natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Negotiations on instruments to develop the Schengen rules take place at ministerial level within the joint committee (Council and associated partners), not within the Council alone; however, the latter remains the competent institution – together with the European Parliament – for the adoption of these instruments.
Neuvottelut Schengen-määräyksiä koskevien instrumenttien kehittämiseksi tapahtuvat ministeritasolla sekakomiteassa (neuvosto ja yhteistyökumppanit) eikä vain neuvostossa; kuitenkin vain neuvosto yhdessä Euroopan parlamentin kanssa on toimivaltainen hyväksymään tällaisia instrumentteja.
This principle denotes that a person may not be prosecuted and punished twice for the same acts.
Tämän periaatteen mukaan henkilöä ei voi syyttää tai rangaista kahdesti samasta teosta.
Although this seems selfevident at national level, Article 54 of the CISA clearly affirms the same principle for relations between countries that are party to the Schengen Agreements.
Vaikka tämä tuntuu itsestään selvältä kansallisella tasolla, Schengenin yleissopimuksen 54 artiklassa vahvistetaan tämä periaate niiden maiden välillä, jotka ovat Schengen-sopimusten osapuolia.
Since the rules in force within the Schengen area became incorporated within the Treaty on European Union (through the Treaty of Amsterdam – entry into force in 1999) the EU Court of Justice has been petitioned to rule on numerous preliminary issues involving the interpretation of this notion.
Siitä alkaen, kun Schengenalueen voimassa olevat säännökset liitettiin sopimukseen Euroopan unionista (Amsterdamin sopimuksen voimaantulon kautta vuonna 1999), Euroopan unionin tuomioistuin on ratkaissut useita tämän käsitteen tulkintaa koskevia kysymyksiä.
identity checks) whereas a flight between Paris and London is subject to identity checks.
SIS on yhteinen tietokoneavusteinen järjestelmä, jonka automaattinen haku mahdollistaa henkilön tai kohteen tunnistetietojen vahvistamisen.
Nevertheless the United Kingdom has moved a step closer to Schengen by taking part in police cooperation.
Jokainen maa syöttää yhteiseen tietojärjestelmään tietoja pidätettävistä tai luovutettavista henkilöistä, henkilöistä joihin sovelletaan maahantulokieltoa, kadonneista henkilöistä, kadonneista tai varastetuista ajoneuvoista, varastetuista ampumaaseista, varastetuista henkilöasiakirjoista (blankoasiakirjat ja annetut asiakirjat) ja varastetuista seteleistä.
The SIS is a shared computerised system whose automated inquiry procedure allows verification of a person or object’s identifying data.
Poliisiyhteistyö on osoittautunut erittäin tehokkaaksi välineeksi.
This police cooperation instrument has proved extremely effective.
Tästä johtuen Pariisin ja Berliinin välinen lento katsotaan sisälennoksi (ei sovelleta tunnistustarkastuksia), kun taas Pariisin ja Lontoon välinen lennoilla sovelletaan tunnistustarkastuksia.
Work is under way at present on an even more effective instrument (SIS II).
Yhdistynyt kuningaskunta on ottanut askeleen lähemmäksi Schengeniä osallistumalla poliisiyhteistyöhön.
HUGO, Victor
EUROOPAN UNIONI
Stayed in Luxembourg as a guest of the Collart family, owners of Schengen Castle, in September 1871; two of the poet’s sketches depict the castle’s tower.
Asui Luxemburgissa Schengenin linnan omistajien Collartien vieraana syyskuussa vuonna 1871; kaksi runoilijan teosta kertovat linnan tornista.
The Member States are expected to deploy mobile units to carry out external border surveillance along stretches of border between the Schengen area’s external border crossing points (Article 12 of the Schengen Borders Code).
Jäsenvaltioiden odotetaan järjestävän siirrettäviä yksiköitä, jotka suorittavat tarkastuksia Schengenalueen ulkorajojen ylityspaikoilla ja niiden välisillä osuuksilla (Schengenin rajasäännöstön 12 artikla).
As Secretary of State for Foreign Affairs in the Luxembourg government (1989-94), he signed the Implementation Convention of 19 June 1990 on behalf of Luxembourg.
Tämä Luxemburgin ulkoasianministeriön valtiosihteeri (1989–1994) allekirjoitti 19 päivänä kesäkuuta 1990 tehdyn yleissopimuksen Luxemburgin puolesta.
