natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Thus, when it makes an administrative decision without being required to resolve a legal dispute, the referring body, even if it satisfies the other conditions mentioned in paragraph 12 of the present judgment, cannot be regarded as exercising a judicial function. Such is the case,
Verfassungsgerichtshof hylkäsi Lutzin ym:iden hakemuksen 29.11.1999 tekemällään päätöksellä sillä perusteella, että uhkasakkoon tuomitsemista voidaan lykätä siihen asti, kun on ratkaistu, onko se velvoite, jonka noudattamisen tehosteeksi uhkasakko on asetettu, lainmukainen.
It follows that the Court has no jurisdiction to rule on the questions raised by the Landesgericht Wels, acting as a Handelsgericht, in connection with the maintenance of the register of companies.
Landesgericht Wels on tässä tilanteessa päättänyt lykätä asian käsittelyä ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle ennakkoratkaisukysymyksiä.
'The Court of Justice of the European questions submitted by the Landesgericht
EY 234 artiklan ensimmäisen kohdan mukaan yhteisöjen tuomioistuimella on toimivalta antaa ennakkoratkaisu muun muassa EY:n perustamissopimuksen ja yhteisön toimielinten säädösten ja muiden toimien tulkinnasta.
Communities has no jurisdiction to answer the Wels in its decision of 9 May 2000.'
Se nimittäin ainoastaan toteaa, onko lakisääteiset julkistamisvelvollisuudet täytetty, ja tilanteesta riippuen määrää, että nämä asiakirjat on uhkasakon uhalla esitettävä.
Advocate General LA. Geelhoed delivered his Opinion at the sitting of the First Chamber on 8 November 2001.
Tämän vuoksi on katsottava, että hoitaessaan näitä tehtäviä Landesgericht Wels ei käytä tuomiovaltaa.
Commission of the European Communities ν Grand Duchy of Luxembourg Environment and consumers
Yhteisöjen tuomioistuin on ratkaissut esitetyt kysymykset seuraavasti:
15 January 2002
Julkisasiamies LA.
(Failure by a Member State to fulfil its obligations — Environment — Directive 75/442/EEC — Decision 94/3/EC — European Waste Catalogue) (First Chamber)
(Suomenkielistä käännöstä ei ole vielä saatavissa.)
Luxembourg an opportunity to submit observations, by letter of 25 July 2000 delivered a reasoned opinion calling upon that Member State to take the necessary measures to comply therewith within two months of notification of the opinion.
Asia C-196/01 Euroopan yhteisöjen komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta Ympäristö ja kuluttajat
By application lodged at the Court Registry on 8 May 2001, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that the Grand Duchy of Luxembourg had failed to fulfil its obligations under Article 1(a) of Council Directive 75/442/EEC of 15 July 1975 on waste, as amended by Council Directive 91/156/EEC of 18 March 1991, and Commission Decision 94/3/EC of 20 December 1993 establishing a list of wastes pursuant to Article 1(a) of Directive 75/442.
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen Ympäristö — Direktiivi 75/442/ETY — Päätös 94/3IEY — Euroopan jäteluettelo (ensimmäinen jaosto) kehotettuaan Luxemburgin suurherttuakuntaa esittämään sille huomautuksensa, 25.7.2000 perustellun lausunnon, jossa se kehotti kyseistä jäsenvaltiota toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet kahden kuukauden kuluessa lausunnon tiedoksiantamisesta. Koska Luxemburgin suurherttuakunta ei antanut virallista vastausta perusteltuun lausuntoon, komissio nosti nyt esillä olevan kanteen.
As the Luxembourg Government does not dispute that it did not adopt the necessary measures to comply with Article 1(a) of Directive 75/442 and Decision 94/3, the Commission's action must be regarded as well founded.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut kanteen, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 8.5.2001 ja jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut jätteistä 15 päivänä heinäkuuta 1975 annetun neuvoston direktiivin 75/442/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 18.3.1991 annetulla neuvoston direktiivillä 91/156/ΕΤΎ, 1 artiklan a alakohdan sekä jätteistä annetun neuvoston direktiivin 75/442/ETY 1 artiklan a alakohdan mukaisen jäteluettelon laatimisesta 20 päivänä joulukuuta 1993 tehdyn komission päätöksen 94/3/EY mukaisia velvoitteitaan.
