natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Nevertheless, the jurisdiction of the indictment division of the court of appeal extends to making an entirely independent assessment, in an inter partes procedure, of the lawfulness of the extradition sought.
Cour d’appel -tuomioistuimen chambre de l’instruction -osaston tehtävänä on kuitenkin arvioida luovuttamispyynnön laillisuutta täysin itsenäisesti ja kontradiktorisessa menettelyssä.
If its opinion is unfavourable to extradition, it
Mikäli kyseinen tuomioistuin antaa kielteisen
10 — For German law, see for example the description in the judgment in Case C-66/08 Kozlowski [2008] ECR I-6041, paragraphs 14 and 15.
10 – Saksan oikeuden osalta ks. erityisesti kuvaus asiassa C-66/08, Kozłowski, tuomio 17.7.2008 (Kok. 2008, s. I-6041, 14 ja 15 kohta).
SANTESTEBAN GOICOECHEA are essentially based on the following considerations: displaced only in exceptional circumstances.
SANTESTEBAN GOICOECHEA yleissopimuksen sovellettavuudesta perustuu pääasiallisesti seuraaviin seikkoihin:
That is the case where it is quite obvious that the interpretation of European Union law sought by those questions bears no relation to the actual facts of the main action or its purpose, where the problem is hypothetical, or where the Court does not have before it the factual or legal material necessary to give a useful answer to the questions submitted to it.
Tästä on kyse silloin, kun on ilmeistä, että kansallisen tuomioistuimen pyytämällä näissä kysymyksissä tarkoitettujen Euroopan unionin oikeuden säännösten ja määräysten tulkitsemisella ei ole mitään yhteyttä kansallisessa tuomioistuimessa käsiteltävän asian tosiseikkoihin tai kohteeseen, tai kun kyseinen ongelma on luonteeltaan hypoteettinen taikka kun yhteisöjen tuomioistuimella ei ole tiedossaan niitä tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja, jotka ovat tarpeen, jotta se voisi antaa hyödyllisen vastauksen sille esitettyihin kysymyksiin.
Except in such cases, the Court is in principle bound to give a ruling on questions relating to the interpretation of the acts referred to in Article 35(1) EU.
Yhteisöjen tuomioistuin on muissa tapauksissa lähtökohtaisesti velvollinen vastaamaan sille esitettyihin EU 35 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen toimien tulkintaa koskeviin ennakkoratkaisukysymyksiin.
11 In fact, the Court’s answer, in particular with respect to the interpretation of French law consistently with European Union law, is not obviously irrelevant.
11 Yhteisöjen tuomioistuimen antaman vastauksen hyödyllisyys erityisesti suhteessa Ranskan oikeuden puitepäätöksen mukaiseen tulkintaan ei siis ole selvästi poissuljettu.
For all those reasons, the reference for a preliminary ruling must be declared admissible.
Kaiken edellä esitetyn perusteella esillä oleva ennakkoratkaisupyyntö on otettava tutkittavaksi.
— second, the French Republic has stated, pursuant to Article 32 of the Framework Decision, that it will continue to deal with requests relating to acts committed before 1 November 1993 not in accordance with the arrest warrant system but in accordance with the extradition system applicable before 1 January 2004.
toisaalta Ranskan tasavalta on todennut puitepäätöksen 32 artiklan mukaisesti jatkavansa pyyntöjen käsittelemistä sellaisten tekojen osalta, jotka on tehty ennen 1.11.1993, ennen 1.1.2004 sovelletun luovuttamisjärjestelmän mukaisesti eikä pidätysmääräyksen mukaisesti.
However, the 1996 Convention has been applicable in France only from 1 July 2005.
Vuoden 1996 yleissopimusta sovellettiin Ranskassa kuitenkin vasta 1.7.2005 lähtien.
A — Preliminary observations
A Alustavat huomautukset
The national court’s doubts as to the applicability of the 1996 Convention
Ennakkoratkaisua pyytävän istuimen epävarmuus vuoden tuomio-1996
In those circumstances, there might prove to be a ‘lacuna’ in the extradition system applicable between the French Republic and the Kingdom of Spain in relation to acts, such as those at issue in the main proceedings, committed before 1 November 1993.
