision, which has become definitive as against him. 13
Neuvosto vetoaa tässä yhteydessä yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntöön, josta seuraa, että jos yhteisön toimielinten tekemää päätöstä ei ole riitautettu EY 230 artiklan viimeisessä kohdassa määrätyssä määräajassa, päätöksen adressaatti ei voi vedota sen lainvastaisuuteen, koska päätöksestä on tullut vastaanottajan osalta lopullinen. 13
In that regard, the Council points out, inter alia, that measures adopted by the Community institutions enjoy a presumption of validity, with the result that a judgment of the Court confirming the validity of a measure does not change the applicant’s legal position and, consequently, cannot constitute a factor permitting the introduction of a new plea in law.
Tässä yhteydessä neuvosto tuo erityisesti esiin, että yhteisön toimielinten antamia säädöksiä koskee pätevyysolettama, joten yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, jossa vahvistetaan säädöksen pätevyys, ei muuta kantajan oikeudellista tilannetta eikä siten voi mahdollistaa vetoamista uuteen perusteeseen.
SPAIN v COUNCIL matter of public policy and should therefore have been expressly raised in the application.
JULKISASIAMIES BOTIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-442/04 hylätty, ja toisaalta siten, että käsiteltävänä olevassa asiassa riitautettu säädös on asetus.
15 secondly, the measure being challenged in the present proceedings is a regulation.
koskeva kysymys, joten se on esitettävä nimenomaisesti kannekirjelmässä. 15
In the Commission’s view, a plea of illegality raised in the reply should be regarded as being out of time.
Komission mukaan vastauskirjelmässä esitetyn lainvastaisuusväitteen osalta olisi katsottava, että se on esitetty määräajan päättymisen jälkeen.
In addition, it implies the introduction of a new plea in law and an amendment of the initial application, which the first subparagraph of Article 42(2) of the Rules of Procedure of the Court does not permit.
Lisäksi komissio katsoo, että tällainen väite edellyttää vetoamista uuteen perusteeseen ja alkuperäisen vaatimuksen muuttamista, mikä ei yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 42 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaan ole mahdollista.
The Commission, for its part, points out first that the link between Regulation No 1954/2003 and Regulation No 1415/2004 is so close that the present action is no more than an almost literal repetition of the action in Spain v Council.
Komissio puolestaan korostaa ensinnäkin, että asetusten N:o 1954/2003 ja N:o 1415/2004 välinen yhteys on niin tiivis, että käsiteltävänä oleva kanne on vain lähes sanatarkka toisinto kanteesta, joka johti tuomioon edellä mainitussa asiassa Espanja vastaan neuvosto.
In its view, the present action has not really been brought against Regulation No 1415/2004 but against Articles 3, 4 and 6 of Regulation No 1954/2003.
Komission mielestä käsiteltävänä oleva kanne ei tosiasiallisesti kohdistu asetukseen N:o 1415/2004 vaan asetuksen N:o 1954/2003 3, 4 ja 6 artiklaan.
None of the pleas in law in the present action mentions Regulation No 1415/2004 specifically or directly.
Yhdessäkään käsiteltävänä olevan kanteen kanneperusteista ei komission mukaan mainita erityisesti tai suoraan asetusta N:o 1415/2004.
For that reason, the Commission considers that in applying to continue the present proceedings, the Kingdom of Spain is seeking to escape the effects of the judgment dismissing its action in Spain v Council.
Tästä syystä komissio katsoo, että Espanjan kuningaskunta vaatii nyt vireillä olevan menettelyn jatkamista välttääkseen sen tuomion vaikutukset, jolla sen kanne hylättiin edellä mainitussa asiassa Espanja vastaan neuvosto.
Furthermore, according to the Commission, the plea of illegality — whether tacit or implicit — has not been correctly presented because, on the one hand, such a plea is subordinate to the action for annulment under Article 230 EC, with the effect that the Kingdom of Spain cannot invoke the illegality of a measure against which it was able to bring an action for annulment.
