natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As regards, first, the contested measure’s effects on Infront’s situation, the Commission argues primarily that the contested measure would produce, for that company, only indirect economic consequences and that its legal position would remain unaltered.
Tarkastellessaan ensinnäkin riidanalaisen toimen vaikutuksia Infrontin asemaan komissio väittää ensisijaisesti, että tällä toimella on ainoastaan välillisiä taloudellisia vaikutuksia tähän yhtiöön ja että sen oikeusasema säilyy muuttumattomana.
I do not agree with that analysis for the following reasons.
Olen tästä eri mieltä seuraavilla perusteilla.
Infront challenges that analysis and submits that the Court of First Instance correctly held that the contested measure concerned it directly.
Infront kiistää tämän arvioinnin ja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on perustellusti katsonut riidanalaisen toimen koskevan sitä suoraan.
Appraisal
Asian arviointi
As the Court of First Instance stated in paragraph 165 of the judgment under appeal, the measures notified by the United Kingdom and, consequently, the contested measure have the effect of depriving Infront of the power freely to dispose of its television broadcasting rights to the 2002 and 2006 FIFA World Cup finals.
Kuten ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi valituksenalaisen tuomion 165 kohdassa, Yhdistyneen kuningaskunnan ilmoittamilla toimenpiteillä ja siten riidanalaisella toimella rajoitetaan Infrontin mahdollisuutta määrätä vapaasti FIFA:n maailmanmestaruuskilpailujen loppuottelujen lähetysoikeuksistaan vuosille 2002 ja 2006.
By virtue of the contested measure, Infront is prevented from granting those broadcasting rights exclusively to a pay television channel established
Kyseisen toimen perusteella Infront ei voi myöntää näitä lähetysoikeuksia koskevaa yksinoikeutta muuhun jäsenvaltioon kuin Yhdistyneeseen kuningaskuntaan sijoittau-
As the Court of First Instance noted, a Community measure is to be considered of direct concern to an individual where
Kuten ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi, jotta yhteisön toimi koskisi suoraan luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, edellytetään, että toimella on välittömiä vaikutuksia tämän oikeusasemaan ja että sen toimeenpano on puhtaasti automaattista ja perustuu yksinomaan yhteisön lainsäädän-
OPINION OF MR BOT — CASE C-125/06 P in a Member State other than the United Kingdom and which wishes to broadcast the World Cup finals in the United Kingdom.
JULKISASIAMIES BOTIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-125/06 P tettävä nämä tosiseikat, ja tehnyt oikeudellisen virheen direktiivin 3 a artiklan sisältöä arvioidessaan.
Infront is required to guarantee that those rights are also available to a broadcaster of free television covering a large proportion of the United Kingdom population.
Sillä on velvollisuus varmistaa, että kyseiset oikeudet ovat saatavilla myös suuren osan Yhdistyneen kuningaskunnan väestöstä kattavan maksuttoman televisiolähetystoiminnan harjoittajalle.
I consider that these arguments of the Commission raise the issue of whether Infront had a legal interest in bringing the proceedings rather than that of the requirement that it must be directly concerned by the contested measure.
Mielestäni näillä komission perusteluilla pikemminkin kyseenalaistetaan se, oliko Infrontilla oikeussuojan tarvetta, eikä niinkään sitä edellytystä, jonka mukaan tämän toimen on koskettava sitä suoraan.
They amount to a submission that the annulment of the contested measure would bring Infront no advantage since there was, in any case, no potential purchaser outside the United Kingdom of the broadcasting rights it held.
Nämä perustelut johtavat nimittäin väitteeseen, jonka mukaan riidanalaisen toimen kumoamisesta ei olisi mitään hyötyä Infrontille, sillä sen lähetysoikeuksille ei kuitenkaan olisi mahdollista ostajaa Yhdistyneen kuningaskunnan ulkopuolella.
The contested measure’s impact on Infront’s situation is therefore reflected not only in purely economic loss, through a diminution in the market value of its broadcasting rights to the 2002 and 2006 FIFA World Cup finals.