In accordance with the procedure provided for in the first paragraph of Article 226 EC, the Commission, after giving the Grand Duchy of
EY 226 artiklan ensimmäisen kohdan mukaisen menettelyn mukaisesti komissio antoi,
Case C-439/99 Commission of the European Communities ν Italian Republic Freedom to provide services
Yhteisöjen tuomioistuin on antanut seuraavan tuomiolauselman:
(Failure to fulfil obligations — Infringement of Articles 52 and 59 of the EC Treaty (now, after amendment, Articles 43 EC and 49 EC) — Retention of certain national and regional rules regarding trade fairs, markets and exhibitions) (Fifth Chamber)
Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut jätteistä 15 päivänä heinäkuuta 1975 annetun neuvoston direktiivin 75/442/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 18.3.1991 annetulla neuvoston direktiivillä 91/156/ETY, 1 artiklan a alakohdan sekä jätteistä annetun neuvoston direktiivin 75/442/ETY 1 artiklan a alakohdan mukaisen jäteluettelon laatimisesta 20 päivänä joulukuuta 1993 tehdyn komission päätöksen 94/3/EY mukaisia velvoitteitaan.
'trade exhibitions and markets (hereinafter fairs').
Luxemburgin suurherttuakunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
By application lodged at the Court Registry on 17 November 1999 the Commission of the European Communities brought an action under Article 226 EC for a declaration that
Julkisasiamies P. Léger on esittänyt ratkaisuehdotuksensa ensimmäisen jaoston istunnossa 13 päivänä joulukuuta 2001.
— by retaining certain provisions of national law,
Julkisasiamies ehdottaa, että yhteisöjen tuomioistuin toteaa seuraavaa:
the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under Article 59 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 49 EC), Article 60 of the EC Treaty (now Article 50 EC), Articles 61, 63 and 64 of the EC Treaty (now, after amendment, Articles 51 EC, 52 EC and 53 EC) and Articles 65 and 66 of the EC Treaty (now Articles 54 EC and 55 EC), and that
Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut jätteistä 15 päivänä heinäkuuta 1975 annetun neuvoston direktiivin 75/442/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 18.3.1991 annetulla neuvoston direktiivillä 91/156/ETY, 1 artiklan a alakohdan sekä jätteistä annetun neuvoston direktiivin 75/442/ETY 1 artiklan a alakohdan mukaisen jäteluettelon laatimisesta 20 päivänä joulukuuta 1993 tehdyn komission päätöksen 94/3/EY mukaisia velvoitteitaan.
— by retaining certain other provisions of national law,
Luxemburgin suurherttuakunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Considering the Italian Republic's reply unsatisfactory, the Commission sent a reasoned opinion to that Member State by letter of 18 May 1998 calling on it to take the measures necessary to comply with the reasoned opinion within two months of notification thereof.
Asia C-439/99 Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta Palvelujen tarjoamisen vapaus
Prelitigation procedure
15 päivänä tammikuuta 2002
It was in those circumstances that the Commission instituted the present proceedings.
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen EY:n perustamissopimuksen 52 ja 59 artiklan (joista on muutettuina tullut EY 43 ja EY 49 artikla) rikkominen — Tiettyjen messuja, näyttelyitä ja markkinoita koskevien kansallisten sääntöjen voimassapitäminen (viides jaosto)
Following complaints from certain organisers of trade fairs, the Commission examined a number of pieces of Italian national, regional and provincial legislation concerning trade fairs,
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut EY 226 artiklan nojalla kanteen, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 17.11.1999 ja jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että
It should be noted at the outset that the Court may consider of its own motion whether the
Italian tasavalta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen 59 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 49 artikla), 60 artiklan (josta on tullut EY 50 artikla), 61, 63 ja 64 artiklan (joista on
conditions laid down in Article 226 EC for an action for failure to fulfil obligations to be brought are satisfied (Case C-362/90 Commission ν Italy, paragraph 8).
muutettuina tullut EY 51, EY 52 ja EY 53 artikla) eikä 65 ja 66 artiklan (joista on tullut EY 54 ja EY 55 artikla) mukaisia velvoitteitaan, koska se on pitänyt voimassa eräät kansalliset säännökset, ja että
Law, whereas the reasoned opinion criticises Article 7, third and fourth paragraphs, of that Law. It follows that the part of the second charge relating to that article was not clearly formulated in the reasoned opinion and must therefore be declared inadmissible.
