natgillin/translations-raw huggingface dataset:
That is shown by the fact (inter alia) that, as the applicant in the main proceedings and the Commission have pointed out, the increase in the basic taxable amount generated, in accordance with Article 106(2) and (3) of the Income Tax
Edelleen on syytä todeta, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan veron, tullin tai maksun määritteleminen yhteisön oikeuden kannalta kuuluu yhteisöjen tuomioistuimen tehtäviin, ja tämä määrittelee veron sen objektiivisten ominaisuuksien perusteella riippumatta kansallisessa oikeudessa sille annetusta määritelmästä (ks. yhdistetyt asiat C-197/94 ja C-252/94, Bautiaa ja soviété française maritime, tuomio 13.2.1996).
Secondly, the argument relating to the extent of the financial loss which the Greek Government would have to bear cannot be upheld.
Toiseksi perustelua, joka koskee sitä taloudellista vahinkoa, jota Kreikan hallitukselle koituisi, ei voida hyväksyä.
The financial consequences which might ensue for a government owing to the unlawfulness of a tax or charge have never in themselves justified limiting the effects of a judgment of the Court.
Sellaiset taloudelliset seuraamukset, joita hallitukselle voi aiheutua lainvastaisesta verosta, eivät ole koskaan yksinään riittäneet yhteisöjen tuomioistuimen tuomion oikeusvaikutusten rajoittamisen perusteiksi.
After all, if it were otherwise, the most serious infringements would receive more lenient treatment in so far as it is those infringements that are likely to have the most significant financial implications for Member States (see Joined Cases C-367/93 to C-377/93 Roders and Others.
Muussa tapauksessa kaikkein vakavimpia rikkomisia kohdeltaisiin suotuisammin, vaikka juuri ne saattavat aiheuttaa huomattavimpia taloudellisia vaikutuksia jäsenvaltioille (ks. yhdistetyt asiat C-367/93-C-377/93, Roders ym., tuomio 11.8.1995).
'There is a withholding tax, within the meaning of Article 5(1) of Council Directive 90/435/EEC of 23 lufy 1990 on the common system of taxation applicable in the case of parent companies and subsidiaries of different Member States, where national legislation provides that, in the event of distribution of profits by a subsidiary (a public limited company or equivalent company) to its parent company, in order to determine the taxable profits of the subsidiary its total net profits, including income which has been subject to special taxation entailing extinction of tax liability and non-taxable income, must be reincorporated into the basic taxable amount, when income falling within those two categories would not be taxable on the basis'of the national legislation if they remained with the subsidiary and were not distributed to the parent company.'
Ennakkoratkaisupyynnöstä ja EY:n tuomioistuimen perussäännön 20 artiklan mukaisesti esitetyistä huomautuksista ilmenee, että verotettava tapahtuma, jonka perusteella
Advocate General S. Alber delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 10 May 2001.
Julkisasiamies S. Alber on esittänyt ratkaisuehdotuksensa viidennen jaoston istunnossa 10 päivänä toukokuuta 2001.
He proposed that the Court reply as follows:
Julkisasiamies ehdotti, että yhteisöjen tuomioistuin vastaisi esitettyyn kysymykseen seuraavasti:
There is a withholding tax within the meaning of Article 5(1) of Council Directive 90/435/EEC of 23 July 1990 where national legislation provides that, in the event of distribution of profits by a subsidiary (a public limited company or equivalent company) to its parent company, account is to be taken, in determining the taxable profits of the subsidiary, of its total net profits, including income which has been subject to special taxation entailing extinction of tax liability and also non­taxable income, when those two categories of income would not be taxable on the basis of the national legislation if they remained with the subsidiary and were not distributed to the parent company.'
Kyseessä on 23.7.1990 annetun neuvoston direktiivin 90/435/ETY 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu lähdevero, kun kansallisessa oikeudessa säädetään, että silloin, kun tytäryhtiö — joka on osakeyhtiö tai vastaava yhtiö — jakaa voittoja emoyhtiölleen, tytäryhtiön veronalaisien voittojen määrää vahvistettaessa otetaan huomioon tytäryhtiön nettovoitto kokonaisuudessaan, jolloin mukaan luetaan ne tulot, joihin sovelletaan erityisverotusta, joka johtaa verovelan lakkaamiseen, sekä verovapaat tulot, vaikka näitä kumpaakaan tulolajia ei kansallisen oikeuden mukaan veroteta, jos ne jäävät tytäryhtiöön ja jos niitä ei jaeta emoyhtiölle.
