natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Although they are liable to unlimited German income tax, persons permanently resident abroad and who are employed by a legal person governed by German public law, frontier workers and German officials or employees of the European Communities resident abroad are denied eligibility for the subsidy because, under the law on the property subsidy, the subsidised property must be situated in Germany.
Nimittäin henkilöt, joiden kotipaikka on ulkomailla ja jotka työskentelevät saksalaisen julkisoikeudellisen oikeushenkilön palveluksessa, rajatyöntekijät sekä Euroopan yhteisöjen virkamiehet tai muu henkilöstö, jotka ovat ulkomailla asuvia Saksan kansalaisia, eivät saa kyseistä avustusta, vaikka he ovat Saksassa yleisesti tuloverovelvollisia, koska omaa asuntoa varten myönnettävästä avustuksesta annetun lain mukaan avustuksen kohteena olevan omaisuuden on sijaittava Saksan alueella.
Here, therefore, we are faced with differentiated treatment that disadvantages nonresidents liable to unlimited German income tax.
Kyse on siis erilaisesta kohtelusta, jolla asetetaan epäedulliseen asemaan ulkomailla asuvat henkilöt, jotka ovat Saksassa yleisesti tuloverovelvollisia.
In the present case, under Paragraph 1 of the EStG and Article 14 of the Protocol on the Privileges and Immunities of the European Communities, 25the income of nonresidents, exactly like that of residents, is liable to unlimited German taxation.
Esillä olevassa asiassa EStG:n 1 §:n ja Euroopan yhteisöjen erioikeuksista ja vapauksista tehdyn pöytäkirjan 2514 artiklan mukaan niin ulkomailla asuvien henkilöiden kuin maassa asuvien henkilöidenkin tulot ovat kokonaisuudessaan Saksan tuloveron alaisia.
This differentiated treatment could deter those nonresidents from making use of the freedoms conferred on them by the Treaty.
Tämä erilainen kohtelu on omiaan saamaan nämä ulkomailla asuvat henkilöt jättämään käyttämättä heille perustamissopimuksessa myönnettyjä vapauksia.
Therefore, from the point of view of the factor giving rise to the property subsidy, namely unlimited liability to German income tax, German residents and nonresidents are in a comparable situation.
Näin ollen omaa asuntoa varten myönnettävän avustuksen perusteen kannalta eli sen kannalta, että henkilö on yleisesti tuloverovelvollinen Saksassa, sekä kotimaassa että ulkomailla asuvat saksalaiset ovat toisiinsa rinnastettavissa tilanteissa.
23 — Schumacker, paragraph 36.24 — Case C-80/94 Wielockx [1995] ECR I-2493, paragraph 20.25 — Protocol of 8 April 1965 (OJ 1967 L 152, p. 13).
24 – Ks. asia C­80/94, Wielockx, tuomio 11.8.1995 (Kok. 1995, s. I­2493, 20 kohta).
That is the case, firstly, for nonresidents employed by a legal person governed by German public law.
Näin on ensinnäkin saksalaisen julkisoikeudellisen oikeushenkilön palveluksessa olevien, ulkomailla asuvien henkilöiden osalta.
These persons, because they reside and work abroad, are denied a financial advantage, namely, the property
Koska nämä henkilöt asuvat ja työskentelevät ulkomailla, heiltä evätään
OPINION OF ADVOCATE GENERAL BOT — CASE C-152/05 subsidy.
JULKISASIAMIES BOTIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-152/05 taloudellinen etu eli omaa asuntoa varten myönnettävä avustus.
The denial of this advantage has the effect of deterring them from leaving their State of origin, Germany, to work in another Member State which, in the light of the aforementioned caselaw, constitutes an obstacle to freedom of movement for workers.
Tästä edun epäämisestä seuraa, että kyseiset henkilöt saadaan luopumaan kotimaastaan eli Saksasta johonkin toiseen jäsenvaltioon työskentelemään lähtemisestä, ja sillä rajoitetaan siten edellä mainitun oikeuskäytännön mukaan työntekijöiden vapaata liikkuvuutta.
In that judgment, the Court accepted that the situation of a couple, both German nationals, who were working in Germany and were subject to taxation in that State but were residing in another Member State, was covered by Article 48 of the EEC Treaty (after amendment, Article 48 of the EC Treaty, now Article 39 EC).
