natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Article 5(1)(a) of Directive 89/104 applies only in the case of the use of a sign which is identical with the trade mark in relation to goods or services which are identical with those for which the trade mark is registered.
Direktiivin 89/104 5 artiklan 1 kohdan a alakohtaa sovelletaan kuitenkin vain silloin, kun käytetään merkkiä, joka on sama kuin tavaramerkki, sellaisia tavaroita tai palveluja varten, jotka ovat samoja kuin ne tavarat tai palvelut, joita varten tavaramerkki on rekisteröity.
Since that provision is not applicable in the case in the main proceedings it does not need to be interpreted.
Koska kyseistä säännöstä ei näin ollen voida soveltaa pääasiaan, sitä ei ole tarpeen tulkita.
Consequently, the first question must be understood as meaning that the referring court seeks to ascertain whether Article 5(1)(b) of Directive 89/104 is to be interpreted to the effect that the proprietor of a registered trade mark is entitled to prevent the use by a third party, in a comparative advertisement, of a sign similar to that mark in relation to goods or services identical with, or similar to, those for which that mark was registered, where such use does not give rise to a likelihood of confusion on the part of the public.
Ensimmäinen kysymys on siis ymmärrettävä niin, että kansallinen tuomioistuin tiedustelee, onko direktiivin 89/104 5 artiklan 1 kohdan b alakohtaa tulkittava niin, että rekisteröidyn tavaramerkin haltijalla on oikeus kieltää muita käyttämästä vertailevassa mainonnassa merkkiä, joka on samankaltainen kuin kyseinen tavaramerkki, tavaroille tai palveluille, jotka ovat samoja tai samankaltaisia kuin ne tavarat tai palvelut, joille mainittu tavaramerkki on rekisteröity, jos kyseinen käyttö ei aiheuta yleisön keskuudessa sekaannusvaaraa.
— that use must be in the course of trade;
– tämän käytön on tapahduttava elinkeinotoiminnassa
— it must be without the consent of the proprietor of the mark;
– sen on tapahduttava ilman tavaramerkin haltijan suostumusta
— it must be in respect of goods or services which are identical with, or similar to, those for which the mark is registered, and
– sen on tapahduttava samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten kuin ne tavarat tai palvelut, joita varten tavaramerkki on rekisteröity, ja
— it must affect or be liable to affect the essential function of the trade mark, which is to guarantee to consumers the origin of the goods or services, by reason of a likelihood of confusion on the part of the public.
– sillä on haitattava tai sen on oltava omiaan haittaamaan tavaramerkin keskeistä tehtävää, jona on taata kuluttajille tavaroiden tai palvelujen alkuperä, sen vuoksi, että yleisön keskuudessa on sekaannusvaara.
As regards more particularly the fourth condition, first, as pointed out in paragraph 47 above, Article 5(1)(b) of Directive 89/104 is designed to apply only if, by reason of the identity or similarity both of the marks and of the goods or services which they designate, there exists a likelihood of confusion on the part of the public.
Erityisesti neljännestä edellytyksestä on todettava yhtäältä, että kuten tämän tuomion 47 kohdassa on muistutettu, direktiivin 89/104 5 artiklan 1 kohdan b alakohtaa sovelletaan vain silloin, kun yleisön keskuudessa on olemassa sekaannusvaara siksi, että merkit ja tavarat tai palvelut, joita varten ne ovat, ovat samat tai samankaltaiset.
Thus, use of a sign which is identical with, or similar to, the trade mark which gives rise to a likelihood of confusion on the part of the public affects or is liable to affect the essential function of the mark.
Merkin, joka on sama tai samankaltainen kuin tavaramerkki, käyttö, joka aiheuttaa yleisön keskuudessa sekaannusvaaran, siis haittaa tai on omiaan haittaamaan tavaramerkin keskeistä tehtävää.
It is clear that, in the case in the main proceedings, H3G used the sign similar to the bubbles trade marks in the course of a commercial activity with a view to gain and not as a private matter.
On riidatonta, että pääasiassa H3G on käyttänyt merkkiä, joka on samankaltainen kuin kuplatavaramerkit, kaupallisessa toiminnassa, jolla pyritään taloudelliseen hyötyyn, eikä yksityisesti.
