natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Accordingly, the scope which the Community legislature intended to confer on the terms user ‘affected’ or undertaking ‘affected’ by a decision of a national regulatory authority for the purposes of Article 4(1) of the Framework Directive must be assessed in the light of the purpose of that article within the context of that directive.
Näin ollen sitä ulottuvuutta, jonka yhteisön lainsäätäjä on halunnut antaa puitedirektiivin 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulle käsitteelle käyttäjä tai yritys, johon kansallisen sääntelyviranomaisen tekemä päätös vaikuttaa, on arvioitava mainitulla 4 artiklalla kyseisen direktiivin asiayhteydessä tavoitellun päämäärän kannalta.
It must, however, be noted that, even if one assumes that an undertaking in a situation similar to that of the applicant in the main proceedings falls within Article 16(3) of the Framework Directive, it does not automatically follow that that undertaking may fall within the scope of Article 4(1) thereof.
On kuitenkin todettava, että vaikka oletetaan, että yritys, joka on sellaisessa tilanteessa kuin pääasian kantaja, kuuluu puitedirektiivin 16 artiklan 3 kohdan soveltamisalaan, tästä ei kuitenkaan automaattisesti seuraa, että kyseinen yritys voi kuulua direktiivin 4 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan.
As pointed out by the Advocate General in point 19 of his Opinion, Article 4(1) of the Framework Directive pursues objectives which are very distinct from those pursued by Article 16(3) thereof.
Kuten julkisasiamies on ratkaisuehdotuksensa 19 kohdassa huomauttanut, mainitulla 4 artiklan 1 kohdalla tavoitellut päämäärät ovat hyvin erilaisia kuin 16 artiklan 3 kohdalla tavoitellut päämäärät.
The consequence of the applicability of Article 4(1) to an undertaking is that that undertaking is granted a right to appeal against a decision taken by a national regulatory authority by which it is affected, whereas Article 16(3) grants it the right, in the case of a decision to withdraw obligations placed on the undertaking (formerly) having significant power on the relevant market, to be given an appropriate period of notice of that withdrawal.
Ensimmäisen säännöksen soveltamisalaan kuuluminen johtaa yrityksen osalta näet siihen, että se saa oikeuden hakea muutosta kansallisen sääntelyviranomaisen päätökseen, joka vaikuttaa siihen, kun taas jälkimmäisellä säännöksellä yritykselle annetaan silloin, kun tehdään päätös, jolla yritykselle, jolla on (aikaisemmin ollut) merkityksellisillä markkinoilla huomattava markkinavoima, asetetut velvollisuudet poistetaan, oikeus saada tästä poistamisesta tieto hyvissä ajoin.
In the case covered by Article 4 of the Framework Directive, the Member States are required to provide for a right of appeal before an appellate body in order to protect the rights which users and undertakings derive from the Community legal order.
Puitedirektiivin 4 artiklassa tarkoitetussa tilanteessa jäsenvaltiot ovat velvollisia säätämään oikeudesta hakea muutosta lainkäyttöelimeltä käyttäjillä ja yrityksillä yhteisön oikeusjärjestyksen perusteella olevien oikeuksien suojelemiseksi.
It follows that the requirement to provide effective judicial protection, which is at the origin of Article 4 of the Framework Directive, must apply to both users and undertakings which may derive rights from the Community legal order, in particular from telecommunications directives, and whose rights are affected by a decision taken by a national regulatory authority.
Tästä seuraa, että tehokkaan oikeussuojan antamista koskevaa vaatimusta, johon puitedirektiivin 4 artikla perustuu, on sovellettava myös käyttäjiin ja yrityksiin, jotka voivat johtaa oikeuksia yhteisön oikeusjärjestyksestä ja etenkin televiestintädirektiiveistä ja joiden oikeuksia kansallisen valvontaviranomaisen tekemä päätös loukkaa.
It is thus necessary to determine whether the users and undertakings operating in competition with an undertaking (formerly) having significant power on the relevant market may derive rights from the Community legal order, in particular from telecommunications directives, and whether their rights may be affected by a decision taken by a national regulatory authority which is not addressed to them. If that is the case, they should be entitled to a right of appeal in order to make that decision amenable to judicial review.
