natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Newcastle consequently informed Dorna that, since the match was to be broadcast by a French television station, the French legislation restricting the advertising of alcoholic drinks applied, and that Dorna should therefore remove the advertisements for the claimants from its
Pääasian kantajat nostivat 23.7.1998 High Court (England & Wales), Queen's Bench Divisionissa Dornaa ja Newcastlea vastaan kanteen, jossa he vaativat muun muassa vahingonkorvauksia ja kieltoa jatkaa sopimusrikkomusta. Dornaa vastaan nostetut kanteet on sittemmin peruutettu. Pääasian kantajien ja Dornan välisissä marraskuussa 1996 tehdyissä kahdessa sopimuksessa Dorna sitoutui antamaan ensin mainituille mainosaikaa sähköisessä vaihtuvien mainosten näyttöjärjestelmässä Newcastlen ja ranskalaisen joukkueen Metzin väliseen UEFA-cupin (eurooppalaisten jalkapalloseurojen liiton järjestämän turnauksen) kolmannen kierroksen otteluun, joka oli tarkoitus pelata Newcastlessa 3.12.1996.
display panels in order to comply with that legislation.
esittänyttä tuomioistuinta selventämään yksityiskohtaisemmin, millä perusteella Newcastle saattoi vedota Evin-lakiin — olettaen, että se on EY:n perustamissopimuksen 59 artiklan mukainen — jotta siihen kohdistettu kanne hylättäisiin.
preceding the quarter-finals of the UEFA Cup are regarded as 'other events' within the meaning of the Conseil supérieur de l'audiovisuel (CSA) code of conduct.
Pääasian kantajat väittävät Newcastlea vastaan nostettujen kanteiden tueksi, että niiden ja Dornan välisten sopimusten rikkominen on luettava Newcastlen syyksi, että Newcastlen puuttumista näihin sopimuksiin ei voida perustella Evin-lainsoveltamissäännöksillä, koska kyseiset säännökset ovat EY:n perustamissopimuksen 59 artiklan vastaisia, ja että Newcastle on tämän vuoksi vastuussa pääasian kantajille aiheutuneista vahingoista, jotka johtuvat näiden sopimusten rikkomisesta, jonka se on aiheuttanut.
In those circumstances, the High Court decided to stay proceedings and refer a number of questions to the Court for a preliminary ruling.
High Court vastasi, että Newcastleen kohdistuvat vaatimukset perustuivat "vahinkoon, joka on aiheutunut sopimusrikkomukseen kehottamisesta".
Since the advertisements in question could no longer be removed from the revolving displays so shortly before the start of the match, the display system was programmed in such a way that during the match they appeared for only one to two seconds on each occasion instead of the 30 seconds provided for in the contracts.
Englannin oikeuden mukaan osapuoli voi kuitenkin väittää, että puuttuminen sopimukseen on oikeutettua.
The match was broadcast live on French television, as CSI had sold the transmission rights to the French television station Canal +.
Sen ratkaiseminen, mitä tässä yhteydessä voidaan pitää oikeuttamisperusteena, kuuluu kansalliselle tuomioistuimelle, jonka on otettava huomioon kaikki asian olosuhteet.
On 23 July 1998 the claimants brought proceedings against Dorna and Newcastle in the High Court of Justice of England and Wales, Queen's Bench Division, seeking inter alia damages and injunctions.
Käsiteltävänä olevassa asiassa Newcastle on High Courtin mukaan vedonnut siihen, että sillä oli oikeus määrätä mainokset poistettaviksi kentältä, sillä muun muassa "ohjeet on annettu sen vuoksi, että oli kohtuudella oletettavissa, että niiden antamatta jättäminen johtaisi Ranskan lainsäädännön rikkomiseen".
Since it considered that it was not clear on the basis of the documents submitted to the Court why an answer to the questions referred was necessary to enable the national court to give judgment in the main proceedings, the Court, pursuant to Article 104(5) of the Rules of Procedure, requested the national court to explain more fully the basis on which Newcastle could rely on the Loi Évin — assuming it to be compatible with Article 59 of the Treaty - as a defence to the claim against it.
