natgillin/translations-raw huggingface dataset:
If the shares in APA-OTS were transferred to a third party during the currency of the contract at issue in the main proceedings, this would no longer be an internal reorganisation of the initial contractual partner, but an actual change of contractual partner, which would, as a rule, be an amendment to an essential term of the contract.
Jos APA-OTS:n yhtiöosuudet luovutettaisiin kolmannelle osapuolelle pääasiassa kyseessä olevan sopimuksen voimassaoloaikana, kyseessä ei enää olisi alkuperäisen sopimusosapuolen sisäinen uudelleenjärjestely, vaan sopimusosapuolen todellinen vaihtuminen, mikä lähtökohtaisesti muodostaisi kyseisen sopimuksen olennaisen ehdon muutoksen.
Such an occurrence would be liable to constitute a new award of contract within the meaning of Directive 92/50.
Tällainen seikka voisi muodostaa uuden direktiivissä 92/50 tarkoitetun sopimuksen tekemisen.
Until such a development occurs, however, the analysis in paragraph 45 of this judgment remains valid, namely that the situation envisaged is an internal reorganisation of the contractual partner.
Kuitenkin niin kauan kuin tällaista muutosta ei ole tapahtunut, tämän tuomion 45 kohdassa esitetty päätelmä, jonka mukaan kuvatussa tilanteessa on kyse sopimusosapuolen sisäisestä uudelleenjärjestelystä, on edelleen pätevä.
This conclusion is not affected by the fact that there is no
Tämän johtopäätöksen
PRESSETEXT NACHRICHTENAGENTUR guarantee that the shares in the subsidiary will not be transferred to a third party at any time during the currency of the contract.
PRESSETEXT NACHRICHTENAGENTUR kannalta ei ole vaikutusta sillä, ettei asiassa ollut takeita siitä, ettei tytäryhtiön yhtiöosuuksia luovuteta kolmannelle osapuolelle sopimuksen voimassaoloaikana.
The Bundesvergabeamt also asks what legal consequences arise from the lack of guarantee, for the contracting authority, that there will be no changes in the composition of the shareholders in the service provider at any time during the currency of the contract.
Kansallinen tuomioistuin pohtii myös, mitä oikeudellisia vaikutuksia liittyy siihen, ettei hankintaviranomaisella ole takeita siitä, ettei alkuperäisen palveluntarjoajan jäsenten kokoonpanoa muuteta missään vaiheessa sopimuksen voimassaoloaikaa.
Public contracts are regularly awarded to legal persons.
Julkisia hankintoja koskevia sopimuksia tehdään säännöllisesti oikeushenkilöiden kanssa.
If a legal person is established as a public company listed on a stock exchange, it follows from its very nature that the composition of its shareholders is liable to change at any time.
Jos oikeushenkilö on perustettu pörssinoteerattuna osakeyhtiönä, jo yhtiön luonteesta seuraa, että sen osakkaat voivat muuttua milloin vaan.
As a rule, such a situation does not affect the validity of the award of a public contract to such a company.
Lähtökohtaisesti tällaisella tilanteella ei kyseenalaisteta sen pätevyyttä, että julkista hankintaa koskeva sopimus on tehty tällaisen yhtiön kanssa.
The situation may be otherwise in exceptional cases, such as when there are practices intended to circumvent Community rules governing public contracts.
Tilanne voi olla toisin poikkeustapauksissa, kuten jos kyse on toimista, joilla pyritään kiertämään julkisia hankintoja koskevia yhteisön sääntöjä.
Similar considerations apply in the case of public contracts awarded to legal persons established not as publicly-listed companies but as limited liability registered cooperatives, as in the main proceedings.
Vastaavanlaisia päätelmiä sovelletaan myös sellaisten julkisia hankintoja koskevien sopimusten osalta, jotka on tehty oikeushenkilöiden kanssa, joita ei ole perustettu osakeyhtiön muotoisina vaan – kuten pääasiassa on kyse – osuustoiminnallisina rajavastuuyhtiöinä.
Any changes to the composition of the shareholders in such a cooperative will not, as a rule, result in a material contractual amendment.