Italian pysyvä edustusto Euroopan unionissa toimitti komissiolle 15.2.1999 päivätyssä kirjeessä sellaisen lakiehdotuksen tekstin, jonka senaatti jo oli hyväksynyt mutta joka vielä oli parlamentin teollisuusasioita käsittelevän kymmenennen valiokunnan rajoitetun komitean tarkasteltavana.
It is settled case-law that the purpose of the prelitigation procedure is to give the Member State concerned an opportunity, on the one hand, to comply with its obligations under Community law and, on the other, to avail itself of its right to defend itself against the charges formulated by the Commission (see, in particular, Case C152/98 Commission ν Netherlands, paragraph 23).
Italian tasavalta ei ole noudattanut perustamissopimuksen 59—61 ja 63 — 66 artiklan eikä EY:n perustamissopimuksen 52 ja 54 artiklan (joista on muutettuina tullut EY 43 ja EY 44 artikla), 55 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 45 artikla), 56 ja 57 artiklan (joista on muutettuina tullut EY 46 ja EY 47 artikla) eikä 58 artiklan (josta on tullut EY 48 artikla) mukaisia velvoitteitaan, koska se on pitänyt voimassa eräät toiset kansalliset säännökset.
It is clear from the very terms of the second paragraph of Article 226 EC that the Commission may not bring proceedings before the Court for Treaty infringement unless a Member State has failed to comply with the reasoned opinion within the time-limit notified to it for that purpose (see Case C-362/90 Commission ν Italy, cited above, paragraph 9).
Aluksi on korostettava, että yhteisöjen tuomioistuin voi omasta aloitteestaan tutkia, täyttyvätkö EY 226 artiklassa jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan kanteen nostamiselle asetetut edellytykset (asia C-362/90, komissio v. Italia, tuomio 31.3.1992, 8 kohta).
Accordingly, the Commission's
Oikeudenkäyntiä edeltävä vaihe
Accordingly, the application must be founded on the same grounds and pleas as the reasoned opinion (see, in particular, Case C-35/96 Commission ν Italy, paragraph 28). If a charge was not included in the reasoned opinion, it is inadmissible at the stage of proceedings before the Court.
Ensiksi on todettava, että tietyt komission yhteisöjen tuomioistuimessa esittämät väitteet eivät täysimääräisesti vastaa niitä, joita komissio on esittänyt oikeudenkäyntiä edeltävässä menettelyssä, tai ne eivät ole edellytetyllä tavalla selviä ja täsmällisiä.
application must be declared inadmissible as regards those regional laws.
Tiettyjen messualan toimijoiden kantelujen johdosta komissio on tarkastellut erilaisia italialaisia kansallisia, alueellisia ja maakunnallisia säännöksiä, jotka koskevat messuja, näyttelyitä ja markkinoita (jäljempänä messut).
Second, the reasoned opinion must contain a cogent and detailed exposition of the reasons which led the Commission to the conclusion that the Member State concerned had failed to fulfil one of its obligations under the Treaty (see, in particular, Case C-207/96 Commission ν Italy, paragraph 18).
Tältä osin on muistutettava, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan oikeudenkäyntiä edeltävän menettelyn tarkoituksena on antaa asianomaiselle jäsenvaltiolle yhtäältä tilaisuus täyttää yhteisön oikeuden mukaiset velvoitteensa ja toisaalta tilaisuus puolustautua asianmukaisesti komission esittämiä väitteitä vastaan (ks. mm. asia C-152/98, komissio v. Alankomaat, tuomio 10.5.2001, 23 kohta).