Kyseisessä asiassa antamassaan tuomiossa yhteisöjen tuomioistuin nimittäin myönsi, että sellaisen Saksan kansalaisista muodostuvan pariskunnan tilanne, jonka molemmat puolisot olivat Saksassa verovelvollisia ja työskentelivät Saksassa, mutta asuivat toisessa jäsenvaltiossa, kuului ETY:n perustamissopimuksen 48 artiklan (josta on tullut EY:n perustamissopimuksen 48 artikla, josta on puolestaan muutettuna tullut EY 39 artikla) soveltamisalaan.
It took the view that ‘any Community national who, irrespective of his place of residence and his nationality, has exercised the right to freedom of movement for workers and who has been employed in a Member State other than that of residence falls within the scope of Article 48 EC’. 27
Yhteisöjen tuomioistuin katsoi, että ”kaikki yhteisön jäsenvaltioiden kansalaiset, jotka ovat käyttäneet oikeuttaan työntekijöiden vapaaseen liikkuvuuteen ja tehneet työtä asuinvaltionsa ulkopuolisessa jäsenvaltiossa, kuuluvat asuinpaikastaan ja kansalaisuudestaan riippumatta perustamissopimuksen 48 artiklan soveltamisalaan”. 27
Secondly, the Commission considers that the law on the property subsidy also constitutes discrimination against frontier workers.
Saksan liittotasavalta katsoo tältä osin, että sellaisten Saksan kansalaisten tilanne, jotka asuvat ulkomailla, mutta työskentelevät Saksassa ja ovat siis yleisesti tuloverovelvollisia Saksassa, ei kuulu EY 39 ja EY 43 artiklan soveltamisalaan.
In its judgment in N, 28 the Court reached the same decision in respect of freedom of establishment.
Asiassa N antamassaan tuomiossa 28yhteisöjen tuomioistuin päätyi samaan ratkaisuun sijoittautumisvapauden osalta.
In this regard, the Federal Republic of Germany considers that the situation of nonresident German nationals working in Germany and liable to unlimited German income tax is not covered by Articles 39 EC and 43 EC.
Yhteisöjen tuomioistuin on tosin todennut edellä mainitussa asiassa Werner antamassaan tuomiossa, että perustamissopimuksen 52 artikla ei sovellu tilanteeseen, jossa sellaisen jäsenvaltion kansalaisen, joka harjoittaa ammatillista toimintaa kyseisen jäsenvaltion alueella ja saa sieltä kaikki tai lähes kaikki tulonsa, asuinpaikka on toisessa jäsenvaltiossa, mutta se on sittemmin
Consequently, I take the view that the situation of German frontier workers nonresident in Germany who work in that Member State and are liable to German income tax is also covered by Articles 39 EC and 43 EC.
Näin ollen katson, että sellaisten saksalaisten rajatyöntekijöiden tilanne, jotka eivät asu Saksassa, mutta jotka käyvät töissä tässä jäsenvaltiossa ja ovat siellä tuloverovelvollisia, kuuluu EY 39 ja EY 43 artiklan soveltamisalaan.
Those frontier workers, even though they are liable to unlimited German income tax and thus contribute to German tax revenues, are denied a form of financial support funded from those revenues solely because they reside on the other side of the border.
Näiltä rajatyöntekijöiltä, vaikka he ovat Saksassa yleisesti tuloverovelvollisia ja osallistuvat siten Saksan verotulojen kartuttamiseen, evätään oikeus näistä verotuloista maksettavaan taloudelliseen avustukseen yksinomaan sillä perusteella, että he asuvat rajan toisella puolella.
Finally, the same holds true for German nationals who are agents or officials of the European Communities.
Sama pätee Euroopan yhteisöjen virkamiehiin ja muuhun henkilöstöön, jotka ovat Saksan kansalaisia.
I think that this financial disadvantage may have the effect of deterring these frontier workers from establishing their main residence in a Member State other than Germany.
Mielestäni tämä taloudellinen haitta voi saada kyseiset rajatyöntekijät luopumaan siitä, että he valitsisivat pääasialliseksi asuinpaikakseen jonkin muun jäsenvaltion kuin Saksan.
