natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By order of 7 April 1998, the Bundesfinanzhof (Federal Finance Court) has referred to the Court for a preliminary ruling a question on the interpretation of the second paragraph of Article 33(1) of Commission Regulation (EEC) No 3665/87 of 27 November 1987 laying down common detailed rules for the application of the system of export refunds on agricultural products, as amended by Commission Regulation (EEC) No 1615/90 of 15 June 1990, in conjunction with the first paragraph of Article 29 of Commission Regulation (EEC) No 2220/85 of 22 July 1985 laying down common detailed rules for the application of the system of securities for agricultural products.
Naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 27 päivänä kesäkuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 805/68, sellaisena kuin se on muutettuna 14.2.1977 annetulla neuvoston asetuksella N:o 425/77, 18 artiklan 1 kohdassa säädetään, että siinä määrin kuin on tarpeen sallia naudanlihatuotteiden vienti näiden tuotteiden maailmanmarkkinanoteerausten tai -hintojen perusteella, voidaan näiden noteerausten tai hintojen ja yhteisön hintojen välinen erotus korvata vientituella.
Article 39 of that regulation sets out the consequences of the rules for returned goods provided for by Council Regulation (EEC) No 754/76 of 25 March 1976 on the customs treatment applicable to goods returned to the customs territory of the Community, and Commission Regulation (EEC) No 2945/76 of 26 November 1976 laying down provisions for the implementation of Regulation No 754/76.
Bundesfinanzhof on esittänyt 7.4.1998 tekemällään päätöksellä ennakkoratkaisukysymyksenmaataloustuotteiden vientitukien järjestelmän soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä 27 päivänä marraskuuta 1987 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 3665/87 33 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan, sellaisena kuin se on muutettuna komission 15.6.1990 antamalla asetuksella N:o 1615/90, luettuna yhdessä maataloustuotteiden vakuusjärjestelmän soveltamista koskevien yhteisten yksityiskohtaisten sääntöjen vahvistamisesta 22 päivänä heinäkuuta 1985 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2220/85 29 artiklan ensimmäisen kohdan kanssa, tulkinnasta.
That question was raised in proceedings between the Hauptzollamt Hamburg-Jonas (hereinafter 'the Hauptzollamt') and LFZ Nordfleisch AG, successor in title to Nordfleisch GmbH ('Nordfleisch'), concerning the payment by Nordfleisch of the additional amount of 20% provided for in the second paragraph of Article 33(1) of Regulation No 3665/87.
Tämä kysymys on esitetty asiassa Hauptzollamt Hamburg-Jonas (jäljempänä Haupt/.ollamt) vastaan LFZ Nordfleisch AG, joka on Nordfleisch GmbH:n oikeudellinen seuraaja (jäljempänä Nordfleisch).
Article 5(1) of Council Regulation (EEC) No 565/80 of 4 March 1980 on the advance payment of export refunds in respect of agricultural products, as amended by Council Regulation (EEC) No 2026/83 of 18 July 1983, provides:
Asia koskee sitä, onko Nordfleisch velvollinen maksamaan asetuksen
187), as amended by Council Regulation (EEC) No 425/77 of 14 February 1977, provides that, to the extent necessary to enable the beef and veal products to be exported on the basis of quotations or prices for those products on the world market, the difference between those quotations or prices and the prices within the Community may be covered by an export refund.
Naudanliha-alan vientitukien myöntämistä koskevat yleiset säännöt ja vientitukien suuruuden vahvistamisperusteet on asetettu neuvoston 28.6.1968 antamassa asetuksessa N:o 885/68, sellaisena kuin se on täydennettynä neuvoston 21.6.1976 antamalla asetuksella N:o 1504/76.
On 1 August 1990 Nordfleisch presented a request for advance payment of the export refund at the refund rate previously determined, in accordance with Article 29(2) of Regulation No 3665/87.
Tämän jälkeen eli 2.8. ja 6.8.1990 välisenä aikana Nordfleisch peruutti tukihakemuksensa, koska sen tarkoituksena oli palauttaa tullivarastointimenettelyyn asetetut tavarat takaisin yhteisön tullialueelle.
is to be levied even where the goods placed in customs warehousing with a view to advance payment of the refund pursuant to Article 5 of Council Regulation (EEC) No 565/80 of 4 March 1980 in conjunction with Articles 25 and 26 of Regulation (EEC) No 3665/87 are not exported - as originally planned — but are put back into free circulation in the Community directly following warehousing and the application for payment (Article 29(2) of Regulation (EEC) No 3665/87) is withdrawn?'