Pääasian kantajat katsovat, että Evin-lain soveltamissäännökset, sellaisina kuin CSA on niitä tulkinnut ja soveltanut, ovat EY:n perustamissopimuksen 59 artiklan vastaisia siltä osin kuin niillä rajoitetaan palvelujen rajat ylittävää tarjontaa, koska niillä rajoitetaan alkoholijuomien mainontaa muissa jäsenvaltioissa kuin Ranskassa järjestettävissä urheilutapahtumissa silloin, kun tapahtuma televisioidaan Ranskassa, ja/tai koska niillä kielletään muissa jäsenvaltioissa kuin Ranskassa järjestettävien urheilutapahtumien televisiointi Ranskassa silloin, kun tapahtumapaikalla mainostetaan alkoholijuomia, tai rajoitetaan tällaista televisiointia.
In the present case, Newcastle had submitted that it was entitled to give instructions to remove the advertisements in the stadium, inter alia because 'such instructions were given in the reasonable anticipation that a failure to give them would result in a breach of French law'.
Siitä ilmenee muun muassa, että puolivälieriä edeltäviä UEFA Cupin otteluita pidetään Conseil supérieur de l'audiovisuelin (jäljempänä CSA) käytännesäännöissä tarkoitettuina "muina tapahtumina".
The claimants consider that the relevant provisions of the Loi Évin, in particular as interpreted and applied by the CSA, infringe Article 59 of the Treaty in that they constitute a restriction on the cross-border provision of services, since they restrict advertising for alcoholic drinks at sporting events taking place in Member States other than France where those events are televised in France, and/or prohibit or restrict the televising in France of sporting events taking place in other Member States where advertisements for alcoholic drinks are displayed at the venue of the event.
Kansallisen tuomioistuimen esittämästä asiaa koskevien oikeussääntöjen kuvauksesta ilmenee, että sen on pääasiassa sovellettava Englannin oikeussääntöjä.
As the questions referred are intended to enable the national court to assess the compatibility with Community law of the legislation of another Member State, the Court must be informed in some detail of that court's reasons for considering that an answer to the questions is necessary to enable it to give judgment.
Se katsoo kuitenkin, että "Evin -lain soveltamissäännösten lainmukaisuuden selvittäminen on [sen] käsiteltävänä olevan asian ratkaisemisen kannalta keskeistä", mutta ei totea, että ratkaisu tähän kysymykseen olisi tarpeen asian ratkaisemiseksi.
state positively that an answer to that question is necessary to enable it to give judgment.
Ennakkoratkaisupyynnössä ei anneta tietoja tästäkään seikasta.
reasonably suppose that it was obliged to comply with the French legislation, and there is nothing else to that effect before the Court.
mainosten poistamista kentältä koskevien määräysten antamatta jättäminen johtaisi Ranskan lainsäädännön rikkomiseen.
The order for reference contains no information on this point either.
Näin ollen on todettava, ettei yhteisöjen tuomioistuimella ole tiedossaan seikkoja, joiden perusteella se voisi todeta tarpeen ottaa kantaa siihen, onko muun kuin ennakkoratkaisupyynnön esittäneen tuomioistuimen jäsenvaltion lainsäädäntö perustamissopimuksen mukainen.
On being requested by the Court to explain more fully the basis on which Newcastle could rely on the Loi Évin, the High Court has essentially confined itself to repeating the defendant's argument that it could reasonably anticipate that a failure to give instructions to remove the advertisements in the stadium would result in a breach of French law.
Ennakkoratkaisupyynnön esittänyt tuomioistuin ei ole sen sijaan ilmoittanut, katsooko se itse, että Newcastle olisi voinut kohtuudella olettaa, että sen on noudatettava Ranskan lainsäädäntöä, eikä yhteisöjen tuomioistuimella ole tiedossaan mitään tähän viittaavaa seikkaa.