The other countries were represented at the signing by: Paul De Keersmaeker (Belgium), Lutz Stavenhagen (Germany), Edith Cresson (France), and Piet Dankert (Netherlands).
Muita maita edustivat Paul De Keersmaeker (Belgia), Lutz Stavenhagen (Saksa), Edith Cresson (Ranska) sekä Piet Dankert (Alankomaat).
Given how difficult the European institutions had found it to produce substantive results, some countries opted to create this area without borders on a purely governmental basis outside of the EU institutional framework: this was the story of Schengen from 1985 onwards.
Ottaen huomioon miten vaikeaa EU:n toimielimillä on toisinaan ollut saavuttaa konkreettisia tuloksia, jotkut jäsenmaat halusivat luoda rajattoman alueen valtioiden tasolla EU:n toimielinten ulkopuolella: näin Schengen sai alkunsa vuonna 1985.
Under the Treaty of Amsterdam (1997-1999), Schengen cooperation became incorporated within the European Union, despite the two areas not being identical geographically: some Union members do not take part at all, or only partially, in the operation of Schengen, while some EU non-member countries also form part of the Schengen area.
Amsterdamin sopimuksessa (1997–1999) Schengen-yhteistyö sisällytettiin Euroopan unioniin, vaikka nämä kaksi aluetta e ivät olleetkaan maantieteellisesti identtisiä: jotkut unionin jäsenmaat eivät osallistu Schengeniin lainkaan tai osallistuvat vain osittain, kun taas jotkut EU:hun kuulumattomat maat kuuluvat kuitenkin Schengen-alueeseen.
(Schengen Protocol annexed to the Treaty of Amsterdam).The 1985 and 1990 Schengen Agreements were concluded between some of the member countries of the European Union outside the Union’s institutional framework.
(Amsterdamin sopimukseen liitetty Schengenin pöytäkirja)Vuoden 1985 ja 1990 Schengenin sopimukset solmittiin joidenkin EU:n jäsenvaltioiden välillä unionin toimielinjärjestelmän ulkopuolella.
By the time of the Treaty of Amsterdam’s negotiation, all of the then EU Member States, with the exception of Ireland and the United Kingdom, had signed these Agreements.
Amsterdamin sopimuksen neuvotteluihin mennessä kaikki silloiset EU:n jäsenvaltiot Irlantia ja Yhdistynyttä kuningaskuntaa lukuun ottamatta olivat allekirjoittaneet nämä sopimukset.
Therefore, it was decided to incorporate the rules governing cooperation in the Schengen area (the Schengen acquis) within the new Treaty of Amsterdam (signed in 1997 – entered into force on 1 May 1999).
Sen vuoksi Schengen-aluetta koskevat säännökset (Schengen-säännöstö) päätettiin liittää Amsterdamin sopimukseen (joka allekirjoitettiin vuonna 1997 ja tuli voimaan 1 päivänä toukokuuta 1999).
Special rules were established for Ireland and the United Kingdom (opt-in option).
Irlantia ja Yhdistynyttä kuningaskuntaa varten tehtiin erityismääräyksiä (opt in -vaihtoehto).
responsible for issuing the visa is the one located in the primary destination within the Schengen area or, failing that, the authority in the initial country of entry.
Tiettyjen kolmansien maiden kansalaisten tulee hakea viisumia, mikäli he haluavat tulla Schengenalueelle. Viisumisäännöstössä on säädetty yhtenäisestä Schengen-viisumista, joka on voimassa koko Schengen-alueella.
The uniform visa model is determined by EU law and, as a result, applied by all the member countries; at the same time, the conditions and charges for issuing visas have been harmonised.
Yhtenäisen viisumin malli määritetään EU:n lainsäädännössä, ja siitä johtuen se on voimassa kaikissa jäsenvaltioissa. Samalla viisumien myöntämistä koskevat ehdot ja rangaistukset on yhdenmukaistettu.