Näin ollen on määritettävä, voivatko käyttäjät ja sellaisen yrityksen kilpailijoina olevat yritykset, jolla on (aikaisemmin ollut) merkityksellisillä markkinoilla huomattava markkinavoima, johtaa oikeuksia yhteisön oikeusjärjestyksestä ja etenkin televiestintädirektiiveistä ja voiko kansallisen sääntelyviranomaisen tekemä päätös, jota ei ole osoitettu niille, vaikuttaa niiden kyseisiin oikeuksiin, missä tilanteessa niillä on oltava muutoksenhakuoikeus kyseisen päätöksen tuomioistuinvalvonnan piiriin saattamiseksi.
As pointed out by the Advocate General in point 29 of his Opinion, and as submitted by the applicant in the main proceedings and the Commission, certain specific obligations imposed on the undertaking with significant power on the relevant market in accordance with Article 16(3) and (4) of the Framework Directive and the provisions of the Access Directive which are cited therein are protective measures adopted in the interest of users and undertakings in competition with that undertaking with significant market power and are therefore capable of conferring rights on them.
Kuten julkisasiamies on ratkaisuehdotuksensa 29 kohdassa huomauttanut ja kuten pääasian kantaja sekä komissio ovat todenneet, eräät merkityksellisillä markkinoilla huomattavaa markkinavoimaa omaavalle yritykselle puitedirektiivin 16 artiklan 3 ja 4 kohdan sekä niissä mainittujen käyttöoikeusdirektiivin säännösten nojalla asetetut erityiset velvollisuudet ovat käyttäjien ja kyseisen huomattavaa markkinavoimaa omaavan yrityksen kilpailijoina olevien yritysten eduksi säädettyjä suojatoimenpiteitä ja ne ovat siis omiaan luomaan näille oikeuksia.
Those protective measures include, for example, those which may be adopted by national regulatory authorities under Article 8 of the Access Directive and the obligations of nondiscrimination between competitors and the obligations to give competitors access to specific network facilities and the use of such facilities, laid down respectively in Articles 10 and 12 of the latter directive.
Näitä suojatoimenpiteitä ovat muun muassa toimenpiteet, joista kansalliset sääntelyviranomaiset voivat päättää käyttöoikeusdirektiivin 8 artiklan mukaisesti, sekä tämän viimeksi mainitun direktiivin 10 ja 12 artiklassa säädetyt syrjimättömyysvelvollisuudet kilpailijoiden kesken ja velvollisuudet, jotka koskevat kilpailijoiden oikeutta käyttää erityisiä verkkotoimintoja ja oikeutta hyödyntää niitä.
As regards, inter alia, those obligations to provide access to network facilities and the use of those facilities, Article 12(1) of the Access Directive provides that ‘a national regulatory authority may, in accordance with the provisions of Article 8, impose obligations on operators to meet reasonable requests for access to, and use of, specific network elements and associated facilities, inter alia in situations where the national regulatory authority considers that denial of access or unreasonable terms and conditions having a similar effect would hinder the emergence of a sustainable competitive market at the retail level, or would not be in the enduser’s interest’.
Siltä osin kuin on kyse muun muassa niistä mainituista velvollisuuksista, jotka koskevat erityisten verkkotoimintojen käyttöoikeuksia ja niiden käyttöä, käyttöoikeusdirektiivin 12 artiklan 1 kohdassa säädetään, että ”kansallinen sääntelyviranomainen voi 8 artiklan säännösten mukaisesti asettaa operaattoreille velvollisuuksia toteuttaa kohtuulliset pyynnöt, jotka koskevat erityisten verkkoelementtien ja niihin liittyvien toimintojen käyttöoikeutta tai oikeutta hyödyntää niitä muun muassa silloin, kun kansallinen sääntelyviranomainen katsoo, että käyttöoikeuden epääminen tai saman vaikutuksen aiheuttavat kohtuuttomat ehdot estäisivät kestävien kilpailumarkkinoiden kehittymistä vähittäismyyntitasolla tai että se ei olisi loppukäyttäjien edun mukaista”.