Asetuksen N:o 805/68 15 artiklan ja asetuksen N:o 885/68 5 a artiklan yksityiskohtaiset soveltamissäännöt on vahvistettu maataloustuotteiden tuonti-, vienti- ja ennakkovahvistustodistusten järjestelmän soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä 16 päivänä marraskuuta 1988 annetussa komission asetuksessa (ETY) N:o 3719/88.
Between 2 and 6 August 1990, Nordfleisch withdrew its applications for payment of refunds, since it intended to re-import into the customs area of the Community the goods which had been placed in customs warehousing.
Huolimatta maksuhakemusten peruuttamisesta Hauptzollamt teki 24.8.1990 neljä päätöstä tuen maksamisesta ja se maksoi Nordfleischille yhteensä 237 150,02 Saksan markkaa, mikä vastasi tullivarastointimenettelyn alaisten tavaroiden vientitukea.
It is apparent from Article 6 of Regulation No 565/80 that the benefit of advance payments of the export refund is to be subject to the lodging of a security guaranteeing the reimbursement of an amount equal to the amount paid, plus an additional amount.
Hauptzollamt vaati 6.11.1990 tekemällään päätöksellä ennakkoon maksettua tukea vastaavan summan palauttamista korotettuna asetuksen N:o 3665/87 33 artiklan 1 kohdan mukaisesti 20 prosentilla eli 47 370 Saksan markalla.
The security is intended to ensure that the sum advanced is repaid in full in the case of noncompliance with Community provisions relating to the advance payment system, and also to offset advantages obtained from unwarranted advance payment, which are calculated at a flat rate at the percentage fixed in Article 31(1) of Regulation No 3665/87.
Tämän asetuksen 39 artiklassa määritetään seuraukset, jotka koskevat sitä palautusjärjestelmää, josta säädetään yhteisön tullialueelle palautettavien tavaroiden tullikohtelusta 25 päivänä maaliskuuta 1976 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 754/76 sekä asetuksen (ETY) N:o 754/76 soveltamista koskevien tiettyjen säännösten vahvistamisesta 26 päivänä marraskuuta 1976 annetussa komission asetuksessa (ETY) N:o 2945/76.
The Hauptzollamt dismissed Nordfleisch's objection to the decision to levy the additional sum of 20%.
Nordfleisch vaati päätöstä oikaistavaksi 20 prosentin korotuksen osalta, mutta Hauptzollamt hylkäsi oikaisuvaatimuksen.
In that case, the customs authority is not entitled to call in the security lodged by the exporter but must release it in its entirety.
Nordfleisch nosti tästä päätöksestä Finanzgericht Hamburgissa kanteen, joka sitä vastoin hyväksyttiin.
The action brought by Nordfleisch against that decision before the Finanzgericht Hamburg was successful, however.
Maataloustuotteiden vientituen maksamisesta ennakolta 4 päivänä maaliskuuta 1980 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 565/80, sellaisena kuin se on muutettuna 18.7.1983 annetulla neuvoston asetuksella N:o 2026/83, 5 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
The Hauptzollamt appealed on a point of law against that judgment.
Hauptzollamt haki muutosta tähän tuomioon (Revision).
If, notwithstanding the withdrawal of the application for payment, the national authorities none the less make advance payment of the amount of the refund, that payment taking place after the withdrawal has no bearing on the fate of the security.
"Vientitukea vastaava määrä maksetaan asianomaisen pyynnöstä välittömästi, kun tuotteet tai tavarat on asetettu tullivarastointi- tai vapaa-aluemenettelyyn vietäväksi määrätyn ajan kuluessa."
The Bundesfinanzhof considered that it was necessary to refer the following question to the Court of Justice for a preliminary ruling:
Bundesfinanzhof on katsonut aiheelliseksi esittää yhteisöjen tuomioistuimelle 177 artiklan kolmannen kohdan nojalla seuraavan ennakkoratkaisukysymyksen:
The security cannot be kept in order to penalise noncompliance with the other obligations under the export refund system.
