natgillin/translations-raw huggingface dataset:
2000, and it was not in fact possible to record it until Monday 31 July 2000.
Siitä ensimmäisestä vaiheesta poiketen, jossa asianomainen jäsenvaltio tekee uutta tukea koskevan ilmoituksen, josta komissio antaa sille kyseisen asetuksen 2 artiklan nojalla vastaanottotodistuksen, ennakkoilmoituksen osalta on noudatettava ainoastaan niitä vaatimuksia, jotka koskevat komissiossa vireillä olevaan oikeudenkäyntiä edeltävään menettelyyn liittyviä eri toimia.
It is therefore common ground, first, that the document registered on 31 July 2000 was indeed the same as that received on 28 July 2000 and, second, that the Commission did receive the Spanish authorities' notice on 28 July 2000. The fact that the Commission's officials were unavailable when the fax was received cannot in the circumstances of this case cause the date of receipt or the content of the document transmitted to be called into question.
Komissio on kuitenkin nimenomaisesti myöntänyt Guide to procedures in State aid cases -nimisen oppaansa (Opas valtiontukitapauksissa noudatettavista menettelyistä) liitteessä I olevassa alaviitteessä, että eri toimiin liittyvät määräajat "alkavat kulua siitä päivästä, jolloin kirjeenvaihto on
It follows from all of the foregoing that it was on 28 July 2000, when the Commission received prior notice from the Spanish authorities, that the 15-working-days period was set in motion.
Komissio väittää sitä vastoin, että määräaika on alkanut kulua vasta 1.8.2000 lukien.
Thus, under Articles 2 and 3 of Regulation No 1182/71 and Article 4(6) of Regulation No 659/1999, time started to run on 31 July 2000, the first working day following such receipt.
Sen mukaan 28.7.2000 päivätty kirje on saapunut sille pätevästi vasta 31.7.2000.
As regards, secondly, the matter of interruption of the 15-working-days period, which depends on the circumstances in which the contested decision was adopted, the Kingdom of Spain argues that the decision which the Commission claims was taken on 17 August 2000 was not notified to the Spanish authorities until 23 August, that is, after the end of that period.
Sen lähettämistä faksina 28.7.2000 ei voida ottaa huomioon, koska faksia ei ollut osoitettu komission pääsihteeristölle, kuten moottoriajoneuvoalan valtiontukia koskevassa yhteisön puitesäännössä edellytetään, vaan ainoastaan komission kilpailun pääosastolle.
The material date can only be that on which the Commission's decision takes effect as against the Member State concerned, that is to say the date on which it is notified to that Member State, pursuant to Article 254(3) EC.
Kun asiakirja lähetetään faksina, jota seuraa yksinkertainen liikennöintiraportti, josta käy ilmi lähetettyjen sivujen määrä ja vastaanottajan numero, lähetetyn asiakirjan sisältöä ei joka tapauksessa voida näyttää toteen.
As regards prior notice under Article 4(6) of Regulation No 659/1999, the provisions applicable to pre-litigation proceedings for examining the compatibility with the Treaty of State aid do not require any particular procedural formality.
Yhteisöjen tuomioistuin on siten katsonut, että hakemusten toimittaminen faksina ei ole hyväksyttävissä. Samankaltaisista oikeusvarmuuteen liittyvistä syistä määräaikaa ei komission mukaan voida laskea faksien lähettämisen perusteella.
Unlike the initial step of notifying new aid, receipt of which must, under Article 2 of the Regulation, be acknowledged by the Commission to the Member State in question, prior notice of implementation is not subject to any requirements beyond those relating to the various stages of the pre-litigation procedure before the Commission.
28.7.2000 lähetetystä faksista ei ole voitu antaa vastaanottotodistusta, koska faksi on lähetetty perjantaina kello 17.49 komission virkamiesten virka-ajan päättymisen jälkeen.
In a footnote to Annex I to its Guide to procedures in State Aid Cases, the Commission has expressly accepted that time-limits for the various kinds of action are 'started by the receipt of correspondence ... or dispatch if the correspondence is faxed'.
vastaanotettu tai jos kirje on lähetetty faksina, siitä päivästä, jolloin faksi on lähetetty".
