natgillin/translations-raw huggingface dataset:
His stay as a guest does not establish any employment relationship and no allowance shall be paid.
Raccanellin oleskelu instituutin vieraana ei perusta työsopimussuhdetta, eikä hänelle makseta korvausta.
Mr Raccanelli brought an action before the Arbeitsgericht Bonn (Labour Court, Bonn), primarily for a declaration that there was an employment relationship between him and MPG during the period from 7 February 2000 to 31 July 2003.
Raccanelli nosti Arbeitsgericht Bonnissa kanteen, jossa hän vaati tuomioistuinta toteamaan, että hänen ja MPG:n välillä vallitsi työsuhde 7.2.2000 ja 31.7.2003 välisenä aikana.
Mr Raccanelli claims that, during that period, he was treated in the same way as German doctoral students employed under BAT IIa halftime contracts, for whom such contracts (according to Mr Raccanelli) — involving, in particular, the benefit of social-security affiliation — were reserved.
Raccanelli väittää, että häntä kohdeltiin kyseisenä ajanjaksona samalla tavoin kuin niitä saksalaisia väitöskirjaa tekeviä, joilla oli BAT II a/2 -sopimukset, jotka, samoin kuin niihin liittyvä sosiaaliturvajärjestelmään kuuluminen, oli Raccanellin mukaan varattu heille.
MPG rejects those claims.
MPG kiistää nämä väitteet.
Without ruling on the factual aspect of the contractual relationship between the two parties during the period in question, the referring court proceeds on the basis that the degree of Mr Raccanelli’s personal dependency on MPI is not sufficient for there to have been an employment relationship between them.
Kansallinen tuomioistuin ei lausu asianosaisten välisen sopimussuhteen tosiasiallisesta luonteesta mainittuna ajanjaksona mutta lähtee siitä, että Raccanellin henkilökohtaisen alisteisuuden aste MPI:hin nähden ei ollut riittävä, jotta voitaisiin todeta, että viimeksi mainittujen välillä olisi ollut työsuhde.
The referring court queries whether, in view of MPG’s status as a privatelaw association, MPG is bound by the principle of nondiscrimination as if it were a publiclaw body.
Kansallinen tuomioistuin pohtii, sitooko MPG:tä, kun otetaan huomioon, että se on yksityisoikeudellinen yhdistys, syrjintäkiellon periaate samalla tavoin, kuin jos se olisi julkisoikeudellinen elin.
In those circumstances, the Arbeitsgericht Bonn decided to stay the proceedings and to refer the following questions to the Court of Justice for a preliminary ruling:
Arbeitsgericht Bonn päätti näissä olosuhteissa lykätä asian ratkaisua ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:
‘(1) Should the applicant be regarded as a worker within the meaning of the Community concept of “worker” if he is not called upon to provide any more work-related services than are doctoral students with an employment contract concluded pursuant to the Bundesangestelltentarifvertrag (federal collective agreement for public-sector workers, “BAT/2”)?
”1) Onko kantajaa pidettävä yhteisön oikeudessa tarkoitetun työntekijäkäsitteen mukaisena työntekijänä, jos hänellä ei teetetä sen enempää työtä kuin sellaisella väitöskirjaa tekevällä henkilöllä, jonka kanssa on tehty BAT/2:n mukainen työsopimus?
(2) In the event that the answer to Question 1 is in the negative: must Article 7 of Regulation … No 1612/68 … be interpreted as meaning that there is no discrimination only if the applicant was at least granted the right to choose between an employment contract and a grant before his period of doctoral study with the defendant began?
2) Siinä tapauksessa, että ensimmäiseen kysymykseen on annettava kieltävä vastaus, onko – – työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella annetun asetuksen – – N:o 1612/68 7 artiklaa tulkittava siten, että syrjinnän voidaan katsoa jääneen tapahtumatta ainoastaan silloin, jos kantajalle olisi vähintäänkin annettu oikeus valita työsopimussuhteen ja stipendin välillä, ennen kuin hän aloitti väitöskirjan tekemisen vastaajan luona?
(3) In the event that the answer to Question 2 is that the applicant should have been granted the opportunity to conclude an employment contract, the question must be asked:
3) Siinä tapauksessa, että toiseen kysymykseen on vastattava, että kantajalle olisi pitänyt antaa mahdollisuus työsopimuksen tekemiseen, on kysyttävä:
What are the consequences in law in the event of discrimination against foreign nationals?’
Mitä oikeusseurauksia aiheutuu siinä tapauksessa, että kysymyksessä on ulkomaalaisen syrjintä?”
Admissibility of the reference for a preliminary ruling
Ennakkoratkaisukysymyksen tutkittavaksi ottaminen
MPG submits in its written observations that the reference for a preliminary ruling must be dismissed as inadmissible.
MPG katsoo kirjallisissa huomautuksissaan, että ennakkoratkaisupyyntö on jätettävä tutkimatta.
According to MPG, the referring court has not established the facts of the dispute between the parties to the main proceedings, and has failed to give reasons to justify the questions raised.
MPG katsoo, että yhtäältä kansallinen tuomioistuin ei ole todennut pääasian asianosaisten välisen oikeusriidan tosiseikkoja ja että toisaalta se ei ole perustellut esitettyjä kysymyksiä.
Therefore, it argues, the Court does not have the information necessary in order to enable it to reply usefully to those questions.
Yhteisöjen tuomioistuimella ei näin ollen ole käytettävissään tarvittavia tietoja, jotta se voisi vastata näihin kysymyksiin hyödyllisellä tavalla.
In order to ascertain whether the information supplied by the Arbeitsgericht Bonn satisfies those requirements, the nature and scope of the questions raised have to be taken into consideration (see, to that effect, Confederación Española de Empresarios de Estaciones de Servicio, paragraph 29).
Jotta voidaan varmistua siitä, että Arbeitsgericht Bonnin esittämät tiedot täyttävät nämä vaatimukset, on tarkasteltava esitetyn kysymyksen luonnetta ja laajuutta (ks. vastaavasti em. asia Confederación Española de Empresarios de Estaciones de Servicio, tuomion 29 kohta).
In that regard, it must be noted that the first question referred for a preliminary ruling is stated in very general terms, in that it seeks to obtain an interpretation of the Community concept of ‘worker’, as referred to in Article 39 EC and Article 7 of Regulation No 1612/68.
Tältä osin on todettava, että ensimmäinen ennakkoratkaisukysymys on luonteeltaan hyvin yleinen, kun siinä pyydetään tulkitsemaan EY 39 artiklan ja asetuksen N:o 1612/68 7 artiklassa tarkoitettua yhteisön työntekijän käsitettä.
The questions raised by the Arbeitsgericht Bonn in the alternative concern the principle of nondiscrimination under Article 12 EC.
Arbeitsgericht Bonnin toissijaisesti esittämät kysymykset koskevat EY 12 artiklan mukaista syrjintäkiellon periaatetta.
However, while there may be gaps in the reference for a preliminary ruling, both in relation to the presentation of the facts of the main proceedings and the grounds for the reference, the Court none the less has sufficient information to enable it to determine the scope of the questions raised and to interpret the Community provisions at issue so as to reply usefully to those questions.
Vaikka ennakkoratkaisupyynnössä on aukkoja sekä pääasian tosiseikkojen esittämisen että pyynnön perusteluiden osalta, yhteisöjen tuomioistuimella on kuitenkin käytettävissään riittävästi seikkoja, joiden perusteella se voi määrittää, mitä esitetyt kysymykset koskevat, ja tulkita asianomaisia yhteisön oikeuden säännöksiä antaakseen hyödyllisen vastauksen näihin kysymyksiin.
Moreover, both the Commission of the European Communities and, to a certain extent, MPG took the view that it was possible to submit written observations to the Court of Justice on the basis of the information provided by the national court.
Sekä Euroopan yhteisöjen komissio että tietyssä määrin MPG ovat lisäksi pitäneet mahdollisena esittää yhteisöjen tuomioistuimelle huomautuksia kansallisen tuomioistuimen esittämien tietojen perusteella.
In those circumstances, the reference for a preliminary ruling must be held to be admissible.
Näin ollen ennakkoratkaisupyyntö otetaan tutkittavaksi.
By its first question, the referring court asks, in essence, whether a researcher in a similar situation to that of the applicant in the main proceedings, that is a researcher preparing a doctoral thesis on the basis of a grant contract concluded with MPG, must be regarded as a worker within the meaning of Article 39 EC if he is called upon to perform as much work as a researcher preparing a doctoral thesis on the basis of a BAT/2 employment contract with MPG.
Kansallinen tuomioistuin haluaa ensimmäisellä kysymyksellään pääasiallisesti selvittää, onko pääasian kantajan kaltaisessa tilanteessa olevaa tutkijaa, toisin sanoen MPG:n kanssa tehdyn stipendisopimuksen perusteella väitöskirjaa valmistelevaa henkilöä, pidettävä EY 39 artiklassa tarkoitettuna työntekijänä, jos häneltä edellytetään yhtä paljon työsuorituksia kuin tutkijalta, joka valmistelee väitöskirjaa kyseisen yhdistyksen kanssa tehdyn BAT/2-työsopimuksen perusteella.
In that regard, it must be noted that the Court has consistently held that the concept of ‘worker’ within the meaning of Article 39 EC has a specific Community meaning and must not be interpreted narrowly.
Tältä osin on palautettava mieleen, että yhteisöjen tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan EY 39 artiklassa tarkoitetun ”työntekijän” käsitteellä on yhteisön oikeudessa oma merkityksensä, eikä tätä käsitettä pidä tulkita suppeasti. ”Työntekijänä” on pidettävä jokaista, joka tekee aitoa ja todellista työtä, eikä tällöin oteta huomioon sellaista työtä, joka on niin vähäistä, että sitä on pidettävä pelkästään toisarvoisena ja liitännäisenä.
The applicant in the main proceedings can therefore be acknowledged to have the status of worker only if the referring court, which alone is competent to assess the facts of the case in the main proceedings, were to establish the existence in that
Pääasian kantajalla voidaan siis katsoa olevan työntekijän asema vain siinä ta -pauksessa, että kansallinen tuomioistuin, joka yksin on toimivaltainen arvioimaan
RACCANELLI case of the constituent elements of any paid employment relationship, namely subordination and the payment of remuneration.
RACCANELLI pääasian tosiseikkoja, toteaa, että pääasiassa kaikki palkkatyön osatekijät täyttyvät, toisin sanoen alisteisuussuhde ja vastikkeen maksaminen.
Consequently, since the referring court is required to verify the existence of the criteria set out in paragraph 33 of the present judgment, it follows that its examination should cover, inter alia, the substance of the doctoral student contract and of the supplementary contract, and the arrangements for giving effect to those documents.
Tästä seuraa, että koska kansallisen tuomioistuimen on tutkittava, täyttyvätkö tämän tuomion 33 kohdassa esitetyt edellytykset, sen on tämän vuoksi tutkittava erityisesti väitöskirjaa tekevän henkilön sopimuksen ja lisäsopimuksen sisältö ja näiden sopimusten täytäntöönpanon menettelytavat.
While it must be concluded from the foregoing that Mr Raccanelli’s status as a worker, within the meaning of Article 39 EC, must be determined objectively in accordance with the criteria set out in paragraph 33 of the present judgment, it is, by contrast, not possible to draw any conclusion with regard to that status from a comparison of the work of the applicant in the main proceedings and the work carried out or to be carried out by a researcher preparing a doctoral thesis on the basis of a BAT/2 employment contract concluded with MPG.
Vaikka edellä esitetyn perusteella on pääteltävä, että se, onko Raccanelli EY 39 artiklassa tarkoitetun työntekijän asemassa, on ratkaistava objektiivisesti tämän tuomion 33 kohdassa mainittujen kriteerien perusteella, ei tästä asemasta sitä vastoin voida tehdä mitään päätelmää vertaamalla pääasian kantajan tekemää työtä työhön, jonka tekee väitöskirjaa valmisteleva tutkija MPG:n kanssa tekemänsä BAT/2-työsopi-muksen perusteella.
Accordingly, the answer to the first question must be that a researcher in a similar situation to that of the applicant in the main proceedings, that is, a researcher preparing a doctoral thesis on the basis of a grant contract concluded with MPG, must be regarded as a worker within the meaning of Article 39 EC only if his activities are performed for a certain period of time under the direction of an institute forming part of that association and if, in return for those activities, he receives remuneration.
Näin ollen ensimmäiseen kysymykseen on vastattava, että pääasian kantajan kaltaisessa tilanteessa olevaa tutkijaa, toisin sanoen MPG:n kanssa tehdyn stipendisopimuksen perusteella väitöskirjaa valmistelevaa henkilöä, on pidettävä EY 39 artiklassa tarkoitettuna työntekijänä vain, jos hän harjoittaa toimintaansa tietyn ajan tähän yhdistykseen kuuluvan tutkimuslaitoksen ohjauksessa ja jos hän saa korvausta vastikkeeksi tästä toiminnasta.
It is for the referring court to undertake the necessary verification of the facts in order to establish whether such is the case in the dispute before it.
Kansallisen tuomioistuimen tehtävänä on tutkia tarvittavat tosiseikat sen arvioimiseksi, onko tilanne tällainen sen käsiteltävänä olevassa asiassa.
By its second question, the referring court asks, in essence, whether there is no discrimination only if the applicant in the main proceedings was at least granted the right to choose between an employment contract and a grant before beginning his period of doctoral study with MPG.
Kansallinen tuomioistuin haluaa toisella kysymyksellään selvittää, voidaanko syrjinnän katsoa jääneen tapahtumatta ainoastaan silloin, jos pääasian kantajalle olisi vähintäänkin annettu oikeus valita työsopimussuhteen ja stipendisopimuksen välillä, ennen kuin hän aloitti väitöskirjan tekemisen MPG:ssä.
As a preliminary point, it must be noted that the question whether Mr Raccanelli would have had the right, by virtue of MPG’s practice, to choose between a grant contract and a BAT/2 employment contract if he did not have the status of worker within the meaning of Article 39 EC and Article 7 of Regulation No 1612/68 is a question of national law which it is not for the Court to address.
On korostettava ensiksi, että kysymys siitä, olisiko Raccanellilla ilman, että hän on EY 39 artiklassa ja asetuksen 7 artiklassa tarkoitetun työntekijän asemassa, ollut MPG:n käytännön mukaisesti oikeus valita stipendisopimuksen ja BAT/2-sopimuksen välillä, on kansalliseen lainsäädäntöön liittyvä kysymys, jonka tarkasteleminen ei kuulu yhteisöjen tuomioistuimelle.
However, it follows from Part II of the grounds for the order for reference that, by its second question, the Arbeitsgericht Bonn is asking, in essence, whether MPG is bound — notwithstanding its establishment as a privatelaw association — by the principle of nondiscrimination as if it had the status of a publiclaw body, and whether MPG is therefore obliged to accord Mr Raccanelli the right to choose between a grant contract and an employment contract.
Ennakkoratkaisupyynnön perustelujen toisesta osasta ilmenee kuitenkin, että Arbeitsgericht Bonn haluaa pääasiallisesti selvittää, sitooko MPG:tä siitä huolimatta, että se on yksityisoikeudellinen yhdistys, syrjintäkiellon periaate samalla tavoin, kuin jos se olisi julkisoikeudellinen elin, ja seuraako sille tästä velvollisuus antaa Raccanellille oikeus tehdä valinta stipendisopimuksen ja työsopimuksen välillä.
Moreover, it must be noted that the principle of nondiscrimination laid down by Article 39 EC is worded in general terms and is not addressed specifically to the Member States or to bodies governed by public law.
Toisaalta on todettava että EY 39 artiklan mukainen syrjintäkiellon periaate on muotoiltu yleisesti ja että sitä ei ole osoitettu erityisesti jäsenvaltioille tai julkisoikeudellisille elimille.
It must be held, therefore, that the prohibition of discrimination based on nationality laid down by Article 39 EC applies equally to privatelaw associations such as MPG.
On siis todettava, että EY 39 artiklassa ilmaistua kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän kieltoa sovelletaan myös MPG:n kaltaisiin yksityisoikeudellisiin yhdistyksiin.
It is for the referring court to establish whether, by reason of the application of different rules to comparable situations in circumstances such as those of the case in the main proceedings, the potential withholding of that choice resulted in inequality in the treatment of domestic and foreign doctoral students.
Kansallisen tuomioistuimen tehtävänä on ratkaista, onko sen vuoksi, että erilaisia sääntöjä on sovellettu samankaltaisissa tilanteissa, pääasian kaltaisissa olosuhteissa kyseisen valinnan mahdollinen epääminen merkinnyt kotimaisten ja ulkomaalaisten väitöskirjaa tekevien henkilöiden epäyhdenvertaista kohtelua.
In those circumstances, the answer to the second question must be that a privatelaw association, such as MPG, must observe the principle of nondiscrimination in
Toiseen kysymykseen on näin ollen vastattava, että MPG:n kaltaisen yksityisoikeudellisen yhdistyksen on noudatettava syrjintäkiellon periaatetta EY 39 artiklassa
It is for the referring court to establish whether, in circumstances such as those of the case in the main proceedings, there has been inequality in the treatment of domestic and foreign doctoral students.
Kansallisen tuomioistuimen on tutkittava, onko pääasian kaltaisissa olosuhteissa kotimaisia ja ulkomaalaisia väitöskirjaa tekeviä henkilöitä kohdeltu epäyhdenvertaisesti.
By its third question, the referring court asks what the consequences in law are in the event that discrimination against a foreign doctoral student arises from the fact that the latter did not have the opportunity to conclude an employment contract with MPG.
Kansallinen tuomioistuin haluaa kolmannella kysymyksellään selvittää, mitä oikeusseurauksia aiheutuu siinä tapauksessa, että kysymyksessä on ulkomaalaisen väitöskirjaa tekevän henkilön syrjintä sen vuoksi, että hänellä ei ole ollut mahdollisuutta tehdä työsopimusta MPG:n kanssa.
Consequently, as the Commission indicates in its written observations, it is for the referring court to assess, in the light of the national legislation applicable in relation to non-contractual liability, the nature of the compensation which the applicant in the main proceedings would be entitled to claim.
Näin ollen, kuten komissio toteaa kirjallisissa huomautuksissaan, kansallisen tuomioistuimen on arvioitava sopimussuhteen ulkopuolista vastuuta koskevan sovellettavan kansallisen lainsäädännön valossa, minkälaatuista korvausta pääasian kantajalla on oikeus vaatia.
In those circumstances, the answer to the third question must be that, in the event that the applicant in the main proceedings is justified in relying on damage caused
Kolmanteen kysymykseen on näin ollen vastattava, että siinä tapauksessa, että pääasian kantaja voi perustellusti vedota vahinkoon, jonka hän on kärsinyt sen
RACCANELLI by the discrimination to which he has been subject, it is for the referring court to assess, in the light of the national legislation applicable in relation to non-contractual liability, the nature of the compensation which he would be entitled to claim.
RACCANELLI syrjinnän vuoksi, jonka kohteeksi hän on joutunut, kansallisen tuomioistuimen tehtävänä on sopimussuhteen ulkopuolista vastuuta koskevan sovellettavan kansallisen lainsäädännön valossa arvioida, minkälaatuista korvausta hänellä on oikeus vaatia.
Joined Cases C-152/07 to C-154/07
Yhdistetyt asiat C-152/07–C-154/07
Arcor AG & Co. KG and Others v Bundesrepublik Deutschland (References for a preliminary ruling from the Bundesverwaltungsgericht)
Arcor AG & Co. KG ym. vastaan Saksan liittotasavalta (Bundesverwaltungsgerichtin esittämät ennakkoratkaisupyynnöt)
(Telecommunications — Networks and services — Tariff rebalancing — Article 4c of Directive 90/388/EEC — Article 7(2) of Directive 97/33/EC — Article 12(7) of Directive 98/61/EC — Regulatory authority — Direct effect of directives — Triangular situation)
Televiestintäala – Verkot ja palvelut – Tariffien tasapainottaminen – Direktiivin 90/388/ETY 4 c artikla – Direktiivin 97/33/EY 7 artiklan 2 kohta – Direktiivin 98/61/EY 12 artiklan 7 kohta – Sääntelyviranomainen – Direktiivien välitön oikeusvaikutus – Tilanne, jossa on kolme osapuolta
Opinion of Advocate General Ruiz-Jarabo Colomer delivered on 1 April 2008 . .
Julkisasiamies D. Ruiz-Jarabo Colomerin ratkaisuehdotus 1.4.2008 . . . . . .
Judgment of the Court (Grand Chamber), 17 July 2008 . . . . . . . . . . . .
I - 5962Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 17.7.2008 . . . . . . . . . I - 5982
Approximation of laws — Telecommunications — Directives 90/388 and 97/33
Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Televiestintäala – Direktiivit 90/388 ja 97/33
SUMMARY — JOINED CASES C-152/07 TO C-154/07
TIIVISTELMÄ – YHDISTETYT ASIAT C-152/07–C-154/07
Acts of the institutions — Directives — Direct effect (Art. 249 EC)
Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet – Direktiivit – Välitön oikeusvaikutus (EY 249 artikla)
principle, laid down in Article 7(2) of Directive 97/33, requires that the charge be derived from actual costs.
Tämä periaate, joka on asetettu direktiivin 97/33 7 artiklan 2 kohdassa, velvoittaa määrittämään maksun todellisten kustannusten perusteella.
Consequently, Article 12(7) of Directive 97/33 does not allow a national regulatory authority to approve a connection charge the rate of which is not cost-oriented, when it has the same characteristics as an interconnection charge and is levied as a supplement to such a charge.
Direktiivin 97/33 12 artiklan 7 kohdassa ei näin ollen anneta kansalliselle sääntelyviranomaiselle oikeutta hyväksyä sellaista liittymäkustannusmaksua, jonka tariffia ei ole vahvistettu kustannusten perusteella, silloin kun sillä on samat ominaispiirteet kuin yhteenliittämismaksulla ja sitä peritään yhteenliittämismaksun lisäksi.
Article 12(7) of Directive 97/33 on interconnection in telecommunications with regard to ensuring universal service and interoperability through application of the principles of open network provision, as amended by Directive 98/61, and Article 4c of Directive 90/388 on competition in the markets for telecommunications services, as amended by Directive 96/19, the latter article read in conjunction with recitals 5 and 20 in the preamble to Directive 96/19, must be interpreted as precluding a national regulatory authority from requiring an operator of a network interconnected with a public network to pay to the market-dominant subscriber network operator a connection charge which is additional to an interconnection charge and is intended to compensate the latter operator for the deficit incurred as a result of providing the local loop for the year 2003.
Televiestinnän yhteenliittämisestä soveltaen avoimen verkon tarjoamisen (ONP) periaatteita yleispalvelun ja yhteentoimivuuden varmistamiseksi annetun direktiivin 97/33, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 98/61, 12 artiklan 7 kohtaa ja kilpailusta telepalvelumarkkinoilla annetun direktiivin 90/388, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 96/19 ja luettuna yhdessä direktiivin 96/19 johdantoosan 5 ja 20 perustelukappaleen kanssa, 4 c artiklaa on tulkittava niin, että kansallinen sääntelyviranomainen ei voi velvoittaa yleisen verkon kanssa yhteenliitetyn verkon operaattoria maksamaan määräävässä asemassa olevalle yleisen verkon operaattorille yhteenliittämismaksun lisäksi liittymäkustannusmaksua, jonka tarkoituksena on kattaa alijäämä, joka yleisen verkon operaattorille aiheutui tilaajaliittymän tarjoamisesta vuodelta 2003.
Secondly, the effect of such a charge is only to protect the market-dominant subscriber network operator by enabling it to maintain a cost for the calls of its own subscribers which is below the actual cost and, accordingly, to fund its own deficit from the subscribers of the other operators of interconnected networks.
Toiseksi mainitulla liittymäkustannusmaksulla vain suojataan määräävässä markkinaasemassa olevaa yleisen verkon operaattoria mahdollistamalla se, että kyseinen operaattori voi säilyttää omien tilaajiensa yhteyksien kustannuksen todellisia kustannuksia pienempänä ja näin saada yhteenliitettyjen verkkojen muiden operaattoreiden tilaajat rahoittamaan oman alijäämäänsä.