natgillin/translations-raw huggingface dataset:
To clarify the concept of 'transparency' some amendments have been made to the EC Treaty.
Euroopan yhteisön perustamissopimukseen on tehty eräitä muutoksia avoimuuden käsitteen selkeyttämiseksi.
A new Article 255 has been inserted, giving any Union citizen and any natural or legal person residing or having a registered office in a Member State the right of access to European Parliament, Council and Com mission documents.
Euroopan unioni käsittelee usein teknisiä ja monimutkaisia asioita.
The European Union often deals with com plex technical matters, whilst its institution al arrangements are unique and difficult to understand on first acquaintance.
Lisäksi sen toimielin järjestelmä on ainutlaatuinen ja aluksi vaikea hahmottaa.
Frequent misunderstandings have thus arisen between the European institutions, national political and economic interests and the European public at large.
Euroopan unionin toimielinten, jäsenvaltioiden poliittisen ja talouselämän edustajien sekä Euroopan kansalaisten välillä on myöskin ilmennyt monia väärinkäsityksiä ja sekaannuksia.
To promote a better under standing of the European integration process, the institutions are gradually adopt ing more transparent ways of working and taking decisions.
Siihen on lisätty uusi 255 artikla: kaikilla Euroopan unionin kansalaisilla sekä kaikilla luonnollisilla henkilöillä, jotka asuvat jossain jäsenvaltiossa, tai kaikilla oikeushenkilöillä, joilla on sääntömääräinen kotipaikka jossain jäsenvaltiossa, on oikeus tutustua Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjoihin. joihin.
The general principles governing the right of access and any restrictions on the grounds of public or private interest are to be fixed by the Council, acting under the codecision procedure with Parliament, within two years after the Treaty of Amsterdam enters into force.
Neuvosto vahvistaa yhdessä Euroopan parlamentin kanssa kahden vuoden kuluessa Amsterdamin sopimuksen voimaantulosta asiakirjoihin tutustumisoikeutta koskevat yleisperiaatteet ja rajoitukset (julkisen tai yksityisen edun huomioon ottamiseksi).
The three institutions concerned must include specific rules on access to documents in their rules of procedure.
Kukin edellä mainittu toimielin lisää omaan työjärjestykseensä erityismääräyksiä, jotka koskevat oikeutta tutustua toimielimen asiakirjoihin.
The concept of'transparency' applies main ly to the question of access to Union information and documents, but it also has to do with the production of clearly understand able legislative texts.
Avoimuuden käsite koskee lähinnä sitä, miten kansalaiset saavat tutustua unionia koskeviin tietoihin ja asiakirjoihin, mutta avoimuus liittyy myös nykyistä selkeämpien säädöstekstien tuottamiseen.
It involves not only producing a single consolidated version of each text which has undergone amendments (such consolidation may be done formally or informally) but also laying down drafting rules so that any piece of legislation adopt ed in each of the Community's official languages (of which there are currently 11 ) is as clear as possible.
Kyse ei ole ainoastaan siitä, että tuotettaisiin yksi toisinto jokaista muutettua säädöstekstiä kohden (joko virallisella kodifioinnilla tai epävirallisella konsolidoinnilla) vaan myös siitä, että määriteltäisiin säädös tekstin kirjoittamista koskevat säännöt, jotta kaikilla yhteisön virallisilla kielillä (tällä hetkellä ll:llä) vahvistettava lainsäädäntö olisi mahdollisimman selkeää.
A third paragraph has been added to Article 207 (ex Article 151), requiring the Council to grant access to documents relating to its legislative activities.
Lisäksi 207 (ent. 151) artiklaan on lisätty kolmas kohta.
As a minimum require ment, the results of votes, explanations of votes, and statements in the minutes must be made public.
Siinä täsmennetään, että neuvoston on sallittava tutustuminen asiakirjoihin, jotka liittyvät sen tehtävään lainsäätäjänä.
These provisions clarify the rights of the public regarding access to documents and apply to all areas covered by the first and third pillars.
Näillä määräyksillä selkeytetään kansalaisten oikeuksia tutustua asiakirjoihin, ja ne koske vat kaikkia ensimmäiseen ja kolmanteen pi-
The Treaty of Amsterdam confers certain rights on the public and makes recommendations to the institutions with a view to ensuring that the fullest possible information is available and thus improving the democratic workings of the European Union.