Yet, for an employed or selfemployed worker, the right to reside in another Member State is the corollary of the right, enshrined in Article 18 EC, for any citizen of the Union to stay and reside in the Member States.
Palkatuille työntekijöille tai itsenäisille ammatinharjoittajille oikeus asua toisessa jäsenvaltiossa on kuitenkin seuraus EY 18 artiklassa jokaiselle unionin kansalaiselle myönnetystä oikeudesta oleskella ja asua jäsenvaltioiden alueella.
These people are denied a financial advantage because they reside abroad.
Näiltä henkilöiltä evätään taloudellinen etu, koska he asuvat ulkomailla.
The conditions imposed by the law on the property subsidy therefore have the effect of deterring agents or officials of the European Communities from leaving their State of origin to work in another Member State, which also constitutes an obstacle to freedom of movement for workers.
Omaa asuntoa varten myönnettävästä avustuksesta annetussa laissa asetetut edellytykset voivat siis saada Euroopan yhteisöjen virkamiehet ja muun henkilöstön luopumaan kotivaltiostaan lähtemisestä taloudellista toimintaa toisessa jäsenvaltiossa harjoittaakseen, mikä merkitsee myös työntekijöiden vapaan liikkuvuuden rajoittamista.
The application of the law on the property subsidy therefore clearly amounts to an exclusion of nonresidents liable to unlimited German income tax from eligibility for a financial advantage and constitutes indirect discrimination, as a rule contrary to Articles 39 EC and 43 EC. There is therefore no
Omaa asuntoa varten myönnettävästä avustuksesta annetun lain soveltaminen johtaa siis siihen, että ulkomailla asuvat, Saksassa yleisesti tuloverovelvolliset henkilöt jätetään taloudellisen edun ulkopuolelle, ja se merkitsee lähtökohtaisesti EY 39 ja EY 43
Any exclusion of a worker from a financial advantage that he derives from his status
Kuten olen edellä todennut, kaikista EY 18 artiklasta johtuvista oikeuksista on erityismääräys EY 39 ja EY 43 artiklassa.
29 — See footnote 4.
29 – Ks. edellä alaviite 4.
OPINION OF ADVOCATE GENERAL BOT — CASE C-152/05 need to examine this law’s compatibility with Article 18 EC.
JULKISASIAMIES BOTIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-152/05 artiklan vastaista välillistä syrjintää.
According to well-established caselaw, national measures which are liable to hinder or make less attractive the exercise of fundamental freedoms guaranteed by the Treaty may nevertheless be allowed if they pursue an objective in the public interest, are appropriate to ensuring the attainment of that objective and do not go beyond what is necessary to attain the objective pursued. 30
Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan kansalliset toimenpiteet, jotka voivat haitata perustamissopimuksessa taattujen perusvapauksien käyttämistä tai tehdä näiden vapauksien käyttämisestä vähemmän houkuttelevaa, voidaan silti hyväksyä edellyttäen, että niillä on yleisen edun mukainen tavoite, että niillä voidaan taata tämän tavoitteen saavuttaminen ja että niillä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen niillä tavoitellun päämäärän saavuttamiseksi. 30
However, is this discrimination justified by an overriding reason in the public interest?
Onko tällainen syrjintä kuitenkin perusteltavissa yleistä etua koskevalla pakottavalla syyllä?
The justification for the discriminatory measure
Syrjivän toimenpiteen perusteltavuus
First, like the Federal Republic of Germany and the Commission, I am of the opinion that the desire to increase the German housing stock may be viewed as a public interest requirement.
Ensinnäkin yhdyn Saksan liittotasavallan ja komission käsitykseen, jonka mukaan halua kasvattaa asuntokantaa Saksassa voidaan pitää yleistä etua koskevana vaatimuksena.
The Federal Republic of Germany considers that, if the Court were to take the view that the law on the property subsidy constitutes an obstacle to freedom of movement contrary to Articles 39 EC and 43 EC, this obstacle would be justified by an overriding reason in the public interest.