Riidanalaisen toimen vaikutus Infrontin asemaan ei näin ollen ilmene ainoastaan puhtaasti taloudellisena vahinkona, eli FIFA:n maailmanmestaruuskilpailujen loppuotteluja vuosina 2002 ja 2006 koskevien lähetysoikeuksien markkina-arvon alenemisena.
The impact also takes the form of infringement of its right to property, by impeding its right to grant exclusive licences.
Se ilmenee myös sen omistusoikeuden loukkauksena, kun sen oikeutta myöntää yksinoikeuslisenssejä rajoitetaan.
The Court of First Instance therefore decided, in my opinion, correctly and in accordance with the caselaw that the contested measure affected Infront’s legal situation.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on näin ollen mielestäni perustellusti katsonut, että riidanalainen toimi vaikutti Infrontin oikeusasemaan oikeuskäytännössä tarkoitetulla tavalla.
It is settled caselaw that, in addition to the conditions set out in Article 230 EC, an individual who challenges a Community measure must have a legal interest in bringing the proceedings, that is to say that he must have an interest in its annulment.
Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan EY 230 artiklassa asetettujen edellytysten lisäksi yhteisön toimen riitauttavalla oikeussubjektilla on oltava oikeussuojan tarve eli intressi saada kyseinen toimi kumotuksi.
That requires that the action be liable, if successful, to procure an advantage for the party who has brought it. 21
Tämä edellyttää, että kanne on omiaan lopputuloksensa kautta tuottamaan sen nostajalle jotakin hyötyä. 21
Admittedly, as the Commission points out, it is for the applicant to prove that he also satisfies this condition as to
Kuten komissio toteaa, kantajan on toki näytettävä, että sen nostaman kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytyksistä myös tämä
The Commission also argues, in the alternative, that the contested measure, in reality, had no effect on Infront because there was no television broadcaster established in a Member State other than the United Kingdom which would be liable to acquire the broadcasting rights to the FIFA World Cup finals in order to broadcast them in the United Kingdom.
Komissio väittää lisäksi toissijaisesti, että riidanalaisella toimella ei todellisuudessa ole vaikutuksia Infrontiin, koska ei ole olemassa muuhun jäsenvaltioon kuin Yhdistyneeseen kuningaskuntaan sijoittautunutta lähetystoiminnan harjoittajaa, joka voisi hankkia FIFA:n maailmanmestaruuskilpailujen loppuottelujen lähetysoikeudet lähettääkseen kyseiset ottelut viimeksi mainitussa valtiossa.
In addition, the Court of First Instance reversed the burden of proof by indicating that it was for the Commission to prove those facts and it made an error of law in its determination of the effect of Article 3a of the Directive.
Lisäksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on sen mukaan kääntänyt todistustaakan antaessaan ymmärtää, että komission on näy-
COMMISSION v INFRONT WM the admissibility of his action.
KOMISSIO v. INFRONT WM edellytys täyttyy.
22Lack of an interest in bringing the proceedings is also an absolute bar to proceedings.
22Oikeussuojan tarve on lisäksi ehdoton prosessinedellytys. 23 Komis-
On the burden of proof, while, as we have seen, it is the individual seeking the annulment of a Community measure who has to establish his interest in bringing the proceedings, the fact remains that that requirement cannot relieve the Commission of the duty to adduce evidence of the matters of fact upon which it relies, like any other party to legal proceedings.
Vaikka, kuten edellä on todettu, todistustaakka oikeussuojan tarpeesta on yhteisön toimen kumoamista vaativalla yksityisellä oikeussubjektilla, tämä vaatimus ei kuitenkaan vapauta komissiota esittämästä näyttöä tosiseikoista, joihin se vetoaa, kuten ei muitakaan oikeudenkäynnin asianosaisia.
tion, the Commission is right in submitting that it cannot follow from Article 3a(3) of the Directive that, for each event designated by a Member State, there would necessarily have to be, in other Member States, television broadcasters liable to acquire the exclusive broadcasting rights to that event in the first State.
sio saattoi myös perustellusti väittää, ettei direktiivin 3 a artiklan 3 kohdasta voida päätellä, että jokaisen jäsenvaltion määrittämän tapahtuman osalta muissa jäsenvaltioissa olisi väistämättä lähetystoiminnan harjoittajia, jotka voisivat ostaa kyseisen tapahtuman lähettämistä koskevat yksinoikeudet ensin mainitussa valtiossa.