The mark was therefore being used in the course of trade (see, by analogy, Céline, paragraph 17).
Näin ollen tätä merkkiä on käytetty elinkeinotoiminnassa (ks. analogisesti em. asia Céline, tuomion 17 kohta).
It is also clear that H3G used that sign without the consent of O2 and O2 (UK), the proprietors of the bubbles trade marks.
On myös riidatonta, että H3G on käyttänyt mainittua merkkiä ilman kuplatavaramerkkien haltijoiden O2:n ja O2 (UK):n suostumusta.
Furthermore, that sign was used for services identical with those for which those marks are registered.
Lisäksi kyse on käytöstä samoja palveluja varten kuin ne palvelut, joita varten mainitut tavaramerkit on rekisteröity.
By contrast, in accordance with the the referring court’s own findings, the use by H3G, in the advertisement in question, of bubble images similar to the bubbles trade marks did not give rise to a likelihood of confusion on the part of consumers.
Sitä vastoin on todettava, että kansallisen tuomioistuimen omien toteamusten mukaan se, että H3G on käyttänyt riidanalaisessa mainoksessa sellaisia kuvia kuplista, jotka ovat samankaltaisia kuin kuplatavaramerkit, ei ole aiheuttanut sekaannusvaaraa yleisön keskuudessa.
The advertisement, as a whole, was not misleading and, in particular, did not suggest that there was any form of commercial link between O2 and O2 (UK) on the one hand, and H3G, on the other.
Riidanalainen mainos ei nimittäin kokonaisuutena arvioituna ollut harhaanjohtava, ja erityisesti siinä ei annettu ymmärtää, että O2:n ja O2 (UK):n sekä H3G:n välillä olisi jonkinlainen kaupallinen sidos.
In that regard, contrary to the submission of O2 and O2 (UK), the referring court was right to limit its analysis to the context in which the sign similar to the bubbles trade marks was used by H3G, for the purpose of assessing the existence of a likelihood of confusion.
Toisin kuin O2 ja O2 (UK) väittävät, kansallinen tuomioistuin on tältä osin sekaannusvaaran olemassaoloa arvioidessaan aivan oikein rajannut arviointinsa tilanteeseen, jossa H3G on käyttänyt merkkiä, joka on samankaltainen kuin kuplatavaramerkit.
Article 4(1)(b) of Directive 89/104, however, concerns the application for registration of a mark.
Direktiivin 89/104 4 artiklan 1 kohdan b alakohta koskee kuitenkin tavaramerkin rekisteröintihakemusta.
Once a mark has been registered its proprietor has the right to use it as he sees fit so that, for the purposes of assessing whether the application for registration falls within the ground for refusal laid down in that provision, it is necessary to ascertain whether there is a likelihood of confusion with the opponent’s earlier mark in all the circumstances in which the mark applied for might be used if it were to be registered.
Kun tavaramerkki on kerran rekisteröity, tavaramerkin haltijalla on oikeus käyttää sitä mielensä mukaan, joten kun arvioidaan sitä, sovelletaanko rekisteröintihakemukseen jotakin kyseisessä säännöksessä säädettyä hylkäysperustetta, on tarkastettava kaikkien niiden tilanteiden osalta, joissa haettua tavaramerkkiä voitaisiin käyttää, jos se rekisteröitäisiin, onko olemassa sekaannusvaara väitteentekijän aikaisemman tavaramerkin kanssa.
By contrast, in the case provided for in Article 5(1)(b) of Directive 89/104, the thirdparty user of a sign identical with, or similar to, a registered mark does not assert any trade mark rights over that sign but is using it on an ad hoc basis.
Direktiivin 89/104 5 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetussa tilanteessa sitä vastoin sellaisen merkin muu käyttäjä, joka on sama tai samankaltainen kuin rekisteröity tavaramerkki, ei vaadi kyseiseen merkkiin minkäänlaista tavaramerkkioikeutta vaan käyttää sitä tietyssä yksittäisessä tilanteessa.
In those circumstances, in order to assess whether the proprietor of the registered mark is entitled to oppose that specific use, the assessment must be limited to the circumstances characterising that use, without there being any need to investigate whether another use of the same sign in different circumstances would also be likely to give rise to a likelihood of confusion.