4 October 2001
4 päivänä lokakuuta 2001
Preliminary ruling (Sixth VAT Directive — Power of a Member State to treat certain rights in rem in immovable property as tangible property capable of supply — Restriction of the exercise of that power to cases where the price of the right in rem is at least equal to the economic value of the property concerned — Letting and leasing of immovable property — Exemptions)
Ennakkoratkaisu Kuudes arvonlisäverodirektiivi — Jäsenvaltion toimivalta säätää, että tiettyjä kiinteistöön kohdistuvia esineoikeuksia pidetään aineellisena omaisuutena, jonka luovuttaminen katsotaan tavaran luovutukseksi Tämän toimivallan käyttäminen niin, että asetetaan rajoitus, jonka mukaan esineoikeuden hinnan on oltava vähintään kyseisen kiinteistön käyvän arvon suuruinen — Kiinteän omaisuuden vuokraus — Vapautukset (viides jaosto)
The Stichting 'Goed Wonen', the applicant in the main proceedings, is the legal successor of the housing association Woningbouwvereniging 'Goed Wonen' (hereinafter referred to as "the GW Association').
Hoge Raad der Nederlanden on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle 24.8.1999 tekemällään päätöksellä kaksi ennakkoratkaisukysymystä jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste 17 päivänä toukokuuta
By judgment of 24 August 1999, the Hoge Raad der Nederlanden (Supreme Court of the Netherlands) referred to the Court for a preliminary ruling two questions on the interpretation of Article 5(3) and Article 13B(b) and C(a) of the Sixth Council Directive (77/388/EEC) of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax; uniform basis of assessment.
Ajanjaksoa 1.4.­30.6.1995 koskevassa veroilmoituksessaan GW­yhdistys esitti sen arvonlisäveron määrän, jonka se oli laskuttanut GW­säätiöltä käyttö­ ja nautintaoikeuden antamisesta, eli 645 067 Alankomaiden guldenia (NLG), ja sen arvonlisäveron, joka GW­yhdistykseltä oli laskutettu uusien rakennusten rakentamisesta, eli 1 285 059 NLG, jonka GW­yhdistys vähensi ostoihin sisältyvänä verona.
In the course of the second quarter of 1995, three newly­built housing complexes with dwellings designed for letting were supplied to the GW Association.
Tämän ilmoituksen perusteella GW­yhdistykselle palautettiin 639 992 NLG.
By notarial act dated 28 April 1995, the GW Association set up the Stichting 'De Goede Wonen' (hereinafter the GW Foundation') and granted to it a usufructuary right for a term of 10 years in respect of the new dwellings in return
1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 5 artiklan 3 kohdan ja 13 artiklan Β kohdan b alakohdan ja C kohdan a alakohdan tulkinnasta.
The two questions have been raised in proceedings between Stichting 'Goed Wonen', a Netherlands foundation, and the Staatssecretaris van Financiën concerning a supplementary assessment issued by the tax inspector in the matter of the value added tax (hereinafter 'VAT') declared by the foundation for the period from 1 April to 30 June 1995.
Nämä kysymykset on esitetty asiassa, jossa vastapuolina ovat alankomaalainen säätiö Stichting "Goed Wonen" ja Staatssecretaris van Financiën ja jossa ensin mainittu on hakenut muutosta verotarkastajan maksuunpanopäätökseen, joka koskee ajanjaksolta 1.4.­30.6.1995 tämän säätiön maksettavaksi tulevaa arvonlisäveroa.
for a sum lower than the cost price of those dwellings.
Pääasian oikeudenkäynti ennakkoratkaisukysymykset
The Hoge Raad also points out that, the Sixth Directive does not define letting' or leasing', the case raises the question whether, in Article 13B(b) of the Directive, the Council intended to limit the scope of those concepts to that which they have in the civil law of the Member State concerned.