In this case, the Commission submitted, in its objection to the admissibility of Infront’s action, that the television market in the United Kingdom is one of the most competitive in Europe and that 25% of television broadcasters are licenced in that Member State.
Komissio on esillä olevassa asiassa vedonnut Infrontin nostaman kanteen osalta esittämänsä oikeudenkäyntiväitteen yhteydessä siihen, että televisiolähetysten markkinat Yhdistyneessä kuningaskunnassa ovat Euroopan kilpailluimpia ja että 25 prosentilla lähetystoiminnan harjoittajista on lisenssi tässä jäsenvaltiossa.
It was on the basis of those statements that it claimed that it was difficult to envisage that Infront would assign its broadcasting rights to the FIFA World Cup finals to a broadcaster not established in the United Kingdom.
Komissio on näillä perusteilla väittänyt, että oli vaikea kuvitella Infrontin luovuttavan FIFA:n maailmanmestaruuskilpailujen loppuottelujen televisiointioikeuksiaan muualle kuin Yhdistyneeseen kuningaskuntaan sijoittautuneelle lähetystoiminnan harjoittajalle.
None the less, I do not consider that the Court of First Instance reversed the burden of proof or misinterpreted Article 3a of the Directive.
En silti usko, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin olisi kääntänyt todistustaakan tai tulkinnut väärin direktiivin 3 a artiklaa.
By finding that those statements regarding the specificity of the television market in the United Kingdom could not be taken into account because they were unsupported, the Court of First Instance did not, in my view, reverse the burden of proving an interest in bringing proceedings.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei mielestäni kääntänyt todistustaakkaa oikeussuojan tarpeen osalta, kun se totesi, että näitä väitteitä Yhdistyneen kuningaskunnan televisiolähetysmarkkinoiden erityisluonteesta ei voitu toteen näyttämättöminä ottaa huomioon.
23 — MCI v Commission, paragraph 45.
23 – Em. asia MCI v. komissio, tuomion 45 kohta.
The onus was all the more on the Commission to establish the truth of those statements as Infront disputed them and had, before the Court of First Instance, referred to several potential purchasers of its broadcasting rights established in Member States other than the United Kingdom.
Komission tehtävänä oli perustella tällaisten väitteiden oikeutus, varsinkin kun Infront oli kiistänyt ne ja maininnut ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa useita mahdollisia sen lähetysoikeuksien hankkijoita, jotka ovat sijoittautuneet muihin jäsenvaltioihin kuin Yhdistyneeseen kuningaskuntaan.
Next, I do not consider that the ground of the judgment under appeal that the Commission’s argument deprives Article 3a of the Directive of all practical effect constitutes a misinterpretation of that provision.
Valituksenalaisen tuomion perustelu, jonka mukaan komission kyseinen väite estää direktiivin 3 a artiklan tehokkaan vaikutuksen, ei mielestäni merkitse tämän säännöksen virheellistä tulkintaa.
Indeed, if only television broadcasters established in the Member State which has decided that certain designated sporting events must be broadcast to the entire population were liable to acquire the exclusive broadcasting rights to such events, the procedure laid down by Article 3a(3) of the Directive, which is intended to ensure compliance with the measures taken by that Member State by television broadcasters established in other Member States, would be deprived of relevance.