Tässä tilanteessa saattaa ilmetä, että Ranskan tasavallan ja Espanjan kuningaskunnan välillä sovellettavassa luovuttamisjärjestelmässä on ”aukko” siltä osin kuin se koskee pääasian kaltaisia tosiseikkoja, jotka ovat tapahtuneet ennen 1.11.1993.
The two questions referred for a preliminary ruling seek to clarify whether or not such a lacuna exists.
Näiden kahden ennakkoratkaisukysymyksen tarkoituksena on selvittää, onko tällainen aukko olemassa.
However, that general rule has exceptions, which are set out in Articles 31(2) and (3) and 32 of the Framework Decision.
Mainittuun yleiseen sääntöön on kuitenkin poikkeuksia, joista on säädetty puitepäätöksen 31 artiklan 2 ja 3 kohdassa sekä 32 artiklassa.
In particular, Member States are free to exclude the application of the European arrest warrant procedure in relation to requests for extradition for acts committed before a date to be specified (third to sixth sentences of Article 32 of the Framework Decision).
Jäsenvaltiot voivat muun muassa olla soveltamatta eurooppalaista pidätysmääräystä koskevaa menettelyä siltä osin kuin se koskee luovuttamispyyntöjä teoista, jotka on tehty ennen määriteltyä päivämäärää (puitepäätöksen 32 artiklan kolmas-kuudes virke).
Thus the French Republic stated that it would continue to deal with requests relating to acts committed before 1 November 1993 in accordance with the system of extradition applicable before 1 January 2004.
Ranskan tasavalta on antanut täten lausuman, jonka mukaan se jatkaa pyyntöjen käsittelemistä sellaisten tekojen osalta, jotka on tehty ennen 1.11.1993, ennen 1.1.2004 sovelletun luovuttamisjärjestelmän mukaisesti.
As the acts of which Mr Santesteban Goicoechea is accused were committed in 1992, the present request for extradition submitted by the Kingdom of Spain will therefore have to be dealt with by the French Republic in accordance with the system applicable before 1 January 2004, not in accordance with the European arrest warrant procedure.
Koska teot, joista Santesteban Goicoecheaa syytetään, on tehty vuonna 1992, Ranskan tasavallan on siis käsiteltävä Espanjan kuningaskunnan nyt tarkasteltavana olevaa luovuttamispyyntöä ennen 1.1.2004 sovelletun järjestelmän mukaisesti eikä eurooppalaista pidätysmääräystä koskevan menettelyn mukaan.
By its first question the referring court seeks essentially to know whether Article 31(1) of the Framework Decision prohibits a request for extradition from being dealt with in accordance with the rules laid down by an international convention, where the requesting Member State has not notified its intention to apply that international convention under the fourth subparagraph of Article 31(2) of the Framework Decision, although the executing Member State has for its part excluded the application of the European arrest warrant procedure by a statement under Article 32 of the Framework Decision.
Ensimmäisellä kysymyksellään ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin pyrkii lähinnä selvittämään, kielletäänkö puitesopimuksen 31 artiklan 1 kohdassa käsittelemästä luovuttamispyyntöä kansainvälisessä yleissopimuksessa määrättyjen sääntöjen mukaisesti, mikäli pyytävä jäsenvaltio ei ole 31 artiklan 2 kohdan neljännen alakohdan mukaisesti ilmoittanut aikomuksestaan soveltaa mainittua puitesopimuksen kansainvälistä sopimusta, kun täytäntöönpanojäsenvaltio puolestaan on sulkenut pois eurooppalaista pidätysmääräystä koskevan menettelyn soveltamisen puitepäätöksen 32 artiklassa tarkoitetulla lausumalla.
It remains to be examined, however, whether the application of that earlier system requires, in addition to the statement of the executing Member State (the French Republic) under Article 32 of the Framework Decision, a notification by the requesting Member State (the Kingdom of Spain) under the fourth subparagraph of Article 31(2) of the Framework Decision.
On kuitenkin vielä tarkasteltava, edellyttääkö tämän aikaisemman järjestelmän soveltaminen puitepäätöksen 32 artiklassa tarkoitetun täytäntöönpanosta vastaavan jäsenvaltion (Ranskan tasavalta) lausuman lisäksi puitepäätöksen 31 artiklan 2 kohdan neljännen alakohdan mukaista ilmoitusta myös pyynnön esittäneeltä jäsenvaltiolta (Espanjan kuningaskunta).
