natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In my view, in the context of the recovery by a Member State of unlawful aid and in the light of the caselaw of the Court, the term ‘final decision’ as referred to in Article 88(3)
Olen sitä mieltä, että kun kyse on jäsenvaltion tehtävänä olevasta lainvastaisen tuen takaisinperinnästä ja kun otetaan huomioon yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntö, EY 88 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuna lopullisena päätöksenä on pidettävä
31 — See Joined Cases T-116/01 and T-118/01 P & O European Ferries (Vizcaya) and Diputación Foral de Vizcaya v Commission [2003] ECR II-2957, paragraph 209. 48.
31 – Ks. yhdistetyt asiat T-116/01 ja T-118/01, P & O European Ferries (Vizcaya) ja Diputación Foral de Vizcaya v. komissio, tuomio 5.8.2003 (Kok. 2003, s. II-2957, 209 kohta). edelleen päteväksi.
I therefore consider that the questions referred by the French Conseil d’État should be answered as follows:
Edellä esitetyn perusteella ehdotan, että Conseil d’État’n esittämiin ennakkoratkaisukysymyksiin vastataan seuraavasti:
(1) In accordance with the terms of Article 88(3) EC a Member State, which has granted unlawful aid in breach of the notification and standstill requirements established by that provision, must recover that aid from the beneficiary, even where the procedure under Article 88 EC has resulted in a final decision declaring the aid in question compatible with the common market.
1) EY 83 artiklan 3 kohdan mukaisesti jäsenvaltion, joka on myöntänyt lainvastaista tukea laiminlyöden edellä mainitussa määräyksessä vahvistetun ilmoitusvelvollisuutensa ja velvollisuutensa pidättäytyä tukitoimen toteuttamisesta, on perittävä tuki takaisin tuensaajalta, vaikka EY 88 artiklan mukaisessa menettelyssä olisikin tehty sellainen lopullinen päätös, jossa kyseessä oleva tuki todetaan yhteismarkkinoille soveltuvaksi.
(2) The obligation to repay unlawful aid applies to any period prior to the adoption by the Commission of a final decision declaring the aid compatible with the common market pursuant to the procedure under Article 88 EC, the term ‘final decision’ being understood to mean a decision which has not been the object of review proceedings pursuant to Article 230 EC within the twomonth period laid down in that provision or, where such proceedings have been brought, has had its validity upheld by the Community Courts.
2) Velvollisuus maksaa takaisin lainvastainen tuki koskee kaikkia niitä ajanjaksoja, jotka edeltävät komission EY 88 artiklan mukaisessa menettelyssä tekemää sellaista lopullista päätöstä, jossa tukien todetaan soveltuvan yhteismarkkinoille, ja tämän lopullisen päätöksen on katsottava tarkoittavan sellaista tuen soveltuvuudesta yhteismarkkinoille tehtyä komission päätöstä, jota ei ole riitautettu EY 230 artiklan mukaisessa valvontamenettelyssä kyseisessä määräyksessä määrätyn kahden kuukauden kuluessa tai jonka yhteisöjen tuomioistuimet ovat tällaisen riitauttamisen päätteeksi todenneet edelleen päteväksi.
In Case C-199/06,
12 päivänä helmikuuta 2008 *
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC by the Conseil d’État (France), made by decision of 29 March 2006, received at the Court on 2 May 2006, in the proceedings
Asiassa C-199/06, jossa on kyse EY 234 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 29.3.2006 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 2.5.2006, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa
THE COURT (Grand Chamber), composed of V. Skouris, President, P. Jann, C.W.A. Timmermans, A. Rosas, K. Lenaerts, G. Arestis, U. Lõhmus and L. Bay Larsen (Rapporteur), Presidents of Chambers, A. Borg Barthet, M. Ilešič, J. Malenovský, J. Klučka and E. Levits, Judges,
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN (suuri jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti V. Skouris, jaostojen puheenjohtajat P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, K. Lenaerts, G. Arestis, U. Lõhmus ja L. Bay Larsen (esittelevä tuomari) sekä tuomarit A. Borg Barthet, M. Ilešič, J. Malenovský, J. Klučka ja E. Levits,
Advocate General: J. Mazák, Registrar: J. Swedenborg, Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 27 February 2007, after considering the observations submitted on behalf of:
CELF JA MINISTRE DE LA CULTURE ET DE LA COMMUNICATION julkisasiamies: J. Mazák, kirjaaja: hallintovirkamies J. Swedenborg, ottaen huomioon kirjallisessa käsittelyssä ja 27.2.2007 pidetyssä istunnossa esitetyn, ottaen huomioon huomautukset, jotka sille ovat esittäneet
— the French Government, by G. de Bergues and S. Ramet, acting as Agents,
– Ranskan hallitus, asiamiehinään G. de Bergues ja S. Ramet,
— the Danish Government, by C. Thorning, acting as Agent, assisted by P. Biering and K. Lundgaard Hansen, advokater,
– Tanskan hallitus, asiamiehenään C. Thorning, avustajinaan advokat P. Biering ja advokat K. Lundgaard Hansen,
— the German Government, by C. Schulze-Bahr and M. Lumma, acting as Agents,
– Saksan hallitus, asiamiehinään C. Schulze-Bahr ja M. Lumma,
— the Hungarian Government, by J. Fazekas, acting as Agent,
– Unkarin hallitus, asiamiehenään J. Fazekas,
— the Netherlands Government, by H.G. Sevenster and P.P.J. van Ginneken, acting as Agents,
– Alankomaiden hallitus, asiamiehinään H. G. Sevenster ja P. P. J. van Ginneken,
— the Commission of the European Communities, by V. Di Bucci and J.-P. Keppenne, acting as Agents,
– Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään V. Di Bucci ja J.-P. Keppenne, asiamiehinään
— the EFTA Surveillance Authority, by M. Sánchez Rydelski and B. Alterskjær, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 24 May 2007, gives the following
– EFTAn valvontaviranomainen, B. Alterskjær,
This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Article 88(3) EC.
Ennakkoratkaisupyyntö koskee EY 88 artiklan 3 kohdan tulkintaa.
The reference was made in the course of proceedings between the Centre d’exportation du livre français (CELF) (French Book Export Centre; hereinafter ‘CELF’) and the Ministre de la Culture et de la Communication (Minister for Culture and Communication), on the one hand, and the Société internationale de diffusion et d’édition (SIDE) (International Distribution and Publishing Company; hereinafter ‘SIDE’), on the other, concerning aid paid to CELF by the French State.
Tämä pyyntö on esitetty asiassa, jossa asianosaisina ovat Centre d’exportation du livre français (CELF) (jäljempänä CELF) ja ministre de la Culture et de la Communication (Ranskan kulttuuri- ja viestintäministeri) sekä Société internationale de diffusion et d’édition (SIDE) (jäljempänä SIDE) ja jossa on kyse Ranskan valtion CELF:lle maksamista tuista.
Facts which gave rise to the dispute in the main proceedings, and Community proceedings
Pääasian tausta ja yhteisön menettelyt
CELF, a cooperative society in public limited company form, carries on the activity of export agent.
CELF, joka on osuustoiminnallinen osakeyhtiö, toimii vientikomissionsaajana.
Under its articles of association, its object is to process directly orders for abroad and the French overseas territories and departments for books, brochures and any communication media and, more generally, to perform any operations aimed, in particular, at increasing the promotion of French culture throughout the world, using the above media.
Sen yhtiöjärjestyksen mukaan sen toimialaan kuuluu kirjoja, lehtisiä ja kaikenlaisia muita tiedonjakovälineitä koskevien tilausten toimittaminen suoraan ulkomaille ja Ranskan merentakaisille alueille ja departementteihin ja yleisemmin kaikkien sellaisten toimenpiteiden toteuttaminen, joilla pyritään etenkin ranskalaisen kulttuurin edistämiseen kaikkialla maailmassa edellä mainittujen tiedonjakovälineiden avulla.
It combines small orders for books, thus enabling foreign clients to deal with a single intermediary rather than a host of suppliers, whilst benefiting from the widest possible supply base.
CELF kokoaa yhteen arvoltaan vähäiset kirjojen tilaukset, minkä ansiosta ulkomaiset asiakkaat voivat kääntyä yhden ainoan neuvottelukumppanin puoleen sen sijaan, että ne joutuisivat käyttämään suurta määrää toimittajia, ja niillä on näin käytettävänään laajin mahdollinen tarjonta.
It satisfies all the orders of operators, without regard to the size of the orders, even if they are unprofitable.
Se tyydyttää toimijoiden koko kysynnän tilausten suuruudesta riippumatta myös siinä tapauksessa, etteivät tilaukset ole kannattavia.
CELF’s obligations were a reaffirmed in agreements concluded with the French Ministry of Culture and Communication.
CELF:n velvoitteet on vahvistettu Ranskan kulttuuri- ja viestintäministerin kanssa tehdyissä sopimuksissa.
From 1980 to 2002, CELF received operating subsidies from the French State to offset the extra costs of handling small orders placed by booksellers established abroad.
CELF sai vuosina 1980–2002 Ranskan valtion myöntämää toiminta-avustusta ulkomailla toimivien kirjakauppojen tekemien pienten tilausten käsittelemisestä aiheutuvien lisäkustannusten korvaamiseksi.
In the course of 1992, SIDE, a competitor of CELF, asked the Commission of the European Communities whether or not it had been informed, under Article 93(3) of the EC Treaty (now Article 88(3) EC), of the aid granted to CELF.
CELF:n kilpailija SIDE tiedusteli vuonna 1992 Euroopan yhteisöjen komissiolta sitä, oliko CELF:lle myönnetyt tuet ilmoitettu EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdan (josta on tullut EY 88 artiklan 3 kohta) mukaisesti.
The Commission requested of, and obtained from, the French Government information about the measures in favour of CELF.
Komissio pyysi vastausta Ranskan hallitukselta ja sai tältä tietoja CELF:n hyväksi toteutetuista toimenpiteistä.
The Commission confirmed the aid’s existence to SIDE and informed it that the measures in question had not been notified.
Komissio vahvisti SIDE:lle tuen olemassaolon ja antoi tälle tiedon siitä, ettei kyseisiä toimenpiteitä ollut ilmoitettu.
By decision NN 127/92 of 18 May 1993, notice of which was published in the Official Journal of the European Communities of 25 June 1993 under the title ‘Aid to exporters of French books’ (OJ 1993 C 174, p.
Komissio katsoi 18.5.1993 tekemällään päätöksellä NN 127/92, jota koskeva ilmoitus julkaistiin 25.6.1993 ilmestyneessä Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä otsikolla ”Ranskankielisen kirjallisuuden viejille myönnetyt tuet” (EYVL C 174, s.
6), the Commission concluded that, given the special nature of competition in the book trade and the cultural purpose of the aid schemes in question, the derogation provided for in Article 92(3)(d) of the EC Treaty (now Article 87(3)(d) EC) applied to them.
6), että kun otetaan huomioon kirja-alan erityinen kilpailutilanne ja kyseisten tukijärjestelmien kulttuurinen tavoite, tukiin voitiin soveltaa EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan d alakohdan (josta on tullut EY 87 artiklan 3 kohdan d alakohta) mukaista poikkeusta.
SIDE brought an action for annulment of that decision before the Court of First Instance of the European Communities.
SIDE nosti Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen kyseisen päätöksen kumoamiseksi.
It decided that the Commission should have undertaken a detailed investigation of the conditions of competition in the sector concerned prior to ruling on the measures’ compatibility with the common market.
Se katsoi, että komission olisi pitänyt tutkia perusteellisesti kilpailuolosuhteet kyseisillä markkinoilla, ennen kuin se totesi, että toimenpiteet ovat yhteismarkkinoille soveltuvia.
The Commission should therefore have initiated the adversarial procedure under Article 93(2) of the EC Treaty (now Article 88(2) EC).
Komissiolla oli siis ollut velvollisuus ryhtyä EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdassa (josta on tullut EY 88 artiklan 2 kohta) määrättyyn kontradiktoriseen menettelyyn.
On 30 July 1996, the Commission decided to open a formal investigation procedure in respect of the aid in question.
Komissio päätti tutkintamenettelyn.
Following its investigation, it adopted Decision 1999/133/EC of 10 June 1998 concerning State aid in favour of Centre d’exportation du livre français CELF (OJ 1999 L 44, p.
Se teki tutkintansa päätteeksi 10.6.1998 päätöksen 1999/133/EY valtiontuesta Coopérative d’exportation du livre français’lle (CELF) (EYVL L 44, s.
37), in which, first, it found that the aid was unlawful, on the ground that it had not been notified, and, second, declared the aid compatible with the common market on the ground that it satisfied the conditions for derogation under Article 92(3)(d) of the Treaty.
37), jossa se yhtäältä totesi, että tuet ovat sääntöjenvastaisia sillä perusteella, ettei niitä ole ilmoitettu sille, ja toisaalta katsoi, että mainitut tuet soveltuvat yhteismarkkinoille, koska ne täyttävät edellytykset perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan d alakohdan mukaisen poikkeuksen myöntämiselle.
Two actions were brought for annulment of that decision.
Tästä päätöksestä nostettiin kaksi kumoamiskannetta.
Following that annulment, the Commission again declared the aid compatible with the common market by Decision 2005/262/EC of 20 April 2004 on the aid implemented by France in favour of the Coopérative d’exportation du livre français (CELF) (OJ 2005 L 85, p. 27).
Kyseisen kumoamisen johdosta komissio totesi tuet uudelleen yhteismarkkinoille soveltuviksi Ranskan myöntämästä valtiontuesta Coopérative d’éxportation du livre français’lle (CELF) 20.4.2004 tekemällään päätöksellä 2005/262/EY (EUVL L 85, s. 27).
SIDE brought an action for annulment of that decision before the Court of First of Instance.
SIDE nosti kyseisestä päätöksestä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kumoamiskanteen.
Those proceedings are currently pending before that Court (Case T-348/04).
Menettely on parhaillaan vireillä kyseisessä tuomioistuimessa (asiaT-348/04).
The national proceedings and the questions referred
Kansalliset menettelyt ja ennakkoratkaisukysymykset
At the same time as the Community proceedings, proceedings were brought before the national authorities and courts.
Kansallisissa viranomaisissa ja tuomioistuimissa on pantu vireille menettelyjä samanaikaisesti yhteisön tasolla käynnissä olevien menettelyjen kanssa.
Following the Court of First Instance’s judgment of 18 September 1995 in SIDE v Commission, cited above, SIDE requested the Minister for Culture and Communication that payment of the aid granted to CELF be stopped and that the aid already paid be repaid.
Edellä mainitussa asiassa SIDE vastaan komissio 18.9.1995 annetun tuomion johdosta SIDE vaati kulttuuri- ja viestintäministeriltä, että CELF:lle myönnetyn tuen maksaminen lopetetaan ja jo maksettujen tukien määrä palautetaan.
That request was rejected by decision of 9 October 1996.
Kyseinen pyyntö hylättiin 9.10.1996 tehdyllä päätöksellä.
SIDE brought an action for annulment of that decision before the Tribunal administratif de Paris (Administrative Court, Paris).
SIDE nosti tribunal administratif de Paris’ssa kanteen mainitun päätöksen kumoamiseksi.
By judgment of 26 April 2001, that court annulled the contested decision.
Kyseinen tuomioistuin kumosi riidanalaisen päätöksen 26.4.2001 antamallaan tuomiolla.
The Minister for Culture and Communication and CELF appealed against that judgment to the Cour administrative d’appel de Paris (Paris Administrative Court of Appeal).
Kulttuuri- ja viestintäministeri sekä CELF hakivat muutosta tähän tuomioon cour administrative d’appel de Paris’ssa.
By judgment of 5 October 2004, the Cour administrative d’appel de Paris upheld the judgment appealed against and ordered the French State to recover, within three months of the date of notification of the judgment, the sums paid to CELF for handling small orders for books placed by booksellers established abroad and, in default, to pay a penalty of EUR 1 000 per day for delay.
Cour administrative d’appel de Paris pysytti asianomaisen tuomion 5.10.2004 antamallaan tuomiolla ja määräsi Ranskan valtion perimään takaisin CELF:lle ulkomailla toimivien kirjakauppojen tekemien pienten kirjatilausten käsittelyn perusteella maksetut summat kolmen kuukauden kuluessa tuomion tiedoksi antamisesta, tai muuten sille määrättäisiin uhkasakkona 1 000 euroa kutakin viivästyspäivää kohden.
CELF and the Minister for Culture and Communication appealed to the Conseil d’État (Council of State) to set aside that judgment and the judgment of the Tribunal administratif de Paris.
CELF ja kulttuuri- ja viestintäministeri panivat Conseil d’État’ssa vireille valitukset, joissa vaadittiin kyseisen tuomion ja tribunal administratif de Paris’n antaman tuomion kumoamista.
In those appeals, the appellants argued, among other things, that the Cour administrative d’appel had made an error of law and an error of legal characterisation by not holding, in the present case, that the fact that the Commission had recognised the
Kyseisten valitusten yhteydessä muutoksenhakijat ovat muun muassa väittäneet, että cour administrative d’appel on tehnyt oikeudellisen virheen ja oikeudellista luonnehdintaa koskevan virheen, kun se ei ole katsonut, että esillä olevassa asiassa
Since it took the view that the resolution of the dispute depended on the interpretation of Community law, the Conseil d’État decided to stay proceedings and to refer the following questions to the Court for a preliminary ruling:
Koska Conseil d’État katsoi asian ratkaisun riippuvan yhteisön oikeuden tulkinnasta, se päätti lykätä asian käsittelyä ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:
‘(1) Is it permissible under Article 88 [EC] for a State which has granted to an undertaking aid which is unlawful, and which the courts of that State have found to be unlawful on the ground that it had not previously been notified to the … Commission as required under Article 88(3) EC, not to recover that aid from the economic operator which received it on the ground that, after receiving a complaint from a third party, the Commission declared that aid to be compatible with the rules of the common market, thus effectively exercising its exclusive right to determine such compatibility?
”1) Onko valtiolla oikeus EY 88 artiklan perusteella, silloin kun sen yritykselle myöntämä tuki on sääntöjenvastainen ja sääntöjenvastaisuus on todettu tämän valtion omissa tuomioistuimissa sillä perusteella, ettei tukea ole etukäteen ilmoitettu – – komissiolle EY 88 artiklan 3 kohdassa edellytetyllä tavalla, olla perimättä takaisin tukea tuen saaneelta elinkeinonharjoittajalta siksi, että komissio on kolmannen osapuolen vireille saattamassa menettelyssä todennut tuen yhteensopivaksi yhteismarkkinoihin kohdistuvan sääntelyn kanssa ja tällä tavoin arvioinut tämän yhteensopivuuden sille yksinomaisesti kuuluvan valvontavallan nojalla?
(2) If that obligation to repay the aid is confirmed, must the periods during which the aid in question was declared by the … Commission to be compatible with the rules of the common market, before those decisions were annulled by the Court of First Instance of the European Communities, be taken into account for the purpose of calculating the sums to be repaid?’
2) Jos tuen palautusvelvollisuus vahvistetaan, onko palautettavaa rahamäärää laskettaessa otettava huomioon jaksot, joiden ajan kyseinen tuki on – – komission päätösten nojalla ollut yhteensopiva yhteismarkkinoihin kohdistuvan sääntelyn kanssa ennen näiden päätösten kumoamista Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomioilla?”
By its first question, the referring court is asking, in essence, whether the last sentence of Article 88(3) EC is to be interpreted as meaning that the national court is bound to order the recovery of aid implemented contrary to that provision, where the Commission has adopted a final decision declaring that aid to be compatible with the common market, within the meaning of Article 87 EC.
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee ensimmäisellä kysymyksellään, onko EY 88 artiklan 3 kohdan viimeistä virkettä tulkittava siten, että kansallinen tuomioistuin on velvollinen määräämään kyseisen määräyksen vastaisesti toteutetun tuen takaisin perimisestä, jos komissio on tehnyt lopullisen päätöksen, jolla mainittu tuki todetaan EY 87 artiklan tarkoituksessa yhteismarkkinoille soveltuvaksi.
In that regard, it is appropriate to note that the first sentence of Article 88(3) EC imposes on the Member States an obligation to inform the Commission of any plans to grant or alter aid.
Tältä osin on huomautettava, että EY 88 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä virkkeessä määrätään jäsenvaltioille kuuluvasta velvollisuudesta ilmoittaa tuen myöntämistä tai muuttamista koskevasta suunnitelmasta.
Under the second sentence of Article 88(3) EC, if the Commission considers that the plan notified is not compatible with the common market within the meaning of Article 87 EC, it is without delay to initiate the procedure provided for in Article 88(2) EC.
EY 88 artiklan 3 kohdan toisessa virkkeessä määrätään, että jos komissio katsoo, että ilmoitettu suunnitelma ei ole EY 87 artiklan tarkoituksessa yhteismarkkinoille soveltuva, se aloittaa EY 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn viipymättä.
Under the final sentence of Article 88(3) EC, the Member State which envisages granting aid must not put its proposed measures into effect until that procedure has resulted in a final decision of the Commission.
EY 88 artiklan 3 kohdan viimeisessä virkkeessä määrätään, että jäsenvaltio, jonka on tarkoitus myöntää tukea, ei saa toteuttaa ehdottamiaan toimenpiteitä, ennen kuin mainitussa menettelyssä on tehty komission lopullinen päätös.
The Commission’s final decision does not have the effect of regularising, retrospectively, implementing measures which were invalid because they had been taken in disregard of the prohibition laid down by that article.
Komission lopullisesta päätöksestä ei näet seuraa, että tuen toteuttamista koskevien toimien, jotka ovat pätemättömiä sen vuoksi, että niihin on ryhdytty kyseisessä artiklassa tarkoitetun kiellon vastaisesti, pätemättömyys korjaantuisi jälkikäteen.
Any other interpretation would have the effect of according a favourable outcome to the non-observance, by the Member State concerned, of the last sentence of Article 88(3) EC and would deprive it of its effectiveness (‘FNCE’, cited above, paragraph 16).
Muunlainen tulkinta johtaisi siihen, että kyseessä oleva jäsenvaltio hyötyisi EY 88 artiklan 3 kohdan viimeisen virkkeen noudattamatta jättämisestä ja että tämän artiklan tehokas vaikutus jäisi toteutumatta (em. FNCE-tapaus, tuomion 16 kohta).
The national courts must therefore ensure that all appropriate conclusions will be drawn from an infringement of the last sentence of Article 88(3) EC, in accordance with their national law, as regards both the validity of measures giving effect to the aid
Kansallisten tuomioistuinten on näin ollen taattava, että EY 88 artiklan 3 kohdan viimeisen virkkeen rikkomisesta tehdään kaikki päätelmät niiden kansallisen lainsäädännön mukaisesti sekä tukitoimenpiteiden toteuttamista koskevien toimien
However, there may be exceptional circumstances in which it would be inappropriate to order repayment of the aid (SFEI and Others, paragraph 70).
Voi kuitenkin olla olemassa sellaisia poikkeuksellisia olosuhteita, joissa on epäasianmukaista määrätä tuen palauttamisesta (em. asia SFEI ym., tuomion 70 kohta).
In that regard, the Court has already held, in respect of a situation in which the Commission had adopted a negative final decision, that a recipient of illegally granted aid is not precluded from relying on exceptional circumstances on the basis of which it had legitimately assumed the aid to be lawful and thus declining to refund that aid.
Tältä osin yhteisöjen tuomioistuin on jo todennut sellaisen tilanteen osalta, jossa komissio oli tehnyt kielteisen lopullisen päätöksen, että sääntöjenvastaisen tuen saajan mahdollisuutta vedota poikkeuksellisiin olosuhteisiin, joiden perusteella se on voinut perustellusti luottaa siihen, että kyseinen tuki on myönnetty oikein, ja mahdollisuutta kieltäytyä tämän johdosta tuen palauttamisesta, ei voida sulkea pois.