Jos ainoastaan määrättyjen urheilutapahtumien lähettämisestä koko väestölle päättäneen jäsenvaltion alueelle sijoittautuneet lähetystoiminnan harjoittajat voisivat hankkia tällaisten tapahtumien lähettämistä koskevat yksinoikeudet, direktiivin 3 a artiklan 3 kohdassa säädetty menettely, jonka tarkoituksena on saada muiden jäsenvaltioiden alueelle sijoittautuneet lähetystoiminnan harjoittajat noudattamaan tämän jäsenvaltion toteuttamia toimenpiteitä, olisi hyödytön.
That ground answers the Commission’s argument, summarised in paragraph 120 of the judgment under appeal, that in view of the fact that the income of television broadcasters is generated from advertising directed at the national audience, national licence fees or national subscription fees for pay television, only broadcasters reaching a high proportion of the national population and, consequently, established in the United Kingdom, were prepared to purchase the exclusive broadcasting rights held by Infront.
Tämä perustelu on nimittäin vastaus valituksenalaisen tuomion 120 kohdassa selostettuihin komission väitteisiin, joiden mukaan ainoastaan sellaiset lähetystoiminnan harjoittajat, jotka ovat kosketuksissa suureen osaan kansallista yleisöä ja näin ollen sijoittautuneet Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, suostuisivat ostamaan Infrontin hallussa olevia lähettämistä koskevia yksinoikeuksia, kun otetaan huomioon, että lähetystoiminnan harjoittajien tulot ovat peräisin kansalliselle yleisölle suunnatusta mainonnasta, kansallisista lisenssimaksuista tai kansallisista maksutelevisiotilauksista.
By submitting thus that, in the light of the very high price of exclusive broadcasting rights to sporting events such as the FIFA World Cup finals and of the sources
Väittäessään siten, että FIFA:n maailmanmestaruuskilpailujen loppuottelujen kaltaisten urheilutapahtumien lähettämistä koskevien yksinoikeuksien erittäin korkea hinta sekä lähetystoiminnan harjoittajien tulonläh-
The Court of First Instance therefore did not, as the Commission asserts in its appeal, say that Article 3a(3) of the Directive means that, for no matter what event designated by a Member State, there are necessarily television broadcasters established in other Member States who are liable to acquire the exclusive broadcasting rights to that event.
Toisin kuin komissio väittää valituksessaan, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei siis ole todennut, että direktiivin 3 a artiklan 3 kohta merkitsisi sitä, että jäsenvaltion määrittämän jokaisen tapahtuman osalta olisi väistämättä muihin jäsenvaltioihin sijoittautuneita lähetystoiminnan harjoittajia, jotka voisivat ostaa kyseisen tapahtuman lähettämistä koskevat yksinoikeudet.
It was responding to the Commission’s argument that, for sporting events such as those for which Infront holds the television
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin vastasi komission väitteeseen, jonka mukaan senkaltaisten urheilutapahtumien, joiden lähetysoi-
COMMISSION v INFRONT WM broadcasting rights, there are no potential purchasers of those exclusive broadcasting rights other than the national television broadcasters.
KOMISSIO v. INFRONT WM keudet Infrontilla on, lähettämistä koskeville yksinoikeuksille ei olisi muita mahdollisia ostajia kuin kansalliset lähetystoiminnan harjoittajat.
It follows that the Court of First Instance did not fail to demonstrate that the requirement that the contested measure actually affect Infront’s legal situation is satisfied.
Tästä seuraa, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole jättänyt osoittamatta, että edellytys, jonka mukaan riidanalainen toimi vaikuttaa Infrontin oikeusasemaan, on täyttynyt.
In this case, the Court of First Instance correctly held, in paragraph 146 of the judgment under appeal, that the contested measure leaves the national authorities no discretion, because it requires them to produce the effects on Infront’s legal situation of which Infront complains.
Esillä olevassa asiassa ensimmäisen oi -keusasteen tuomioistuin on perustellusti katsonut valituksenalaisen tuomion 146 kohdassa, että riidanalaisessa toimessa ei jätetä lainkaan harkintavaltaa niille, joille se on osoitettu, koska ne velvoitetaan saamaan aikaan siinä todetut vaikutukset Infrontin oikeusasemaan.