It should be emphasised, at the outset, that requests for extradition received as from 1 January 2004 are in principle governed by the European arrest warrant procedure.
Aluksi on korostettava, että 1.1.2004 alkaen vastaanotetut luovuttamispyynnöt kuuluvat lähtökohtaisesti eurooppalaista pidätysmääräystä koskevan menettelyn piiriin.
12That is the general rule laid down by the second sentence of Article 32 of the Framework Decision.
12Tämä yleinen sääntö on vahvistettu puitepäätöksen 32 artiklan toisessa virkkeessä.
It follows that a request for extradition such as that made by the Kingdom of Spain on 2 June 2008 should in principle be dealt with under the European arrest warrant procedure. 13
Tästä seuraa, että Espanjan kuningaskunnan 2.6.2008 esittämän luovuttamispyynnön kaltaista luovuttamispyyntöä tulisi lähtökohtaisesti käsitellä eurooppalaista pidätysmääräystä koskevan menettelyn mukaisesti. 13
12 — The Framework Decision thus applies to requests for extradition relating to acts prior to its entry into force.
12 – Puitepäätöstä sovelletaan siis luovuttamispyyntöihin, jotka koskevat tekoja, jotka on tehty ennen sen voimaantuloa.
13 — It may be noted that a European arrest warrant had been issued against Mr Santesteban Goicoechea in 2004.
13 – On muistettava, että Santesteban Goicoecheasta on annettu eurooppalainen pidätysmääräys vuonna 2004.
According to the information provided by the referring court, there is no notification by the Kingdom of Spain that it wishes to continue applying preexisting agreements such as the 1996 Convention, which
Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen toimittamien tietojen mukaan Espanjan kuningaskunta ei ole antanut mitään ilmoitusta, josta ilmenisi, että se aikoo jatkaa vuoden 1996 yleissopimuksen,
SANTESTEBAN GOICOECHEA extradition system existing between the Nordic cooperation countries.
SANTESTEBAN GOICOECHEA tehostamaan sitä, esimerkiksi Pohjoismaiden välistä luovuttamisjärjestelmää.
16 it used as the basis for the present extradition request, or indeed the Convention of 13 December 1957. 14
16 jonka perusteella se on esittänyt nyt esillä olevan luovuttamispyynnön, kaltaisten jo olemassa olevien sopimusten soveltamista tai jopa 13.12.1957 tehdyn yleissopimuksen soveltamista. 14
At first sight, it might be deduced from this absence of notification by the Kingdom of Spain that the 1996 Convention — as also the 1957 Convention — was replaced by the Framework Decision (see Article 31(1)) and cannot thus be applied in the present case.
Ensi näkemältä tästä Espanjan kuningaskunnan ilmoituksen puuttumisesta voitaisiin päätellä, että vuoden 1996 yleissopimus – samoin kuin vuoden 1957 yleissopimus – on korvattu puitepäätöksellä (katso sen 31 artiklan 1 kohta) ja että sitä ei siis tule soveltaa esillä olevassa asiassa.
However, such a result would appear to be inconsistent with the general scheme and objectives of the Framework Decision.
Kyseinen lopputulos ei kuitenkaan vaikuta puitepäätöksen yleisen systematiikan ja tavoitteiden mukaiselta.
Even if the 1996 Convention could be the subject of a notification under Article 31(2) of the Framework Decision, the absence of such a notification cannot be regarded as an obstacle to the actual application of that convention in the present case.
Vaikka oletettaisiin, että vuoden 1996 yleissopimuksesta voidaan tehdä puitepäätöksen 31 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu ilmoitus, tällaisen ilmoituksen puuttumisen ei voida katsoa estävän mainitun yleissopimuksen tosiasiallista soveltamista esillä olevassa asiassa.
Unlike the statements provided for in Article 32 of the Framework Decision, the notifications provided for in the fourth and fifth subparagraphs of Article 31(2) of the Framework Decision are not published in the Official Journal of the European Union and are not communicated to the other Member States.