Saksan liittotasavalta katsoo, että jos yhteisöjen tuomioistuin toteaa omaa asuntoa varten myönnettävästä avustuksesta annetun lain rajoittavan EY 39 ja EY 43 artiklan vastaisesti vapaata liikkuvuutta, tämä rajoitus on perusteltavissa yleistä etua koskevalla pakottavalla syyllä.
Moreover, I think in actual fact that the housing issue concerns all the Member States.
Tämän lisäksi mielestäni asunto-ongelma koskee itse asiassa kaikkia jäsenmaita.
It is at the heart of all national and Community policies.
Sillä on tärkeä asema kaikissa kansallisissa politiikoissa sekä myös yhteisön politiikoissa.
The European Parliament, in a recent report of the Committee on Regional Development, takes the view that the right to adequate housing at an affordable price is a fundamental right.
Euroopan parlamentti on sitä paitsi todennut äskettäin julkaistussa aluekehitysvaliokunnan mietinnössä, että oikeus asianmukaiseen ja kohtuuhintaiseen asuntoon on tärkeä perusoikeus.
31The Parliament also points out that this is a right recognised in several international charters and constitutions of Member States.
31Euroopan parlamentti muistuttaa myös, että kyse on useissa kansainvälisissä peruskirjoissa ja jäsenvaltioiden perustuslaeissa tunnustetusta oikeudesta.
It takes the view that the actual objective of this law, namely the development of sufficient housing stock in Germany by promoting construction and purchase of housing, justifies the fact that the property subsidy is paid only to persons who are residents.
Se nimittäin katsoo, että kyseisen lain varsinainen tarkoitus, eli riittävän asuntokannan kehittäminen Saksassa kannustamalla asuntojen rakentamiseen ja hankintaan, oikeuttaa maksamaan omaa asuntoa varten myönnettävää avustusta ainoastaan maassa asuville henkilöille.
The Federal Republic of Germany considers that in this way a sufficient supply of housing is guaranteed.
Tällä tavoin Saksan liittotasavalta katsoo voitavan taata asuntojen riittävä tarjonta.
Second, I also believe that the law on the property subsidy is an appropriate way of ensuring that the objective pursued is achieved.
Toiseksi uskon myös, että omaa asuntoa varten myönnettävästä avustuksesta annettu laki on omiaan takaamaan sillä tavoitellun päämäärän saavuttamisen.
In my view, making the subsidy available to the three categories of nonresidents referred to by the Commission would not compromise the objective of increasing the German housing stock.
Mielestäni nimittäin se, että omaa asuntoa varten myönnettävää avustusta saisivat komission tarkoittamat kolme ulkomailla asuvien henkilöiden ryhmää, ei vaaranna tavoitetta lisätä Saksan asuntokantaa.
There is no doubt that encouraging house-building by the grant of a subsidy contributes to the development of the housing stock in Germany and is thus directed at ensuring a sufficient supply of housing.
Ei nimittäin ole epäilystä siitä, etteikö asuntojen rakentamiseen kannustaminen myöntämällä siihen avustusta vaikuta osaltaan Saksan asuntokannan kehittymiseen, ja sillä pyritään siten varmistamaan asuntojen riittävä tarjonta.
Quite the opposite — the purchase or construction of a dwelling in another Member State by these nonresidents and by frontier workers in particular contributes to reducing housing demand in Germany.
Se, että nämä ulkomailla asuvat henkilöt ja etenkin rajatyöntekijät hankkivat tai rakentavat asunnon toisen jäsenvaltion alueelle sitä vastoin vähentäisi osaltaan asuntojen kysyntää Saksassa.
Those nonresidents would therefore not encumber the German property market and would not exert pressure on the strong demand that already exists.
Mainitut muualla asuvat henkilöt eivät siis rasittaisi Saksan kiinteistömarkkinoita eivätkä lisäisi painetta jo olemassa olevaan voimakkaaseen kysyntään.
Consequently, the objective of the law on the property subsidy, which is to ensure sufficient housing stock in Germany, may be achieved by measures that are less disadvantageous than the exclusion of nonresidents from eligibility for the grant.
Tästä seuraa, että omaa asuntoa varten myönnettävästä avustuksesta annetun lain tavoite, joka on riittävän asuntokannan takaaminen Saksassa, voidaan saavuttaa vähemmän haitallisilla toimenpiteillä kuin jättämällä ulkomailla asuvat henkilöt avustuksen ulkopuolelle.