Indeed the Court has held in an action for failure to act that a faxed request to the Commission to act was inadmissible not because it was sent by fax, but because the content of the document was inadequate (order of 18 November 1999 in Case C-249/99 Ρ Pescados Congelados Jogamar ν Commission [1999]).
Yhteisöjen tuomioistuin on lisäksi katsonut laiminlyöntikanteen osalta, ettei komissiolle faksina lähetettyä kehotusta tehdä ratkaisu voitu hyväksyä ei niinkään sillä perusteella, että kehotus oli lähetetty kyseistä lähetystapaa käyttäen, vaan sillä perusteella, ettei asiakirja ollut itse sisällöltään riittävä (asia C-249/99 P, Pescados Congelados Jogamar ν. komissio, määräys 18.11.1999).
Consequently the Commission cannot validly argue that the letter of 28 July 2000 cannot be taken into account on the sole ground that it was received by fax.
Komissio ei näin ollen voi menestyksekkäästi väittää, ettei 28.7.2000 toimitettua lähetystä voida ottaa huomioon pelkästään sillä perusteella, että se on saapunut sille faksina.
It must be observed in that connection that the members of the Commission were effectively called upon to give a decision on 17 August 2000, under the accelerated written procedure, in receipt of the Directorate-General for Competition's proposal that the formal investigation procedure into the aid in question be initiated.
Näin ollen on arvioitava, onko kyseisen lähetystavan käyttäminen voinut esillä olevassa asiassa heikentää sitä tietoa, jonka komissio on saanut asiakirjan sisällöstä ja sen vastaanottamisen päivästä.
It is therefore necessary to determine whether the conditions under which that method of transmission was used in this case could have affected the Commission's knowledge of the content of the document or the date on which it was received.
Tältä osin on korostettava, että faksina lähettämisen pätevyys riippuu samanaikaisesti sekä siitä muodollisuuden asteesta, jota kyseessä olevalta toimelta edellytetään asiaan sovellettavissa säännöksissä, että juuri tämän lähetystavan käyttämisen edellytyksistä, kun muistutetaan, että yleisesti ottaen faksina lähettäminen ei kyseenalaista millään tavalla toimen sitovia oikeusvaikutuksia (ks. vastaavasti asia C-170/89, BEUC v. komissio, tuomio 28.11.1991, 9-11 kohta).
However, contrary to the Commission's contentions, the adoption of the contested decision on that day could not have the effect of interrupting the 15-working-days time-limit.
Tällaista johtopäätöstä ei voida kuitenkaan tehdä oikeudenkäyntiasiakirjojen tutkinnan perusteella. Komissio ei nimittäin väitä, että Espanjan kuningaskunnan ennakkoilmoitus on saapunut sille vasta myöhemmin postitse.
Article 254(3) EC clearly states that 'decisions...shall be notified to those to whom they are addressed and shall take effect upon such notification'.
Se on vain vedonnut siihen seikkaan, että telekopiota ei voitu rekisteröidä perjantaina 28.7.2000 kello 17.49, koska sen yksiköissä ei ollut enää virkamiehiä paikalla, ja että kyseinen rekisteröinti voitiin konkreettisesti suorittaavasta maanantaina 31.7.2000. Näin ollen on selvää
C-227/92 Ρ Hoechst ν Commission [1999], paragraph 68).
voimaantulon päivä, jonka on välttämättä oltava sama kuin 15 työpäivän määräajan keskeyttämisen päivä, ei voi olla aikaisempi kuin päivä, josta lukien kyseinen jäsenvaltio voi nostaa siitä kanteen eli päivä, jolloin se annetaan tiedoksi.