Puitepäätöksen 32 artiklassa säädetyistä lausumista poiketen puitepäätöksen 31 artiklan 2 kohdan neljännessä ja viidennessä alakohdassa säädettyjä ilmoi­tuksia ei julkaista Euroopan unionin virallisessa lehdessä eikä niitä anneta tiedoksi muille jäsenvaltioille.
It may be concluded that those notifications are to be understood as purely declaratory acts which are not a necessary condition precedent for the application of preexisting or new agreements.
Tästä voidaan päätellä, että ilmoituksia on pidettävä puhtaasti ilmoitusluontoisina toimina, jotka eivät muodosta ennakkoedellytystä jo olemassa olevien tai uusien sopimusten soveltamiselle.
Moreover, Article 31 of the Framework Decision must be interpreted in the light of the principal objective of that decision, namely to contribute to the creation of an area of freedom, security and justice, which involves improving and accelerating extradition procedures.
Puitesopimuksen 31 artiklaa on lisäksi tulkittava puitesopimuksen pääasiallisen tavoitteen valossa, joka on myötävaikuttaa vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen luomisessa, mikä edellyttää luovuttamista koskevien menettelyjen tehostamista ja nopeuttamista.
17The replacement of certain preexisting agreements provided for in Article 31(1) of the Framework Decision
17 Myös tiettyjen puitesopimuksen 31 artiklan 1 kohdassa
To begin with, the system of notifications provided for in Article 31(2) of the Framework Decision is not intended to apply to instruments such as the 1996 Convention.
Aivan aluksi on todettava, että puitepäätöksen 31 artiklan 2 kohdassa säädettyä ilmoitusjärjestelmää ei ole tarkoitettu sovellettavaksi vuoden 1996 yleissopimuksen kaltaisiin välineisiin.
As the Commission pointed out, the multilateral instruments expressly mentioned in Article 31(1), including the 1996 Convention, are already part of the European Union acquis, 15and their existence is well known in the Member States.
Kuten komissiokin on korostanut, kyseisessä 31 artiklan 1 kohdassa nimenomaisesti mainitut monenväliset välineet, joihin vuoden 1996 yleissopimus kuuluu, ovat jo nyt osa Euroopan unionin säännöstöä, 15 ja jäsenvaltioissa ollaan hyvin tietoisia niiden olemassaolosta.
The French Republic rightly adds that Article 31(2) of the Framework Decision in fact refers only to extradition procedures that are more ambitious than the European arrest warrant procedure and are capable of supplementing and improving that procedure, such as for example the
Ranskan tasavalta lisää aiheellisesti, että puitepäätöksen 31 artiklan 2 kohta koskee tosiasiassa ainoastaan eurooppalaisen pidätysmääräyksen luovuttamismenettelyjä kunnianhimoisempia luovuttamismenettelyjä, joilla pyritään täydentämään ja
16 — For that reason, according to the French Government, only the Kingdom of Denmark, the Republic of Finland and the Kingdom of Sweden have made notifications under Article 31(2) of the Framework Decision.
16 – Ranskan hallituksen antamien tietojen mukaan ainoastaan Tanskan kuningaskunta, Suomen tasavalta ja Ruotsin kuningaskunta ovat antaneet puitepäätöksen 31 artiklan 2 kohdan mukaiset ilmoitukset.
14 — European Convention on Extradition, signed at Paris, concluded within the framework of the Council of Europe (‘the 1957 Convention’).
14 – Euroopan neuvoston puitteissa Pariisissa allekirjoitettu rikoksen johdosta tapahtuvaa luovuttamista koskeva eurooppalainen yleissopimus (jäljempänä vuoden 1957 yleissopimus).
17 — See, to that effect, the first and fifth recitals in the preamble to the Framework Decision.
17 – Ks. vastaavasti puitepäätöksen johdanto-osan ensimmäinen ja viides perustelukappale.
15 — See the fourth recital in the preamble to the Framework Decision.
15 – Ks. puitepäätöksen johdanto-osan neljäs perustelukappale.
C — The second question is thus also intended to improve and accelerate extradition procedures, and certainly does not have the aim of slowing them down or making them more difficult.
C Toinen ennakkoratkaisukysymys tarkoitettujen jo olemassa olevien sopimusten korvaamisella siis pyritään tehostamaan ja nopeuttamaan luovuttamismenettelyjä, eikä sen tarkoituksena varmastikaan ole niiden hidastaminen tai vaikeuttaminen.