As in the case of the obligation of nondiscrimination laid down in Article 10 of that directive, those obligations concerning the access of competitors to specific network facilities and the use thereof seek to enable interested competitors to benefit from such access.
Kuten saman direktiivin 10 artiklassa säädetyllä syrjimättömyysvelvollisuudella, näillä velvollisuuksilla, jotka koskevat kilpailijoiden oikeutta käyttää erityisiä verkkotoimintoja ja oikeutta hyödyntää niitä, pyritään takaamaan kyseinen oikeus niille kilpailijoille, joita asia koskee.
It follows that users or undertakings competing with an undertaking with significant power on the relevant market must be considered to be potential beneficiaries of the rights corresponding to the specific regulatory obligations imposed by a national regulatory authority on that undertaking with significant market power pursuant to Article 16 of the Framework Directive and the telecommunications directives
Tästä seuraa, että käyttäjien ja merkityksellisillä markkinoilla huomattavaa markkinavoimaa omaavan yrityksen kilpailijoina olevien yritysten on katsottava olevan niiden oikeuksien potentiaalisia edunsaajia, jotka vastaavat kansallisen sääntelyviranomaisen kyseiselle huomattavaa markkinavoimaa omaavalle yritykselle käyttöoikeusdirektiivin 16 artiklan ja siinä mainittujen televiestintädirektiivien nojalla asetettuja
TELE2 TELECOMMUNICATION cited therein.
TELE2 TELECOMMUNICATION erityisiä sääntelyvelvollisuuksia.
Consequently, those users and undertakings may be regarded as being ‘affected’, within the meaning of Article 4(1) of the Framework Directive, by decisions of that authority which amend or withdraw those obligations.
Kyseisen viranomaisen tekemien päätösten, joilla muutetaan mainittuja velvollisuuksia tai joilla ne poistetaan, voidaan näin ollen katsoa vaikuttavan näihin käyttäjiin ja yrityksiin puitedirektiivin 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla.
Next, it should be pointed out that, under Article 8(2) of the Framework Directive, the national regulatory authorities must promote competition in the provision of electronic communications networks, electronic communications services and associated facilities and services by, inter alia, ensuring that there is no distortion or restriction of competition in the electronic communications sector.
Tämän jälkeen on huomautettava, että puitedirektiivin 8 artiklan 2 kohdan mukaan kansallisten sääntelyviranomaisten on edistettävä kilpailua sähköisten viestintäverkkojen, sähköisten viestintäpalvelujen ja niiden liitännäistoimintojen ja -palvelujen tarjoamisessa muun muassa varmistamalla, ettei kilpailua sähköisen viestinnän alalla vääristetä tai rajoiteta.
As noted by the Advocate General in point 24 of his Opinion, and as submitted by the Danish Government, a strict interpretation of Article 4(1) of the Framework Directive to the effect that that provision confers a right of appeal only on persons to whom the decisions of the national regulatory authorities are addressed would be difficult to reconcile with the general objectives and regulatory principles resulting, for those authorities, from Article 8 of that directive, particularly with the objective of promoting competition.
Kuten julkisasiamies on ratkaisuehdotuksensa 24 kohdassa kuitenkin huomauttanut ja kuten Tanskan hallitus toteaa, puitedirektiivin 4 artiklan 1 kohdan suppea tulkinta, jonka mukaan kyseisessä säännöksessä ei anneta muutoksenhakuoikeutta muille henkilöille kuin kansallisten sääntelyviranomaisten tekemien päätösten adressaateille, ei ole kovin yhteensopiva kyseisiä viranomaisia mainitun direktiivin 8 artiklan perusteella velvoittavien yleisten tavoitteiden ja sääntelyperiaatteiden kanssa eikä etenkään kilpailun edistämistä koskevan päämäärän kanssa.
It follows that Article 4(1) of the Framework Directive must be interpreted as granting a right of appeal also to persons other than the addressees of a decision taken by a national regulatory authority in the context of a market analysis.