Näin ollen arvioitaessa sitä, onko rekisteröidyn tavaramerkin haltijalla oikeus vastustaa tätä tiettyä käyttöä, on tarkasteltava vain niitä seikkoja, jotka ovat ominaisia kyseiselle käytölle, eikä ole tarpeen tutkia, voisiko saman merkin muu käyttö muissa olosuhteissa myös olla omiaan ai -heuttamaan sekaannusvaaran.
Thus, the fourth condition required before the proprietor of a registered mark is authorised to prevent the use of a sign similar to his trade mark for goods and services identical with, or similar to, those for which that mark is registered is not satisfied in the case in the main proceedings.
Neljäs edellytys sille, että rekisteröidyn tavaramerkin haltijalla on oikeus kieltää sellaisen merkin käyttö, joka on samankaltainen kuin hänen tavaramerkkinsä, sellaisia tavaroita tai palveluja varten, jotka ovat samoja tai samankaltaisia kuin ne tavarat tai palvelut, joita varten mainittu tavaramerkki on rekisteröity, ei pääasiassa siis täyty.
Consequently, the answer to the first question must be that Article 5(1)(b) of Directive 89/104 is to be interpreted as meaning that the proprietor of a registered trade mark is not entitled to prevent the use, by a third party, in a comparative advertisement, of a sign similar to that mark in relation to goods or services identical with, or similar to, those for which that mark is registered where such use does not give rise to a likelihood of confusion on the part of the public, and that is so irrespective of whether or not the comparative advertisement satisfies all the conditions laid down in Article 3a of Directive 84/450 under which comparative advertising is permitted.
Ensimmäiseen kysymykseen on siis vastattava, että direktiivin 89/104 5 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on tulkittava niin, että rekisteröidyn tavaramerkin haltijalla ei ole oikeutta kieltää muita käyttämästä vertailevassa mainonnassa merkkiä, joka on samankaltainen kuin kyseinen tavaramerkki, sellaisia tavaroita tai palveluita varten, jotka ovat samoja tai samankaltaisia kuin ne tavarat tai palvelut, joita varten kyseinen tavaramerkki on rekisteröity, jos kyseinen käyttö ei aiheuta yleisön keskuudessa sekaannusvaaraa, riippumatta siitä, täyttääkö mainittu vertaileva mainonta kaikki direktiivin 84/450 3 a artiklassa asetetut sallittavuuden edellytykset vai ei.
The second and third questions, concerning the interpretation of Article 3a(1) of Directive 84/450
Toinen ja kolmas kysymys, jotka koskevat direktiivin 84/450 3 a artiklan 1 kohdan tulkintaa
By its second and third questions, the referring court asks whether Article 3a(1) of Directive 84/450 must be interpreted as meaning that a comparative advertisement in which the advertiser uses the trade mark of a competitor or a sign similar to that mark is permitted only if that use is indispensable in order to make a comparison
Toisella ja kolmannella kysymyksellään kansallinen tuomioistuin kysyy, onko direktiivin 84/450 3 a artiklan 1 kohtaa tulkittava niin, että vertaileva mainonta, jossa mainostaja käyttää kilpailijan tavaramerkkiä tai merkkiä, joka on samankaltainen kuin kyseinen tavaramerkki, on sallittua vain, jos kyseinen käyttö on välttämätöntä mainostajan ja kilpailijan tavaroiden tai palveluiden vertaamiseksi, ja voidaanko
O2 HOLDINGS AND O2 (UK) between the advertiser’s goods or services and those of the competitor and, as the case may be, whether the use of a sign similar to the competitor’s mark may be regarded as indispensable.
O2 HOLDINGS JA O2 (UK) mahdollisesti katsoa, että merkin, joka on samankaltainen kuin kilpailijan tavaramerkki, käyttö on välttämätöntä.
However, the referring court has requested the interpretation of that provision only in the event that the Court answers the first question referred in the affirmative.
Kansallinen tuomioistuin on kuitenkin pyytänyt mainitun säännöksen tulkintaa vain siinä tapauksessa, että yhteisöjen tuomioistuin vastaa ensimmäiseen ennakkoratkaisukysymykseen myöntävästi.
Therefore, there is no need to examine the second and third questions referred.