In this case, a decision whose purpose is to prevent the implementation of planned aid by a Member State cannot take effect, and thus interrupt the 15-working-days time-limit, before it becomes enforceable against that Member State, which is on the date of its notification.
yhtäältä, että 31.7.2000 rekisteröity asiakirja oli tosiaan sama, jonka komissio sai 27.8.2000, ja toisaalta, että komissio on todella saanut Espanjan viranomaisten ilmoituksen 28.7.2000. Se seikka, että komissio virkamiehet eivät olleet enää paikalla faksin saapuessa, ei voi näin ollen merkitä yksittäistapauksessa sitä, että faksin vastaanottamispäivän tai lähetyn asiakirjan sisällön osalta herää epäilystä.
It follows from the foregoing that the contested decision taken on 17 August 2000 but not notified to the Spanish authorities until 23 August 2000 was adopted after the period of 15 working days referred to in Article 4(6) of Regulation No 659/1999.
Näin ollen asetuksen N:o 1182/71 2 ja 3 artiklan sekä asetuksen N:o 659/1999 4 artiklan 6 kohdan nojalla kyseinen määräaika alkoi kulua 31.7.2000, joka on ensimmäinen ilmoituksensaapumista seuraava työpäivä. Määräaika päättyi näin ollen 21.8.2000.
As from 21 August 2000, the date on which that period expired, the notified aid therefore became existing aid.
Asetuksen N:o 659/1999 4 artiklan 6 kohdan säännöstä, joka koskee päätöstä, jonka komissio "tefkee] 15 työpäivän kuluessa", ei voida tulkita siten, että siinä annettaisiin keskeyttävä merkitys ainoastaan päätöksen tekemiselle sen tiedoksiantamisesta riippumatta.
The Commission was accordingly not entitled to found the contested decision on Article 88(3) EC, which applies only to new aid, and thus prevent implementation of the planned aid to Santana Motor SA (see, to that effect, Case C99/98 Austria ν Commission [2001], paragraphs 68 to 78 and, for facts that arose after the entry into force of Regulation No 659/99, Case C-400/99 Italy ν Commission [2001], paragraph 48).
Kun toiseksi on kyse 15 työpäivän määräajan keskeyttämisestä, joka riippuu niistä edellytyksistä, joiden täyttyessä riidanalainen päätös on tehty, Espanjan kuningaskunta väittää, että riidanalainen päätös, joka komission mukaan tehtiin 17.8.2000, annettiin Espanjan viranomaiselle tiedoksi vasta 23.8.2000 eli kyseisen määräajan päättymisen jälkeen.
The contested decision is accordingly vitiated by an error of law and must on that ground alone be annulled.
Tältä osin on korostettava, että komission jäseniä on todellakin kehotettu 17.8.2000 ottamaan kantaa nopeutetussa kirjallisessa menettelyssä kilpailun pääosaston tekemään ehdotukseen aloittaa kyseisiä tukia koskeva muodollinen tutkintamenettely.
Article 4(6) of Regulation No 659/1999, which relates to decisions taken by the Commission •within a period of 15 working days following receipt of the notice', cannot therefore be interpreted as meaning that the mere adoption of such decisions interrupts that period, irrespective of when they are notified.
Joka tapauksessa toisin kuin komissio väittää, riidanalaisen päätöksen tekeminen kyseisenä päivänä ei voinut keskeyttää 15 työpäivän määräajan kulumista.
That is borne out by Article 25 of the Regulation, which provides that decisions taken by the Commission under the Regulation are to be taken *without delay1, and by the reference, in recital 21 in the preamble to the Regulation, to 'the principle that decisions in State aid cases are addressed to the Member State concerned' 'in the interests of transparency and legal certainty'.
EY 254 artiklan 3 kohdasta seuraa selvästi, että "päätökset annetaan tiedoksi niille, joille ne on osoitettu, ja ne tulevat voimaan kun ne on annettu tiedoksi".
