natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Kingdom of the Netherlands, supported by the Federal Republic of Germany, claims that the condition of selectivity is not fulfilled in the present case.
Saksan liittotasavallan tukema Alankomaiden kuningaskunta väittää, että valikoivuutta koskeva edellytys ei täyty esillä olevassa asiassa.
The measure in question is binding on approximately 250 large industrial undertakings which do not belong to any particular sector of production.
Asianomainen toimenpide sitoo sen mukaan noin 250 suurta teollisuusyritystä, jotka eivät kuulu mihinkään tiettyyn tuotannonalaan.
Since all large facilities must comply with the same standard, that group of undertakings is not favoured.
Koska kaikkien suurten laitosten on noudatettava samaa normia, tätä yritysten ryhmää ei suosita.
According to the Kingdom of the Netherlands, supported by the Federal Republic of Germany, it follows from the Court’s judgment in Case C-143/99 Adria-Wien Pipeline and Wietersdorfer & Peggauer Zementwerke [2001] ECR I-8365, paragraph 41, that a comparison must be made with other undertakings which are in a legal and factual situation that is comparable in the light of the objective pursued by the measure in question. 81
Saksan liittotasavallan tukeman Alankomaiden kuningaskunnan mukaan yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-143/99, Adria-Wien Pipeline ja Wietersdorfer & Peggauer Zementwerke, 8.11.2001 antamasta tuomiosta (Kok. 2001, s. I-8365, 41 kohta) ilmenee, että vertailu on tehtävä suhteessa muihin yrityksiin, jotka ovat toimenpiteellä tavoitellun päämäärän kannalta samankaltaisessa tosiasiallisessa ja oikeudellisessa tilanteessa. 81
The Kingdom of the Netherlands points out that the Commission does not state in comparison to which undertakings the large industrial facilities mentioned are favoured.
Alankomaiden kuningaskunta korostaa, että komissio ei mainitse, mihin yrityksiin nähden kyseessä olevia suuria teollisuuslaitoksia suositaan.
In the opinion of the Federal Republic of Germany, those large facilities are not in a situation comparable to that of other undertakings, given that those other undertakings are not bound to comply with the respective emission ceilings.
Saksan liittotasavallan mukaan nämä jälkimmäiset eivät ole vastaavassa tilanteessa kuin muut yritykset, koska näitä ei velvoiteta noudattamaan eri päästörajoja.
The Commission asserts, for its part, that all undertakings whose company seat is situated in the Netherlands are subject to emission ceilings, whereas the measure in question concerns a very restricted group of Netherlands undertakings with an installed total thermal capacity of more than 20 MWth.
Komissio väittää puolestaan, että kaikkiin yrityksiin, joiden kotipaikka on Alankomaissa, sovelletaan päästörajoja, kun taas asianomainen toimenpide koskee sellaisten alankomaalaisyritysten hyvin suppeaa ryhmää, joiden teho on yli 20 MWth.
Only those undertakings obtain emission allowances free of charge from the Netherlands authorities.
Vain nämä yritykset saavat sen mukaan maksutta päästöoikeuksia alankomaalaisviranomaisilta.
Although those undertakings do not all manufacture the same product, the condition of selectivity required by Article 87(1) EC is fulfilled.
Vaikka kaikki nämä yritykset eivät valmista sama tuotetta, EY 87 artiklan 1 kohdassa vahvistettu valikoivuutta koskeva edellytys täyttyy sen mukaan.