Third edition
Kolmas laitos ä s i k
Handbook on Integration for policy-makers and practitioners
Kotouttamiskäsikirja päättäjille ja käytännön toimijoille laitos
Directorate-General Justice, Freedom and Security
Oikeus-, vapaus- ja turvallisuusasioiden pääosasto
Handbook on Integrationfor policy-makers and practitioners
Kotouttamiskäsikirjapäättäjille ja käytännön toimijoille
Third edition, April 2010
Kolmas laitos, huhtikuu 2010
This Handbook was written by Jan Niessen and Thomas Huddleston of MPG on behalf of the European Commission (Directorate General for Justice, Freedom and Security)
Tämän käsikirjan ovat laatineet Jan Niessen ja Thomas Huddleston (Migration Policy Group, MGP) Euroopan komission oikeus-, vapaus- ja turvallisuusasioiden pääosaston (PO JLS) toimeksiannosta.
It can be downloaded from the European Commission's website at http://europa.eu/comm/justice_home/ and from the European Web Site on Integration at www.integration.eu
Suuri määrä muuta tietoa Euroopan unionista on käytettävissä internetissä Europa-palvelimen kautta (http://europa.eu).
' European Communities, 2009Reproduction is authorised provided the source is acknowledged.
© Euroopan unioni, 2010Tekstin jäljentäminen on sallittua, kunhan lähde mainitaan.
' Photography : MM Productions/Corbis
© Kuvat: MM Production / Corbis
PRINTED ON WHITE CHLORINE-FREE PAPER
Painettu kloorivalkaisemattomalle PaPerille
Chapter 1: European exchange of information and good practice
1. luku: Tietojen ja hyvien toimintatapojen vaihto EU:n tasolla
1.1 Targeted European cooperation on integration
Kotouttamisasioihin liittyvä EU:n tason yhteistyö
1.2 The Handbook in focus
1.2 Kotouttamiskäsikirjan rooli
Chapter 2: Mass media and integration
2. luku: Tiedotusvälineet ja kotoutuminen
2.1 Challenges and opportunities in the media environment
Viestintäalan haasteet ja mahdollisuudet
2.2 Developing an effective media strategy
2.2 Toimivan mediastrategian luominen
Chapter 3: Awarenessraising and migrant empowerment
3. luku: Tietoisuuden lisääminen ja maahanmuuttajien voimaannuttaminen
3.1 Awarenessraising : informing opinion and activating the public
Tietoisuuden lisääminen: mielipiteenmuodostuksen tukeminen ja suuren yleisön aktivointi
3.2 Building capacity and choosing action
3.2 Valmiuksien kehittäminen ja toimien valinta
Chapter 4: Dialogue Platforms
4. luku: Keskustelufoorumit
4.1 Setting up and running a platform : overcoming obstacles
Foorumin luominen ja ylläpito: esteiden poistaminen
4.2 Roles for a leading public authority or civil society organisation
4.2 Koolle kutsuvan viranomaisen tai kansalaisjärjestön roolit
Handbook on Integration
Kotouttamiskäsikirja
Chapter 5: Acquisition of nationality and the practice of active citizenship 101
5. luku: Kansalaisuuden saaminen ja aktiivinen kansalaisuus
5.1 Concepts and multiple interests in the shared future of a diverse society
5.1 Käsitteet ja monimuotoisen yhteiskunnan yhteiseen tulevaisuuteen liittyvät moninaiset intressit
5.2 The acquisition of nationality
5.2 Kansalaisuuden saaminen
5.3 Administrative procedures encouraging citizens-to-be
5.3 Kansalaisuuden hakemiseen kannustavat hallinnolliset menettelyt
5.4 From acquisition to active citizenship among old and new citizens
5.4 Kansalaistamisesta vanhojen ja uusien kansalaisten aktiiviseen kansalaisuuteen
6.3 Facilitating the transition to higher education and the labour market
6.1 Koulujärjestelmän parantaminen
Annex I : Common basic principles for immigrant integration policy in the European Union
6.3 Tuetaan siirtymistä korkeakoulutukseen ja työmarkkinoille
Annex III : National Contact Points on Integration
Liite II: Vertailuanalyysi kotouttamista varten
Annex IV : Selected Bibliography
Liite IV: Lyhyt kirjallisuusluettelo
The Handbook has been structured for ease of reference with the use of boxes and the following symbols :
Käsikirjan sisältö on jäsennelty laatikoiden ja seuraavien symbolien avulla, jotta sitä olisi helppo käyttää hakuteoksena.
= Conclusion highlighting lessons learned
= päätelmä, jossa kerrotaan hyvistä havainnoista
= Examples of good practice
= esimerkki hyvästä toimintatavasta
= A website link to further information.
= linkki sivustolle, jossa on lisätietoja aiheesta.