That is the reason why failure to notify alone can in certain circumstances justify the annulment of an act of a Community institution (see, to that effect, Case
Tässä tapauksessa kun kyse on päätöksestä, jolla pyritään estämään jäsenvaltiota ottamasta tukisuunnitelmat käyttöön, kyseisen päätöksen
Annuls the Commission's decision of 17 August 2000, notified to the Kingdom of Spain by letter SG (2000) DI106322 of 22 August 2000, to initiate the formal investigation procedure for assessing the compatibility with the EC Treaty of aid to Santana Motor SA, in respect of all measures therein referred to, other than the guarantee granted in June 1998;
Komission 17.8.2000 tekemä päätös, joka annettiin Espanjan kuningaskunnalle tiedoksi 22.8.2000 päivätyllä kajeeüa SG (2000) D/106322, aloittaa muodollinen tutkintamenettely, joka koskee Santana Motor SA -nimiselle yritykselle myönnetyn tuen yhteensoveltuvuutta EY:n perustamissopimuksen kanssa, kumotaan kaikkien kyseisessä päätöksessä tarkoitettujen toimenpiteiden osalta kesäkuussa 1998 myönnettyä takausta lukuun ottamatta.
Advocate General S. Alber delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 21 February 2002.
Julkisasiamies S. Alber on esittänyt ratkaisuehdotuksensa kuudennen jaoston istunnossa 21 päivänä helmikuuta 2002.
Case C-299/01 Commission of the European Communities ν Grand Duchy of Luxembourg Freedom of movement for persons
Asia C-299/01 Euroopan yhteisöjen komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta Henkilöiden vapaa liikkuvuus
(Failure by a Member State to fulfil its obligations —Article 7(2) of Regulation (EEC) No 1612/68 — Freedom of movement for workers —Article 43 EC — Freedom of establishment — Social advantages — Guaranteed minimum income) (Fourth Chamber) after giving the Grand Duchy of Luxembourg formal notice to submit its observations, the Commission issued a reasoned opinion calling on that Member State to take the measures necessary to bring its legislation into line with Article 7(2) of Regulation No 1612/68, with respect to employees, and with Article 43 EC, with respect to self-employed persons, within a period of two months.
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen— Asetuksen N:o 1612/68 7 artiklan 2 kohta — Työntekijöiden vapaa liikkuvuus—EY 43 artikla — Sijoittautumisvapaus—Sosiaaliset edut
By application lodged at the Registry of the Court on 26 July 2001, the Commission of the European Communities brought an action under Article 226 EC for a declaration that, by maintaining a condition relating to duration of residence in the territory of Luxembourg for the grant of a guaranteed minimum income, the Grand Duchy of Luxembourg has failed to fulfil its obligations under Article 7(2) of Regulation (EEC) No 1612/68 of the Council of 15 October 1968 on freedom of movement for workers within the Community and Article 43 EC.
— Taattu vähimmäistulo (neljäs jaosto) toteamaan, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella 15 päivänä lokakuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen
By letters dated 31 May and 15 June 2000, the Luxembourg authorities gave notification of their decision to amend the Law of 29 April 1999 in compliance with the reasoned opinion.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut EY 226 artiklan nojalla kanteen, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 26.7.2001 ja jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan
but also all forms of disguised discrimination which, by the application of other distinguishing criteria, lead to the same result.
(ETY) N:o 1612/68 7 artiklan 2 kohdan eikä EY 43 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on pitänyt voimassa taattua vähimmäistuloa koskevan etuuden myöntämisedellytyksen, jonka mukaan asianomaisen on pitänyt asua Luxemburgissa tietyn ajanjakson ajan.
The Grand Duchy of Luxembourg has not fulfilled the obligation to adapt its domestic law to the provisions of Article 7(2) of Regulation No 1612/68 and of Article 43 EC within the period prescribed by the reasoned opinion.
Komission yksiköt kehottivat 24.7.2000 päivätyllä kirjeellä Luxemburgin viranomaisia myöntämään taattua vähimmäistuloa koskevan etuuden välittömästi niille muiden jäsenvaltioiden kansalaisille, joilta se oli evätty asumisen pituutta koskevan edellytyksen täyttymättä jäämisen vuoksi.
Those provisions preclude the requirement of a fiveyear period of residence in the territory of Luxembourg in order to benefit from the guaranteed minimum income, since that requirement constitutes indirect discrimination.
Luxemburgin viranomaiset vastasivat 26.10.2000 päivätyllä kirjeellään, että sovellettavan lainsäädännön puuttuessa vaatimusta oli mahdotonta noudattaa kyseisten kansalaisten hyväksi.