Mahdolliset muutokset tällaisen yhtiön jäsenten kokoonpanossa eivät lähtökohtaisesti merkitse sen kanssa tehdyn sopimuksen olennaista muutosta.
Accordingly, the conclusion in paragraph 45 of this judgment is not affected by those considerations either.
Täten myöskään näillä seikoilla ei vaikuteta tämän tuomion 45 kohdassa esitettyyn johtopäätökseen.
It follows that the answer to the first question must be that the terms ‘awarding’ and ‘awarded’, used in Articles 3(1), 8 and 9 of Directive 92/50, must be interpreted as not covering a situation, such as that in the main proceedings, where services supplied to the contracting authority by the initial service provider are transferred to another
Tämän johdosta ensimmäiseen kysymykseen on vastattava niin, että direktiivin 92/50 3 artiklan 1 kohdassa mainittua ilmausta ”tehdessään” ja 8 ja 9 artiklassa mainittua ilmausta ”tehtävä” on tulkittava siten, että ne eivät koske pääasiassa kyseessä olevan
By its second question, the Bundesvergabeamt refers to the amendments made to the basic agreement by the first supplemental agreement, signed in 2001 and effective as from 1 January 2002.
Kansallisen tuomioistuimen esittämä toinen kysymys koskee perussopimukseen vuonna 2001 tehdyllä ensimmäisellä sopimusmuutoksella tehtyjä muutoksia, jotka tulivat voimaan 1.1.2002.
It asks, essentially, whether certain price amendments constitute a new award of a contract for the purposes of Directive 92/50.
Kansallinen tuomioistuin tiedustelee pääpiirteissään, muodostavatko eräät hinnanmuutokset uuden direktiivissä 92/50 tarkoitetun sopimuksen tekemisen.
This question concerns, first, the conversion of prices to euros without changing their intrinsic amount, secondly, the conversion of prices to euros entailing a reduction in their intrinsic amount and, thirdly, the reformulation of a price indexation clause.
Tämä kysymys koskee ensinnäkin hintojen muuttamista euroiksi ilman niiden varsinaisen määrän muuttamista, toiseksi hintojen muuttamista euroiksi siten, että niiden varsinaista määrää alennettiin, ja kolmanneksi hintoihin liitetyn indeksiehdon uudelleen muotoilua.
The answer must be that, where, following the changeover to the euro, an existing contract is changed in the sense that the prices initially expressed in national currency are converted into euros, it is not a material contractual amendment but only an adjustment of the contract to accommodate changed external circumstances, provided that the amounts in euros are rounded off in accordance with the provisions in force, including those of Council Regulation (EC) No 1103/97 of 17 June 1997 on certain provisions relating to the introduction of the euro (OJ 1997 L 162, p. 1).
Kysymykseen on vastattava siten, että tilanteessa, jossa euroon siirtymisen yhteydessä olemassa olevaa sopimusta muutetaan siten, että alun perin kansallisissa rahayksiköissä ilmaistut hinnat muutetaan euroiksi, kyseessä ei ole sopimuksen olennainen muutos vaan ainoastaan sen mukauttaminen muuttuneisiin ulkoisiin olosuhteisiin, kunhan euromääräiset luvut on pyöristetty voimassa olevien säännösten ja erityisesti tietyistä euron käyttöön ottamiseen liittyvistä säännöksistä 17.6.1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1103/97 (EYVL L 162, s.
Where the rounding off of the prices converted into euros exceeds the amount authorised by the relevant provisions, that is an amendment to the intrinsic amount of the prices provided for in the initial contract.
Jos euroiksi muutettujen hintojen pyöristys ylittää merkityksellisissä säännöksissä sallitun määrän, kyseessä on alkuperäisessä sopimuksessa määrätyn hinnan varsinaisen määrän muutos.
The question then arises as to whether such a change in prices constitutes a new award of a contract.
Täten on ratkaistava kysymys siitä, muodostaako tällainen hintojen muuttaminen uuden sopimuksen tekemisen.
It is evident that the price is an important condition of a public contract (see, to that effect, Commission v CAS Succhi di Frutta, paragraph 117).