According to the Commission, the national, regional and provincial provisions complained of impose unjustified restrictions both on the freedom to provide services and on the right of establishment in relation to the organisation of trade fairs for operators from other Member States.
Tämän tarkastelun päätteeksi komissio on katsonut, että ensiksi mainittu joukko säännöksiä oli perustamissopimuksen 59 artiklassa ja sitä seuraavissa artikloissa määrätyn palvelujen tarjoamisen vapautta koskevan periaatteen vastaisia ja että jälkimmäiseksi luetellut säännökset olivat sekä palvelujen tarjoamisen vapautta koskevan periaatteen että perustamissopimuksen 52 artiklassa ja sitä seuraavissa artikloissa määrätyn sijoittautumisvapauden periaatteen vastaisia.
In accordance with those principles, the first charge must be declared inadmissible to the extent to which it concerns Article 6 of Law No 35/78 of the Province of Trento since, as observed by the Advocate General in point 22 of his Opinion, the references made to the subdivisions of that article by the Commission in the prelitigation procedure are incorrect and differ from those mentioned in its application.
Tästä seuraa ensinnäkin se, että EY 226 artiklan nojalla nostetun kanteen kohde rajataan kyseisessä määräyksessä tarkoitetussa oikeudenkäyntiä edeltävässä menettelyssä (em. asia komissio v. Alankomaat, tuomion 23 kohta). Kanteen on näin ollen perustuttava samoihin syihin ja perusteisiin kuin perusteltu lausuntokin (ks. mm. asia C-35/96, komissio v. Italia, tuomio 18.6.1998, 28 kohta).
As regards the part of the Commission's second charge relating to Article 7 of Law No 43/80 of the Region of Emilia-Romagna, the application refers to Article 7, first paragraph, (a), of that
Toiseksi perustellussa lausunnossa on mainittava johdonmukaisesti ja yksityiskohtaisesti ne syyt, joiden vuoksi komissio on päätynyt katsomaan, että asianomainen jäsenvaltio on jättänyt
However, it must be borne in mind that in an action for failure to fulfil obligations brought by the Commission under Article 226 EC, the expediency of which is a matter for the Commission alone to judge, it is for the Court to determine whether or not the alleged breach of
Koska komissio piti Italian tasavallan vastausta riittämättömänä, komissio lähetti 18.5.1998 tälle jäsenvaltiolle perustellun lausunnon, jossa se kehotti tätä toteuttamaan lausunnon noudattamisen edellyttämät toimenpiteet kahden kuukauden kuluessa lausunnon tiedoksiantamisesta.
obligations exists, even if the State concerned no longer denies the breach (Case C-243/89 Commission ν Denmark, paragraph 30).
Asiakysymys noudattamatta jotakin perustamissopimuksen mukaista velvoitettaan (ks. mm. asia C-207/96, komissio v. Italia, tuomio 4.12.1997, 18 kohta).
— require tradefair organisers to obtain official recognition from the Italian national, regional or local authorities; require tradefair organisers to have a permanent national or local headquarters, establishment or organisation;
Komission mukaan kanteen kohteena olevissa kansallisissa, alueellisissa ja maakunnallisissa säännöksissä asetetaan muista jäsenvaltioista peräisin oleville toimijoille sekä palvelujen tarjoamisen vapaudenettä sijoittautumisoikeuden perusteettomia rajoituksia messujen järjestämisen alalla.
The organisation of trade fairs is an economic activity falling within the chapter of the Treaty dealing with the right of establishment when that activity is carried on by a national of one Member State in another Member State on a stable and continuous basis from a principal or secondary establishment in the latter Member State and within the chapter of the Treaty dealing with services when it is carried on by a national of one Member State who moves to another Member State in order to carry on that activity on a temporary basis (see, to that effect, Case C-55/94 Gebhard, paragraphs 25 and 26).