Relying on Adria-Wien Pipeline and Wietersdorfer & Peggauer Zementwerke, cited in paragraph 80 above, the Commission contends that the fact that the recipient undertakings belong to different sectors does not imply that the measure in question is a general measure of economic policy. Findings of the Court
Komissio vetoaa edellä 80 kohdassa mainitussa asiassa Adria-Wien Pipeline ja Wietersdorfer & Peggauer Zementwerke annettuun tuomioon ja väittää, että se, että toimenpide koskee eri alojen yrityksiä, ei merkitse sitä, että asianomainen toimenpide olisi talouspoliittinen yleistoimenpide. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi asiasta
As is apparent from the terms of Article 87(1) EC, an economic benefit granted by a Member State constitutes State aid only if, by displaying a degree of selectivity, it is such as to favour certain undertakings or the production of certain goods (AdriaWien Pipeline and Wietersdorfer & Peggauer Zementwerke, cited in paragraph 80 above, paragraph 34). 85
Kuten EY 87 artiklan 1 kohdan sanamuodosta ilmenee, jäsenvaltion myöntämää taloudellista etua on pidettävä tukena ainoastaan, jos sillä suositaan jotakin yritystä tai tuotannonalaa sen tietynasteisen valikoivuuden vuoksi (edellä 80 kohdassa mainittu asia Adria-Wien Pipeline ja Wietersdorfer & Peggauer Zementwerke, tuomion 34 kohta). 85
A State measure which benefits all undertakings in national territory, without distinction, cannot therefore constitute State aid (AdriaWien Pipeline and Wietersdorfer & Peggauer Zementwerke, cited in paragraph 80 above, paragraph 35). 86
Näin ollen valtion toimenpide, joka hyödyttää erotuksetta kaikkia kyseisen valtion alueella sijaitsevia yrityksiä, ei voi olla valtiontukea (edellä 80 kohdassa mainittu asia Adria-Wien Pipeline ja Wietersdorfer & Peggauer Zementwerke, tuomion 35 kohta). 86
For the application of Article 87 EC, it is irrelevant that the situation of the presumed beneficiary of the measure is better or worse in comparison with the situation under the law as it previously stood, or has not altered over time.
EY 87 artiklan soveltamisen kannalta on yhdentekevää, parantuuko vai huonontuuko mahdollista tukea saaneen yrityksen tilanne aikaisempaan oikeustilaan verrattuna tai pysyykö se ennallaan.
The only question to be determined is whether, under a particular statutory scheme, a State measure is such as to favour ‘certain undertakings or the production of certain goods’ within the meaning of Article 87(1) EC in comparison with other undertakings which are in a legal and factual situation that is comparable in the light of the objective pursued by the measure in question (see Adria-Wien Pipeline and Wietersdorfer & Peggauer Zementwerke, cited in paragraph 80 above, paragraph 41, and the caselaw cited). II - 619
Tietyn lainsäädännön osalta on ratkaisevaa ainoastaan se, suositaanko valtion toimenpiteellä EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla ”jotakin yritystä tai tuotannonalaa” verrattuna muihin yrityksiin, jotka ovat toimenpiteellä tavoitellun päämäärän kannalta samankaltaisessa tosiasiallisessa ja oikeudellisessa tilanteessa (ks. edellä 80 kohdassa mainittu asia Adria-Wien Pipeline ja Wietersdorfer & Peggauer Zementwerke, tuomion 41 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen). II - 619
According to the first subparagraph of paragraph 1.5 of the contested decision, the measure in question applies to all industrial facilities with an installed total thermal capacity of more than 20 MWth.
Riidanalaisen päätöksen 1.5 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaan asianomaista toimenpidettä sovelletaan kaikkiin teollisuuslaitoksiin, joiden kokonaislämpökapasiteetti on yli 20 MWth.
In paragraph 3.3 of the contested decision, it is stated in addition that the measure in question is aimed at a wide variety of large industrial undertakings and thus has a multisectoral approach.
Riidanalaisen päätöksen 3.3 kohdassa todetaan myös, että asianomainen toimenpide on tarkoitettu suurten teollisuusyritysten monitahoiselle ryhmälle, joten sen lähestymistapa on monialainen.
Accordingly, it must first be pointed out that all large industrial facilities are subject to the NOx emission ceiling laid down by the measure in question and can benefit from the advantage offered by the tradability of emission allowances for which it provides.
Yhtäältä on näin ollen todettava, että kaikkiin suuriin teollisuuslaitoksiin sovel- letaan NOx-päästörajaa, joka asianomaisella toimenpiteellä vahvistetaan, ja ne voivat hyötyä edusta, jonka päästöoikeuksien kaupan oleminen tarjoaa sen puit- teissa.
The criterion for application of the measure in question is therefore an objective one, without any geographic or sectoral connotation.
Asianomaisen toimenpiteen soveltamisperuste on siis objektiivinen, eikä se liity millään tavoin tiettyyn alueeseen tai alaan.
To the extent that the measure in question is aimed at the undertakings which are the biggest polluters, that objective criterion is furthermore in conformity with the goal of the measure, that is the protection of the environment, and with the internal logic of the system.
Sikäli kuin asianomainen toimenpide koskee eniten saastuttavia yrityksiä, tämä objektiivinen peruste on lisäksi tavoitellun päämäärän eli ympäristönsuojelun sekä järjestelmän sisäisen logiikan mukainen.
Second, as stated in the contested decision, only those undertakings covered by the scheme must comply, on pain of fine, with an emission standard or strict ‘Performance Standard Rate’ (PSR) which will be gradually reduced up to the year 2010.
Toisaalta kuten riidanalaisessa päätöksessä todetaan, yksinomaan tähän järjestelmään kuuluville yrityksille asetetaan sakon uhalla päästönormi tai tiukka vakiosuoritustaso (Performance Standard Rate (PSR)), jota alennetaan progressiivisesti vuoteen 2010 saakka.
Therefore, both with regard to the objective pursued and the specific obligations imposed on large industrial facilities by the measure in question, it must be held that the legal and factual situation of the undertakings subject to that NOx emission ceiling cannot be regarded as comparable to that of undertakings to which that ceiling does not apply.
Näin ollen sekä asianomaisella toimenpiteellä tavoitellun päämäärän että siinä suurille teollisuuslaitoksille asetettujen erityisvelvoitteiden valossa on todettava, että niiden yritysten, joita NOx-päästöraja koskee, tosiasiallisen ja oikeudellisen tilanteen ei voida katsoa olevan verrattavissa niiden yritysten tilanteeseen, joihin tätä päästö- rajaa ei sovelleta.
On that point, it is true that the Commission has cited the existence in the Netherlands of laws concerning, on the one hand, environmental management, and on the other hand, atmospheric pollution which do not provide for emission trading schemes, suggesting that all undertakings were subject to identical obligations
Tältä osin komissio toki vetosi siihen, että Alankomaissa on lakeja, jotka liittyvät yhtäältä ympäristön hallinnointiin ja toisaalta ilman pilaantumiseen ja joihin ei kuulu päästöoikeuksien kaupan järjestelmää, kun se antoi ymmärtää, että kaikkiin yrityk- siin sovelletaan samoja velvoitteita NO
NETHERLANDS v COMMISSION concerning reduction of NOx emissions. However, that contention contradicts the description of the measure in question given in paragraph 1 of the contested decision.
ALANKOMAAT v. KOMISSIO on kuitenkin ristiriidassa riidanalaisen päätöksen 1 kohdassa esitetyn asianomaisen toimenpiteen kuvauksen kanssa.
According to that description, the calculation of the emission standard provided for by the measure in question and the fines which are imposed when it is exceeded concern only the facilities covered by the scheme (see paragraphs 10 to 16 above).
Siitä ilmenee nimittäin, että asianomaisessa toimenpiteessä säädetyn päästönormin laskenta ja tämän normin ylittämisestä määrätyt sakot koskevat vain tässä järjestelmässä tarkoitettuja laitoksia (ks. edellä 10–16 kohta).
Furthermore, the Commission has failed to put forward any clear evidence establishing that undertakings subject to the laws cited were subject to obligations of the same kind as those of the undertakings concerned by the measure in question, or that a fine would be imposed on the first-mentioned undertakings for failure to comply with those obligations.