On selvää, että hinta on tärkeä julkista hankintaa koskeva ehto (ks. vastaavasti em. asia komissio v. CAS Succhi di Frutta, tuomion 117 kohta).
Amending such a condition during the period of validity of the contract, in the absence of express authority to do so under the terms of the initial contract, might well infringe the principles of transparency and equal treatment as between ten derers (see, to that effect, Commission v CAS Succhi di Frutta, paragraph 121).
Tällaisen ehdon muuttaminen sopimuksen voimassaoloaikana ilman, että alkuperäisessä sopimuksessa on tähän oikeuttavaa nimenomaista määräystä, saattaisi johtaa avoimuusperiaatteen ja tarjouksentekijöiden yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamiseen (ks. vastaavasti em. asia komissio v. CAS Succhi di Frutta, tuomion 121 kohta)
Nevertheless, the conversion of contract prices into euros during the course of the contract may be accompanied by an adjustment of their intrinsic amount without giving rise to a new award of a contract, provided the adjustment is minimal and objectively justified; this is so where it tends to facilitate the performance of the contract, for example, by simplifying billing procedures.
Voimassa olevan sopimuksen hintojen muuttamiseen euroiksi voi kuitenkin liittyä hintojen varsinaisen määrän muutos ilman, että tämä merkitsee uutta sopimuksen tekemistä, edellyttäen, että hintojen muutos on erittäin vähäinen ja objektiivisesti perusteltavissa, kuten tilanteessa, jossa tällä muutoksella pyritään helpottamaan sopimusvelvoitteiden suorittamista esimerkiksi yksinkertaistamalla laskutustoimenpiteitä.
In the situation at issue in the main proceedings, the annual fee for the use of editorial articles and media archives was reduced by a mere 0.3% in order to give a round figure to facilitate calculations.
Yhtäältä pääasiassa artikkeleiden ja media-arkistojen käytöstä perittävää vuosittaista maksua alennettiin vain 0,3 prosenttia, jotta maksu vastaa laskemista helpottavaa tasalukua.
Moreover, the per-line prices for inclusion of press releases in the OTS service were reduced by 2.94% and 1.47% for 2002 and 2003 respectively, so that they would be expressed in round figures, also liable to facilitate calculations.
Toisaalta lehdistötiedotteiden tallentamisesta OTS-palveluun perittäviä rivikohtaisia hintoja alennettiin vuosina 2002 ja 2003 2,94 ja 1,47 prosentilla, jotta hinnat olisivat tasalukuja niin ikään laskemisen helpottamiseksi.
Not only did those price adjustments relate to a small amount, but they also operated to the detriment rather than to the advantage of the contractor, who consented to a reduction in the prices which would have resulted from the conversion and indexation rules normally applicable.
Sen lisäksi, että nämä hintojenalennukset ovat määrältään vähäisiä, niitä ei toteutettu sopimuspuoleksi valitun eduksi vaan tämän vahingoksi, koska tämä suostui alentamaan niitä hintoja, joihin olisi päädytty soveltamalla normaalisti muuntamista ja indeksointia koskevia sääntöjä.
In such circumstances, it can be found that an adjustment to the prices of a public contract during its currency does not constitute an amendment to the essential conditions of that contract such as to constitute a new award of a contract within the meaning of Directive 92/50.
Tällaisessa tilanteessa voidaan katsoa, että julkista hankintaa koskevan sopimuksen hintojen muuttaminen sopimuksen voimassaoloaikana ei ole kyseisen sopimuksen olennaisten ehtojen sellainen muutos, joka merkitsee uutta direktiivissä 92/50 tarkoitettua sopimuksen tekemistä.
With respect to the reformulation of the indexation clause, the Court notes that Article 5(3) of the basic agreement provided inter alia that ‘[f]or the calculation of the indexation, the starting point [was to] be the 86 consumer price index (CPI 86) published by the Austrian Central Statistics Office (ÖSTAT) or the following index replacing it.’