18It seems inconceivable that Article 31(1) of the Framework Decision should have the effect of a deterioration of the extradition system applicable between two Member States at the time of the entry into force of the Framework Decision.
18Tähän ei näytä sopivan se, että puitesopimuksen 31 artiklan 1 kohdan vaikutus olisi kahden jäsenvaltion välillä sovellettavan luovuttamisjärjestelmän huonontuminen puitepäätöksen tullessa voimaan.
By its second question, the referring court seeks essentially to know whether a Member State which has made a statement under Article 32 of the Framework Decision is allowed to deal with requests for extradition in accordance with a convention which was signed before 1 January 2004 but became applicable in that Member State after that date.
Toisella kysymyksellään ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin pyrkii lähinnä selvittämään, voiko sellainen jäsenvaltio, joka on antanut puitepäätöksen 32 artiklassa tarkoitetun lausuman, käsitellä luovuttamispyyntöjä soveltamalla yleissopimusta, joka on allekirjoitettu ennen 1.1.2004 mutta joka on sovellettavissa kyseisessä valtiossa vasta myöhemmästä päivämäärästä lähtien.
It appears from the context of the reference and the observations of the parties that this question targets the 1996 Convention, on which the Kingdom of Spain based its extradition request of 2 June 2008.
Ennakkoratkaisupyynnön asiayhteydestä ja osapuolten huomautuksista ilmenee, että kysymys kohdistuu vuoden 1996 yleissopimukseen, jonka perusteella Espanjan kuningaskunta on esittänyt 2.6.2008 päivätyn luovuttamispyyntönsä.
It follows that, in bilateral relations between two Member States, preexisting agreements such as the 1996 and 1957 Conventions can be regarded as replaced by the Framework Decision only to the extent that the Framework Decision is actually applied between those Member States.
Tästä seuraa, että kahden jäsenvaltion välisissä kahdenkeskisissä suhteissa vuoden 1957 ja vuoden 1996 yleissopimusten kaltaiset jo olemassa olevat sopimukset voidaan katsoa korvatuiksi puitepäätöksellä ainoastaan, jos kaksi jäsenvaltiota tosiasiallisesti soveltavat puitepäätöstä keskinäisissä suhteissaan.
For as long as one of those two Member States, in this case the French Republic, does not apply the Framework Decision to certain extradition requests, those requests can be made and dealt with in accordance with the preexisting agreements, subject to Article 32 of the Framework Decision.
Niin kauan kuin toinen kahdesta jäsenvaltiosta, tässä tapauksessa Ranskan tasavalta, ei sovella puitepäätöstä tiettyihin luovuttamispyyntöihin, nämä samat pyynnöt voidaan esittää ja käsitellä soveltamalla olemassa olevia sopimuksia puitepäätöksen 32 artiklassa säädetyllä edellytyksellä.
The 1996 Convention was indeed signed before 1 January 2004, the date referred to in Article 32 of the Framework Decision, but it did not become applicable for the French Republic until 1 July 2005, 19and then only for requests for extradition received after that date.
Vuoden 1996 yleissopimus on kyllä allekirjoitettu ennen puitepäätöksen 32 artiklassa mainittua päivämäärää eli ennen 1.1.2004, mutta se oli sovellettavissa Ranskan tasavallassa vasta 1.7.2005 19ja kyseisestä päivästä lähtien vastaanotettuihin luovutuspyyntöihin.
20The question therefore arises of whether the 1996 Convention may be regarded as forming part of ‘the extradition system applicable before 1 January 2004’ in relations between the Kingdom of Spain and the French Republic.
20Tarkastellaan siis kysymystä, voidaanko vuoden 1996 sopimuksen katsoa kuuluvan ”ennen 1. tammikuuta 2004 sovellettavaan, rikoksen johdosta tapahtuvaa luovuttamista koskevaan järjestelmään” Espanjan kuningaskunnan ja Ranskan tasavallan välisissä suhteissa.
For all the above reasons, the first question must be answered in the negative.
Kaiken edellä esitetyn perusteella ensimmäiseen kysymykseen on vastattava kieltävästi.