As regards, secondly, the second condition under the caselaw, according to which the contested measure’s implementation must be purely automatic and result from Community rules alone without the application of other intermediate rules, I consider that the Court of First Instance likewise made no error of law in finding that that condition is also satisfied.
Tarkasteltaessa toiseksi jälkimmäistä oikeuskäytännössä vahvistettua edellytystä, jonka mukaan riidanalaisen toimen toimeenpanon on oltava puhtaasti automaattista ja perustuttava yksinomaan yhteisön lainsäädäntöön eikä se saa edellyttää välittävien sääntöjen soveltamista, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei mielestäni ole liioin tehnyt oikeudellista virhettä arvioidessaan tämänkin edellytyksen täyttyneen.
As we saw earlier, those effects consist of an impediment to its ability to dispose of the exclusive broadcasting rights to the FIFA World Cup finals to a television broadcaster established in a Member State other than the United Kingdom.
Kuten edellä on todettu, nämä vaikutukset muodostuvat siitä, että sen mahdollisuutta luovuttaa FIFA:n maailmanmestaruuskilpailujen loppuottelujen lähettämistä koskevat yksinoikeudet muuhun jäsenvaltioon kuin Yhdistyneeseen kuningaskuntaan sijoittautuneelle lähetystoiminnan harjoittajalle rajoitetaan.
Those effects do seem to be the direct consequence of the contested
Nämä vaikutukset ovat hyvinkin välitöntä seurausta riidanalaisesta toimesta, sillä ne perustuvat suoraan Yhdis-
24 — Dreyfus v Commission, paragraph 43 and the caselaw cited.25 — Ibidem, paragraph 44 and the caselaw cited.
24 – Em. asia Dreyfus v. komissio, tuomion 43 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen.
However, that discretion is not such as to call into question Infront’s standing to bring the proceedings.
Tätä edellytystä tutkittaessa on arvioitava kantajan oikeusasemaan kohdistuvien
OPINION OF MR BOT — CASE C-125/06 P measure, since they result directly from the measures adopted by the United Kingdom, which are intended to procure the broadcasting of that event in its territory by a free television channel accessible to a high proportion of the population.
JULKISASIAMIES BOTIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-125/06 P tyneen kuningaskunnan toteuttamiin toimenpiteisiin, joiden tarkoituksena on tämän tapahtuman lähettäminen sen alueella maksuttomalla televisiokanavalla, jota suuri osa väestöä pystyy seuraamaan.
the Court of First Instance did not say that the contested measure is, as regards the rights holders, a bundle of individual decisions.
tapahtumaan. Se huomauttaa, ettei ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ole todennut riidanalaisen toimen muodostavan haltijoiden kannalta useita yksittäispäätöksiä.
It also points out that that measure covers only television broadcasters, imposing obligations solely on them.
Se korostaa, että tämä toimi koskee ainoastaan lähetystoiminnan harjoittajia ja että siinä asetetaan velvoitteita ainoastaan viimeksi mainituille.
Rights holders suffer only economic consequences and the Court of First Instance, in earlier cases, held that that is not sufficient to differentiate an individual.
Oikeuksien haltijoille aiheutuu ainoastaan taloudellisia seurauksia, ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on aikaisempien tapauksien yhteydessä katsonut, ettei se ole riittävää yksityisen oikeussubjektin yksilöimiseksi.
In view of those matters, I take the view that the Court of First Instance’s finding that Infront was directly concerned by the contested measure is not vitiated by an error of law and that the Commission’s appeal on that point should be dismissed as unfounded.
Näiden seikkojen perusteella katson, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointiin, jonka mukaan riidanalainen toimi koskee Infrontia suoraan, ei liity oikeudellista virhettä ja että komission valitus on tältä osin hylättävä perusteettomana.
B — The finding that Infront was individually concerned
B Arviointi, jonka mukaan toimi koskee Infrontia erikseen
The Commission maintains that Infront’s situation is no different from that of other holders of exclusive rights to broadcast the various events designated by the United Kingdom.