In those circumstances, the action brought by the Commission is well founded.
Näin ollen komissio päätti käsiteltävänä oleva kanteen.
Without disputing the failure to fulfil its obligations, the Luxembourg Government states that on 22 March 2000, it submitted a draft law amending Article 2 of the Law of 29 April 1999 and that it will inform the Commission immediately of that law's adoption.
Luxemburgissa 26.7.1986 annetun lain 2 §:ssä, joka koskee a) taattua vähimmäistuloa koskevan etuuden perustamista, b) kansallisen sosiaaliturvaohjelman perustamista ja c) kansallisen avustusrahaston perustamisesta 30.7.1960 annetun lain, sellaisena kuin se on muutettuna, muuttamista, säädetään, että tulojen täydennys myönnetään ainoastaan henkilöille, jotka ovat asuneet Luxemburgissa vähintään kymmenen vuotta viimeisten 20 vuoden aikana.
It requests that the Court dismiss the action or stay the proceedings until the Commission withdraws its application.
1390), joka tuli voimaan 1.3.2000 ja jolla kumottiin 26.7.1986 annettu laki, 2 §:n 2 momentissa säädetään, että voidakseen saada tässä laissa tarkoitettuja etuuksia, "henkilön on täytynyt asua Luxemburgin suurherttuakunnassa vähintään viisi vuotta viimeisten 20 vuoden aikana".
Declares that, by maintaining a condition relating to duration of residence in the territory of Luxembourg for the grant of the guaranteed minimum income provided for by its legislation, the Grand Duchy of Luxembourg has failed to fulfil its obligations under Article 7(2) of Regulation (EEC) No 1612/68 of the Council of 15 October 1968 on freedom of movement for workers within the Community and Article 43 EC;
Kehotettuaan Luxemburgin suurherttuakuntaa esittämään sille huomautuksensa, komissio antoi 26.1.2000 perustellun lausunnon, jossa se vaati tätä jäsenvaltiota toteuttamaan työntekijöiden osalta asetuksen N:o 1612/68 7 artiklan 2 kohdan ja itsenäisten ammatinharjoittajien osaltaEY 43 artiklannoudattamisenedellyttämät toimet kahden kuukauden kuluessa lausunnon tiedoksiantamisesta.
Orders the Grand Duchy of Luxembourg to pay the costs.'
Luxemburgin viranomaiset ilmoittivat 31.5. ja 15.6.2000 päivätyillä kirjeillä päätöksestään muuttaa 29.4.1999 annettua lakia noudattaakseen perusteltua lausuntoa.
Advocate General D. Ruiz-Jarabo Colomer delivered his Opinion at the sitting of the Fourth Chamber on 18 April 2002.
Ne täsmensivät myöhemmin, että lainsäädännön muutosta koskevan esityksen pitäisi olla parlamentin äänestyksessä hyväksyttävänä istuntokautena 2000-2001.
Case C-287/00 Commission of the European Communities ν Federal Republic of Germany Taxation
Yhteisöjen tuomioistuin on antanut seuraavan tuomiolauselman:
(Failure by a Member State to fulfil its obligations — Sixth VAT Directive —Articles 2(1) and 13(A)(l)(i) — Research activities of public-sector highereducation establishments carried out for consideration — Exemption) (Fifth Chamber)
Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella 15 päivänä lokakuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1612/68 7 artiklan 2 kohdan eikä EY 43 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on pitänyt voimassa taattua vähimmäistuloa koskevan etuuden myöntämisedellytyksen, jonka mukaan asianomaisen on pitänyt asua Luxemburgissa tietyn ajanjakson ajan.
Republic of Germany to take the measures necessary to comply with it within two months of its notification.
Julkisasiamies D. Ruiz-Jarabo Colomer on esittänyt ratkaisuehdotuksensa neljännen jaoston istunnossa 18 päivänä huhtikuuta 2002.
By letter of 4 April 2000, the German Government replied to the reasoned opinion, but that reply did not satisfy the Commission which brought the present proceedings.