Näiden periaatteiden nojalla ensimmäinen väite on jätettävä tutkimatta siltä osin kuin se koskee Trenten maakunnallisen lain nro 35/78 6 §:ää, koska, kuten julkisasiamies on todennut ratkaisuehdotuksensa 22 kohdassa, komission oikeudenkäyntiä edeltävässä menettelyssä tämän pykälän kohtiin tekemät viittaukset ovat virheellisiä ja poikkeavat niistä, jotka se on maininnut kanteessaan.
require tradefair organisers to have a particular legal form or status, thereby excluding other categories of operators;
Yhteisöjen tuomioistuimessa Italian hallitus ei enää kiistä jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä.
— require the business of tradefair organisers to be carried out on an exclusive basis;
Siltä osin kuin komission toinen väite koskee Emilia-Romagnan alueellisen lain nro 43/80 7 §:ää on todettava, että kanne koskee tämän lain 7 §:n 1 momentin a kohtaa, kun taas perustellussa lausunnossa arvostellaan saman lain 7 §:n 3 ja 4 momenttia.
— require tradefair organisers to operate on a not-for-profit basis;
Tästä seuraa, että siltä osin kuin toinen väite koskee tätä pykälää, sitä ei ole selvästi esitetty perustellussa lausunnossa, joten se on jätettävä tutkimatta.
All measures which prohibit, impede or render less attractive the exercise of such freedoms must be regarded as constituting such restrictions (see, to that effect, with regard to freedom of establishment, Case C-168/91 Konstantinidis, paragraph 15, and with regard to freedom to provide services Case C-205/99 Analir and Others, paragraph 21).
Toiseksi on todettava, että asianosaisten yhteisöjen tuomioistuimen esittämään kysymykseen antamista vastauksista ilmenee, että Marchen alueellinen laki nro 16/79 on kumottu 13.4.1995 ja Abruzzon alueellinen laki nro 75/80 10.9.1993.
require trade events to be organised in conformity with objectives set by a region as part of its regional planning; require compliance with particularly strict time-limits in the compulsory administrative authorisation procedure; prohibit the organisation of trade fairs other than those included on the official calendar.
Tältä osin on muistutettava, että EY 226 artiklan toisen kohdan mukaan komissio voi nostaa yhteisöjen tuomioistuimessa jäsenvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan kanteen vain, jos valtio, jota asia koskee, ei noudata perusteltua lausuntoa komission asettamassa määräajassa (ks. em. asia komissio v. Italia, tuomio 31.3.1992, 9 kohta).
It is clear from settled case-law, however, that where such measures apply to any person or undertaking carrying on an activity in the territory of the host Member State, they may be justified where they serve overriding requirements relating to the public interest, are suitable for securing the attainment of the objective which they pursue and do not go beyond what is necessary in order to attain it (see, to that effect, Gebhard, paragraph 37, and Analir, paragraph 25).
Messujen järjestämisessä on kyse taloudellisesta toiminnasta, joka kuuluu perustamissopimuksen sijoittautumisoikeutta koskevan luvun soveltamisalaan, kun jäsenvaltion kansalainen järjestää pysyvästi ja jatkuvasti messuja toisessa jäsenvaltiossa tässä viimeksi mainitussa jäsenvaltiossa olevasta pääasiallisesta toimipaikastaan tai sivutoimipaikastaan käsin, ja se kuuluu perustamissopimuksen palveluja koskevan luvun soveltamisalaan, kun messuja järjestää sellainen jäsenvaltion kansalainen, joka siirtyy toiseen jäsenvaltioon harjoittaakseen siellä tätä toimintaa väliaikaisesti (ks. vastaavasti asia C-55/94, Gebhard, tuomio 30.11.1995, 25 ja 26 kohta).
According to settled case-law, national legislation which makes the provision of certain services on national territory by an undertaking established in another Member State subject to the issue of an administrative authorisation constitutes a restriction on the freedom to provide services within the meaning of Article 59 of the Treaty.
Perustamissopimuksen 52 ja 59 artiklassa velvoitetaan poistamaan sijoittautumisvapauden ja palvelujen tarjoamisen vapauden rajoitukset.