Verotarkastaja pani jälkikäteen maksuun sen arvonlisäveron määrän, jonka GW­yhdistys oli vähentänyt.
In its tax return for the period 1 April to 30 June 1995, the GW Association entered, first, the VAT which it had charged the GW Foundation for the grant of the usufruct, amounting to NLG 645 067, and, second, the amount of VAT which it itself had been charged for construction of the dwellings, amounting to NLG 1 285 059, which was deducted as input tax.
Oikaisuvaatimuksen seurauksena maksuunpanopäätös pysytettiin 12.12.1996 tehdyllä päätöksellä, jonka GW­yhdistys on saattanut Gerechtshof te Arnhemin (Alankomaat) tutkittavaksi.
On the basis of that declaration, the GW Association recouped NLG 639 992.
Verotarkastaja alensi kuitenkin omasta aloitteestaan 14.2.1997 tekemällään päätöksellä jälkikäteen perittävää määrää 639 992 NLG:iin, joka vastaa sitä määrää, jonka veroviranomaiset palauttivat valittajalle veroilmoituksen perusteella.
That assessment was confirmed by a decision of 12 December 1996 which the GW Association challenged before the Gerechtshof te Arnhem.
GW­yhdistys muutti 21.8.1997 oikeudellista muotoaan, ja siitä tuli Stichting "Goed Wonen" ­niminen säätiö.
By its first question, the Hoge Raad asks essentially whether, on a proper construction of Article 5(3)(b) of the Sixth Directive, it precludes a national provision, such as Article 3(2) of the VAT Law, whereby classification as a "supply of goods' of the grant, transfer, modification, waiver or termination of rights in rem is made subject to the condition that the total consideration, plus turnover tax, amounts at least to the economic value of the immovable property to which the rights in rem relate.
Pääasian muutoksenhakija Stichting "Goed Wonen" on seurannut oikeudellisesti Woningbouwvereniging "Goed Wonen" ­nimistä yhdistystä (asuntorakennusyhdistys "Goed Wonen", jäljempänä GW­yhdistys).
On 21 August 1997, the GW Association adopted the legal form of a foundation and became the Stichting 'Goed Wonen'
Vuoden 1995 toisen neljänneksen aikana GW­yhdistykselle luovutettiin kolme uutta kiinteistöä, joilla olevat asunnot oli tarkoitettu vuokrattaviksi.
By judgment of 20 May 1998, the Gerechtshof upheld the supplementary assessment, as reduced in the meantime by the Tax Inspector.
Gerechtshof te Arnhem pysytti 20.5.1998 antamallaan tuomiolla maksuunpanopäätöksen siinä muodossa kuin verotarkastaja oli sitä myöhemmin muuttanut.
It is against that judgment that the Stichting 'Goed Wonen' has appealed in cassation to the referring court, the Hoge Raad der Nederlanden.
Stichting "Goed Wonen" on hakenut kassaatiomenettelyssä muutosta tähän päätökseen.
As to those arguments, it is to be noted at the outset that, according to Article 5(1) and (3) of the Sixth Directive, the Member States may treat as tangible property forming the object of a 'supply* only the transfer of rights in rem entitling the holder to use immovable property.
GW­yhdistys perusti 28.4.1995 notaarin vahvistamilla asiakirjoilla Stichting "De Goede Woning" ­nimisen säätiön (jäljempänä GW­säätiö) ja antoi tälle kymmeneksi vuodeksi erityisen käyttö­ ja nautintaoikeuden (recht van vruchtgebruik) näihin uusiin taloihin sellaista vastiketta vastaan, joka alitti näiden talojen hankintahinnan.
However, the Court has held, in Case C-186/89 Van Fiem that, in so far as a Member State has made use of such a possibility, the term transfer' used in Article 5(1) is to be interpreted as also covering the creation of one of the rights in rem mentioned in paragraph (3)(b) of that provision.