Lisäksi implisiittistä lainvastaisuusväitettä ei komission mukaan ole esitetty asianmukaisesti, koska ensinnäkin tällainen väite on sen mielestä alisteinen EY 230 artiklan mukaiselle kumoamiskanteelle, joten Espanjan kuningaskunta ei voi vedota sellaisen säädöksen lainvastaisuuteen, josta se on voinut nostaa kumoamiskanteen. 14
In its reply to the Commission’s statement in intervention, the Kingdom of Spain points out that, in its view, the judgment in Spain v Council, is a new matter of fact and law which came to light in the course of the proceedings and which permits the introduction of a new plea in law in accordance with the first subparagraph of Article 42(2) of the Rules of Procedure of the Court.
Komission väliintulokirjelmään antamassaan vastauksessa Espanjan kuningaskunta tarkentaa, että sen mielestä edellä mainitussa asiassa Espanja vastaan neuvosto annettu tuomio on uusi tosiseikka ja oikeudellinen seikka, joka on tullut esiin menettelyn aikana ja joka oikeuttaa vetoamisen uuteen perusteeseen yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 42 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti.
Finally, a plea of illegality does not contravene the principle of legal certainty or the principle of res judicata.
Lisäksi lainvastaisuusväite ei sen mielestä ole vastoin oikeusvarmuuden eikä oikeusvoiman periaatteita.
The right of privileged applicants to raise a plea of illegality in regard to a regulation
Etuoikeutetun kantajan mahdollisuus esittää lainvastaisuusväite asetuksesta
I do not agree with the position adopted by the Council and the Commission in so far as they argue that a plea of illegality such as that put forward by the Kingdom of Spain in the present action is inadmissible.
Olen neuvoston ja komission kanssa eri mieltä sikäli kuin ne katsovat, ettei Espanjan kuningaskunnan tämän kanteen yhteydessä esittämän kaltaista lainvastaisuusväitettä voida ottaa tutkittavaksi.
It should be pointed out, first of all, that, according to the terms of Article 241 EC, ‘[n]otwithstanding the expiry of the period laid down in the fifth paragraph of Article 230, any party may, in proceedings in which a regulation adopted jointly by the European Parliament and the Council, or a regulation of the Council, of the Commission, or of the [European Central Bank] is at issue, plead the grounds specified in the second paragraph of Article 230 in order to invoke before the Court of Justice the inapplicability of that regulation’.
Aluksi on syytä muistuttaa, että EY 241 artiklan mukaan ”vaikka 230 artiklan viidennessä kohdassa mainittu määräaika on päättynyt, asianosainen voi riidassa, joka koskee Euroopan parlamentin ja neuvoston yhdessä antamaa asetusta taikka neuvoston, komission tai [Euroopan keskuspankin] asetusta, vaatia yhteisön tuomioistuimessa 230 artiklan toisessa kohdassa mainitulla perusteella, että asetusta ei sovelleta”.
In support of their point of view, the Council and the Commission put forward two arguments: first, they defend a position of principle, arguing, essentially, that a Member State cannot raise a plea of illegality in respect of a Community measure which it was able to challenge earlier, even if it is a regulation.
Neuvosto ja komissio perustelevat kantaansa kahdesta näkökulmasta: periaatteen tasolla ne väittävät, että jäsenvaltio ei voi esittää lainvastaisuusväitettä yhteisön säädöksestä, jonka se on voinut aiemmassa vaiheessa riitauttaa, vaikka kyse olisi asetuksesta.
On the other hand, they consider that the plea of illegality in the case at hand is out of time.
Toisaalta ne katsovat, että lainvastaisuusväite on esitetty pääasiassa liian myöhään.
The Court has dealt on numerous occasions with the question of the admissibility of pleas of illegality raised under Article 241 EC by ordinary applicants or privileged applicants.
Yhteisöjen tuomioistuin on joutunut useaan otteeseen käsittelemään tavanomaisten kantajien tai etuoikeutettujen kantajien EY 241 artiklan nojalla esittämien lainvastaisuusväitteiden ottamista tutkittavaksi.
That has given rise to a complex line of authority, the main strands of which are as follows.
Tämän tuloksena on syntynyt monimutkainen oikeuskäytäntö, jonka pääpiirteet ovat seuraavanlaiset.