Tästä seuraa, että puitedirektiivin 4 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että sen tarkoituksena on antaa muutoksenhakuoikeus myös muille henkilöille kuin kansallisen sääntelyviranomaisen markkinaanalyysin yhteydessä tekemän päätöksen adressaateille.
Thus, users and undertakings competing with an undertaking (formerly) having significant power on the market concerned must be regarded as being ‘affected’ for the purposes of that provision when their rights are potentially affected by such a decision.
Näin ollen on katsottava, että tällainen päätös ”vaikuttaa” kyseisessä säännöksessä tarkoitetulla tavalla käyttäjiin ja sellaisen yrityksen kilpailijoina oleviin yrityksiin, jolla on (aikaisemmin ollut) merkityksellisillä markkinoilla huomattava markkinavoima, silloin kun tällainen päätös potentiaalisesti vaikuttaa näiden oikeuksiin.
As regards, next, the third sentence of Article 16(3) of the Framework Directive, that provision provides that the parties ‘affected’ by the withdrawal of sector-specific regulatory obligations are to be given an appropriate period of notice. An under-
Puitedirektiivin 16 artiklan 3 kohdan kolmannen virkkeen osalta on tämän jälkeen todettava, että kyseisen säännöksen mukaan niille osapuolille, joita alakohtaisten sääntelyvelvollisuuksien poistaminen ”koskee”, on ilmoitettava asiasta hyvissä ajoin.
The same applies with regard to decisions imposing such obligations on such an undertaking, irrespective of the fact that Article 16(4) of that directive does not state so expressly.
Näin on sitä paitsi myös sellaisten päätösten osalta, joilla tällaisia velvollisuuksia asetetaan tällaiselle yritykselle siitä riippumatta, ettei tätä ole nimenomaisesti mainittu kyseisen direktiivin 16 artiklan 4 kohdassa.
By contrast, the period of notice laid down in Article 16(3) of that directive acquires its full significance in relation to competing undertakings which, for their part, benefit from the obligations the withdrawal of which has been decided.
Sitä vastoin saman direktiivin 16 artiklan 3 kohdan mukaisen ilmoittamisen koko merkitys tulee esiin kilpailevien yritysten osalta, jotka hyötyivät omalta osaltaan velvollisuuksista, joiden poistamisesta on päätetty.
It follows that, in providing that a period of notice must be given, the Community legislature sought to protect, above all, competitors of the undertaking (formerly) having significant power on the market in their capacity as ‘affected’ parties.
Tästä seuraa, että yhteisön lainsäätäjä on tällaisen ilmoituksen tiedoksi antamisesta sää -täessään pyrkinyt suojaamaan ennen kaikkea osapuolina, joita asia ”koskee”, sellaisen yrityksen kilpailijoita, jolla on (aikaisemmin ollut) huomattava markkinavoima.
Furthermore, in that provision the Community legislature would otherwise have used the term ‘undertaking’, as in the second sentence of that provision, and not the term parties ‘affected’.
Lisäksi on huomattava, että yhteisön lainsäätäjä olisi päinvastaisessa tilanteessa käyttänyt kyseisessä säännöksessä käsitteen osapuolet, joita asia ”koskee”, sijasta tämän saman kohdan toisessa virkkeessä olevaa käsitettä ”yritykset”.
Consequently, the rights of the competitors of an undertaking (formerly) having significant power on the relevant market are covered by Article 16(3) of the Framework Directive and those rights must therefore be regarded as stemming from both that provision and Article 4(1) of that directive.
Näin ollen sellaisen yrityksen kilpailijoiden oikeudet, jolla on (aikaisemmin ollut) merkityksellisillä markkinoilla huomattava markkinavoima, kuuluvat puitedirektiivin 16 artiklan 3 kohdan piiriin, ja näiden kilpailijoiden on katsottava kuuluvan sekä kyseisen säännöksen että saman direktiivin 4 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan.