Käyttö­ ja nautintaoikeuden haltijana GW­säätiö antoi GW­yhdistyksen tehtäväksi huolehtia rakennusten hoidosta sekä suorittaa itse tai teetättää toisella kaikenlaisia ylläpitotöitä, kerätä vuokrat ja hallinnoida niitä, antaa kuitit vuokranmaksusta, tehdä, muuttaa ja irtisanoa vuokrasopimukset sekä periä vuokran korotukset sekä tehdä käyttö­ ja nautintaoikeuden haltijan nimissä kaikki tähän hallinnointiin liittyvät oikeustoimet, joita GW­yhdistys pitää tarpeellisina.
As the Hoge Raad der Nederlanden points out in its judgment, the Gerechtsof te Arnhem ruled that the situation created by the GW Association, in setting up the GW Foundation and granting it the usufructuary right over the dwellings, was no different from that which would have prevailed if it had itself let the newly-built dwellings. Given
Hoge Raad der Nederlandenin mukaan Gerechtshof te Arnhem on todennut, että kun GW­yhdistys perusti GW­säätiön ja antoi sille kyseisiä asuntoja koskevan käyttö­ ja nautintaoikeuden, GW­yhdistyksen luoma järjestely ei poikkea siitä tilanteesta, että GW­yhdistys olisi itse antanut kyseiset uudet asunnot vuokralle.
Whilst Article 5(3) of the Sixth Directive allows all the rights in question to be treated as tangible property, or only one or more of those rights to
Tämän vuoksi käyttö­jä nautintaoikeuden antamista ei voitu pitää arvonlisäverollisena liiketoimena.
be so treated, that provision also allows such treatment to be restricted to only those rights which meet the precise criteria adopted by the Member State concerned.
Hoge Raad on todennut, että koska kuudennessa direktiivissä ei määritellä vuokrauksen käsitettä, nyt esillä olevassa asiassa on ratkaistava, onko neuvoston tarkoituksena ollut direktiivin 13 artiklan Β kohdan b alakohdassa rajoittaa tämän käsitteen sisältöä niin, että se vastaa kulloisenkin jäsenvaltion siviilioikeudessa käytettyä vuokrauksen käsitettä.
The argument put forward by the Stichting 'Goed Wonen' and the Commission to the effect that the Community definition of leasing and letting must be based on the similarities existing between the relevant legal concepts prevailing in the civil law of the Member States most heavily influenced by Roman law cannot be accepted.
Arvonlisäverolain 3 §:n 2 momentissa säädetyllä edellytyksellä, jonka mukaan tässä säännöksessä tarkoitettujen oikeuksien perustamisesta sovitun korvauksen on yhdessä liikevaihtoveron kanssa oltava vähintään kyseisen oikeuden kohteena olevan kiinteän omaisuuden hankintahinnan suuruinen, pyritään kuitenkin siihen kuudennella direktiivillä tavoiteltuun päämäärään, jonka mukaan on varmistettava arvonlisäveron todellinen ja asianmukainen kantaminen; tähän päätelmään ei vaikuta se, että tämä edellytys täyttyy käytännössä harvoin.
So, the condition laid down in Article 3(2) of the VAT Law, according to which the agreed consideration for the grant of the rights covered by that provision, plus turnover tax, must be not less than the cost price of the immovable property in question, is consonant with the aim of the Sixth Directive to ensure that VAT is actually collected and in the proper way, notwithstanding the fact that this condition will rarely be fulfilled in practice.
Hoge Raad on katsonut, että asian ratkaisemiseksi on tulkittava kuudetta direktiiviä, ja siksi se on päättänyt lykätä asian käsittelyä ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle ennakkoratkaisukysymyksiä.
Consequently, such a condition is not contrary to the provisions of Article 5(3) of the Sixth Directive.
Tällainen edellytys ei näin ollen ole kuudennen direktiivin 5 artiklan 3 kohdan vastainen.
Although the leasing of immovable property is in principle covered by the concept of economic activity within the meaning of Article 4 of the Sixth Directive, it is normally a relatively passive activity, not generating any significant added value. Like sales of new buildings following their first supply to a final consumer, which marks the end of the production process, the leasing of immovable property must therefore in principle be exempt from taxation, without prejudice to the right to opt for taxation which the Member States may grant to taxable persons, pursuant to Article 13C of the Sixth Directive.