Komissio väittää, ettei Infrontin asema eroa Yhdistyneen kuningaskunnan määrittämien eri tapahtumien lähettämistä koskevien muiden yksinoikeuksien haltijoiden asemasta.
It faces a normal commercial risk, which is insufficient to confer upon it a right of action.
Infront on ottanut tavanomaisen taloudellisen riskin, mikä ei riitä kanneoikeuden saamiseen.
The Commission argues that the Court of First Instance’s reasoning is difficult to understand.
Komissio väittää, että ensimmäisen oi -keusasteen tuomioistuimen päättelyä on vaikea ymmärtää.
Finally, the Commission submits that Infront could have challenged the United
Komissio vetoaa lopuksi siihen, että Infront olisi voinut riitauttaa Yhdistyneen
In the Commission’s submission, Infront was affected by the contested measure only in its objective capacity as a holder of exclusive rights having acquired the broadcasting rights to one of the events covered by the United Kingdom measures. It observes that
Komission mukaan riidanalainen toimi koskee Infrontia ainoastaan yksinoikeuksien objektiivisena haltijana, joka on hankkinut lähetysoikeudet yhteen Yhdistyneen kuningaskunnan toimenpiteissä tarkoitettuun
COMMISSION v INFRONT WM individually just as in the case of the persons to whom the decision is addressed. 30
KOMISSIO v. INFRONT WM tavalla kuin ne, joille kyseinen päätös on osoitettu.
Kingdom measures before a United Kingdom court, so that the fact that its action is inadmissible before the Community courts does not deprive it of the right to legal recourse.
30 kuningaskunnan toimenpiteet kyseisen valtion tuomioistuimissa, joten sen kanteen tutkimatta jättäminen yhteisön lainkäyttöelimessä ei estäisi sitä saamasta asiaansa tuomioistuimen käsiteltäväksi.
Infront disputes the Commission’s arguments and contends that the Court of First Instance correctly decided that it was individually concerned by the contested measure.
Infront kiistää komission väitteet ja katsoo, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on perustellusti todennut riidanalaisen toimen koskevan sitä erikseen.
It then stated that Infront satisfied that condition following an analysis which rests, in essence, on the following three points.
Tämän jälkeen se totesi Infrontin täyttävän tämän edellytyksen, ja sen arviointi perustui ennen kaikkea seuraaviin kolmeen seikkaan.
First, Infront holds, on an exclusive basis, the television broadcasting rights to the 2002 and 2006 FIFA World Cup finals, which are included in the list of events of major importance for society adopted by the United Kingdom and approved by the Commission in the contested measure.
Ensinnäkin Infrontilla on hallussaan yksinoikeudella televisiointioikeudet vuosien 2002 ja 2006 FIFA:n maailmanmestaruuskilpailujen loppuotteluihin, jotka kuuluvat Yhdistyneen kuningaskunnan laatimassa ja komission riidanalaisella toimella hyväksymässä yhteiskunnallisesti erityisen merkittävien tapahtumien luettelossa yksilöityihin tapahtumiin.
Secondly, it acquired those rights before the adoption of that measure and even before the entry into force of Article 3a of the Directive.
Toiseksi se on hankkinut nämä oikeudet ennen kyseisen toimen antamista ja jopa ennen direktiivin 3 a artiklan voimaantuloa.
Thirdly, that measure, although not referring to Infront, impedes its ability to dispose freely of those rights to a television broadcaster established in a Member State other than the United Kingdom.
Kolmanneksi, vaikka kyseistä toimea ei olekaan osoitettu Infrontille, sillä rajoitetaan sen mahdollisuutta määrätä vapaasti kyseisistä oikeuksista muuhun jäsenvaltioon kuin Yhdistyneeseen kuningaskuntaan sijoittautuneen lähetystoiminnan harjoittajan kanssa.
I do not share the Commission’s view regarding the lack of clarity and the content of the Court of First Instance’s reasoning.
En jaa komission näkemystä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen perustelujen epäselvyydestä saati sisällöstä.