19 — The 1996 Convention has not yet been ratified by all the Member States, and has thus not yet formally entered into force (see Article 18(2) of the convention).
19 – Kaikki jäsenvaltiot eivät ole vielä ratifioineet vuoden 1996 yleissopimusta eikä se siis ole vielä muodollisesti tullut voimaan (ks. yleissopimuksen 18 artiklan 2 kohta).
However, since 1 July 2005, the 1996 Convention has been applicable between the French Republic and the Kingdom of Spain, as those two States have ratified it and made declarations pursuant to Article 18(4) of the convention.
Vuoden 1996 yleissopimusta on kuitenkin voitu soveltaa Ranskassa ja Espanjassa 1.7.2005 lähtien, koska nämä molemmat jäsenvaltiot ovat ratifioineet sen ja antaneet tämän yleissopimuksen 18 artiklan 4 kohdan mukaiset julistukset.
18 — From the same perspective, the continued application of preexisting agreements, like the conclusion of new agreements between Member States, is meant to simplify or facilitate further the procedures for surrender of persons who are the subject of European arrest warrants (see the first and second subparagraphs of Article 31(2) of the Framework Decision).
18 – Vastaavasti sen, että olemassa olevia sopimuksia sovelletaan edelleen ja jäsenvaltioiden kesken tehdään uusia sopimuksia, tarkoituksena on yksinkertaistaa ja helpottaa eurooppalaisen pidätysmääräyksen kohteena olevien henkilöiden luovuttamiseen liittyviä menettelyjä (ks. puitepäätöksen 31 artiklan 2 kohdan toinen alakohta).
20 — Article 18(5) of the 1996 Convention.
20 – Vuoden 1996 yleissopimuksen 18 artiklan 5 kohta.
At first sight, a negative answer to the question seems to be required, since the 1996 Convention was not applicable in France on 1 January 2004, the date to which Article 32 of the Framework Decision refers.
Ensi näkemältä vaikuttaa siltä, että tähän kysymykseen on vastattava kieltävästi, koska vuoden 1996 yleissopimusta ei sovellettu Ranskassa puitepäätöksen 32 artiklassa mainittuna päivänä 1.1.2004.
It would thus be the 1957 Convention, not the 1996 Convention, which should be applied in the present case.
Esillä olevaan asiaan siis pitäisi soveltaa vuoden 1996 yleissopimuksen sijasta vuoden 1957 yleissopimusta.
extradition requests from the European arrest warrant procedure does not oblige that State to ‘freeze’ its domestic law at the state in which it applied to such requests before 1 January 2004.
koskevan menettelyn ulkopuolelle, ei kuitenkaan velvoita tätä jäsenvaltiota ”jäädyttämään” valtion sisäistä lainsäädäntöä sille tasolle, jollaisena se sitä sovellettiin tällaisiin pyyntöihin ennen 1.1.2004.
It cannot be maintained that the Member State concerned is limited to choosing between the status quo as at 1 January 2004, on the one hand, and the European arrest warrant procedure, on the other.
Ei voida väittää, että kyseinen jäsenvaltio voi valita ainoastaan yhtäältä 1.1.2004 vallinneen tilanteen ja toisaalta eurooppalaista pidätysmääräystä koskevan menettelyn välillä.
In view of the purpose of the Framework Decision, nothing prevents a Member State from adapting, little by little, the extradition procedure it applies to old cases covered by its statement under Article 32.
Puitepäätöksen tarkoitus huomioiden mikään ei estä sitä, että jäsenvaltio muokkaa vähitellen sitä luovuttamismenettelyä, jota se soveltaa 32 artiklan mukaisessa lausumassa tarkoitettuihin vanhoihin asioihin.
However, such an answer would not take sufficient account of the general scheme and objectives of the Framework Decision.
Tällaisessa vastauksessa ei kuitenkaan otettaisi riittävästi huomioon puitepäätöksen yleistä systematiikkaa eikä tavoitteita.
As explained above, 21the principal aim of the Framework Decision is to contribute to creating an area of freedom, security and justice, which involves improving and accelerating extradition procedures. 22
Kuten edellä on selvitetty, 21 puitepäätöksen ensisijainen tavoite on edistää vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen luomista, mikä käsittää luovuttamista koskevien menettelyjen tehostamisen ja nopeuttamisen. 22