In the light of those considerations, it is necessary to examine the Commission's first charge, alleging breach of the principle of freedom to provide services, and then the second charge, alleging breach of both the principle of freedom to provide services and the principle of freedom of establishment.
Tällaisina rajoituksina on pidettävä kaikkia toimia, joilla kielletään näiden vapauksien käyttäminen, haitataan sitä tai tehdään se vähemmän houkuttelevaksi (ks. vastaavasti sijoittautumisvapauden osalta asia C-168/91, Konstantinidis, tuomio 30.3.1993, 15 kohta ja palvelujen tarjoamisen vapauden osalta asia
Whilst the requirement of official recognition or prior authorisation for the organisation of trade fairs might possibly be justified by the general interest in ensuring that the service provided is of the requisite quality and that the event is
Näin ollen komission kanne on jätettävä tutkimatta siltä osin kuin se koskee näitä alueellisia lakeja.
conducted safely, such a requirement is not justified where that interest is safeguarded by the rules to which the provider of the service is subject in the Member State where he is established.
edellytetään, että messuja järjestettäessä ei saa tavoitella voittoa; edellytetään, että messuja järjestetään säännöllisesti; edellytetään, että järjestettävät messut ovat alueen alueellisen suunnitelman yhteydessä vahvistamien tavoitteiden mukaisia; velvoitetaan noudattamaan erityisen ankaria määräaikoja pakollista hallinnollista hyväksymistä koskevassa menettelyssä;
However, the national and regional provisions at issue do not appear to take any account of the rules applicable to the provider of the service in his Member State of establishment. Moreover, the Italian Government has not even contended that those provisions should be interpreted to that effect.
Vakiintuneesta oikeuskäytännöstä seuraa kuitenkin, että kun tällaisia toimia sovelletaan kaikkiin henkilöihin tai yrityksiin, jotka harjoittavat toimintaa vastaanottavan jäsenvaltion alueella, toimet voivat olla perusteltuja, kun ne vastaavat yleiseen etuun liittyviä pakottavia syitä, kunhan ne ovat omiaan takaamaan niillä tavoiteltavan päämäärän toteutumisen ja kunhan ne eivät ylitä sitä, mikä on tarpeen tämän päämäärän saavuttamiseksi (ks. vastaavasti em. asia Gebhard, tuomion 37 kohta ja em. asia Analir ym., tuomion 25 kohta).
prohibition of pursuing profit also constitute significant restrictions on the freedom to provide services.
kielletään järjestämästä muita messuja kuin niitä, jotka on merkitty viralliseen messukalenteriin.
Moreover, since no reason has been put forward by the Italian Government, the first charge must be considered well founded in so far as it relates to the regional and provincial provisions mentioned in the third to fifth indents of paragraph 25 of this judgment, with the exception, however, of Article 19, first paragraph, of Provincial Law No 35/78 of Trento.
Näiden seikkojen valossa on paikallaan tarkastella peräkkäin komission ensimmäistä väitettä, joka koskee palvelujen tarjoamisen vapauden periaatteen loukkaamista, ja toista väitettä, joka koskee sekä palvelujen tarjoamisen vapauden periaatteen että sijoittautumisvapauden periaatteen loukkaamista.
The restrictions described in the first indent of paragraph 25 of this judgment are thus not justified.
Ensimmäinen väite, joka koskee palvelujen tarjoamisen vapauden periaatteen loukkaamista
As regards the requirement that a tradefair organiser must have a permanent national or local headquarters, it must be observed that if the requirement of authorisation constitutes a restriction on the freedom to provide services, the requirement of a permanent establishment is the very negation of that freedom. It makes a dead letter of Article 59 of the Treaty, a provision whose very purpose is to abolish restrictions on the freedom to provide services of persons who are not established in the State in which the service is to be provided.
Tältä osin on ensinnäkin muistutettava, että kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan muuhun jäsenvaltioon sijoittautunut yritys tarvitsee hallinnollisen luvan voidakseen tarjota tiettyjä palveluja valtion alueelle, merkitsee vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan perustamissopimuksen 59 artiklassa tarkoitettua palvelujen tarjoamisen vapauteen kohdistuvaa rajoitusta.