Amsterdamin sopimuksessa määritellään eräitä kansalaisia koskevia oikeuksia ja annetaan suosituksia toimielimille, jotta edistettäisiin mahdollisimman hyvää tiedotusta ja tällä ta voin parannettaisiin Euroopan unionin demokraattista toimintaa.
Quality of the drafting of Community legislation tive activities.
Yhteisön lainsäädännön kirjoitusasun laatu lariin kuuluvia aloja.
Access to certain national documents may also be restricted if the Member State concerned so requests (declaration adopted by the Intergovernmental Conference on Article 255).
Yhteinen uiko- ja turvallisuuspolitiikka jää kuitenkin määräysten ulkopuolelle, koska se on luonteeltaan pikemminkin diplomaattista kuin lainsäädännöllistä.
The Intergovernmental Conference adopted a declaration incorporating the conclusions of the Edinburgh European Council ( 1 1 to 12 December 1992) and the Council Resolution of 8 June 1993.
Lisäksi tutustumista eräisiin jäsenvaltioista peräisin oleviin asiakirjoihin voidaan rajoittaa, jos asianomainen jäsenvaltio niin pyytää (255 artiklan liitteenä oleva hallitustenvälisen konferenssin julistus).
Simplification and consolidation of the Treaties
Perussopimusten yksinkertaistaminen ja lujittaminen
This declaration stresses that Community legislation must be clearly drafted if it is to be properly implemented by the competent national authorities and better understood by the general public.
Julistuksessa korostetaan sitä, että niin jäsen valtioilla kuin kansalaisillakin on oltava käy tössään selkeitä yhteisön säädöksiä, jotta jäsenvaltiot voisivat soveltaa niitä oikein ja kansalaiset voisivat ymmärtää ne helpommin.
It has become difficult to read the original Treaties because of all the deletions, additions and amendments made by the Single European Act and the Treaties of Maastricht and Amsterdam.
Euroopan yhtenäisasiakirjalla sekä Maastrichtin ja Amsterdamin sopimuksilla tehdyt poistot, lisäykset ja muutokset ovat tehneet perus sopimusten lukemisen vaikeaksi.
To make the EU Treaty and the EC Treaty easier to follow, all their articles have been renumbered.
Jotta Euroopan unionista tehty sopimus ja Euroopan yhteisön perustamissopimus olisivat nykyistä helpommin ymmärrettäviä, artiklat on numeroitu uudelleen.
In particular, the Conference calls on the three main institutions responsible for draft ing Community legislation (the European Parliament, the Council and the Commission) to establish guidelines for improving the quality of the texts which they draft, amend or adopt.
Hallitustenvälinen konferenssi kehotti yhteisön lainsäädännön laadintatyöhön osallistuvaa kolmea tärkeintä toimielintä (Euroopan parlamenttia, neuvostoa ja komissiota) vahvistamaan suuntaviivat, joiden tarkoituksena on parantaa näiden toimielinten laatimien, muutta mien ja hyväksymien säädöstekstien kirjoitusasua. asua.
The Conference also called for the codification of legislative texts to be speeded up.
Tällä konsolidoinnilla ei ole juridista arvoa, mutta sen ansiosta voidaan tuottaa säädöstekstejä.
In a declaration adopted by the Intergovernmental Conference, the Member States also agreed to produce consolidated versions of all the Treaties.
Konferenssi kannustaa lisäksi nopeuttamaan parhaillaan käynnissä olevaa säädöstekstien kodifiointityötä.
AN EFFECTIVE AND COHERENT EXTERNAL POLICY
YHTENÄINEN JA TEHOKAS ULKOPOLITIIKKA
In 1950, the Pleven plan (named after the French Prime Minister) was to create an integrated European army under joint com mand.
Amsterdamin sopimusluonnoksen allekirjoittamiseen johtaneen hallitustenvälisen kokouksen yksi päätavoitteista oli uudistaa yhteinen uiko- ja turvallisuuspolitiikka ( YUTP) sen toi minnan parantamiseksi ja antamalla unionille paremmat välineet käytettäväksi kansainvälisellä tasolla.