I think that the subsidy for the purchase of a dwelling also leads indirectly to construction.
Asunnon hankintaan myönnettävän avustuksen osalta katson, että sekin edistää välillisesti rakentamista.
Persons entitled to the subsidy and wishing to purchase a dwelling increase demand and therefore encourage the construction of property for letting, meeting that demand, which they will subsequently be able to acquire.
Omaa asuntoa varten myönnettävään avustukseen oikeutetut henkilöt, jotka haluavat hankkia asunnon, lisäävät kysyntää, mikä taas kannustaa rakentamaan tätä kysyntää vastaavia asuintaloja, joita nämä henkilöt voivat sitten hankkia.
In the light of all those considerations, I consider that the complaint is well founded.
Edellä esitettyjen seikkojen perusteella katson, että väite on perusteltu.
Accordingly, under the first subparagraph of Article 69(2) of the Rules of Procedure, the Federal Republic of Germany should be ordered to pay the costs.
Näin ollen yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 69 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan perusteella Saksan liittotasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Having regard to the above considerations, I propose that the Court should:
Edellä esitetyt seikat huomioon ottaen ehdotan, että yhteisöjen tuomioistuin
(1) declare that by excluding, in the first sentence of Paragraph 2(1) of the law on the property subsidy, properties situated in other Member States from eligibility for the property subsidy granted to persons liable to unlimited German income tax, the Federal Republic of Germany has failed to fulfil its obligations under Articles 18, 39 and 43;
1) toteaa, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut EY 39 ja EY 43 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska omaa asuntoa varten myönnettävästä avustuksesta annetun lain 2 §:n 1 momentin ensimmäisen virkkeen mukaan muissa jäsenvaltioissa sijaitsevan omaisuuden osalta ei ole mahdollista saada Saksassa yleisesti tuloverovelvollisille henkilöille omaa asuntoa varten myönnettävää avustusta
(2) order the Federal Republic of Germany to pay the costs.
2) velvoittaa Saksan liittotasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
JUDGMENT OF THE COURT (Second Chamber)17 January 2008 *
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (toinen jaosto)
In Case C-152/05,
17 päivänä tammikuuta 2008 *
ACTION under Article 226 EC for failure to fulfil obligations, brought on 5 April 2005,
Asiassa C-152/05, jossa on kyse EY 226 artiklaan perustuvasta jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevasta kanteesta, joka on nostettu 5.4.2005,
Commission of the European Communities, represented by R. Lyal and K. Gross, acting as Agents, with an address for service in Luxembourg, applicant, v
Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään R. Lyal ja K. Gross, prosessiosoite Luxemburgissa, kantajana, vastaan
Federal Republic of Germany, represented by M. Lumma and C. Schulze-Bahr, acting as Agents, defendant,
Saksan liittotasavalta, asiamiehinään M. Lumma ja C. Schulze­Bahr, vastaajana,
THE COURT (Second Chamber), composed of C.W.A. Timmermans, President of the Chamber, J. Makarczyk (Rapporteur), P. Kūris, J.-C. Bonichot and C. Toader, Judges,
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. W. A. Timmermans sekä tuomarit J. Makarczyk (esittelevä tuomari), P. Kūris, J.­C. Bonichot ja C. Toader, julkisasiamies: Y. Bot, kirjaaja: R. Grass, ottaen huomioon kirjallisessa käsittelyssä esitetyn,
Advocate General: Y. Bot, Registrar: R. Grass, having regard to the written procedure, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 28 June 2007, gives the following
28.6.2007 pidetyssä istunnossa esittämän kuultuaan julkisasiamiehen ratkaisuehdotuksen, on antanut seuraavan tuomion
By its application the Commission of the European Communities requests the Court to declare that, by excluding in the first sentence of Paragraph 2(1) of the Law on subsidies for owneroccupied dwellings (Eigenheimzulagengesetz), in the version published in BGBl. 1997 I, p.
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii kanteellaan yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut EY 18, EY 39 ja EY 43 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on jättänyt omaa asuntoa varten myönnettävästä avustuksesta annetun lain (Eigenheimzulagengesetz), sellaisena kuin se on vuoden 1997 BGBl.