On the other hand, the High Court has not said whether it itself considered that Newcastle could
Yhteisöjen tuomioistuin on ratkaissut esitetyt kysymykset seuraavasti:
In those circumstances, the conclusion must be that the Court does not have the material before it to show that it is necessary to rule on the compatibility with the Treaty of legislation of a Member State other than that of the court making the reference.
High Court oj Justice (England & Wales), Queen's Bench Divisionin 28.7.2000 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö jätetään tutkimatta. Julkisasiamies A Tizzano on esittänyt ratkaisuehdotuksensa täysistunnossa 26 päivänä syyskuuta 2002.
'The reference for a preliminary ruling made by the High Court of Justice of England and Wales, Queen's Bench Division, by order of 28 July 2000 is inadmissible.'
Julkisasiamies ehdottaa, yhteisöjen tuomioistuin toteaisi, ettei sillä ole toimivaltaa ratkaista High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Divisionin esittämiä ennakkoratkaisukysymyksiä. Asia C-378/00 Euroopan yhteisöjen komissio v. Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto Toimielimiä koskeva oikeus
He proposed that the Court has no jurisdiction to rule on the questions referred for a preliminary ruling by the High Court.
Euroopan yhteisöjen komissio on 13.10.2000 yhteisöjen tuomioistuimeen toimittamallaan kanteella vaatinut EY 230 artiklan ensimmäisen kohdan nojalla yhteisöjen tuomioistuinta
Case C-378/00 Commission of the European Communities ν European Parliament and Council of the European Union Law governing the institutions
säädetään, että LIFE-ohjelman täytäntöönpanotoimenpiteidentoteuttamiseenon sovellettava menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY (jäljempänä toinen komitologiapäätös) 5 artiklassa tarkoitettua sääntelymenettelyä.
(Comitology — Council Decision 1999/4681EC laying down the procedures for the exercise of implementing powers conferred on the Commission — Criteria for choosing between the different procedures for adopting implementing measures — Effects — Obligation to state reasons —Annulment in part of Regulation (EC) No 1655/2000 of the European Parliament and of the Council concerning the Financial Instrument for the Environment (LIFE)) (Full Court) importance of applying the criteria of Article 2 of Council Decision 1999/468/EC of 28 June 1999, laying down the procedures for the exercise of implementing powers conferred on the Commission.
Valitessaan menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY 5 artiklassa tarkoitetun sääntelymenettelyn neuvosto otti huomioon sääntelymenettelystä LIFE-välineen puitteissa ensimmäisen vaiheen (vuodesta 1992) ja toisen vaiheen (vuodesta 1996) aikana saadut kokemukset samoin kuin kyseisen välineen luonteen, jonka merkitys yhteisön ympäristön suojelun kannalta on olennainen ja jolla myötävaikutetaan kyseisen alan yhteisön politiikkojen täytäntöönpanoon ja kehittämiseen.
The Commission considers that to ignore the terms of Article 2 of Decision 1999/468/EC in a case as clear as this is contrary to both the spirit and the letter of the Council Decision.
Neuvosto palauttaa mieliin, että neuvoston päätöksen 1999/468/EY 2 artiklassa mainitut perusteet eivät ole oikeudellisesti sitovia vaan ne esitetään ohjeellisina.
The Commission must therefore reserve its position in this matter, including its right to take appropriate future action before the Court.'
Neuvosto katsoo, että kyseinen asetuksen täytäntöönpanovallan soveltamisala oikeuttaa täysin sääntelymenettelyn käytön".
At the time when Regulation No 1655/2000 was adopted, declarations were made by the Council and the Commission.
■Komissio panee merkille, että Euroopan parlamentti ja neuvosto ovat yhteisymmärryksessä päätyneet sääntelymenettelyn käyttämiseen hankkeita valittaessa, kun taas komissio ehdotti parlamentin toisen käsittelyn jälkeen antamassaan muutetussa ehdotuksessa hallintomenettelyn käyttämistä.