Ensimmäisellä kysymyksellään Hoge Raad pyytää ratkaisua siitä, onko kuudennen direktiivin 5 artiklan 3 kohdan b alakohtaa tulkittava niin, että se on esteenä arvonlisäverolain 3 §:n 2 momentin kaltaiselle kansalliselle säännökselle, jossa kiinteään omaisuuteen kohdistuvien esineoikeuksien perustamista, siirtämistä ja muuttamista sekä niistä luopumista ja niiden päättämistä pidetään tavaroiden luovutuksena ainoastaan, jos niistä maksettu korvaus liikevaihtoverolla lisättynä on vähintään kyseisten oikeuksien kohteena olevan kiinteän omaisuuden käyvän arvon suuruinen.
By its second question, the national court asks essentially whether, on a proper construction of Article 13B(b) and C(a) of the Sixth Directive, it precludes adoption of a national provision, such as Article ll(l)(b), point 5, of the VAT Law, which, for the purposes of applying the VAT exemption, allows the grant of a usufructuary right over immovable property for a limited period of time to be regarded as leasing or letting of immovable property.
Toisella kysymyksellään Hoge Raad haluaa selvittää, onko kuudennen direktiivin 13 artiklan B kohdan b alakohtaa ja C kohdan a alakohtaa tulkittava niin, että ne ovat esteenä arvonlisäverolain 11 §:n 1 momentin b kohdan 5 alakohdan kaltaiselle kansalliselle säännökselle, jonka perusteella kiinteään omaisuuteen kohdistuvan erityisen käyttö­ ja nautintaoikeuden (recht van vruchtgebruik, usus fructus) antaminen rajoitetuksi ajaksi voidaan rinnastaa kiinteän omaisuuden vuokraukseen arvonlisäverovapautusta sovellettaessa.
Consequently, observance of the principle of the neutrality of VAT and the requirement for a consistent application of the provisions of the Sixth Directive, in particular the proper, simple and uniform application of the exemptions provided for (see Case C-283/95 Fischer), entail treating the grant of a right such as the usufructuary right in question in the present case like leasing and letting, for the purposes of the application of Article 13B(b) and C(a) of the Sixth Directive.
On heti aluksi todettava, että kuudennessa direktiivissä ei nimenomaisesti määritellä vuokrausta eikä siinä myöskään jätetä tämän käsitteenmäärittämistä tehtäväksi jäsenvaltioiden oikeusjärjestyksissä, toisin kuin on tehty esimerkiksi "rakennusmaan" osalta (ks. kuudennen direktiivin 4 artiklan 3 kohdan b alakohta, jonka mukaan "'rakennusmaalla' tarkoitetaan jäsenvaltioiden määritelmän mukaista rakentamatonta tai rakennettua maata").
It is to be noted that the Sixth Directive does not define 'leasing' or 'letting', nor does it refer to relevant definitions adopted in the legal orders of the Member States, as it does, for example, as regards *building land' (see Article 4(3)(b)) of the Sixth Directive, which provides that •"building land" shall mean any unimproved or improved land defined as such by the Member
Tältä osin on syytä todeta heti aluksi, että kuudennen direktiivin 5 artiklan 1 ja 3 kohdan sanamuodon perusteella jäsenvaltiot saavat pitää aineellisen omaisuuden "luovutuksena" ainoastaan sellaisten esineoikeuksien siirtoa, jotka antavat haltijalleen käyttöoikeuden kiinteään omaisuuteen.
Treating such a form of use of immovable property as letting prevents any abusive creation of a right to deduct input tax on immovable property, which is an aim expressly provided for by Article 13 of the Directive.
Yhteisöjen tuomioistuin on kuitenkin todennut asiassa C­186/89, Van Tiem, 4.12.1990 antamassaan tuomiossa, että jos jäsenvaltio on käyttänyt tätä mahdollisuutta, 5 artiklan 1 kohdassa käytettyä siirron käsitettä on tulkittava niin, että se kattaa myös 5 artiklan 3 kohdan b alakohdassa mainittujen esineoikeuksien luomisen.