3076, ‘the EigZulG’), real property in another Member State from eligibility for the subsidy for owneroccupied dwellings granted to persons liable to unlimited taxation on income, whether or not those
3076; jäljempänä EigZulG) muutettuna, 2 §:n 1 momentin ensimmäisessä virkkeessä toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevat kiinteistöt
COMMISSION v GERMANY persons are able to obtain a comparable subsidy in that other Member State, the Federal Republic of Germany has failed to fulfil its obligations under Articles 18 EC, 39 EC and 43 EC.
KOMISSIO v. SAKSA tuloveron osalta yleisesti verovelvollisille henkilöille omaa asuntoa varten myönnettävän avustuksen ulkopuolelle siitä riippumatta, voivatko nämä saada vastaavaa avustusta tässä toisessa jäsenvaltiossa.
The German legislation
Saksan säännöstö
Paragraph 1 of the Law relating to income tax (Einkommensteuergesetz), in the version published in the BGBl. 2002 I, p.
Tuloverolain (Einkommensteuergesetz), sellaisena kuin se on vuoden 2002 BGBl.
1. have neither their domicile nor their habitual residence in Germany and who
1. joiden kotipaikka tai tavanomainen asuinpaikka ei ole maan alueella ja
2. are linked by a contract of employment to a German legal person governed by public law and who therefore receive a salary from German public funds and the members of their households, possessing German nationality or not in receipt of income or only of income taxable in Germany alone.
2. jotka työskentelevät maan julkisoikeudellisen oikeushenkilön palveluksessa ja saavat näin ollen palkkaa julkisista varoista, sekä heidän kotitalouteensa kuuluvat henkilöt, jotka ovat Saksan kansalaisia tai joilla ei ole tuloja tai joilla on yksinomaan Saksassa verotettavia tuloja.
This shall apply exclusively
Tämä pätee yksinomaan luonnollisiin
Paragraph 1 of the EigZulG provides that persons liable to unlimited taxation of income for the purpose of the EStG are entitled to that property subsidy.
EigZulG:n 1 §:ssä säädetään, että EStG:ssä tarkoitetuilla tuloveron osalta yleisesti verovelvollisilla henkilöillä on oikeus omaa asuntoa varten myönnettävään avustukseen.
By virtue of the first sentence of Paragraph 2(1) of the EigZulG, that subsidy is granted for the construction or purchase of a dwelling in an owneroccupied house in Germany or of an owneroccupied dwelling in Germany.
EigZulG:n 2 §:n 1 momentin ensimmäisen virkkeen nojalla tämä avustus myönnetään rakennettaessa tai hankittaessa asuntoa Saksan alueella, kun on kyse omasta talosta tai muusta omistusasunnosta.
According to Paragraph 4 of that law, the right to the subsidy may be acquired only in calendar years in which the beneficiary uses the dwelling for his own occupation.
Tämän lain 4 §:n mukaan oikeus omaa asuntoa varten myönnettävään avustukseen on olemassa ainoastaan kalenterivuosilta, joiden aikana avustuksen saaja käyttää kyseistä asuntoa henkilökohtaiseen asuinkäyttöön.
Occupation of the dwelling free of charge by a member of the beneficiary’s family also enables the grant of the subsidy.
Avustuksen saajan perheenjäsenen vastikkeeton käyttö mahdollistaa myös kyseisen avustuksen saamisen.
Pre-litigation procedure
Oikeudenkäyntiä edeltänyt menettely
By letter of formal notice of 4 April 2000, the Commission informed the Federal Republic of Germany of its doubts as to the compatibility of the first sentence of Paragraph 2(1) of the EigZulG with Articles 18 EC, 39 EC and 43 EC.
Komissio ilmoitti 4.4.2000 päivätyllä virallisella huomautuksella Saksan liittotasavallalle epäilyistään EigZulG:n 2 §:n 1 momentin ensimmäisen virkkeen yhteensoveltuvuudesta EY 18, EY 39 ja EY 43 artiklan kanssa.
The Federal Republic of Germany answered that letter of formal notice by letter of 30 May 2000.
Saksan liittotasavalta vastasi tähän viralliseen huomautukseen 30.5.2000 päivätyllä kirjeellä.