The Commission stated, inter alia:
Tutkittavaksi ottaminen
'The Council notes the statement by the Commission regarding the choice of the committee procedure for the adoption, by the Commission, of implementing measures under the LIFE Regulation.
Toisen komitologiapäätöksen 2 artiklan rikkomista koskeva kanneperuste
'The Commission notes the agreement of the European Parliament and the Council to provide for a regulatory procedure when considering the choice of projects, as opposed to the management procedure proposed by the Commission in the modified proposal following Parliament's second reading.
Komissio painottaa edelleen, kuten se toi esille jo yhteisen kannan vahvistamisen yhteydessä, että on tärkeää soveltaa menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY 2 artiklassa säädettyjä perusteita.
In choosing the regulatory procedure contained in Article 5 of Council Decision 1999/468/EC of 28 June 1999, laying down the procedures for the exercise of implementing powers conferred on the Commission, the Council took into account
Yhteisöjen tuomioistuin toteaa, että toisen komitologiapäätöksen 2 artiklassa vahvistetut perusteet eivät ole sitovia ja että näin ollen kanneperuste, jonka mukaan asetus N:o 1655/2000 ei ole näiden perusteiden mukainen, on hylättävä perusteettomana.
The Commission insists, as it stated at the time of the adoption of the Common Position, on the
Komissio uskoo, että hankkeiden valinnassa olisi syytä noudattaa hallintomenettelyä, koska hankkeiden valinnalla on merkittäviä vaikutuksia talousarvioon.
The same conclusion is called for in the present case given the objective of Article 2 of the second comitology decision.
Kanneperuste, jonka mukaan perusteluvelvollisuus on laiminlyöty
the experience gained with the regulatory procedure under the LIFE instrument during the first (since 1992) and second phase (since 1996) and the nature of the LIFE instrument, which plays a vital role in the protection of the environment within the Community and contributes to the implementation and development of Community environmental policy.
Komissio katsoo, että neuvoston päätöksen 1999/468/EY 2 artiklassa säädettyjen perusteiden huomiotta jättäminen näinkin selvässä tapauksessa on vastoin mainitun neuvoston päätöksen henkeä ja kirjainta.
When it chose, as it was entitled to do, to depart from the criteria for guidance defined in Article 2 of the second comitology decision by deciding to use, when adopting the measures for the implementation of Regulation No 1655/2000, the regulatory procedure defined in Article 5 of that decision, the Community legislature was under an obligation to state the reasons for that choice.
Tältä osin on muistettava, että yhteisöjen tuomioistuin on katsonut, että vaikka yhteisön toimielimen antama toimi ei sisällä oikeussääntöä, jota tämän toimielimen on joka tapauksessa noudatettava, vaan siinä ilmaistaan yksinkertaisesti vain ohjeellinen käytännesääntö, joka koskee kyseisen toimielimen toimintaa, tämä toimielin ei voi poiketa säännöstä esittämättä poikkeamiseen johtaneita syitä.
The Council recalls that the criteria laid down in Article 2 of Decision 1999/468/EC are legally non-binding and of an illustrative nature.
Komissio pitäytyy näin ollen kannassaan tässä asiassa, ja sillä on oikeus saattaa asia myöhemmin Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi."
The plea alleging infringement of Article 2 of the second comitology decision
Samaan ratkaisuun päädytään käsiteltävänä olevassa tapauksessa, kun otetaan huomioon toisen komitologiapäätöksen 2 artiklan tarkoitus.
As regards the question whether Regulation No 1655/2000 itself contains an adequate statement of reasons concerning the choice of committee procedure applicable, the 20th recital in the preamble to that regulation, the only recital capable of supplying such a statement of reasons, merely states that the measures necessary for the implementation of that regulation should be adopted 'in accordance' with the second comitology decision.
Kun yhteisön lainsäätäjä on tällaisen valinnan tekemiseen oikeutettuna päättänyt poiketa toisen komitologiapäätöksen 2 artiklassa säädetyistä
The Court considers that the criteria laid down in Article 2 of the second comitology decision are not binding in nature and that, therefore, the plea alleging that Regulation No 1655/2000 does not comply with those criteria must be rejected as irrelevant.
"Neuvosto panee merkille komission lausuman komiteamenettelyn valinnasta komission toteuttaessa täytäntöönpanotoimenpiteitä LIFE-asetuksen nojalla.
However, such a statement, which amounts to no more than a reference to the applicable Community instrument, does not constitute a sufficient statement of reasons.
Tällainen ilmaisu, joka on pelkkä viittaus sovellettavaan yhteisön säädökseen, ei voi olla riittävä perustelu.
Plea alleging breach of the obligation to state reasons
suuntaa-antavista perusteista ja soveltaa asetuksen N:o 1655/2000 täytäntöönpanotoimien toteuttamiseen kyseisen päätöksen 5 artiklassa määriteltyä menettelyä, sen on perusteltava tämä valintansa.
It follows that the Commission's plea alleging infringement of the obligation to state reasons laid down in Article 253 EC is well founded.
Tästä seuraa, että komission kanneperuste, jonka mukaan EY 253 artiklan mukainen perusteluvelvollisuus on laiminlyöty, on perusteltu.
Limitation of the effects of the annulment the
Kumoamisen vaikutusten rajoittaminen
In the interest of legal certainty, Commission's application must be allowed.
Komission vaatimus hyväksytään oikeusvarmuuden turvaamiseksi.
In that regard, the Court has held that, even though an act adopted by a Community institution does not lay down a rule of law which that institution is bound to observe, but merely lays down a rule of conduct indicating the practice to be followed, that institution may not depart from it without giving the reasons which have led it to do so.
Siltä osin kuin kysymys on siitä, sisältääkö asetus N:o 1655/2000 itsessään riittävät perustelut sovellettavan komiteamenettelyn valinnan osalta, on todettava, että kyseisen asetuksen 20 perustelukappaleessa, joka on sen ainoa säännös, jossa saattaisi olla tällaisia perusteluja, todetaan ainoastaan, että tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi tarpeellisista toimenpiteistä olisi päätettävä toisen
AnnulsArticle 11(2) of Regulation (EC) No 1655/2000 of the European Parliament and of the Council of 17 July 2000 concerning the Financial Instrument for the Environment (LIFE);
Ympäristöalan rahoitusvälineestä (LIFE) 17 päivänä heinäkuuta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1655/200011 kumotaan.
Declares that the measures for the implementation of Regulation No 1655/2000 already adopted at the time of the present judgment are not affected by it;
Jämä tuomio ei vaikuta asetuksen N:o 1655/2000 täytäntöönpanotoimenpiteisiin, on toteutettu viimeistään tämän tuomion antamispäivänä.
Declares that the effects of Article 11(2) of Regulation No 1655/2000 are to be fully maintained until the Parliament and the Council adopt new provisions concerning the committee procedure to which the measures for the implementation ofthat regulation are subject;
Asetuksen N:o 1655/200011 artiklan 2 tœhdan vaikutukset pidetään kokonaisuudessaan voimassa, kunnes parlamentti ja neuvosto, antavat uudet säännökset komiteamenettelystä, jota sovelletaan kyseisen asetuksen täytäntöönpanotoimenpiteisiin.
Orders the European Parliament and the Council of the European Union to pay the costs.'
Euroopan parlamentti oikeudenkäyntikulut.
Advocate General L. A. Geelhoed delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 3 October 2002.
Julkisasiamies L. A Geelhoed on esittänyt ratkaisuehdotuksensa täysistunnossa 3 päivänä lokakuuta 2002.
'(1) annul Regulation (EC) No 1655/2000 in so far as the adoption of measures to implement the LIFE-programme is made subject to the regulatory procedure under Article 5 of Decision 1999/468 and no adequate statement of reasons is given for that choice;
1) kumoaa asetuksen N:o 1655/2000 siltä osin kuin sen mukaan LIFE-ohjelman täytäntöönpanoa koskevista toimenpiteistä on päätettävä toisen komitologiapäätöksen 5 artiklassa säädetyn sääntelymenettelyn mukaisesti, eikä tätä valintaa ole riittävästi perusteltu;
(2) maintain in force the effects of the regulation annulled in part until fresh provision has been made in that regard;
2) pitää osittain kumotun asetuksen vaikutukset voimassa siihen asti, kunnes uusi asetus hyväksytään tältä osin;
(3) order the Council and the European Parliament to pay the costs.'