Toista ja kolmatta ennakkoratkaisukysymystä ei näin ollen ole tarpeen tutkia.
Joined Cases C-23/07 and C-24/07
Yhdistetyt asiat C-23/07 ja C-24/07
(Agriculture — Regulations (EC) Nos 1493/1999, 753/2002 and 1429/2004 — Common organisation of the market in wine — Labelling of wines — Use of vine variety designations or synonyms thereof — Geographical indication ‘Tokaj’ for wines originating in Hungary — Possible use of vine variety designation ‘Tocai friulano’ or ‘Tocai italico’ in addition to the geographical indication of certain wines originating in Italy — Prohibited after a 13-year transitional period expiring on 31 March 2007 — Validity — Legal basis — Article 34 EC — Principle of nondiscrimination — Principles of international law on treaties — Accession of Hungary to the European Union — Articles 22 to 24 of the TRIPs Agreement)
Maatalous – Asetukset (EY) N:o 1493/1999, (EY) N:o 753/2002 ja (EY) N:o 1429/2004 – Viinialan yhteinen markkinajärjestely – Viinien päällysmerkinnät – Viiniköynnöslajikkeiden nimien tai niiden synonyymien käyttö – Maantieteellinen merkintä ”Tokaj” Unkarista peräisin oleville viineille – Mahdollisuus käyttää viinirypälelajikkeiden ”Tocai friulano” tai ”Tocai italico” nimityksiä lisättynä tiettyjen Italiasta peräisin olevien viinien maantieteellisiin merkintöihin – Tämän mahdollisuuden päättyminen 31.3.2007 päättyvän 13 vuoden siirtymäkauden jälkeen – Pätevyys – Oikeudellinen perusta – EY 34 artikla – Syrjintäkiellon periaate – Valtiosopimuksia koskevat kansainvälisoikeudelliset periaatteet – Unkarin liittyminen Euroopan unioniin – TRIPS-sopimuksen 22–24 artikla
Order of the Court (Second Chamber), 12 June 2008
Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 12.6.2008
SUMMARY — JOINED CASES C-23/07 AND C-24/07
TIIVISTELMÄ – YHDISTETYT ASIAT C-23/07 JA C-24/07
Accession of new Member States to the Communities — Hungary — Common organisation of the markets — Wine — Description and presentation of wines
Uusien jäsenvaltioiden liittyminen yhteisöihin – Unkari – Yhteinen markkinajärjestely – Viini – Viinien kuvaus ja esittely
(Act of Accession 2003, Art. 2; Commission Regulations Nos 753/2002 and 1429/2004)
(Vuoden 2003 liittymisasiakirjan 2 artikla; komission asetus N:o 753/2002; komission asetus N:o 1429/2004)
(Council Regulation No 1493/1999, Art. 53; Commission Regulation No 753/2002)
Maatalous – Yhteinen markkinajärjestely – Viini – Viinien kuvaus ja esittely (Neuvoston asetuksen N:o 1493/1999 53 artikla; komission asetus N:o 753/2002)
(Art. 34(2), second subpara., EC; Commission Regulation No 753/2002, Art. 19)
Maatalous – Yhteinen markkinajärjestely – Viini – Viinien kuvaus ja esittely (EY 34 artiklan 2 kohdan toinen alakohta; komission asetuksen N:o 753/2002 19 artikla)
Agriculture — Common organisation of the markets — Wine — Description and presentation of wines
Maatalous – Yhteinen markkinajärjestely – Viini – Viinien kuvaus ja esittely (Komission asetuksen N:o 753/2002 19 artiklan 2 kohta)
Agriculture — Common organisation of the markets — Wine — Description and presentation of wines
Maatalous – Yhteinen markkinajärjestely – Viini – Viinien kuvaus ja esittely
(TRIPS Agreement, Arts 23 and 24; Council Regulation No 1493/1999, Art. 50; Commission Regulation No 753/2002)
(TRIPS­sopimuksen 23 ja 24 artikla; neuvoston asetuksen N:o 1493/1999 50 artikla; komis­sion asetus N:o 753/2002)
produced in a specified region, after the expiry on 31 March 2007 of a transitional period — a prohibition first laid down in the EC-Hungary Agreement on wines — they form an integral part of the acquis communautaire as it stood on 1 May 2004 and, after being reproduced in Regulation No 1429/2004, amending Regulation No 753/2002, they have continued to apply after that date.
siirtymäkauden jälkeen, ja niitä on sovellettu edelleen mainitun päivämäärän jälkeen niiden tultua sisällytetyiksi asetuksen N:o 753/2002 muuttamisesta annettuun asetukseen N:o 1429/2004, ja kun otetaan huomioon, että tämä kielto perustuu alun perin EY:n ja Unkarin väliseen viinien nimityksiä koskevaan sopimukseen.