Weblinks have been provided wherever
Linkkejä on otettu mukaan, aina kun
Z possible.
Z se on mahdollista.
Please note these links were live at time of drafting but are subject to change.
Niiden toimivuus on tarkistettu tekstiä laadittaessa, mutta pyydämme ottamaan huomioon, että linkit ovat saattaneet muuttua myöhemmin.
Seven years ago, at the European Council in Thessaloniki, the Heads of State and Government called for more discussion on integration between Member States with a view to learning from one another.
Seitsemän vuotta sitten pidetyssä Thessalonikin Eurooppa-neuvoston kokouksessa valtioiden ja hallitusten päämiehet kehottivat jäsenvaltioita vaihtamaan näkemyksiä kotouttamisesta ja ottamaan oppia toistensa kokemuksista.
The European Commission, in cooperation with the National Contact Points on Integration, experts who meet together regularly, decided to draw up a handbook of good practice.
Euroopan komissio ja kotouttamisasioista vastaavat kansalliset yhteyspisteet (säännöllisesti kokoontuvat alan asiantuntijat) päättivät laatia käsikirjan kotouttamista koskevista hyvistä toimintatavoista.
Today, we present this third edition of the handbook.
Nyt kotouttamiskäsikirjasta on laadittu jo kolmas laitos.
It covers subjects of great importance : ‘the mass media and integration’, ‘awareness-raising and migrant empowerment’, ‘dialogue platforms’, ‘acquisition of nationality and practice of active citizenship’, ‘immigrant youth, education and the labour market’.
Siinä käsitellään hyvin tärkeitä aiheita: tiedotusvälineitä ja kotoutumista, tietoisuuden lisäämistä ja maahanmuuttajien voimaannuttamista, keskustelufoorumeja, kansalaisuuden saamista ja aktiivista kansalaisuutta sekä maahanmuuttajanuoria, koulutusta ja työmarkkinoita.
Almost 600 experts, from Governments and representing civil society, worked for over 18 months to exchange ideas on these crucial topics.
Lähes 600 asiantuntijaa, jotka edustavat sekä jäsenvaltioiden hallituksia että kansalaisyhteiskuntaa, keskusteli näistä keskeisistä aiheista yli puolentoista vuoden ajan.
The result is the vast range of inspiring, concrete examples contained in this edition of the handbook.
Tuloksena on tämä kotouttamiskäsikirjan uusi laitos, joka sisältää laajan kokoelman inspiroivia käytännön esimerkkejä.
But this handbook is not the only fruit of the experts’ work.
Käsikirja ei kuitenkaan ole asiantuntijoiden työn ainoa hedelmä.
Seven years, three editions, fourteen technical seminars, the involvement of several hundred people : all this created a connected, well-functioning community of practitioners.
Seitsemän vuotta, kolme käsikirjan laitosta ja neljätoista teknistä seminaaria, joissa oli mukana satoja osanottajia, ovat synnyttäneet myös tiiviin ja toimivan kotouttamisasioiden toimijoiden yhteisön.
Challenges in this area persist, but the handbook takes us a step further in finding common solutions to meet them.
Kotouttamiseen liittyy edelleen monia haasteita, mutta käsikirjan ansiosta olemme askeleen lähempänä yhteisten ratkaisujen löytämistä.
In previous editions we dealt with introduction programmes, civic participation, indicators, mainstreaming, urban housing, economic integration and integration governance.
Aiemmissa laitoksissa on käsitelty tutustumisohjelmia, osallistumista kansalaistoimintaan, kotoutumisen indikaattoreita, valtavirtaistamista, asumista kaupunkiympäristössä, taloudellista integraatiota ja kotouttamisen hallinnointia.
With this third edition, almost all areas of relevance identified by the Common Basic Principles agreed by Member States back in 2004 have been covered.
Käsikirjan kolmannen laitoksen valmistuttua on nyt käyty läpi lähes kaikki jäsenvaltioiden vuonna 2004 vahvistamissa yhteisissä perusperiaatteissa mainitut aiheet.
This integration community is growing.
Kotouttamisalan toimijoiden joukko laajenee edelleen.
A forum accessible to all was opened last year – the European Website on Integration.
Viime vuonna avattiin kaikille avoin yhteinen foorumi, Euroopan kotouttamisfoorumi.