This plan was the subject of negotiation between Member States of the Euro pean Coal and Steel Community from 1950 to 1952, and led to the signature of the Treaty establishing the European Defence Community (EDC).
Uudistustarve osoittautui erittäin kiireelliseksi entisen Jugoslavian hajoamisen takia, sillä sen traaginen tilanne on osoittanut välttämättömäksi, että unionin on kyettävä toimimaan ja ennakoimaan eikä pelkästään reagoimaan tapahtumiin.
One of the main purposes of the Intergovernmental Conference which led to the signature of the draft Amsterdam Treaty was to make common foreign and security policy (CFSP) more effective and to equip the Union better for its role in international politics.
Jäsenvaltioiden järjestelmättömän reagoimisen heikkoudet ovat lisäksi tulleet selvästi päivänvaloon. loon.
The reform seemed particularly urgent after the disintegration of former Yugoslavia.
Pléven-suunnitelmalla yritettiin perustaa vuonna 1950 eurooppalainen armeija, joka olisi mukautunut yhteisen käskyvallan alaisuuteen.
The tragic course of events there made it clear that the Union needed to be able to act to avert disaster and not merely react after the event. The Yugoslav crisis also threw into relief the weakness of uncoordinated Member State reactions.
Euroopan hiili- ja teräsyhteisön jäsenvaltiot neuvottelivat tästä suunnitelmasta vuodesta 1950 vuoteen 1952, ja kyseiset neuvottelut johtivat Euroopan puolustusyhteisön perustamis sopimuksen allekirjoittamiseen.
The corollary of the EDC was a political project, presented in 1953, for creating a federal or confederative structure.
Euroopan puolustusyhteisön seurauksena oli poliittinen hanke, joka esiteltiin vuonna 1953 ja jonka tarkoituksena oli luoda liittovaltio- tai valtioliittorakenne.
The 'European Political Community' would have created a two-house Parliamentary assembly, a European Executive Council, a Council of Ministers and a Court of Justice.
"Euroopan poliittiseen yhteisöön" suunniteltiin kaksikamarisen parlamentin, täytäntöönpanevan eurooppalaisen neuvoston, ministerineuvoston ja tuomioistuimen perus tamista.
The Political Community was to have very wide powers and responsibilities and was, in the long run. to absorb the ECSC and the EDC.
Poliittisen yhteisön toimivallat olivat hyvin laajat ja niihin oli määrä sisältyä ajallaan Euroopan hiili-ja teräsyhteisöjä Euroopan puolustusyhteisö.
However, it never came to fruition, since it was rejected by the French National Assembly on 30 August 1954.
Tämä hanke ei kuitenkaan koskaan toteutunut, koska Ranskan kansalliskokous hylkäsi sen 30. päivä elokuuta 1954.
The Amsterdam Treaty aims to overcome contradictions between the particularly ambitious objectives of the CFSP and the means available to the Union for achieving those objectives, which did not live up to expectations or provide adequately for the matters at stake.
Amsterdamin sopimuksessa pyritään voittamaan ne ristiriidat, jotka ovat yhteisen Liikoja turvallisuuspolitiikan erittäin kunnianhimoisten yhteisten tavoitteiden ja unionin näiden tavoitteiden saavuttamiseksi itselleen myöntämien keinojen välillä, sillä nämä keinot eivät tunnu vastaavan odotuksia eikä haasteita. teita.
In the early 1960s, tough negotiations were conducted on the basis of the two Fouchet plans presented one after the other in France. calling for closer political cooperation, a Union of States and common foreign and defence policies.
1960-luvun alussa käytiin vaikeita neuvotteluja kahden Fouchet-suunnitelman pohjalta, jotka Ranska oli esittänyt peräjälkeen ja joissa suunniteltiin välittömämpää poliittista yhteistyötä, valtioiden liittoa ja yhteistä uiko-ja puolustuspolitiikkaa.
A committee established to draft specific proposals produced difficult, but nevertheless ambitious, compromises such as setting up an independent secretariat and the introduction of qualified majority decisions on certain issues as a long-term goal.
Komitea, jonka tehtävä nä oli esittää konkreettisia ehdotuksia, saavutti vaikeita, mutta kuitenkin kunnianhimoisia kompromisseja, kuten riippumattoman sihteeristön perustaminen tai määräenemmistöäänestysten tuleva käyttö tietyillä aloilla.