On a proper construction of Article 5(3)(b) of the Sixth Council Directive (77/388/EEC) of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover tax — Common system of value added tax: uniform basis of assessment, it does not preclude adoption of a national provision, such as Article 3(2) of the Wet houdende vervanging van de bestaande omzetbelasting door een omzetbelasting volgens het stelsel van heffing over de toegevoegde waarde (Law replacing turnover tax by the system of
Ei voida hyväksyä niitä Stichting "Goed Wonen" ­säätiön ja komission väitteitä, joiden mukaan vuokrauksen käsitteelle yhteisön oikeudessa annettavan määritelmän on perustuttava niihin samankaltaisuuksiin, joita on niiden jäsenvaltioiden, joissa roomalaisen oikeuden vaikutus on ollut vahvin, siviilioikeudessa käytettävien oikeudellisten käsitteiden välillä.
taxing added value) of 28 lune 1968, as amended by the Wet ter bestrijding van constructies met betrekking tot onroerende zaken (Law to prevent artificial arrangements relating to immovable property) of 18 December 1995, whereby classification as a "supply of goods" of the grant, transfer, modification, waiver or termination of rights in rem in immovable property is made subject to the condition that the total considerations, plus turnover tax, must amount to at least the economic value of the immovable property to which those rights in rem relate.
täyttämiseksi, että kuudennen direktiivin säännöksiä on sovellettava johdonmukaisella tavalla ja että erityisesti säädettyjä vapautuksia on sovellettava asianmukaisella, yksinkertaisella ja yhdenmukaisella tavalla, on perustelua rinnastaa kyseisen käyttö­ ja nautintaoikeuden kaltaisen oikeuden antaminen vuokraukseen sovellettaessa kuudennen direktiivin 13 artiklan Β kohdan b alakohtaa ja C kohdan a alakohtaa.
On a proper construction of Article 13B(b) and C(a) of Directive 77/388, it does not preclude adoption of a national provision such as Article ll(l)(b), point 5, of the VAT Law of 28 lune 1968, as amended by the Law of 18 December 1995, which, for the purposes of the application of the exemption from value added tax, allows the grant, for an agreed period and for payment, of a right in rem entitling the holder to use immovable property, such as the usufructuary right in question in the present case, to be treated as the leasing or letting of immovable property.'
Vaikka kiinteän omaisuuden vuokraus periaatteessa kuuluu kuudennen direktiivin 4 artiklassa tarkoitetun taloudellisen toiminnan piiriin, se on tavallisesti luonteeltaan suhteellisen passiivista toimintaa, jossa ei synny merkittävää arvonlisää. Samoin kuin sen, että uusi rakennus myydään edelleen sen jälkeen, kun se on ensimmäistä kertaa luovutettu kuluttajalle, eli rakennuksen valmistusprosessin päätyttyä, kiinteän omaisuuden vuokrauksen on siis periaatteessa oltava arvonlisäverotonta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta sitä, että jäsenvaltiot voivat kuudennen direktiivin 13 artiklan C kohdan perusteella myöntää verovelvollisille oikeuden verotuksen valitsemiseen.
Advocate General F.G. Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 22 February 2001.
Näin ollen arvonlisäverotuksen neutraalisuuden periaatteen noudattamiseksi ja sen vaatimuksen
'(1) Article 5(3)(b) of the Sixth VAT Directive must be interpreted as allowing a Member State to subject the classification as a "supply of goods" of a transaction concerning limited rights over immovable property to the condition that the sum paid for the transaction plus turnover tax amounts to no less than the economic value of the immovable property to which the rights relate;
Kiinteän omaisuuden tällaisen käyttömuodon rinnastamisella vuokraukseen voidaan välttää se, että veronkiertotarkoituksessa luodaan oikeus kiinteän omaisuuden hankintahintoihin sisältyvän arvonlisäveron vähentämiseen, ja direktiivin 13 artiklassa säädetään nimenomaisesti veronkierron estämisestä.
Case C-403/99 Italian Republic ν Commission of the European Communities Agriculture
Yhteisöjen tuomioistuin on ratkaissut esitetyt kysymykset seuraavasti: