natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Question 2 correspond to the television receivers referred to in CN tariff heading 8528, which, as is clear from the wording of the subheadings of that heading, receive signals designed to be viewed on a screen even though they do not necessarily have a screen.
Toinen kysymys jotka tämän nimikkeen alanimikkeiden nimiketekstistäilmenevällä tavalla ottavat vastaan signaaleja, jotka on tarkoitettu muunnettavaksi kuvaksi kuvaputkelle, ja näin myös vaikka niissä ei välttämättä ole kuvaputkea.
In the light of the answer to Question 1, there is no need to answer Question 2.
Tästä seuraa, että laitteet, joista kansallisessa tuomioistuimessa on kysymys, on luokiteltava
It follows that the devices at issue in the main
Ensimmäiseen kysymykseen annettu vastaus huomioon ottaen toiseen kysymykseen ei ole syytä vastata.
'The Combined Nomenclature of the Common Customs Tariff as set out in Annex I to Council Regulation (EEC) No 2658/87 of 23 July 1987 on the tariff and statistical nomenclature and on the Common Customs Tariff, as amended by the Annexes to Commission Regulation (EEC) No 2886/89 of 2 August 1989, Commission Regulation (EEC) No 2472/90 of 31 July 1990 and Commission Regulation (EEC) No 2587/91 of 2 6 July 1991, must be interpreted as meaning that between 1990 and 1992 satellite television receivers were to be classified under tariff heading 8528.'
Yhteisen tullitariffin yhdistettyä nimikkeistöä, joka on tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23 päivänä heinäkuuta 1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteessä I, sellaisena kuin se on muutettuna 2.8.1989 annetun komission asetuksenN.o 2886/89 liitteellä, 31.7.1990annetun komission asetuksen N:o 2472/90 liitteellä ja 26.7.1991 annetun komission asetuksen N:o 2587/91 liitteellä, on tulkittava siten, että satelliittivastaanottimet kuultavat vuosina 1990-1992 tariffinimikkeeseen 8528.
Advocate General F.G. Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Second Chamber on 9 November 2000.
Julkisasiamies F.G. Jacobs on esittänyt ratkaisuehdotuksensa toisen jaoston istunnossa 9 päivänä marraskuuta 2000.
Case C-100/00 Commission of the European Communities ν Italian Republic Approximation of laws
Asia C-100/00
5 April 2001
5 päivänä huhtikuuta 2001
(Failure by a Member State to fulfil its obligations — Undisputed failure — Directive 73123/EEC — Electric water heaters — Conditions not prescribed by the directive) (Second Chamber)
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen, jota ei ole kiistetty - Direktiivi 73/23/ETY- Sähköllä toimiva kuumavedenvaraaja — Vaatimus, josta ei säädetä direktiivissä (toinen jaosto)
By application lodged at the Court Registry on 16 March 2000, the Commission of the European
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut kanteen, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 16.3.2000 ja jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että Italian tasavalta ei ole noudattanut yhteisön oikeuden mukaisia velvoitteitaan, koska se on asettanut sähköllä toimiville kuumavedenvaraajille sellaisia turvallisuusvaatimuksia, joista ei säädetä
water heaters manufactured in compliance with harmonised standard EN 60335-2-21 must be regarded as complying with the conditions prescribed by the directive.
19.2.1973 annetussa neuvoston direktiivissä 73/23/ETY, ja koska se ei näin ollen ole hyväksynyt olettamaa siitä, että standardin EN 60335-2-21 mukaisesti valmistetut tuotteet ovat vaatimustenmukaisia.
The abovementioned standard provides in particular that water heaters must contain a device which cuts off the electricity supply when the water temperature reaches 130°C.
Edellä mainitussa standardissa määrätään erityisesti, että kuumavedenvaraajissa on oltava laitteisto, joka katkaisee virransyötön veden lämpötilan noustessa 130 °C:een.
Communities brought an action for a declaration that, by subjecting electric storage water heaters to safety conditions not prescribed by Council Directive 73/23/EEC of 19 February 1973, and thus not recognising the presumption of compliance with the safety conditions of products manufactured in accordance with standard EN 60335-2-21, the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under Community law.
Kuumavedenvaraajat kuuluvat direktiivin 73/23/ETY soveltamisalaan. Direktiivin 3 artiklassa säädetään, että jäsenvaltioiden on huolehdittava, ettei turvallisuussyistä muodosteta sähkölaitteelle vapaan liikkuvuuden estettä yhteisössä, jos se on direktiivin 2 artiklassa tarkoitettujen turvallisuustavoitteiden mukainen.
However, Italian law provides that the thermostatic device with which water heaters must be fitted in accordance with the standard must be set so as not to allow the temperature to exceed 100°C.
Italian lainsäädännössä säädetään sitä vastoin, että lämpöanturi, jolla kuumavedenvaraaja on standardin tarkoittamassa mielessä varustettava, on tehtävä sellaiseksi, ettei lämpötila voi nousta yli 100 °C:n.
Article 3 provides that the Member States are to take all appropriate measures to ensure that the free movement of electrical equipment is not impeded for reasons of safety.
Direktiivin 73/23/ETY 5 artiklasta seuraa, että yhdenmukaistetun standardin EN 60335-2-21 mukaisesti valmistettuja sähköllä toimivia
The Italian Republic no longer contests the infringement and states that it will make sure to put an end to it.
Italian tasavalta ei kiistä enää jättäneensä noudattamatta velvoitteitaan ja toteaa huolehtivansa siitä, että asia korjataan.
According to Article 5 of Directive 73/23, electric
Yhteisöjen tuomioistuin on antanut seuraavan tuomiolauselman:
Declares that, by subjecting electric storage water heaters to safety conditions not prescribed by Council Directive 73/23/EEC of 19 February 1973 on the harmonisation of the laws of Member States relating to electrical equipment designed for use within certain voltage limits, and thus not recognising the presumption of compliance with the safety conditions of products manufactured in accordance with standard EN 60335-2-21, the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under that directive;
Italian tasavalta ei ole noudattanut tietyllä jännitealueella toimivia sähkölaitteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 19 päivänä helmikuuta 1973 annetun neuvoston direktiivin 73/23/ETY mukaisia velvoitteitaan, koska se on asettanut sähköuä toimiville kuumavedenvaraajille sellaisia turvallisuusvaatimuksia, joista ei säädetä kyseisessä direktiivissä, ja koska se ei näin ollen ole hyväksynyt olettamaa siitä, että standardin EN 60335-2-21 mukaisesti valmistetut tuotteet ovat vaatimustenmukaisia.
Advocate General F.G. Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Second Chamber on 18 January 2001.
Julkisasiamies F.G. Jacobs on esittänyt ratkaisuehdotuksensa toisen jaoston istunnossa 18 päivänä tammikuuta 2001.
Ί) declare that the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under Community law by subjecting storage water heaters to safety conditions not prescribed by Council Directive 73/23/EEC of 19 February 1973 on the harmonisation of the laws of Member States relating to electrical equipment designed for use within certain voltage limits, and thus not recognising the presumption of compliance with safety conditions of products manufactured in accordance with standard EN 60335-2-21;
1) toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut yhteisön oikeuden mukaisia velvoitteitaan, koska se on asettanut kuumavesisäiliöille sellaisia turvallisuusvaatimuksia, joista ei säädetä tietyllä jännitealueella toimivia sähkölaitteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 19 päivänä helmikuuta 1973 annetussa neuvoston direktiivissä 73/23/ETY, ja koska se ei näin ollen ole hyväksynyt olettamaa siitä, että standardin EN 60335-2-21 mukaisesti valmistetut tuotteet ovat vaatimustenmukaisia,
2) order Italy to pay the costs.'
2) velvoittaa Italian korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Case C-494/99 Commission of the European Communities ν Hellenic Republic Transport
Asia C-494/99 Euroopan yhteisöjen komissio ν. Helleenien tasavalta Liikenne
5 April 2001
5 päivänä huhtikuuta 2001 jättäminen
Failure to transpose Directive
Direktiivin 94/56/EY täytäntöönpanon
(Failure by a Member State to fulfil its obligations (Third Chamber) than 21 November 1996, and immediately to inform the Commission thereof.
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta laiminlyönti (kolmas jaosto) asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 21.11.1996 ja että niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
On 30 November 1998, the Greek authorities responded to the reasoned opinion and informed the Commission that, although the fundamental principles of the Directive had already been adopted and implemented, the Ministry of Transport and Telecommunications was preparing a new Presidential Decree for the purpose of transposing the Directive in full.
Kreikan viranomaiset vastasivat 30.11.1998 perusteltuun lausuntoon ja ilmoittivat komissiolle, että vaikka direktiivin perustavanlaatuiset periaatteet oli jo toteutettuja täytäntöönpantu, liikenneministeriö valmisteli uutta presidentin asetusta, jotta direktiivi täytäntöönpantaisiin kaikilta osin.
By application lodged at the Court Registry on 21 December 1999, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by failing to adopt and, in the alternative, to notify to the Commission, within the prescribed period, the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply in full with Council Directive 94/56/EC of 21 November 1994, the Hellenic Republic has failed to fulfil its obligations under the EC Treaty and under that directive.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut kanteen, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 21.12.1999 ja jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että Kreikan valtio ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen ja 21.11.1994 annetun neuvoston direktiivin 94/56/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja toissijaisesti koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä säädetyssä määräajassa komissiolle.
In the present case, since the Directive was not transposed within the period prescribed by it, the action brought by the Commission must be considered well founded.
Koska tässä asiassa kyseessä olevaa direktiiviä ei ole täytäntöönpantu siinä säädetyssä määräajassa, komission nostamaa kannetta on pidettävä perusteltuna.
Under Article 12(1) of the Directive, Member States were required to bring into force the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with the Directive not later
Tämän direktiivin 12 artiklan 1 kohdassa säädetään, että jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait,
Declares that, by failing to adopt within the prescribed period the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply in full with Council Directive 94/56/EC of 21 November 1994 establishing the fundamental principles governing the investigation of civil aviation accidents and incidents, the Hellenic Republic has failed to fulfd its obligations under that directive;
Helleenien tasavalta ei ole noudattanut siviili-ilmailun onnettomuuksien ja vaaratilanteiden tutkinnan perusperiaatteista 21 päivänä marraskuuta 1994 annetun direktiivin 94/56/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.
Orders the Hellenic Republic to pay the costs.*
Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Advocate General F.G. Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Third Chamber on 22 February 2001.
Julkisasiamies F.G. Jacobs on esittänyt ratkaisuehdotuksensa kolmannen jaoston istunnossa 22 päivänä helmikuuta 2001.
establishing the fundamental principles governing the investigation of civil aviation accidents and incidents, the Hellenic Republic has failed to fulfil its obligations under the Treaty and the directive;
1) toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut perustamissopimuksen ja siviili-ilmailun onnettomuuksien ja vaaratilanteiden tutkinnan perusperiaatteista 21 päivänä marraskuuta 1994 annetun neuvoston direktiivin 94/56/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole säädetyssä määräajassa antanut tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia tai hallinnollisia määräyksiä;
2) order the Hellenic Republic to pay the costs.'
2) velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Case C-123/00 Christina Bellamy ν English Shop Wholesale SA Free movement of goods
Asia C-123/00 Christina Bellamy v. English Shop Wholesale SA Tavaroiden vapaa liikkuvuus
5 April 2001 restriction
5 päivänä huhtikuuta 2001
given the impression that the branded product possessed particular qualities when in fact all similar foodstuffs display the same qualities, having in the present case stated that the milk contained no additives or preservatives;
ESW:n toimitusjohtaja Bellamy tuomittiin 9.12.1998 annetulla yksipuolisella tuomiolla rangaistukseen muun muassa siitä, että hän on vuosien 1980 ja 1985 päätösten vastaisesti
Those questions were raised in criminal proceedings brought against Mrs Bellamy who is alleged to have contravened national rules relating, first, to the sale of foodstuffs and, second, to the advertising thereof.
Tribunal de première instance de Bruxelles on esittänyt 28.3.2000 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 31.3.2000, EY 234 artiklan nojalla kolme ennakkoratkaisukysymystä EY 28 ja EY 30 artiklan tulkinnasta.
English Shop Wholesale SA ('ESW), established in Anderlecht, Belgium, imports foodstuffs from Great Britain for retail sale in Belgium where its clientele consists of European civil servants.
Nämä kysymykset on esitetty rikosoikeudenkäynnissä, jossa vastaajana on Bellamy, jota syytetään elintarvikkeiden myyntiä ja mainontaa koskevien kansallisten säännösten rikkomisesta.
Since Mrs Bellamy has applied to have the judgment in default set aside and has contended that the provisions of national law on the basis of which she was charged are contrary to Article 28 EC, the Tribunal de Première Instance de Bruxelles has decided to stay proceedings and to refer a number of questions to the Court of Justice for a preliminary ruling.
Pääasian oikeudenkäynti antanut markkinoinnissa sellaisen kuvan, että tietyllä merkkituotteella on erityisiä ominaisuuksia, vaikka kaikilla sen kanssa samankaltaisilla elintarvikkeilla on nämä samat ominaisuudet, eli tässä tapauksessa esittänyt, että maidossa ei ollut lisä- eikä säilöntäaineita ei ole elintarvikemainonnassaan esittänyt helposti havaittavalla tavalla elintarvikkeen myyntinimitystä ja "tällä tavalla on johtanut kuluttajia harhaan elintarvikkeen luonteen suhteen eli on tässä tapauksessa käyttänyt
A judgment in default was delivered by the Tribunal de première instance de Bruxelles on 9 December 1998 against Mrs Bellamy, the director of ESW, in particular, for having, in contravention of the 1980 and 1985 Decrees:
English Shop Wholesale SA -niminen yhtiö (jäljempänä ESW), jonka kotipaikka on Anderlecht (Belgia), tuo Isosta-Britanniasta elintarvikkeita, jotka se myy vähittäiskaupassa Belgiassa lähinnä Euroopan yhteisöjen virkamiehistä koostuvalle asiakaskunnalle.
The first question
Ennakkoratkaisukysymykset
Directive 79/112 seeks to approximate the laws of the Member States on labelling and presentation of foodstuffs for sale to the ultimate consumer.
Direktiivillä 79/112/ETY on nimittäin tarkoitus lähentää kuluttajalle myytäväksi tarkoitettujen elintarvikkeiden merkintöjä ja esillepanoa koskevia jäsenvaltioiden säännöksiä.
By its first question, the national court is essentially asking whether Article 28 EC precludes the application of a national rule such as that laid down in Article 3(2) of the 1985 Decree and, if so, whether such a rule may be justified under Article 30 EC.
Ensimmäisellä kysymyksellään kansallinen tuomioistuin haluaa tietää, onko EY 28 artikla esteenä vuoden 1985 päätöksen 3 §:n 2 momentin kaltaiselle kansalliselle säännökselle ja voiko tällainen säännös olla EY 30 artiklan nojalla perusteltu.
As the Commission has pointed out, a national legislative provision which correctly transposes a Community rule harmonising the national rules on consumer protection against misleading practices by means of specifically-defined measures does not constitute an obstacle to free movement contrary to Article 28 EC.
Kuten komissio on todennut, EY 28 artiklan vastaisena vapaan liikkuvuuden esteenä ei voida pitää kansallista säännöstä, jolla pannaan asianmukaisesti täytäntöön sellaisia kansallisia sääntelyjä yhdenmukaistava yhteisön oikeussääntö, joilla pyritään suojelemaan kuluttajaa konkreettisesti määritellyltä harhaanjohtamiselta.
It must be observed that, in the context of proceedings concerning the application of the same national rule to bread lawfully manufactured in another Member State, the Rechtbank van eerste aanleg te Gent (Court of First Instance, Ghent), Belgium, referred a question to the Court for a preliminary ruling on the interpretation of Articles 30 and 36 of the EC Treaty.
On syytä muistuttaa, että Rechtbank van eerste aanleg te Gent (Belgia) esitti oikeudenkäynnissä, joka koski nyt kyseessä olevan lainsäädännön soveltamista toisessa jäsenvaltiossa laillisesti valmistettuun leipään, yhteisöjen tuomioistuimelle ennakkoratkaisupyynnön EY:n perustamissopimuksen 30 ja 36 artiklan tulkinnasta.
In its judgment in Case C-17/93 Van der Veldt the Court has, therefore, already considered whether those articles preclude a national rule such as that in point in the main proceedings.
Asiassa C-17/93, Van der Veldt, 14.7.1994 antamassaan tuomiossa yhteisöjen tuomioistuin tutki siis jo, ovatko nämä artiklat esteenä nyt kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle.
By the second part of its third question the national court is essentially asking whether Article 28 EC precludes a national rule, such as Article 5 of the 1980 Decree, which imposes an obligation to use in all advertising material such a description of a foodstuff as may be provided by law or regulation, where the omission of that description might mislead the consumer and, should that be the case, whether such a rule may be justified under Article 30 EC.
Koska asian käsittelyssä ei ole esitetty mitään, mikä asettaisi kyseenalaiseksi yhteisöjen tuomioistuimen edellä mainitussa asiassa Van der Veldt antaman vastauksen, on nyt ainoastaan toistettava, mitä kyseisessä asiassa lausuttiin.
Since no arguments have been advanced in the present case which are capable of casting doubt on the answer given by the Court in the judgment in Van der Veldt, a ruling must be given in the same terms.
Kolmannen kysymyksensä toisella osalla kansallinen tuomioistuin haluaa tietää, onko EY 28 artikla esteenä vuoden 1980 päätöksen 5 §:n kaltaiselle kansalliselle säännökselle, jonka mukaan kaikessa elintarvikemainonnassa on käytettävä helposti havaittavalla tavalla elintarvikkeen myyntinimitystä, josta on mahdollisesti säädetty laissa tai sitä alemman asteisissa säädöksissä, mikäli tämän nimityksen mainitsematta jättäminen on omiaan johtamaan kuluttajaa harhaan, ja edelleen se kysyy, voiko tällainen säännös olla EY 30 artiklan nojalla perusteltu.
In that regard, it must be borne in mind that in order for the Court, where it has been asked for a preliminary ruling, to provide an interpretation of Community law which will be of use to the national court, the order for reference must contain information on the factual context in which the disputed national rule has been or is to be applied.
Kun otetaan huomioon ensimmäiseen kysymykseen annettu vastaus ja se, että kansallinen tuomioistuin ei ole esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle selvennystä siltä osin, miten tämä toinen kysymys eroaa ensimmäisestä, toiseen kysymykseen ei ole syytä vastata.
In light of the answer to the first question and in view of the fact that the national court has not provided the Court with any explanation as to how this question may be distinguished from the first one, there is no need to give a ruling on the second question.