Unfortunately agreement could not be
Koska Fouchet-komitcan ehdotuksista ei päästy
Throughout the successive stages of the construction of a European Community, the issues of political union, common foreign policy and common defence policy have regularly been put on the agenda by a series of policy proposals.
Euroopan yhteisön rakentamisen eri vaiheissa käsitteet poliittinen unioni, yhteinen ulkopolitiikka tai yhteinen puolustus on säännöllisin välein otettu kokousten asialistalle eri laisten politiikkaa koskevien ehdotusten seurauksena. rauksena.
An effective and coherent external policy
"\ htcmunenjl tehoka-. ulkopolitiikka
reached on the proposals of the Fouchet Committee and negotiations between the Member States foundered in 1962.
yksimielisyyteen, jäsenvaltioiden väliset neuvottelut valitettavasti kariutuivat vuonna 1962.
prompted by the same concern to affirm tl international position of the Community, tl Genscher­Colombo initiative proposed draft 'European Act' and led, in 1983, to tl Stuttgart 'Solemn Declaration on Europés Union'.
Vuonna 1982 sama huoli yhteisön kannan selvästä ilmaisemisesta globaalisella ta solla johti Genscher-Colombon aloitteeseen eurooppalaisesta asiakirjasta, joka taas johti vuonna 1983 Stuttgartin juhlalliseen julistukseen Euroopan unionista.
In response to calls by Heads of State or Government for a study of possible ways of moving forward on the political level, the 'Davignon report' was presented in 1970 at the Luxembourg Summit.
Valtion- ja hallitusten päämiesten esittämän pyynnön seurauksena, joka koski mahdollisuuksia edistyä poliittisella tasolla, "Davignonin raportin" nimellä tunnettu kertomus esiteltiin vuonna 1970 Luxemburgin huippukokoukselle.
This was the start­ing point for European Political Coopera­tion (EPC) launched informally in 1970 before being formally enshrined in the Sin­gle European Act (SEA) in 1987.
Tästä kertomuksesta tuli alkuperä Euroopan poliittiselle yhteistyölle, joka aloitettiin epävirallisesti vuonna 1970, ennen kuin se sisällytettiin perustamissopimukseen Euroopan yhtenäisasiakirjalla vuonna 1987.
The main feature of EPC was consultation among the Member States on foreign policy issues.
Euroopan poliittinen yhteistyö merkitsi pääasiassa jäsenvaltioiden välisiä neuvotteluja ulkopoliittisista kysymyksistä.
Three years later, the Copenhagen Summit presented a report on how EPC was work­ing.
Kolme vuolta myöhemmin Kööpenhaminan huippukokouksessa esiteltiin kertomus Euroopan poliittisen yhteistyön toiminnasta.
Subsequently, meetings of foreign min­isters and the Political Committee (made up of national political directors) were held more frequently.
Tämän seurauksena ulkoministerit ja poliittinen ko mitea (joka muodostui poliittisten asioiden kansallisista johtajista) kokoontuivat yhä useammin.
At the same time, a group of 'European correspondents' was set up to monitor EPC in each Member State.
Rinnakkaisesta luotiin "eurooppalaisten kirjeenvaihtajien ryhmä", joka oli vastuussa Euroopan poliittisen yhteistyön seurannasta jokaisessa jäsenvaltiossa.
Politi­cal cooperation was also assisted by access to COREU, the new telex network linking the Member States.
Ryhmälle oli hyötyä sen pääsystä uuteen jäsenvaltiot toisiinsa liittävään telex-verkostoon, COREU:hun.
The Intergovernmental Conference on pol ical union led to the inclusion in the E Treaty of a specific Title on a common fc eign and security policy (CFSP).
Doogen komitean raportti, joka valmistui vuonna 1985 ennen Euroopan yhtenäisasiakirjaan johtaneen hallitustenvälisen konferenssin aloittamista, sisälsi joukon ulkopolitiikkaa koskevia ehdotuksia, erityisesti ideat vahvistetusta sovittelusta turvallisuuskysymysten alalla ja yhteistyöstä asevarustelun alalla.
This expressed the will of tl Union to assert its identity on the intern tional scene.