Indeksiehdon uudelleenmuotoilun osalta on todettava, että perussopimuksen 5 kohdan 3 alakohdassa määrättiin, että ”indeksoinnissa lähtöarvona [oli] pidettävä Itävallan keskustilastotoimiston (ÖSTAT) julkaisemaa kuluttajahintaindeksiä 86 (VPI 86) tai sen korvaavaa seuraavaa indeksiä”.
It follows that the basic agreement had provided for the price index to which it referred to be replaced by a subsequent index.
Tästä ilmenee, että perussopimuksessa oli otettu huomioon siinä mainitun hintaindeksin korvaaminen uudemmalla indeksillä.
The first supplemental agreement replaced the price index referred to in the basic agreement, namely the 1986 consumer price index (VPI 86) published by ÖSTAT, by a more recent index, namely the 1996 consumer price index (VPI 96), also published by ÖSTAT.
Ensimmäisellä sopimusmuutoksella korvattiin perussopimuksessa mainittu hintaindeksi, eli ÖSTAT:n julkaisema vuoden 1986 kuluttajahintaindeksi (VPI 86) saman toimiston julkaisemalla uudemmalla, vuoden 1996 kuluttajahintaindeksillä (VPI 96).
As stated in paragraph 19 of this judgment, that supplemental agreement used as a reference point the index calculated for 2001, the year in which it was concluded, instead of the one for 1994, the year in which the basic agreement was concluded.
Kuten tämän tuomion 19 kohdassa esitetään, tässä muutoksessa lähtöarvoksi valittiin kyseisen muutoksen tekovuodelta, eli vuodelta 2001 laskettu indeksi sen sijaan, että se olisi laskettu vuodelta 1994, jolloin perussopimus tehtiin.
That updating of the reference point is consistent with the updating of the price index.
Tämä lähtöarvon päivitys on johdonmukainen hintaindeksin päivityksen kanssa.
It follows that the first supplemental agreement merely applied the stipulations of the basic agreement as regards keeping the indexation clause up to date.
Tästä seuraa, että ensimmäisellä sopimusmuutoksella ainoastaan sovellettiin indeksiehdon päivitystä koskevia perussopimuksen määräyksiä.
In such circumstances, the Court considers that the reference to a new price index does not constitute an amendment to the essential conditions of the initial agreement such as to constitute a new award of a contract within the meaning of Directive 92/50.
Tällaisessa tilanteessa on katsottava, että viittaus uuteen hintaindeksiin ei muodosta alkuperäisen sopimuksen olennaisten ehtojen sellaista muutosta, joka merkitsee uutta direktiivissä 92/50 tarkoitettua sopimuksen tekemistä.
It follows that the answer to the second question must be that the terms ‘awarding’ and ‘awarded’, used in Articles 3(1) and 8 and 9 of Directive 92/50, must be interpreted as not covering an adjustment of the initial agreement to accommodate changed external circumstances, such as the conversion to euros of prices initially expressed in national currency, the minimal reduction in the prices in order to round them off, and the reference to a new price index where provision was made in the initial agreement to replace the price index fixed previously.
Tästä syystä toiseen kysymykseen on vastattava niin, että direktiivin 92/50 3 artiklan 1 kohdassa mainittua ilmausta ”tehdessään” ja 8 ja 9 artiklassa mainittua ilmausta ”tehtävä” on tulkittava siten, että ne eivät koske alkuperäisen sopimuksen mukauttamista muuttuneisiin ulkoisiin olosuhteisiin, kuten alun perin kansallisessa rahayksikössä ilmaistujen hintojen muuttamista euroiksi, näiden hintojen erittäin vähäistä alentamista pyöristystä varten ja viittausta uuteen hintaindeksiin, jonka käyttämisestä aiemmin määrätyn indeksin korvaamiseksi oli määrätty alkuperäisessä sopimuksessa.
By its third question, the Bundesvergabeamt refers to the amendments made to the basic agreement by the second supplemental agreement, signed in October 2005 and effective as from 1 January 2006.
Kansallisen tuomioistuimen esittämä kolmas kysymys koskee perussopimukseen lokakuussa 2005 tehdyllä toisella sopimusmuutoksella tehtyjä muutoksia, jotka tulivat voimaan 1.1.2006.