Tältä osin on syytä muistuttaa, että jotta yhteisöjen tuomioistuin voisi ennakkoratkaisupyynnön perusteella tulkita yhteisön oikeutta siten, että tulkinta olisi kansalliselle tuomioistuimelle hyödyllinen, ennakkoratkaisupyynnössä on oltava tiedot niistä tosiseikoista, joihin riidanalaista kansallista oikeussääntöä on sovellettu tai olisi sovellettava.
In those circumstances, the Court considers that it is not in a position to give a useful answer to the second part of the third question.
Kolmannen kysymyksen ensimmäisellä osalla kansallinen tuomioistuin haluaa tietää, onko
It should also be observed, that as regards the area governed by the national rule at issue in the main proceedings, the Community legislature has enacted a directive harmonising the laws of the
Nyt esillä olevassa asiassa kansallinen tuomioistuin on ainoastaan todennut, että kyseistä kansallista säännöstä on sovellettu
A rule of a Member State prohibiting the marketing of bread and other bakery produ cts whose salt content by reference to the dry matter exceeds the maximum permitted level of 2%, when applied to products which have been lawfully manufactured and marketed in another Member State, constitutes a measure having equivalent effect to a quantitative restriction within the meaning of Article 28 EC.
EY 28 artiklassa tarkoitettuna määrällistä rajoitusta vaikutukseltaan vastaavana toimenpiteenä on pidettävä sitä, että toisessa jäsenvaltiossa laillisesti valmistettuun ja kaupan pidettyyn leipään sovelletaan jäsenvaltion lainsäädäntöä, jossa kielletään pitämästä kaupan leipää ja muita leipomotuotteita, joiden suolapitoisuus kuiva-aineen perusteella laskettuna ylittää kahden prosentin enimmäisrajan.
Such a rule is likely to hinder trade between Member States and cannot be regarded as justified under Article 30 EC on the ground of protecting public health.
Tällainen lainsäädäntö on omiaan rajoittamaan jäsenvaltioiden välistä kauppaa, eikä sitä voida pitää EY 30 artiklassa tarkoitetulta tavalla perusteltuna kansanterveyden suojelemiseksi.
Article 28 EC does not preclude a national rule which prohibits giving the impression that the branded product possesses particular qualities when in fact aü similar foodstuff s display the same qualities'
EY 28 artikla ei ole esteenä sellaiselle kansalliselle säännökselle, jonka mukaan merkkituotteella ei saa esittää olevan erityisiä ominaisuuksia, jos kaikilta sen kanssa samankaltaisilla elintarvikkeilla on nämä samat ominaisuudet.
Advocate General P. Ruiz-Jarabo Colomer delivered his Opinion at the sitting of the Third Chamber on 16 January 2001.
Julkisasiamies D. Ruiz-Jarabo Colomer on esittänyt ratkaisuehdotuksensa kolmannen jaoston istunnossa 16 päivänä tammikuuta 2001.
He proposed that that the Court should reply as follows:
Julkisasiamies ehdottaa, että yhteisöjen tuomioistuin vastaa esitettyihin kysymyksiin seuraavasti:
Article 28 EC precludes the application of a Member State's legislation which prohibits the marketing in its territory of bread and other bakery products whose salt content, calculated by reference to the dry matter, exceeds 2%, where those products have been lawfully manufactured and marketed in another Member State and where that legislation cannot be regarded as justified under Article 30 EC on the ground of the protection of public health.
EY 28 artikla on esteenä sellaisen kansallisen lainsäädännön soveltamiselle, jossa kielletään pitämästä kyseisessä jäsenvaltiossa kaupan sellaista leipää ja sellaisia muita leipomotuotteita, joiden suolapitoisuus on yli kaksi prosenttia kuiva-aineesta, kun näitä tuotteita valmistetaan ja pidetään kaupan laillisesti toisessa jäsenvaltiossa. Tätä lainsäädäntöä ei voida perustella EY 30 artiklassa tarkoitetulla tavalla vetoamalla kansanterveyden suojelemiseen.