3) velvoittaa neuvoston ja parlamentin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Case C-221/00 Commission of the European Communities ν Republic of Austria Approximation of laws
Asia C-221/00 Euroopan yhteisöjen komissio ν. Itävallan tasavalta Lainsäädännön lähentäminen
23 January 2003
23 päivänä tammikuuta 2003 lainsäädännön merkinnät
(Failure by a Member State to fulfil its obligations —Approximation of laws —Articles 28 EC and 30 EC — Directive 79/112/EEC — Labelling and presentation of foodstuffs) (Sixth Chamber)
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Jäsenvaltioiden lähentäminen —EY 28 ja EY 30 artikla —Direktiivi 79/112/ETY—Elintarvikkeiden ja esillepano (kuudes jaosto) b alakohdan ja 15 artiklan 1 ja 2 kohdan vastainen ja että mainittuja väittämiä koskeva ennakkolupamenettely on yhteensopimaton EY 28 ja EY 30 artiklan kanssa.
By application lodged at the Court Registry on 31 May 2000, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by interpreting and applying Paragraph 9(1) and (3) of the Bundesgesetz über den Verkehr mit Lebensmitteln, Verzehrprodukten, Zusatzstoffen, kosmetischen Mitteln und Gebrauchsgegenständen (Lebensmittelgesetz 1975) (Federal Law on trade in foodstuffs, products intended for human consumption, additives, cosmetic products and consumer goods, 'the LMG') of 23 January 1975 as meaning that healthrelated information on foodstuffs for general consumption is prohibited in a general and absolute manner, and by subjecting the affixing of such information to a prior authorisation procedure, the Republic of Austria has failed to fulfil its obligations under Articles
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut kanteen, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 31.5.2000 ja jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että Itävallan tasavalta ei ole noudattanut kuluttajalle myytäväksi tarkoitettujen elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 18 päivänä joulukuuta 1978 annetun neuvoston direktiivin 79/112/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 27.1.1997 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 97/4/EY 2 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 15 artiklan 1 ja 2 kohdan sekä EY 28 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se tulkitsee ja soveltaa 23.1.1975 annetun Bundesgesetz über den Verkehr mit Lebensmitteln, Verzehrprodukten, Zusatzstoffen, kosmetischen Mitteln und Gebrauchsgegenständenin (Lebensmittelgesetz 1975) (elintarvikkeiden, lisäaineiden, kosmeettisten valmisteiden ja kulutushyödykkeiden markkinoille saattamisesta annettu liittovaltion laki; jäljempänä LMG) 9 §:n 1 ja 3 momenttia siten, että yleiseen kulutukseen tarkoitetuissa elintarvikkeissa olevat terveyttä koskevat väittämät ovat yleisesti ja ehdottomasti kiellettyjä, ja koska näiden säännösten mukaan tällaisten väittämien esittäminen edellyttää ennakkolupaa koskevaa menettelyä.
Those grounds include inter alia the protection of health and consumers.
mahdollinen terveyttä koskevan väittämän harhaanjohtava luonne.
2(l)(b) and 15(1) and (2) of Council Directive 79/112/EEC of 18 December 1978 on the approximation of the laws of the Member States relating to the labelling, presentation and advertising of foodstuffs, as amended by Directive 97/4/EC of the European Parliament and of the Council of 27 January 1997, and under Article 28 EC.
terveyden suojelemista ja kuluttajansuojaa koskevaan asenteeseen. LMG:n 9 §:n 1 ja 3 momentissa vahvistetun yleisen kiellon ei voida siten katsoa olevan oikeassa suhteessa tavoiteltuun päämäärään nähden.