Samalla se jätti asetuksen N:o 3665/87 25 artiklassa tarkoitetun maksuilmoituksen.
Where the customs warehousing scheme has not been duly complied with or where the time-limits laid down by the rules have not been observed, sanctions are laid down elsewhere, in particular pursuant to Articles 39 and 43 of Regulation No 3719/88.
Tulliviranomaiset hyväksyivät hakemukset sekä tarkastivat tavaroiden määrän ja laadun sekä merkitsivät näissä hakemuksissa tarkoitettuihin todistuksiin kyseiset tavaramäärät ja vahvistivat näin sovellettavan tuen määrän.
'Is the second paragraph of Article 33(1) of Commission Regulation (EEC) No 3665/87 of 27 November 1997 in conjunction with the first paragraph of Article 29 of Commission Regulation (EEC) No 2220/85 of 22 July 1985 to be interpreted as meaning that the additional amount of 20% of the export refund concerned
"Onko komission 27.11.1987 antaman asetuksen N:o 3665/87 33 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa luettuna yhdessä komission 22.7.1985 antaman asetuksen N:o 2220/85 29 artiklan ensimmäisen kohdan kanssa tulkittava siten, että kyseeseen tulevan vientituen 20 prosentin suuruinen korotus on perittävä myös silloin, kun neuvoston 4.3.1980 antaman asetuksen N:o 565/80 5 artiklan sekä asetuksen N:o 3665/87 25 ja 26 artiklan mukaisesti vientitukeen oikeuttavaan tullivarastointimenettelyyn asetettuja tuenalaisia tavaroita ei - kuten alun perin oli tarkoitus viedäkään, vaan ne palautetaan tämän varastoinnin jälkeen vapaaseen liikkeeseen yhteisössä samalla kun maksuhakemus (asetuksen N:o 3665/87 29 artiklan 2 kohta) peruutetaan?"
The Court ruled:
ratkaissut hakemusta.
'The second paragraph of Article 33(1) of Commission Regulation (EEC) No 3665/87 of 27 November 1987 laying down common detailed rules for the application of the system of export refunds on agricultural products, as amended by Commission Regulation (EEC) No 1615/90 of 15 June 1990, in conjunction with the first paragraph of Article 29 of Commission Regulation (EEC) No 2220/85 of 22 July 1985 laying down common detailed rules for the application for the system of securities for agricultural products, is not applicable where an exporter, after submitting to the competent national authorities an application for advance payment of the export refund for goods placed under the customs warehousing scheme, in accordance with Article 29(2) of Regulation No 3665/87, withdraws his application in order to reintroduce those goods into the customs territory of the Community, but nevertheless receives the advance payment of the export refund originally applied for.
Jos maksuhakemuksen peruuttamisesta huolimatta kansalliset viranomaiset kmtenkin maksavat ennakollisesti tuen määrän, tällä maksulla kyseisen peruutuksen jälkeen tapahtuneena ei ole vaikutusta siihen, miten vakuuden suhteen on meneteltävä.
In those circumstances, the security provided for in Article 31(1) of Regulation No 3665/87 must be released and only the amount paid by way of advance payment of the export refund must be reimbursed by the exporter in accordance with the national provisions applicable to repayment of sums unduly paid.'
Tämän vakuuden tarkoitus on varmistaa yhtäältä se, että ennakkoon maksettu määrä palautetaan täysimääräisesti, jos yhteisön oikeuden ennakkomaksua koskevan järjestelmän säännöksiä ei noudateta, ja toisaalta se, että kompensoidaan ne perusteettomasta ennakon maksamisesta saadut edut, jotka katsotaan vakiosuuruisiksi asetuksen N:o 3665/87 31 artiklan 1 kohdassa vahvistettua prosenttiosuutta soveltaen.
Advocate General A La Pergola delivered his Opinion at the sitting of the First Chamber on 11 November 1999.