Hundreds of good practices have been added to keep inspiring us, often leading to new, excellent ideas and projects.
Foorumin verkkosivustolle on koottu satoja hyviä toimintatapoja, jotka tarjoavat inspiraatiota yhä uusille hienoille ideoille ja hankkeille.
Some of these are funded by the European Fund for Integration.
Osa hankkeista toteutetaan Euroopan kotouttamisrahastosta saatavin varoin.
With this third edition and the launch of the website, we complete the first stage of the 2005 Common Agenda for Integration.
Kotouttamiskäsikirjan kolmannen laitoksen ja kotouttamisfoorumin verkkosivuston myötä on saatu päätökseen vuonna 2005 vahvistetun kotouttamista koskevan yhteisen toimintasuunnitelman ensimmäinen vaihe.
The Treaty of Lisbon encourages us to establish measures providing incentives and support for the action of Member States to promote integration.
Lissabonin sopimus kannustaa toteuttamaan toimenpiteitä, joiden avulla voidaan tukea kotouttamisen edistämiseen tähtääviä jäsenvaltioiden toimia.
With the impetus provided by the Stockholm Programme, Ministerial Conferences on Integration and debates of the European Integration Forum, we now enter a dynamic period of work towards a common goal – the well-being of all citizens in a diverse society.
Tukholman ohjelma, kotouttamistoimia käsittelevät ministerikokoukset ja Euroopan kotouttamisfoorumilla käytävät keskustelut antavat lisäpontta dynaamiselle etenemiselle kohti yhteistä päämäärää, monikulttuurisen yhteiskunnan kaikkien kansalaisten hyvinvointia.
The European Commission remains fully committed to this process.
Euroopan komissio on sitoutunut täysimääräisesti tämän tavoitteen edistämiseen.
Jonathan Faull Director General DG Justice, Freedom and Security European Commission
Jonathan Faull Pääjohtaja Oikeus-, vapaus- ja turvallisuusasioiden pääosasto Euroopan komissio
The Handbook on Integration contains ‘lessons learned’ and good practices drawn from the experience of policy-makers and practitioners across Europe.
Kotouttamiskäsikirjaan on koottu hyviksi havaittuja menettelytapoja ja parhaita käytänteitä eri puolilla Eurooppaa toimivien päättäjien ja käytännön toimijoiden kokemusten perusteella.
By collecting and presenting concrete examples from different areas of immigrant integration, the Handbook feeds into a larger policy process in the field of integration in the European Union (EU), notably the development of the European framework on integration.
Käsikirjassa esitetään konkreettisia esimerkkejä maahanmuuttajien kotoutumisen eri osa-alueilta. Tarkoituksena on edistää laajemmin kotouttamispolitiikan suunnittelua Euroopan unionissa (EU) etenkin kehittämällä maahanmuuttajien kotouttamista varten erityinen eurooppalainen kehys.
As with previous versions of the Handbook, the third version covers a mixture of ‘substantive’ and ‘methodological’ topics.
Samoin kuin käsikirjan aiemmissa laitoksissa, myös kolmannessa laitoksessa käsitellään erilaisia sisältöön ja menettelytapoihin liittyviä aiheita.
It covers three thematic subjects and three governance approaches.
Siinä on kolme temaattista aihetta ja kolme hallintotapaa koskevaa esitystä.
Chapters on the role of the media, the acquisition of nationality and the practice of active citizenship, and the experiences of immigrant youth in the education system and labour market present practices and lessons learned in these specific areas.
Luvuissa, jotka koskevat tiedotusvälineiden asemaa, kansalaisuuden saamista ja aktiivista kansalaisuutta sekä maahanmuuttajanuorten kokemuksia koulutusjärjestelmässä ja työmarkkinoilla, esitellään näihin aloihin liittyviä käytännön vinkkejä ja hyviksi havaittuja toimintatapoja.
Chapters on European exchange of information and good practice, awarenessraising and empowerment, and dialogue platforms examine the structures and mechanisms used for implementing successful integration strategies across all policy fields.
Luvuissa, jotka koskevat tietojen ja hyvien toimintatapojen vaihtoa EU:n tasolla, tietoisuuden lisäämistä ja voimaannuttamista sekä keskustelufoorumeja, tarkastellaan rakenteita ja mekanismeja, joiden avulla voidaan toteuttaa menestyksellisiä kotouttamisstrategioita eri aloilla.