The Bundesvergabeamt asks, essentially, whether a new award of a contract results, first, from a renewal of the waiver of the right to terminate the contract by notice and, secondly, from an increase in the rebates granted on the prices of certain services covered by the contract.
Kyseinen tuomioistuin tiedustelee pääpiirteissään, merkitseekö sopimuksen irtisanomiskieltoa koskevasta uudesta lausekkeesta sopiminen ja tiettyjen sopimuksen kohteena olevien palvelujen hinnoista myönnettyjen alennusten korottaminen uuden sopimuksen tekemistä.
First of all, as regards the conclusion of a new waiver of the right to terminate the contract during the period of validity of a contract concluded for an indefinite period,
Ensinnäkin mitä tulee uudesta irtisanomiskieltolausekkeesta sopimiseen toistaiseksi tehdyn sopimuksen voimassaoloaikana, on muistutettava, että julkisia palveluhankintoja koskevan sopimuksen tekeminen toistaiseksi voimassa olevana on jo itsessään
Such a practice might, over time, impede competition between potential service providers and hinder the application of the provisions of Community directives governing advertising of procedures for the award of public contracts.
Tällainen toiminta voi ajan mittaan johtaa mahdollisten palveluntarjoajien välisen kilpailun rajoittamiseen ja julkisten hankintamenettelyjen julkisuuteen liittyvien yhteisön direktiivien säännösten soveltamisen estämiseen.
Nevertheless, Community law, as it currently stands, does not prohibit the conclusion of public service contracts for an indefinite period.
Yhteisön oikeudessa ei kuitenkaan sen nykytilassa kielletä tekemästä toistaiseksi voimassa olevia julkisia palvelunhankintoja koskevia sopimuksia.
Likewise, a clause by which the parties undertake not to terminate for a given period a contract concluded for an indefinite period is not automatically considered to be unlawful under Community law governing public procurement.
Vastaavasti lauseketta, jolla osapuolet sitoutuvat olemaan irtisanomatta toistaiseksi voimassa olevaa sopimusta tietyn ajanjakson aikana, ei ole itsessään pidettävä julkisia hankintoja koskevan yhteisön oikeuden vastaisena.
As is apparent from paragraph 34 of this judgment, in determining whether the conclusion of such a clause constitutes a new award of contract, the relevant criterion is whether that clause must be regarded as being a material amendment to the initial contract (see, to that effect, Commission v France, paragraphs 44 and 46).
Kuten tämän tuomion 34 kohdasta ilmenee, merkityksellinen arviointiperuste sen määrittämiseksi, muodostaako tällaisesta lausekkeesta päättäminen uuden sopimuksen tekemisen, on kysymys siitä, onko kyseistä lauseketta pidettävä alkuperäisen sopimuksen olennaisena muutoksena (ks. vastaavasti em. asia komissio v. Ranska, tuomion 44 ja 46 kohta).
The clause at issue in the main proceedings formally sets out the waiver of any right to terminate the contract during the period from 2005 to 2008.
Pääasiassa kyseessä olevalla lausekkeella vahvistetaan irtisanomiskielto vuosiksi 2005–2008.
The Court notes, however, that, following the expiry on 31 December 1999 of the waiver of the right to terminate contained in the basic agreement, the contract at issue in the main proceedings could have been terminated at any time, subject to notice being given.
On kuitenkin todettava, että perussopimukseen sisältyneen irtisanomiskiellon päätyttyä 31.12.1999 pääasiassa kyseessä ollut sopimus olisi voitu irtisanoa milloin vaan irtisanomisaikaa noudattaen.
It remained in effect, however, for the period from 2000 to 2005 inclusive, since neither the contracting authority nor the service provider exercised their right to terminate the contract.
Sopimus pysyi kuitenkin voimassa vuodesta 2000 vuoden 2005 loppuun asti, koska hankintaviranomainen tai palveluntarjoaja eivät kumpikaan käyttäneet oikeuttaan irtisanoa sopimus.
There is nothing in the case-file to indicate that, during the period from 2005 to 2008 covered by the waiver of the right to terminate the contract, the contracting authority would have actually considered terminating the contract during its currency and put it out to tender again if that clause had not been present.