I take the contrary view that the terms of Article 241 EC give a Member State a great deal of leeway to invoke the inapplicability of a regulation, even, in my opinion, where that Member State has already brought an action for the partial annulment of the regulation but that action has been declared inadmissible.
Minun mielestäni taas EY 241 artiklassa annetaan jäsenvaltiolle hyvin laajasti mahdollisuus vaatia asetuksen jättämistä soveltamatta myös siinä tapauksessa, että jäsenvaltio on jo nostanut kanteen kyseisen asetuksen osittaiseksi kumoamiseksi mutta kanne on jätetty tutkimatta.
I also consider that the plea of illegality raised by the Kingdom of Spain cannot be regarded as out of time inasmuch as it was impliedly contained in the application presented by the Kingdom of Spain.
Lisäksi katson, ettei Espanjan kuningaskunta ole esittänyt lainvastaisuusväitettään liian myöhään, sillä se sisältyy implisiittisesti Espanjan kuningaskunnan toimittamaan kannekirjelmään.
SPAIN v COUNCIL ciple, be able to have access to the Community Courts more than once.
JULKISASIAMIES BOTIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-442/04 suus saattaa asia yhteisöjen tuomioistuimien käsiteltäväksi.
20 any party to proceedings the right to challenge, for the purpose of obtaining the annulment of a decision of direct and individual concern to that party, the validity of previous acts of the institutions which form the legal basis of the decision which is under challenge, if that party was not entitled under Article [230 EC] to bring a direct action challenging those acts by which it was thus affected without having been in a position to ask that they be declared void’. 17
20 taataan kullekin asianosaiselle tätä suoraan ja erikseen koskevan päätöksen kumoamiseksi oikeus riitauttaa toimielinten sellaisten aikaisempien toimenpiteiden pätevyys, jotka muodostavat oikeudellisen perustan kanteen kohteena olevalle päätökselle, jos asianosaisella ei ole ollut oikeutta nostaa EY 230 artiklan nojalla suoraa kannetta sellaisia toimenpiteitä vastaan, joiden seuraukset tämä kärsii voimatta vaatia niiden kumoamista. 17
According to that line of reasoning, the fact of considering an incidental challenge to be out of time is designed to penalise the negligent conduct of applicants who have failed to make use of the action for annulment in order to challenge a decision, even though they have certainly had the possibility of doing so. 21
Tämän logiikan mukaisesti liitännäisenä vaatimuksena tehdyn riitauttamisen prekluusio on sanktio huolimattomalle kantajalle, joka ei ole nostanut kumoamiskannetta päätöksen riitauttamiseksi, vaikka siihen olisi varmasti ollut mahdollisuus. 21
That judgment introduced into the relationship between the action for annulment and the plea of illegality a rationale based on the principle that legal remedies should be mutually compensatory.
Tällä tuomiolla luotiin kumoamiskanteen ja lainvastaisuusväitteen välisiin suhtei- siin oikeussuojakeinojen kompensaation logiikka.
18y making the admissibility of a plea of illegality dependent upon the lack of an alternative legal remedy, the Court gave that plea a subordinate character. 19
18Yhteisöjen tuomioistuin vahvisti lainvastaisuusväitteen toissijaisuuden, kun se asetti sen tutkittavaksi ottamisen edellytykseksi vaihtoehtoisen oikeussuojakeinon puuttumisen. 19
Thus, like ordinary applicants, the privileged applicants cannot, in an action for annulment of a decision, raise a plea of illegality in respect of an earlier measure of the same kind, annulment of which they could have sought directly.
Tavanomaisten kantajien tapaan etuoikeutetut kantajat eivät siis voi päätöksestä nostetun kumoamiskanteen yhteydessä vedota lainvastaisuusväitteen kautta sellaisen aiemmin annetun samankaltaisen säädöksen lainvastaisuuteen, jonka kumoamista ne olisivat voineet vaatia suoraan.
In the Court’s view, the contrary approach would permit the timelimits for bringing proceedings laid down in the fifth paragraph of Article 230 EC to be circumvented.
Yhteisöjen tuomioistuimen mukaan päinvastaisen ratkaisun hyväksyminen mahdollistaisi EY 230 artiklan viidennessä kohdassa kanteen nostamiselle asetetun määräajan kiertämisen.