The third edition is based on a series of technical seminars hosted by the ministries responsible for integration in Vienna (November 2007), Paris (November 2007), Athens (March 2008), Dublin (May 2008), Lisbon (November 2008) and Tallinn (February 2009).
Tämä kotouttamiskäsikirjan kolmas laitos perustuu teknisiin seminaareihin, joita kotouttamisasioista vastaavat ministeriöt ovat järjestäneet Wienissä (marraskuussa 2007), Pariisissa (marraskuussa 2007), Ateenassa (maaliskuussa 2008), Dublinissa (toukokuussa 2008), Lissabonissa (marraskuussa 2008) ja Tallinnassa (helmikuussa 2009).
A thriving Europe aims to secure the long-term well-being of all the residents of its diverse societies.
Jotta Euroopan unioni voisi menestyä, sen monimuotoisten yhteiskuntien kaikkien jäsenten hyvinvointi on pyrittävä turvaamaan pitkällä aikavälillä.
Different groups of immigrants will continue to arrive and settle in European societies that are themselves in transformation under the influence of socioeconomic and demographic changes.
Yhä uusia maahanmuuttajaryhmiä saapuu ja asettuu pysyvästi asumaan eurooppalaisiin yhteiskuntiin, jotka ovat itsekin jatkuvien sosioekonomisten ja demografisten muutosten kohteena.
Integration policies aim to bring about, over time, a convergence of societal outcomes for all.
Kotouttamisen tavoitteena on lähentää eri yhteiskuntaryhmiä toisiinsa pitkällä tähtäimellä.
This requires the active involvement of all citizens and residents ; those with and without an immigrant background.
Tämä edellyttää, että toimintaan osallistuvat aktiivisesti kaikki kansalaiset ja maassa asuvat riippumatta siitä, onko heillä maahanmuuttajatausta vai ei.
They can contribute to the social, economic, cultural and civic life of society by using their skills and competencies.
Heidän taidoillaan ja osaamisellaan on käyttöä yhteiskuntaelämässä, talous- ja kulttuurielämässä ja kansalaistoiminnassa.
Individuals develop a capacity for lifelong learning and are empowered as agents of change for integrating societies.
Yksilöt voivat kehittää taitojaan elinikäisen oppimisen myötä ja voimaantuvat, kun heistä tulee osa moniarvoisen yhteiskunnan muutosvoimia.
Comparable rights and responsibilities make participation possible, as does the opening up of mainstream institutions.
Yhtäläiset oikeudet ja velvollisuudet samoin kuin valtavirran instituutioiden avautuminen vähemmistöryhmille luovat edellytykset osallistumiselle.
Residents with a migration background may encounter difficulties related to their origins, settlement conditions or discrimination.
Maahanmuuttajataustaiset henkilöt saattavat kohdata vaikeuksia, jotka liittyvät heidän alkuperäänsä tai asettautumisedellytyksiinsä tai syrjintään.
Residents without a migration background may encounter difficulties in living with their new fellow residents, adjusting to the increased diversity around them and negotiating new concepts of citizenship and participation.
Kantaväestöön kuuluvat puolestaan saattavat kokea hankalaksi elämän uusien naapurien rinnalla, koska se edellyttää mukautumista ympäröivän yhteiskunnan lisääntyvään moniarvoisuuteen ja kansalaisuutta ja osallistumista koskevien uusien käsitteiden omaksumista.
New arrangements of active citizenship are negotiated by removing obstacles and by building on facilitators of societal integration.
Aktiivista kansalaisuutta koskevia uusia järjestelyjä voidaan luoda poistamalla esteitä ja hyödyntämällä sosiaalista kotoutumista edistävien toimijoiden työtä.
Public authorities, civil society and the private sector help themselves and the integration process by becoming ‘learning organisations.’
Omaksumalla oppivan organisaation roolin viranomaiset, kansalaisyhteiskunta ja yksityinen sektori voivat sekä saada itselleen hyötyä että edistää kotoutumisprosessia.
They acquire intercultural knowledge and are proactive in addressing the changing needs, social dynamics and well-being of their increasingly diverse population.
Ne voivat parantaa kulttuurientuntemustaan ja varautua jo ennalta yhä moniarvoisemman väestön muuttuviin tarpeisiin, yhteiskunnalliseen dynamiikkaan ja hyvinvoinnin edellytyksiin.