Asiakirja-aineistosta ei ilmene, että irtisanomiskieltolausekkeen kattamina vuosina 2005–2008 hankintaviranomaisella olisi ollut todellinen aikomus päättää voimassa oleva sopimus ja kilpailuttaa sopimus uudestaan, mikäli kyseistä lauseketta ei olisi ollut.
Even if it had intended to do so, the time period envisaged by the waiver, namely three years, was not such that it would have been prevented from doing so for an excessive period in relation to the time necessary to organise such a procedure.
Vaikka oletettaisiin, että hankintaviranomainen olisi aikonut toimia näin, kyseisen lausekkeen kattama kolmen vuoden aika ei ollut niin pitkä, että se olisi estänyt sitä tekemästä näin kohtuuttoman pitkän ajan verrattuna uuden kilpailuttamisen edellyttämään aikaan.
In those circumstances, it has not been demonstrated that such a waiver of the right to terminate the contract, provided that it is not systematically re-inserted in the contract, entails a risk of distorting competition, to the detriment of potential new tenderers.
Näissä olosuhteissa ei ole osoitettu, että tällaiseen irtisanomiskieltolausekkeeseen – edellyttäen, ettei sitä järjestelmällisesti sisällytetä sopimukseen uudestaan – sisältyy vaara kilpailun vääristymisestä mahdollisten uusien tarjoajien vahingoksi.
Consequently, it cannot be held to be a material amendment to the initial agreement.
Täten sitä ei voida pitää alkuperäisen sopimuksen olennaisena muutoksena.
It follows that, in circumstances such as those at issue in the main proceedings, the presence of a waiver of the right to terminate the contract for a period of three years during the period of validity of a services contract concluded for an indefinite period does not constitute a new award of a contract within the meaning of Directive 92/50.
Tästä seuraa, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaisissa olosuhteissa kolmen vuoden kestoisesta irtisanomiskieltolausekkeesta sopiminen toistaiseksi voimassa olevan palvelusopimuksen voimassaoloaikana ei muodosta uutta direktiivissä 92/50 tarkoitettua sopimuksen tekemistä.
Secondly, regarding the higher rebate provided for in the second supplemental agreement, the Court observes that the basic agreement provided, in respect of the services in question, for ‘a price corresponding to the lowest graduated consumer price of the official tariff … less 15%’.
Toisessa sopimusmuutoksessa määrätyn alennuksen korottamisen osalta on muistutettava, että perussopimuksessa määrättiin, että kyseisten palvelujen osalta sovelletaan ”virallisen hinnaston halvimman kulutuksen mukaista hintaa – – vähennettynä 15 prosentilla”.
According to the information provided to the Court, that reference is to the degressive tariff applied by APA, in application of which the prices of the services in question are reduced when the use of those services by APA’s contractual partner increases.
Yhteisöjen tuomioistuimelle esitettyjen selvitysten mukaan tällä maininnalla tarkoitetaan APA:n soveltamaa alenevaa hinnastoa, jonka mukaisesti kyseessä olevien palvelujen hinta alenee APA:n sopimuskumppanin käyttäessä näitä palveluja enemmän.
According to the same information, the increase in the rate of the rebates from 15% to 25%, provided for by the second supplemental agreement, is tantamount to applying a lower price.
Eräiden näiden selvitysten mukaan toisessa sopimusmuutoksessa määrätty alennuksen korottaminen 15 prosentista 25 prosenttiin vastaa alhaisemman hinnan soveltamista.
Even though the formal presentation may be different, the reduction of a price and the increase of a rebate have a comparable economic effect.
Vaikka hinnan alentaminen ja alennusprosentin korottaminen eroavatkin muodollisesti toisistaan, niiden taloudelliset vaikutukset vastaavat toisiaan.
In those circumstances, the increase of the rebate may be interpreted as coming within the ambit of the clauses laid down in the basic agreement.
Tässä tilanteessa alennuksen korottamista voidaan tulkita siten, että se kuuluu perussopimuksen sisältämien lausekkeiden piiriin.