Euroopan poliittisen yhteistyön tavoitteet laa jennettiin kattamaan kaikki ulkopoliittiset kysymykset, joilla oli yleistä mielenkiintoa.
The establishment of the European Council in 1974 contributed to better coordination of EPC because of the role it gave to Heads of State or Government in defining the general orientation of Community policy.
Eurooppaneuvoston perustaminen vuonna 1974 merkitsi Euroopan poliittisen yhteistyön parempaa yhteensovittamista sen ansiosta, että valtion-ja hallitusten päämiehillä oli oma tehtävänsä yhteisön rakentamiseksi tarvittavan yleisen poliittisen orientaation määrittelemisessä.
From that point on the role of the Presidency and the publicity given to the work of the EPC rein­forced each other through official Commu­nity statements of position.
Sittemmin puheenjohtajavaltion tehtävät sekä Euroopan poliittisen yhteistyön osakseen saama julkisuus vahvistuivat keskinäisesti yhteisön virallisista kannanotoista.
Title V of the Treaty on Europeai Union
Jäsenvaltiot, jotka olivat
The Soviet invasion of Afghanistan and the Islamic revolution in Iran brought home to the Member States the growing impotence of the European Community on the interna­tional scene.
Poliittista unionia koskevan hallitustenvälisen konferenssin ja vuonna 1993 voimaan tulleen Euroopan unionia koskevan sopimuksen johdosta kyseisessä sopimuksessa on erityinen yhteistä uiko- ja turvallisuuspolitiikkaa ( YUTP) koskeva osasto.
Determined to strengthen EPC, in 1981 they adopted the London Report which required prior consultation by Mem­ber States with each other and the European Commission on all foreign policy matters affecting all Member States. In 1982,
Yhteinen uiko- ja turvallisuuspolitiikka on näin ollen korvannut Euroopan poliittisen yhteistyön, ja yhteisön rakenteeseen on perustettu erillinen hallitustenvälinen pilari.
Common foreign and security poli (CFSP) is governed by the provisions Title V of the Treaty on European Unie The CFSP is also addressed in Article 2 ( Article B) of the Common Provisiot which states that one of the objectives oft
Se on osoituksena unionin tahdosta selvästi ilmaista identiteettinsä kansainvälisellä tasolla.
An effective and coherent external policy
Yhtenäinen ja tehokas ulkopolitiikka
Union is to 'assert its identity on the inter national scene, in particular through the implementation of a common foreign and security policy, including the eventual framing of a common defence policy, which might in time lead to a common defence'.
Euroopan unionia koskevan sopi­muksen V osasto ken ulkoisen toimintansa johdonmukaisuudes­ta ulkosuhde­, turvallisuus­, talous­ja kehitys­politiikassaan. Neuvosto ja komissio vastaa­vat tämän johdonmukaisuuden varmistamises­ta.
Title V did not work as satisfactorily as they might have hoped.
V osaston toiminnan ensimmäiset vuodet ei­vät kuitenkaan ole olleet niin tyydyttäviä, kuin mitä jäsenvaltiot olivat toivoneet yhteisestä toiminnastaan.
It was against this relatively unsatisfactory background that the negotiations at the 1996 Intergovernmental Conference aimed to introduce in the new Treaty the institutional reforms needed to make the CFSP effective.
Tämän suhteellisen negatiivi­sen tuloksen seurauksena vuoden 1996 halli­tustenvälinen konferenssi päätyi ottamaan käyttöön uudessa sopimuksessa tarpeelliset toimielinten uudistukset yhteisen uiko­ja tur­vallisuuspolitiikan tehostamiseksi.
Progress under the Treaty of Amsterdam
Amsterdamin sopimuksessa aikaansaatu edistyminen
The CFSP was introduced as the result of a desire to equip the Union better for the many challenges facing it at international level, by providing it with new means of taking action in areas of foreign relations other than the traditional Community ones (mainly trade policy and development cooperation).
Yhteisen uiko­ja turvallisuuspolitiikan perus­taminen on vastaus toiveeseen antaa unionil­le paremmat varusteet kohdata moninaisia haasteita kansainvälisellä tasolla, kun unionil­la on käytettävissään sarja uusia toimintakei­noja yhteisön perinteisten toimintojen lisäksi ulkosuhteiden alalla (erityisesti kauppapoli­tiikka ja kehitysyhteistyö).