1) toteaa, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella 15 päivänä lokakuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1612/68 7 artiklan 2 kohdan ja EY 43 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on pitänyt kansallisessa lainsäädännössään voimassa taattua vähimmäistuloa koskevan etuuden myöntämisedellytyksen, jonka mukaan asianomaisen on täytynyt asua maassa viiden vuoden ajan
Considering that the VAT exemption under Paragraph 4(21a) of the UStG was contrary to Community law, on 6 November 1998 the Commission sent a letter of formal notice to the Federal Republic of Germany.
Asia C-287/00 Euroopan yhteisöjen komissio v. Saksan liittotasavalta Verotus
The Commission argues that the activity in question in the present case is based on a private contract relating to a research project between the relevant State university and a contracting body, which determines, inter alia, the type and scope of the services as well as the consideration for them.
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen —Kuudes arvonlisäverodirektiivi—2 artiklan 1 kohta ja 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan i alakohta — Valtion ylläpitämien korkeakoulujen vastikkeellinen tutkimustoiminta — Vapautus arvonlisäverosta (viides jaosto)
In that letter, after having recalled the content of Paragraph 4(21a) of the UStG, the Commission stated that a State university is a taxable person for VAT purposes in so far as it is not acting as a public authority, but is effecting transactions for consideration and that the research activities carried out by a taxable person are, in the light of the Sixth Directive, taxable, non-exempt transactions. It also recalled the wording of
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut EY 226 artiklan nojalla kanteen, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 20.7.2000 ja jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan
Sixth Directive are to be interpreted strictly, since they constitute exceptions to the general principle that VAT is to be levied on all services supplied for consideration by a taxable person (see, in particular, Case 348/87 Stichting Uitvoering Financiële Acties [1989], paragraph 13; Institute of the Motor Industry, paragraph 17, and D., paragraph 15).
Saksan hallitus vastasi 4.4.2000 päivätyllä kirjeellä perusteltuun lausuntoon, mutta koska komissio ei ollut tyytyväinen tähän vastaukseen, se nosti käsiteltävänä olevan kanteen.
First, the German Government's argument according to which Article 2 of the Sixth Directive does not contain a definition of liability to VAT must be dismissed. As the Court recalled in Case 203/87 Commission ν Italy [1989], paragraph 2, that provision defines the transactions which are to be subject to VAT as 'the supply of goods or services effected for consideration within the territory of the country by a taxable person acting as such' and 'the importation of goods'.
Pääasia toteamaan, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 2 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on vapauttanut arvonlisäverosta valtion ylläpitämien korkeakoulujen tutkimustoiminnan 27.4.1993 annetun Umsatzsteuergesetzin, sellaisena kuin se on muutettuna 12.12.1996 annetun Umsatzsteuergesetz-Änderungsgesetzin (jäljempänä UStG) 4 §:n 5 momentilla, 4 §:n 21a kohdassa tarkoitetulla tavalla.
Second, it is significant that the German Government does not deny that, when they carry out the research activities in question in the present case, State universities must, in principle, be regarded as taxable persons within the meaning of Article 4(1) of the Sixth Directive and nor does it claim that Article 4(5) is applicable to such activities.
Koska komissio katsoi, että UStG:n 4 §:n 21a kohdan nojalla myönnetty vapautus arvonlisäverosta on yhteisön oikeuden vastainen, se osoitti Saksan liittotasavallalle 6.11.1998 virallisen huomautuksen.
In addition, contrary to the German Government's arguments, although the undertaking of such projects may be regarded as of great assistance to university education, it is not essential to attain its objective, that is, in particular, the teaching of students to enable them to pursue a professional activity.
Komissio toteaa, että tässä asiassa kyseessä oleva toiminta perustuu yksityisoikeudelliseen sopimukseen, joka koskee kyseisen valtion ylläpitämän korkeakoulun ja toimeksiantajan välistä tutkimusprojektia ja jossa vahvistetaan muun muassa suoritusten luonne ja niiden laajuus sekä niistä saatava vastike.