Koska yhteisön oikeudessa ei ole säännöksiä, jotka peruutuksen kieltäisivät, viejä voi peruuttaa ennakollista tukea koskevan maksuhakemuksensa niin kauan kuin tulliviranomainen ei vielä ole
Case C-246/98 Berendse-Koenen M. G. en Berendse H. D. Maatschap Free movement of goods
Yhteisöjen tuomioistuin on ratkaissut esitetyn kysymyksen seuraavasti:
Preliminary ruling (Directive 83/189/EEC — Prohibition on growth promoters — Measures having equivalent effect) (Third Chamber)
Tällaisissa olosuhteissa asetuksen N:o 3665/87 31 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu vakuus on vapautettava ja viejän on, soveltaen kansallisia perusteettoman edun palautusta koskevia säännöksiä, palautettava ainoastaan ennakollisena vientitukena maksettu määrä.
By order of 2 April 1998, the Arrondissementsrechtbank te Arnhem (District Court, Arnhem) referred to the Court for a preliminary ruling two questions on the interpretation of Council Directive 83/189/EEC of 28 March 1983 laying down a procedure for the provision of information in the field of technical standards and regulations, as amended
Julkisasiamies A. La Pergola on esittänyt ratkaisuehdotuksensa ensimmäisen jaoston istunnossa 11 päivänä marraskuuta 1999.
The directive thus pursues a twofold objective, which is both to ensure the protection of human health and to facilitate the free movement of goods.
Yleinen syyttäjä on tämän vuoksi vaatinut vastaajalle rangaistusta asetuksen rikkomisesta.
Article 3(1) of the Verordening provides: 'It is prohibited to keep or to have in stock, to buy or to sell fattening cattle to which sympathicomimetic substances referred to therein have been administered contrary to Article 2.'
Arrondissementsrechtbank te Arnhem päätti tämän vuoksi lykätä asian käsittelyä ja pyytää yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:
In issuing the prohibition on administering clenbuterol to fattening cattle over 14 weeks old and holding, having in stock, buying or selling fattening cattle over 14 weeks old to which that substance has been administered, the Netherlands authorities discharged their obligations under Directive 86/469.
Arrondissementsrechtbank te Arnhem on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle 2.4.1998 tekemällään päätöksellä kaksi ennakkoratkaisukysymystä teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 28 päivänä maaliskuuta 1983 annetun neuvoston direktiivin 83/189/ETY, sellaisena kuin kyseinen direktiivi on muutettuna 22.3.1988 annetulla neuvoston direktiivillä 88/182/ΕΤΎ (jäljempänä direktiivi 83/189), sekä EY:n perustamissopimuksen 30 ja 36 artiklan (joista on muutettuina tullut EY 28 ja EY 30 artikla) tulkinnasta.
The presence of Clenbuterol was recorded in urine samples taken from cattle on the farm of the defendants in the main proceedings. The Public Prosecutor thereupon brought criminal proceedings against them for breach of the Verordening.
Sisältääkö vuoden 1991 Verordening Stoffen met sympathico mimetische werking (PVV) ja erityisesti sen 2 ja 3 § sellaisia teknisiä määräyksiä, joista direktiivin 83/189/ETY 8 artiklan mukaan, sellaisena kuin kyseinen direktiivi oli mainitun asetuksen tullessa voimaan, olisi ollut ilmoitettava komissiolle?
The Arrondissementsrechtbank te Arnhem therefore decided to stay proceedings and refer the following questions to the Court of Justice for a preliminary ruling:
Kysymykset on esitetty rikosasiassa, jossa vastaajana on Berendse-Koenen M. G. en Berendse H. D. Maatschap ja jossa vastaajaa syytetään sellaisten nautaeläinten pitämisestä, joille on annettu klenbuterolia sisältäviä sympaattista hermostoa kiihottavia aineita.
A national rule such as that laid down by Article 3(1) of the Verordening, read in conjunction with Article 2 thereof, does not therefore constitute a unilateral measure designed to protect individual interests of the Member State which enacted it, but is adopted in order to comply with a directive of the Council in the general interest of the Community.
Sisältääkö vuoden 1991 Verordening stoffen met sympathico mimetische werking (PVV) ja erityisesti sen 2 ja 3 § säännöksiä, jotka rajoittavat EY:n perustamissopimuksen 30 artiklassa tarkoitetulla tavalla tavaroiden vapaata liikkuvuutta?"