First and foremost, the CFSP's capacity for action has been reinforced through the introduction of more coherent instruments and more efficient decision-making.
Ennen kaikkea uiko­ja turvallisuuspolitiikan toimintavalmiutta on vahvistettu antamalla sen käyttöön yhtenäisempiä välineitä ja tehosta­malla päätöksentekoa.
It is now possible to adopt measures by a qualified majority vote, with the dual safeguards of 'constructive abstention' and the possibility of referring a decision to the European Council if a Member State resorts to a veto.
Mahdollisuus käyttää määräenemmistöpäätöksiä sallitaan, koska ra­kentava äänestämästä pidättäytyminen ja mah­dollisuus saattaa asia Eurooppa­neuvoston päätettäväksi siinä erityistapauksessa, että jä­senvaltio käyttää veto­oikeuttaan, muodosta­vat kaksinkertaisen turvan.
The Commission, for its part, is also more involved both on the representative side and in implementation.
Komissio puoles­taan osallistuu enemmän edustus­ ja täytän­töönpanotehtäviin.
Common strategies
Yhteinen strategia
Title V constitutes a separate pillar of the European Union, since the way it operates and its intergovernmental nature distinguish it from the traditional pillars of the Community, such as the single market and trade pol icy.
V osasto muodostaa erillisen pilarin Euroo­pan unionissa, koska sen toimintamenetelmät, joilla on hallitustenvälinen luonne, erottuvat vastaavista perinteisistä yhteisön aloista ku­ten esimerkiksi sisämarkkinoista tai kauppa­politiikasta.
This difference is most striking in the decisionmaking procedures, which require Member State consensus, whereas in traditional Community areas a majority vote suf fices.
Tämä ero on erityisen näkyvä pää­töksentekotasolla, jossa on tarpeen jäsenval­tioiden yksimielisyys, kun taas yhteisön aloille on tunnusomaista enemmistöpäätösten yleinen käyttö, mutta ero näkyy myös siinä, että ko­missiolla, Euroopan parlamentilla ja yhteisö­jen tuomioistuimella on V osaston yhteydes­sä vähemmän tehtäviä.
Other differences are the less important roles played by the Commission, the European Parliament and the Court of Justice in matters falling under Title V The backgrounding of these institutions under the CFSP is in stark contrast with their powers and responsibilities in traditional spheres of Community competence.
Instituutioiden syrjään vetäytyminen yhteisessä uiko­ja turvallisuus­politiikassa on selvä vastakohta niiden toimi­vallalle yhteisön tasolla.
The Amsterdam Treaty has added a new for eign policy instrument to the existing ones (joint action and common position), namely common strategies.
Amsterdamin sopimuksessa otetaan käyttöön uusi ulkopoliittinen väline yhteisen toiminnan ja yhteisen kannan lisäksi. Kysymyksessä on yhteinen strategia.
The European Council, the body that defines the principles and general guidelines of the CFSP, now has the right to define, by consensus, common strategies in areas where the Member States have important interests in common.
Eurooppa­neuvosto määrittelee yhteisen Liiko­ja turvallisuuspolitiikan periaatteet ja yleiset suuntaviivat, ja se voi määritellä yksimielisesti yhteiset strategiat aloilla, joilla jäsenvaltioil­
The Council and the Commission shall be responsible for ensuring such consistency. They shall assure the implementation of these policies, each in accordance with its respective powers'.
Jotta yhteisön ja hallitustenvälisen toiminta­mallin välillä toiminta tapahtuisi yhdenmukai­sesti ja riidoitta, 3 (ent.
Nevertheless, in the first years after its introduction. Member States' joint action under
C) artiklassa määrä­tään, että "(2) unioni huolehtii erityisesti kai­
He is responsible fc assisting the Council in CFSP-related mai ters by contributing to the formulatiot preparation, and implementation of dec sions. At the request of the Presidency h acts on behalf of the Council in conductin political dialogue with third parties.
Yhteisissä strategioissa vahvistetaan niiden tavoitteet, kesto sekä keinot, jotka unionin ja jäsenvaltioiden on tarjottava niiden toteuttamista varten. ten.