Komissio ei myöskään esitä täsmällisiä seikkoja, jotka osoittaisivat, että sen mainitsemien lakien soveltamisalaan kuuluvilla yrityksillä olisi samantyyppisiä velvoitteita kuin asianomaisessa toimenpiteessä tarkoitetuilla yrityksillä tai että jos näitä velvoitteita ei noudateta, edellisille määrättäisiin sakko.
Similarly, there is no evidence to suggest that undertakings consuming less than 20 MWth are in a position comparable to that of the undertakings covered by the measure in question.
Minkään perusteella ei myöskään voida katsoa, että yritykset, jotka kuluttavat alle 20 MWth, olisivat vastaavassa tilanteessa kuin yritykset, joita asianomaisessa toimenpiteessä tarkoitetaan.
The Commission has failed, in particular, to put forward evidence establishing that they are subject to the PSR.
Komissio ei varsinkaan ole esittänyt seikkoja, jotka osoittaisivat, että niihin sovelletaan PSR:ää.
The Commission has therefore not established the existence of a general scheme which would apply to undertakings in a legal and factual situation comparable to that of the facilities which are subject to the measure in question but which did not offer the advantage of the tradability of the NOx emission allowances.
Komissio ei näin ollen ole osoittanut sellaisen yleisen järjestelmän olemassaoloa, jota sovellettaisiin yrityksiin, jotka ovat vastaavassa tosiasiallisessa ja oikeudellisessa tilanteessa kuin yritykset, joihin sovelletaan asianomaista toimenpidettä, mutta joka ei tarjoa etua, jota NOx-päästöoikeuksien kaupan oleminen edustaa.
The measure in question therefore does not derogate from any general scheme.
Asianomainen toimenpide ei näin ollen poikkea mistään yleisestä järjestelmästä.
The fact that the number of undertakings concerned can be restricted to around 250 is likewise not sufficient in itself to establish the selectivity of the measure.
Se, että asianomaisten yritysten määrää voidaan rajoittaa noin 250:een, ei myöskään riitä sellaisenaan osoittamaan toimenpiteen valikoivuutta.
That group of undertakings, even if it is regarded as restricted, actually represents all of
Vaikka tätä yritysten ryhmää pidettäisiin suppeana, se edustaa nimittäin kaikkia yrityksiä, jotka ovat
The measure in question, taken as a whole, does not therefore favour certain undertakings or the production of certain goods in the sense of Article 87(1) EC.
Kokonaisuutena tarkasteltuna asianomainen toimenpide ei siis suosi tiettyjä yrityksiä tai tiettyä tuotannonalaa EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla.
According to the caselaw of the Court, a measure which, although constituting an advantage for its beneficiary, is justified by the nature or general scheme of the system of which it is part does not fulfil that condition of selectivity (see Adria-Wien Pipeline and Wietersdorfer & Peggauer Zementwerke, cited in paragraph 80 above, paragraph 42). 99
Yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan tämä valikoivuutta koskeva edellytys ei täyty, jos toimenpide on – siitä huolimatta, että yritys saa siitä etua – perusteltu sen järjestelmän luonteen tai yleisen rakenteen vuoksi, jossa sitä sovelletaan (edellä 80 kohdassa mainittu asia Adria-Wien Pipeline ja Wietersdorfer & Peggauer Zementwerke, tuomion 42 kohta). 99
In the present case, the beneficiary undertakings are determined in accordance with the nature and general scheme of the system, on the basis of their significant emissions of NOx and of the specific reduction standard to which they are subject.
Esillä olevassa asiassa edunsaajayritysten määrittely on perusteltavissa järjestelmän luonteella ja yleisellä rakenteella niiden huomattavien NOx-päästöjen ja niillä olevan nimenomaisen vähennysnormin vuoksi.
Ecological considerations justify distinguishing undertakings which emit large quantities of NOx from other undertakings (see, to that effect, Adria-Wien Pipeline and
Ekologisten seikkojen vuoksi on perusteltua tehdä ero huomattavia määriä NOx:ää päästävien ja muiden yritysten välillä (ks. vastaavasti edellä 80 kohdassa mainittu asia Adria-Wien Pipeline ja Wietersdorfer & II - 622
Having regard to the foregoing, the measure in question cannot therefore be classified as State aid.
Edellä esitetyn perusteella asianomaista toimenpidettä ei siis voida luokitella valtiontueksi.
In those circumstances, without it being necessary for the Court to rule on the second plea put forward by the Kingdom of the Netherlands, the contested decision must be annulled in so far as it finds that the measure in question constitutes State aid within the meaning of Article 87(1) EC.
Tarvitsematta lausua Alankomaiden kuningaskunnan esittämästä toisesta kanneperusteesta riidanalainen päätös on näin ollen kumottava, koska siinä todetaan, että asianomaiseen toimenpiteeseen kuuluu EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.
Under the first subparagraph of Article 87(2) of the Rules of Procedure of the Court, the unsuccessful party is to be ordered to pay the costs if they have been applied for in the successful party’s pleadings.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut.
Since the Commission has been unsuccessful, it must be ordered to pay the costs, as applied for by the Kingdom of the Netherlands.
Koska komissio on hävinnyt asian, se on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut Alankomaiden kuningaskunnan vaatimusten mukaisesti.
Under the first subparagraph of Article 87(4) of the Rules of Procedure, Member States which intervened in the proceedings are to bear their own costs.
Saman työjärjestyksen 87 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaan jäsenvaltiot, jotka ovat väliintulijoina asiassa, vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
The Federal Republic of Germany must therefore bear its own costs.
Saksan liittotasavalta vastaa siis omista oikeudenkäyntikuluistaan.
Case T-348/04
Asia T-348/04
(State aid — Export aid in the book sector — Failure to give prior notification — Article 87(3)(d) EC — Temporal scope of Community law — Method of calculating the amount of the aid)
Valtiontuet – Kirjaalan vientituet – Etukäteen tehtävän ilmoituksen puuttuminen – EY 87 artiklan 3 kohdan d alakohta – Yhteisön oikeuden ajallinen soveltamisala – Tuen määrän laskentatapa
Judgment of the Court of First Instance (Third Chamber), 15 April 2008 . . . .
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 15.4.2008 . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
State aid — Prohibition — Derogations — Commission under an obligation to determine whether aid is compatible in accordance with the substantive rules in force when the aid was paid
Valtiontuki – Kielto – Poikkeukset – Komission velvollisuus arvioida tuen soveltuvuutta sen maksamisen hetkellä voimassa olleiden aineellisten sääntöjen perusteella
SUMMARY — CASE T-348/04
TIIVISTELMÄ – ASIA T-348/04
State aid — Prohibition — Derogations — Discretion of the Commission — Judicial review — Limits
Valtiontuki – Kielto – Poikkeukset – Komission harkintavalta – Tuomioistuinvalvonnan rajat
State aid — Prohibition — Derogations — Aid which may be considered compatible with the common market — Export aid in the book sector
Valtiontuki – Kielto – Poikkeukset – Tuet, joiden voidaan katsoa soveltuvan yhteismarkkinoille – Kirjaalan vientituet
(Art. 87(3)(d) EC)
(EY 87 artiklan 3 kohdan d alakohta)
aid in question was paid, that aid was likely to distort competition.
sen ajanjakson aikana, jonka kuluessa se on maksettu.
All new State aid which has not been notified and has already been disbursed is necessarily incompatible with the common market if it is capable of distorting competition by selectively favouring certain undertakings or the production of certain goods during the period in which it was paid and if it is not covered by any derogation from the general prohibition of State aid under Article 87(1) EC.
Jokainen uusi valtiontuki, josta ei ole ilmoitettu ja joka on jo maksettu, on välttämättä yhteismarkkinoille soveltumaton, jos se saattaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa sen ajanjakson aikana, jona se on maksettu, ja jos sitä ei koske mikään EY 87 artiklan 1 kohdassa säädetty poikkeus valtiontukia koskevasta yleisestä kiellosta.
Once it has produced its effect, the aid in question becomes definitively compatible or incompatible with the common market.
Sen jälkeen kun tuen vaikutukset ovat syntyneet, kyseessä olevasta tuesta on lopullisesti tullut yhteismarkkinoille soveltuva tai soveltumaton.
While the Commission enjoys a wide discretion to admit aid by way of derogation from the general prohibition in Article 87(1) EC, that discretion cannot be used while disregarding the fact that it was during the period in which the aid in question was unlawfully paid that it could have distorted competition in a manner contrary to the Community interest, as determined under the existing legislative framework.
Vaikka komissiolla on laaja harkintavalta hyväksyä tuki yleistä kieltoa koskevien EY 87 artiklan 1 kohdan mukaisten poikkeusten perusteella, tätä harkintavaltaa ei voida käyttää sillä tavoin, että jätettäisiin huomiotta se, että kyseessä oleva tuki on voinut vääristää kilpailua vastoin voimassa olevassa lainsäädännössä määriteltyä yhteisön etua sinä aikana, kun sitä maksettiin sääntöjenvastaisesti.
The Commission therefore erred in law by applying Article 87(3)(d) EC to the period before 1 November 1993, instead of applying the substantive rules in force during the period in question.
Näin ollen komissio on tehnyt oikeudellisen virheen, kun se on soveltanut EY 87 artiklan 3 kohdan d alakohtaa ajanjaksoon ennen 1.11.1993 sen sijaan, että se olisi soveltanut niitä aineellisia sääntöjä, jotka olivat voimassa kyseessä olevana ajanjaksona.
The analysis as to whether aid that has been paid and not notified is compatible with the common market does not only require an assessment of whether, at the time when the relevant decision was adopted, the Community interest demanded that the aid be repaid.
Sellaisen tuen, joka on maksettu ja josta ei ole ilmoitettu, yhteismarkkinoille soveltuvuuden arviointi ei edellytä vain sen arviointia, edellyttääkö yhteisön etu vastaavan päätöksen tekohetkellä sitä, että tuki maksetaan takaisin vai ei.
The Commission must also ascertain whether, during the period in which the
Komission on myös tarkistettava, onko mainittu tuki voinut vääristää kilpailua
Community legislation on State aid would be neither clear not predictable
Valtiontukia koskeva yhteisön lainsäädäntö ei kuitenkaan olisi yksityisille
SIDE v COMMISSION duty to give reasons have been complied with and to verifying the accuracy of the facts relied on and that there has been no error of law, manifest error in the assessment of the facts or misuse of powers.
SIDE v. KOMISSIO että menettelyä ja perusteluvelvollisuutta koskevia sääntöjä on noudatettu, että ratkaisun perustana olevat tosiseikat pitävät asiallisesti paikkansa, että asiassa ei ole tehty oikeudellista virhettä, että tosiseikkoja ei ole arvioitu ilmeisen virheellisesti ja että harkintavaltaa ei ole käytetty väärin.
It is not for the Court of First Instance, therefore, to substitute its economic assessment for that made by the institution which adopted the decision.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tehtävänä ei näin ollen ole korvata omalla taloudellisia seikkoja koskevalla arvioinnillaan päätöksen tehneen suorittamaa arviointia.
96) for those who are subject to it if aid which could not be regarded as compatible during a particular period, in the absence of a derogation from the general prohibition of State aid under Article 87(1) EC, which was applicable in that period, could subsequently be regarded as compatible if such a derogation were made available.
96 kohta) oikeussubjekteille selvää eikä ennakoitavissa, jos tuki, jota ei voitu katsoa soveltuvaksi tietyn ajanjakson aikana sen vuoksi, että voimassa olevasta EY 87 artiklan 1 kohdassa määrätystä yleisestä tukia koskevasta kiellosta ei ollut poikkeusta, voitaisiin katsoa soveltuvaksi myöhemmin, jos mainitusta poikkeuksesta määrätään.