The Act concerning the conditions of accession to the European Union of the Czech Republic, the Republic of Estonia, the Republic of Cyprus, the Republic of Latvia, the Republic of Lithuania, the Republic of Hungary, the Republic of Malta, the Republic of Poland, the Republic of Slovenia and the Slovak Republic and the adjustments to the Treaties on which the European Union is founded is to be interpreted as meaning that, in accordance with Article 2 of that act, in so far as the provisions laid down in Regulation No 753/2002 laying down certain rules for applying Regulation No 1493/1999 as regards the description, designation, presentation and protection of certain wine sector products prohibit use of the term ‘Tocai’ to describe and present certain Italian quality wines,
Tšekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu, tehtyä asiakirjaa on tulkittava siten, että sen 2 artiklan nojalla asetuksen N:o 1493/1999 soveltamista koskevista eräistä yksityiskohtaisista säännöistä tiettyjen viinituotteiden ku -vauksen, nimityksen, tarjontamuodon ja suojauksen osalta annetun asetuksen N:o 753/2002 säännökset kuuluvat erottamattomasti 1.4.2004 olemassa olleeseen yhteisön säännöstöön sikäli kuin niillä kielletään käyttämästä sanaa ”Tocai” tiettyjen italialaisten määritetyillä alueilla tuotettujen laatuviinien kuvauksessa ja tarjontamuodossa 31.3.2007 päättyvän
of which is to prohibit use of the term ‘Tocai’ to describe and present certain Italian quality wines, produced in a specified region (‘psr’), after the expiry on 31 March 2007 of a transitional period.
sanaa ”Tocai” tiettyjen italialaisten määritetyillä alueilla tuotettujen laatuviinien (tma-laatuviinit) kuvauksessa ja tarjontamuodossa 31.3.2007 päättyvän siirtymäkauden jälkeen.
Article 53 of Regulation No 1493/1999 on the common organisation of the market in wine constitutes an adequate legal basis for the adoption by the Commission of the provisions laid down in Regulation No 753/2002 laying down certain rules for applying Regulation No 1493/1999 as regards the description, designation, presentation and protection of certain wine sector products and reproduced in Regulation No 1429/2004, the effect of which is to prohibit use of the term ‘Tocai’ to describe and present certain Italian quality wines, produced in a specified region, after the expiry on 31 March 2007 of a transitional period.
Viinin yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen N:o 1493/1999 53 artikla muodostaa riittävän oikeudellisen perustan, jotta komissio voi antaa asetuksen N:o 1493/1999 soveltamista koskevista eräistä yksityiskohtaisista säännöistä tiettyjen viinituotteiden ku -vauksen, nimityksen, tarjontamuodon ja suojauksen osalta annetun asetuksen N:o 753/2002 säännökset, jotka toistetaan asetuksessa N:o 1429/2004 ja joilla kielletään käyttämästä sanaa ”Tocai” tiettyjen italialaisten määritetyillä alueilla tuotettujen laatuviinien kuvauksessa ja tarjontamuodossa 31.3.2007 päättyvän siirtymäkauden jälkeen.
The source of those provisions is a bilateral agreement.
Nämä säännökset perustuvat nimittäin alun perin kahdenväliseen sopimukseen.
Similar measures are typically to be found in a series of bilateral agreements on trade in wine concluded by the Community with third States.
Samankaltaisia toimenpiteitä sisältyy useisiin kahdenvälisiin viinikauppasopimuksiin, joita yhteisö on tehnyt kolmansien valtioiden kanssa.
They are measures which are introduced gradually in order to resolve the difficulties concerning the designation of wines which arise in connection with trade in those products.