It must also be pointed out that, pursuant to Article 16(6) of the Framework Directive, measures taken under that provision are subject to the procedures laid down in, inter alia, Article 6 of that directive and that that latter provision contains, among other things, a right for the interested parties to comment on the draft measure within a reasonable period.
Lisäksi on huomautettava, että puitedirektiivin 16 artiklan 6 kohdan perusteella kyseisen säännöksen mukaisia toimenpiteitä toteutettaessa on noudatettava etenkin direktiivin 6 artiklassa tarkoitettua menettelyä ja että tässä viimeksi mainitussa säännöksessä säädetään muun muassa asianomaisten osapuolten oikeudesta esittää kohtuullisessa määräajassa lausuntonsa ehdotetuista toimenpiteistä.
It follows from all of the foregoing that the terms user ‘affected’ or undertaking ‘affected’ for the purposes of Article 4(1) of the Framework Directive and the term party ‘affected’ within the meaning of Article 16(3) of that directive must be interpreted as being applicable not only to an undertaking (formerly) having significant
Kaikesta edellä olevasta seuraa, että puitedirektiivin 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua käsitettä käyttäjä tai yritys, johon päätös ”vaikuttaa”, ja kyseisen direktiivin 16 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua käsitettä osapuoli, jota asia ”koskee,” on tulkittava siten, että sen lisäksi, että niillä voidaan tarkoittaa yritystä, jolla on (aikaisemmin ollut)
TELE2 TELECOMMUNICATION power on the relevant market which is subject to a decision of a national regulatory authority taken in the context of a market analysis procedure referred to in Article 16 of that directive and to which that decision is addressed, but also users and undertakings in competition with such an undertaking which are not themselves addressees of that decision but the rights of which are adversely affected by it.
TELE2 TELECOMMUNICATION merkityksellisillä markkinoilla huomattava markkinavoima, jonka osalta kansallinen sääntelyviranomainen on tehnyt päätöksen saman direktiivin 16 artiklassa tarkoitetun markkinaanalyysimenettelyn yhteydessä ja joka on kyseisen päätöksen adressaatti, niillä voidaan tarkoittaa myös käyttäjiä ja tällaisen yrityksen kilpailijoina olevia yrityksiä, jotka itse eivät ole kyseisen päätöksen adressaatteja mutta joiden oikeuksiin kyseinen päätös vaikuttaa epäedullisesti.
Admittedly, that recital states that ‘[a]ny party who is the subject of a decision by a national regulatory authority should have the right to appeal to a body that is independent of the parties involved.
Mainitussa perustelukappaleessa tosin todetaan, että ”kaikilla osapuolilla, joita kansallisen sääntelyviranomaisen päätös koskee, olisi oltava oikeus hakea siihen muutosta elimeltä, joka on asian osapuolista riippumaton.
This body may be a court’.
Tämä elin voi olla tuomio -istuin”.
Thus, that recital merely raises the possibility, for whoever is concerned by a decision of a national regulatory authority, of appealing against that decision.
Kyseisessä perustelukappaleessa näin ollen vain viitataan kenen tahansa osalta, jota kansallisen sääntelyviranomaisen päätös koskee, mahdollisuuteen hakea kyseiseen päätökseen muutosta.
However, the mere fact that that recital raises the possibility for the addressee of a decision to appeal against it in no way implies that such an appeal is excluded in relation to other undertakings, such as those in competition with the addressee.
Se, että tässä perustelukappaleessa on pelkkä viittaus päätöksen adressaatin mahdollisuuteen hakea muutosta, ei kuitenkaan millään tavalla merkitse sitä, että tällainen muutoksenhakumahdollisuus on suljettu pois mainitun adressaatin kilpailijoina olevien yritysten kaltaisilta muilta yrityksiltä.
The Austrian and Slovene Governments also submit that, for the interpretation of the provisions concerned by the present reference for a preliminary ruling, account must be taken of the principle of effectiveness, inherent in Community law, which also encompasses the aspect relating to the speed at which specific regulatory decisions are implemented.