Does the Verordening Stoffen met sympathico mimetische werking (PW) 1991 and, more particularly, Articles 2 and 3 thereof, contain technical regulations which, pursuant to Article 8 of Directive 83/189/EEC, as it stood at the time when the Verordening came into force, should have been notified to the Commission beforehand?
Asetuksen 2 §:ssä säädetään, että "yli neljäntoista viikon ikäisille lihantuotantoon tarkoitetuille nautaeläimille ei saa antaa klenbuterolia sisältäviä sympaattista hermostoa kiihottavia eläinlääkkeitä, eikä näiden eläinlääkkeiden antamiseen edellä tarkoitetuille nautaeläimille saa myöntää lupaa".
That being so, a rule such as that at issue in the main proceedings, whereby a Member State discharges its obligations under Directive 86/469, cannot be characterised as a measure having equivalent effect to a quantitative restriction on imports within the meaning of Article 30 of the Treaty.
Asetuksen 3 §:n 1 momentissa säädetään, että "on kiellettyä pitää, varastoida, ostaa tai myydä lihantuotantoon tarkoitettuja nautaeläimiä, joille on annettu 2 §:n vastaisesti siinä tarkoitettuja sympaattista hermostoa kiihottavia aineita".
The Court ruled:
Direktiivillä on
'Article 30 of the EC Treaty (now Article 28 EC) does not preclude a national rule such as that laid down by Article 3(1) of the Verordening Stoffen met sympathico mimetische werking (PW) 1991, read in conjunction with Article 2 thereof.'
Sellainen kansallinen säännös, joka sisältyy Verordening Stoffen met sympathico mimetische werking (PW) 1991 -nimisen asetuksen 3 §:n 1 momenttiin, luettuna yhdessä saman asetuksen 2 §:n kanssa, ei ole ristiriidassa EY:n peruMamissopimuksen 30 artiklan (josta on tullut EY 28 artikla) kanssa.
Advocate General P. Léger delivered his Opinion at the sitting of the Third Chamber on 13 January 2000.
Julkisasiamies P. Léger on esittänyt ratkaisuehdotuksensa kolmannen jaoston istunnossa 13 päivänä tammikuuta 2000.
Case C-208/98 Berliner Kindl Brauerei AG ν Andreas Siepert Approximation of laws
Asia C-208/98 Berliner Kindl Brauerei AG v. Andreas Siepert Lainsäädännön lähentäminen
23 March 2000
23 päivänä maaliskuuta 2000
By order of 27 April 1998, the Landgericht (Regional Court), Potsdam, referred to the Court for a preliminary ruling a question on the interpretation of Council Directive 87/102/EEC of 22 December 1986 for the approximation of the laws, regulations and administrative provisions of the Member States concerning consumer credit (hereinafter 'the Directive').
Ennakkoratkaisu Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen -- Kulutusluotto — Direktiivi 87/102/ETY -Soveltamisala Takaussopimus Soveltamisalan ulkopuolelle jääminen (viides jaosto)
On Mr Siepert's application to have that judgment set aside, the Landegericht Potsdam decided to stay proceedings and to refer a question to the Court of Justice for a preliminary ruling.
Kansallinen tuomioistuin haluaa kysyä ennen kaikkea sitä, onko direktiiviä tulkittava siten, että sen soveltamisalaan kuuluu luoton takaisinmaksun vakuudeksi tehty takaussopimus silloin, kun takaaja ja luotonsaaja eivät ole toimineet elinkeino- ja ammattitoimintansa yhteydessä.
Thus, the fact that the Directive both refers to guarantees when listing the terms regarded as essential to a credit agreement from the point of view of the borrower and is silent as to the legal implications of guarantees or other forms of surety shows that, in contemplating guarantees for the repayment of credit solely in terms of consumer protection, the Directive intentionally excluded agreements to act as guarantor from its scope.
Landgericht Potsdam on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle 27.4.1998 tekemällään päätöksellä ennakkoratkaisukysymyksen kulutusluottoja koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 22 päivänä joulukuuta 1986 annetun neuvoston direktiivin 87/102/ETY (jäljempänä direktiivi) tulkinnasta.
By that question, the national court is essentially asking whether, on a proper construction of the Directive, it covers a contract of guarantee for repayment of credit where neither the guarantor nor the borrower was acting in the course of his trade or profession.