Kyse on vähitellen toteutetuista toimenpiteistä kyseisten tuotteiden kaupassa esiin nousevien viinien nimityksiin liittyvien ongelmien ratkaisemiseksi.
In adopting the provisions of Regulations Nos 753/2002 and 1429/2004 concerning that prohibition, the Commission merely set out a series of enacting terms already contained in a bilateral agreement, namely the EC-Hungary Agreement on wines, which were later, as acquis communautaire, reproduced in the Act of Accession.
Antaessaan asetusten N:o 753/2002 ja N:o 1429/2004 säännökset, jotka koskevat edellä mainittua kieltoa, komissio on ainoastaan luetteloinut säännöksen, josta on jo määrätty kahdenvälisessä sopimuksessa, eli EY:n ja Unkarin välisessä viinien nimityksiä koskevassa sopimuksessa, ja joka on sittemmin sisällytetty yhteisön säännöstönä liittymisasiakirjaan.
Moreover, the priority given to the geographical indication over the vine variety name which resembles it is consistent with the provision made overall by Article 19 of Regulation No 753/2002 and with the general scheme of that article, under which the variety name may not appear on the label of a wine if it includes a geographical indication used to describe a quality wine psr.
Maantieteelliselle merkinnälle annettava etusija suhteessa sitä muistuttavaan viiniköynnöslajikkeen nimeen on sopusoinnussa asetuksen N:o 753/2002 19 artiklan säännösten muodostaman kokonaisuuden ja kyseisen artiklan systematiikan kanssa, sillä mainitun artiklan mukaan viiniköynnöslajikkeen nimeä ei voida mainita viinin päällysmerkinnässä, jos se sisältää maantieteellisen merkinnän, jota käytetään kuvaamaan tma-laatuviiniä.
The prohibition on the use of such a name is therefore the general rule.
Tällaisen nimen käyttökielto on näin ollen pääsääntö.
It is only ‘by way of derogation’ from that general rule that the use of such a name is permitted and then only under the national and Community rules in force on the date of entry into force of that regulation.
Tällaisen nimen käyttö on sallittua vain edellä mainitusta säännöstä poiketen ja tällöinkin ainoastaan asetuksen N:o 753/2002 voimaan tullessa voimassa olevien kansallisten ja yhteisön edellytysten mukaisesti.
The second subparagraph of Article 34(2) EC does not preclude the provisions laid down in Regulation No 753/2002 laying down certain rules for applying Regulation No 1493/1999 as regards the description, designation, presentation and protection of certain wine sector products and reproduced in Regulation No 1429/2004, the effect
EY 34 artiklan 2 kohdan toinen alakohta ei ole esteenä asetuksen N:o 1493/1999 soveltamista koskevista eräistä yksityiskohtaisista säännöistä tiettyjen viinituotteiden kuvauksen, nimityksen, tarjontamuodon ja suojauksen osalta annetun asetuksen N:o 753/2002 säännöksille, jotka toistetaan asetuksessa N:o 1429/2004 ja joilla kielletään käyttämästä
Round multilateral negotiations (19861994) and, in particular, Article 24(6) of that agreement, those provisions do not preclude the adoption of measures such as those laid down in Regulation No 753/2002 laying down certain rules for applying Regulation No 1493/1999 as regards the description, designation, presentation and protection of certain wine sector products and reproduced in Regulation No 1429/2004, the effect of which is to prohibit use of the term ‘Tocai’ to describe and present certain Italian quality wines, produced in a specified Italian region, after the expiry on 31 March 2007 of a transitional period.
olevia määräyksiä nämä määräykset eivät ole esteenä senkaltaisten toimenpiteiden toteuttamiselle, joista säädetään asetuksen N:o 1493/1999 soveltamista koskevista eräistä yksityiskohtaisista säännöistä tiettyjen viinituotteiden ku -vauksen, nimityksen, tarjontamuodon ja suojauksen osalta annetussa asetuksessa N:o 753/2002 ja jotka toistetaan asetuksessa N:o 1429/2004 ja joilla kielletään käyttämästä sanaa ”Tocai” tiettyjen italialaisten määritetyillä alueilla tuotettujen laatuviinien kuvauksessa ja tarjontamuodossa 31.3.2007 päättyvän siirtymäkauden jälkeen.