Itävallan ja Slovenian hallitukset väittävät myös, että niiden säännösten tulkitsemisessa, joita käsiteltävänä oleva ennakkoratkaisukysymys koskee, on otettava huomioon tehokkuusperiaate, joka on erottamaton osa yhteisön oikeutta ja joka kattaa myös erityisten sääntelypäätösten täytäntöönpanon nopeutta koskevan näkökulman.
Those governments thus appear to be attempting to demonstrate that the possibility of granting ‘interested parties’, within the meaning of
Nämä hallitukset näyttävät siis haluavan osoittaa, että mahdollisuus tunnustaa vuoden 1991 yleisen hallintomenettelylain, sellaisena kuin se on
Paragraph 8 of the 1991 General Law on Administrative Procedure, in the version published during 2004, rights reserved to ‘parties’ may extend significantly the total duration of the market analysis procedure, whereas the national regulatory authority must react as quickly as possible in order to cancel out imbalances liable to arise in markets with rapidly changing conditions.
TUOMIO 21.2.2008 – ASIA C-426/05 julkaistuna vuonna 2004, 8 §:ssä tarkoitetuille ”osallisille” oikeudet, jotka on varattu ”asianosaisille”, voi huomattavasti pidentää markkinaanalyysimenettelyn kokonaiskestoa, vaikka kansallisen sääntelyviranomaisen on ryhdyttävä toimenpiteisiin mahdollisimman nopeasti niiden epätasapainojen tasoittamiseksi, joita voi esiintyä markkinoilla, joita koskevat ehdot saattavat muuttua nopeasti.
As has been pointed out in paragraph 17 above, Article 4 of the Framework Directive lays down the obligation to provide for a judicial or non-judicial right of appeal, but in no way concerns the non-adversarial administrative procedure which precedes the bringing of such an appeal.
Kuten tämän tuomion 17 kohdassa on huomautettu, puitedirektiivin 4 artiklassa vahvistetaan näet velvollisuus säätää oikeudesta hakea muutosta tuomioistuimessa, mutta se ei koske lainkaan hallintomenettelyä, joka ei ole oikeudenkäyntimenettely ja joka edeltää tällaisen muutoksenhaun vireille panemista.
In the light of all of the foregoing considerations, the answer to the first question referred must be that the terms user ‘affected’ or undertaking ‘affected’ for the purposes of Article 4(1) of the Framework Directive and the term party ‘affected’ within the meaning of Article 16(3) of that directive must be interpreted as being applicable not only to an undertaking (formerly) having significant power on the relevant market which is subject to a decision of a national regulatory authority taken in the context of a market analysis procedure referred to in Article 16 of that directive and which is the addressee of that decision, but also to users and undertakings in competition with such an undertaking which are not themselves addressees of that decision but the rights of which are adversely affected by it.
Kaiken edellä olevan perusteella ensimmäiseen kysymykseen on vastattava, että puitedirektiivin 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua käsitettä käyttäjä tai yritys, johon päätös ”vaikuttaa”, ja kyseisen direktiivin 16 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua käsitettä osapuoli, jota asia ”koskee,” on tulkittava siten, että sen lisäksi, että niillä voidaan tarkoittaa yritystä, jolla on (aikaisemmin ollut) merkityksellisillä markkinoilla huomattava markkinavoima, jonka osalta kansallinen sääntelyviranomainen on tehnyt päätöksen saman direktiivin 16 artiklassa tarkoitetun markkinaanalyysimenettelyn yhteydessä ja joka on kyseisen päätöksen adressaatti, niillä voidaan tarkoittaa myös niitä käyttäjiä ja tällaisen yrityksen kilpailijoina olevia yrityksiä, jotka eivät itse ole päätöksen adressaatteja mutta joiden oikeuksiin se vaikuttaa epäedullisesti.
By its second question the national court asks, essentially, whether it follows from Article 4 of the Framework Directive that, when it has a right to appeal against decisions taken by a national regulatory authority following administrative market anal-
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee toisella kysymyksellään, seuraako puitedirektiivin 4 artiklasta, että pääasian kantajan kaltaiselle yritykselle on silloin, kun sillä on oikeus hakea muutosta kansallisen sääntelyviranomaisen