Tämä kysymys on esitetty Berliner Kindl Brauerei AG:n (jäljempänä panimo) ja Siepertin välisessä riita-asiassa, joka koskee Siepertin panimon hyväksi tekemän takaussopimuksen täytäntöönpanoa.
Under Article l(2)(c) of the Directive, the only agreements covered are those whereby 'a creditor grants or promises to grant to a consumer a credit in the form of a deferred payment, a loan or other similar financial accommodation'.
Direktiivin soveltamisalaan kuuluvat sen 1 artiklan 2 kohdan c alakohdan mukaan ainoastaan luottosopimukset, joilla tarkoitetaan sopimuksia, "[joiden] mukaan luotonantaja myöntää tai lupaa myöntää kuluttajalle luottoa maksun lykkäyksen, lainan tai muun sellaisen taloudellisen järjestelyn muodossa".
It is common ground that a contract of guarantee is not a credit agreement within the meaning of Article l(2)(c).
On selvää, että takaussopimus ei ole tässä säännöksessä tarkoitettu sopimus.
As regards the aims of the Directive, it is clear from the recitals in the preamble thereto that it was adopted with the dual aim of ensuring both the creation of a common consumer credit market (recitals 3 to 5) and the protection of consumers who avail themselves of such credit (recitals 6, 7 and 9).
Direktiivin tavoitteiden osalta on todettava, että sen perustelukappaleista käy ilmi, että direktiivin antamisella on ollut kaksi tavoitetta, joita ovat toisaalta kulutusluottoja koskevien yhteismarkkinoiden luominen (kolmas, neljäs ja viides perustelukappale) ja toisaalta tällaisia luottoja ottavien kuluttajien suojaaminen (kuudes, seitsemäs ja yhdeksäs perustelukappale).
By virtue of its scheme and aims, therefore, the Directive is to be distinguished from Council Directive 85/577/EEC of 20 December 1985 to protect the consumer in respect of contracts negotiated away from business premises (OJ 1985 L 372, p. 31).
Direktiivi on saatettu Saksassa osaksi kansallista oikeusjärjestystä 17.12.1990 annetulla Verbraucherkreditgesetzillä (kulutusluottolaki; jäljempänä VerbrKrG), jossa sen soveltamisala ulotetaan direktiivin 15 artiklan nojalla lain 1 §:n ja 3 §:n 1 momentin 2 kohdan mukaisesti luonnollisille henkilölle myönnettyihin luottoihin mukaan lukien elinkeinotoiminnan ja itsenäisen ammatinharjoittamisen aloittamiseen myönnettävät luotot edellyttäen, että viimeksi mainitussa tapauksessa luoton määrä ei ylitä 100 000:ta Saksan markkaa (DEM).
The sole restriction which the latter directive places on the types of contract falling within its scope ratione materiae is that they must concern the supply of goods or services, provided that the purposes pursued by the consumers can be regarded as outside their trade or profession.
Siepert antoi panimolle 90 000 DEM:n suuruisen takauksen sellaisen lainan takaisinmaksamiseen, jonka panimo oli myöntänyt eräälle kolmannelle henkilölle ravintolan perustamista varten.
It seeks to protect such consumers by conferring upon them a general right to terminate a contract which has been entered into, not on the initiative of the customer but of the trader, when the customer may not have been able to appreciate all the implications.
Sitoumuksella ei ollut yhteyttä sen antajan elinkeino- ja ammattitoiminnan kanssa.
It was specifically on the basis of the aim of that directive that the Court held that a contract for the benefit of a third party — more specifically, a contract of guarantee concluded in consequence of a 'doorstep sale' — cannot be excluded a priori from its scope.
Landgericht korosti lisäksi, että Siepertille ei ollut VerbrKrG:n 7 §:n mukaisesti ilmoitettu tämän peruuttamisoikeudesta vaan että Siepert oli ilmoittanut panimolle kesäkuussa 1994 pidetyn neuvottelun aikana peruuttavansa takausta koskevan ilmoituksensa.
Advocate General P. Léger delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 28 October 1999.
Siepertin haettua takaisinsaantia Landgericht Potsdam päätti lykätä asian käsittelyä ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle ennakkoratkaisukysymyksen