natgillin/translations-raw huggingface dataset:
— the Commission of the European Communities, by A. Aresu and M. Afonso, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 13 March 2008, gives the following
– Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään A. Aresu ja M. Afonso,
These references for a preliminary ruling concern the interpretation of Articles 17 and 18(1)(d), 21(1) and 22 of Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover
Ennakkoratkaisupyynnöt koskevat jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen
1), as amended by Council Directive 2000/17/EC of 30 March 2000 (OJ 2000 L 84, p.
1), sellaisena kuin se on muutettuna 30.3.2000 annetulla neuvoston direktiivillä 2000/17/EY (EYVL L 84, s.
24) (‘the Sixth Directive’).
24; jäljempänä kuudes direktiivi), 17 artiklan, 18 artiklan 1 kohdan d alakohdan, 21 artiklan 1 kohdan ja 22 artiklan tulkintaa.
The references were made in the course of two disputes between Ecotrade SpA (‘Ecotrade’) and Agenzia delle Entrate — Ufficio di Genova 3 (‘the Agenzia’), concerning a number of recovery notices issued by the latter reassessing, for the purposes of value added tax (‘VAT’), tax returns submitted by Ecotrade for the tax years 2000 and 2001.
Nämä pyynnöt on esitetty kahdessa asiassa, joissa kantajana on Ecotrade SpA (jäljempänä Ecotrade) ja vastaajana Agenzia delle Entrate – Ufficio di Genova 3 (jäljempänä Agenzia) ja jotka koskevat useita viimeksi mainitun tekemiä veropäätöksiä, joilla oikaistaan arvonlisäveron soveltamiseksi tämän yhtiön verovuosilta 2000 ja 2001 tekemiä veroilmoituksia.
As regards the right to deduct, Article 17(1) and (2)(a) of the Sixth Directive, in the version resulting from Article 28f(1) thereof provides:
Kuudennen direktiivin 17 artiklan 1 kohdan ja 2 kohdan a alakohdassa, sellaisena kuin se on tämän direktiivin 28 f artiklan 1 kohdan mukaan, säädetään vähennysoikeudesta seuraavaa:
(a) value added tax due or paid within the territory of the country in respect of goods or services supplied or to be supplied to him by another taxable person’.
Jos tavaroita ja palveluja käytetään verovelvollisen verollisiin liiketoimiin, verovelvollinen saa vähentää verosta, jonka hän on velvollinen maksamaan: a) arvonlisäveron, joka on maan alueella maksettu tai maksettava tavaroista tai palveluista, jotka toinen verovelvollinen on toimittanut tai toimittaa hänelle.”
According to Article 17(6), until the Council of the European Union has decided what expenditure is not to be eligible for a deduction of value added tax, Member States may retain all the exclusions provided for under their national laws when the Sixth Directive came into force, subject to the qualification that VAT may in no circumstances be deductible on expenditure which is not strictly business expenditure, such as that on luxuries, amusements or entertainment.
Saman 17 artiklan 6 kohdan mukaan niin kauan kuin Euroopan unionin neuvosto ei ole päättänyt, mitkä kustannukset eivät oikeuta arvonlisäveron vähentämiseen, jäsenvaltiot voivat edelleen soveltaa kuudennen direktiivin voimaantulohetkellä voimassa olleita kaikkia sisäisen lainsäädäntönsä vähennysoikeuden rajoittamista koskevia säännöksiä, mutta siinä täsmennetään, että sellaiset kustannukset, jotka eivät luonteeltaan ole liiketoimintaan liittyviä, kuten ylellisyys-, huvi- tai edustuskustannukset, jäävät joka tapauksessa vähennysoikeuden ulkopuolelle.
Article 17(7) allows Member States, subject to the consultation procedure provided for in Article 29, to exclude for cyclical economic reasons totally or partly all or some capital goods or other goods from the system of deductions.
Mainitun artiklan 7 kohdassa annetaan jäsenvaltioille oikeus, jollei tämän direktiivin 29 artiklan mukaisista neuvotteluista muuta johdu, suhdannesyistä rajoittaa kaikkien tai tiettyjen investointi- tai muiden tavaroiden vähennysoikeutta kokonaan tai osittain.
According to Article 21(1)(b) of the Sixth Directive, in the version resulting from Article 28g thereof, VAT is payable, under the internal system, by taxable persons to whom services covered inter alia by Article 28bC are supplied, if the services are carried out by a taxable person established abroad.
Kuudennen direktiivin 21 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaan, sellaisena kuin se on sen 28 g artiklan mukaan, arvonlisäveroa ovat velvolliset sisäisen järjestelmän mukaan maksamaan muun muassa saman direktiivin 28 b artiklan C kohdassa tarkoitetun palvelun vastaanottaja, jos palvelun suorittaa ulkomaille sijoittautunut verovelvollinen.
Article 28bC to which it refers covers ‘services in the intraCommunity transport of goods’.
Mainitun 28 b artiklan C kohdassa, johon näin viitataan, tarkoitetaan ”tavaroiden yhteisökuljetuspalveluja”.
That regime, which is also applicable to other services, is widely known as the ‘reverse charge procedure’.
Tämä järjestelmä, jota sovelletaan muihinkin palveluihin, tunnetaan laajasti yleisellä nimityksellä käännetty verovelvollisuus.
With regard to the rules for exercise of the right to deduct in circumstances such as those described in the preceding paragraph, Article 18(1)(d) of the Sixth Directive, in
Siltä osin kuin kyse on vähennysoikeuden käyttöä koskevista yksityiskohtaisista säännöistä edellisessä kohdassa kuvatunkaltaisissa olosuhteissa, kuudennen direktiviin 18
Article 18(2) and (3) of the Sixth Directive provides as follows:
Kuudennen direktiivin 18 artiklan 2 ja 3 kohta kuuluvat seuraavasti:
Member States shall determine the conditions and procedures whereby a taxable person may be authorised to make a deduction which he has not made in accordance with the provisions of paragraphs 1 and 2.’
Jäsenvaltioiden on säädettävä niistä edellytyksistä ja yksityiskohtaisista säännöistä, joiden mukaisesti verovelvollinen voidaan oikeuttaa tekemään vähennys muutoin kuin 1 ja 2 kohdan säännösten nojalla.”
Furthermore, Article 22 of the Directive, in the version resulting from Article 28h, lays down a series of obligations on persons liable for payment of VAT.
Verovelvollisen tietyistä velvoitteista säädetään kuudennen direktiivin 22 artiklassa, sellaisena kuin se on sen 28 h artiklan mukaan.
Among those obligations is the obligation in Article 22(2)(a), according to which every taxable person is to keep accounts in sufficient detail for VAT to be applied and inspected by the tax authority, and the obligation provided for in Article 22(4)(a) and (b), according to which every taxable person is to submit a return by the stated deadline which must set out all the information needed to calculate the tax that has become chargeable and the deductions to be made.
Näihin velvoitteisiin kuuluu tämän 22 artiklan 2 kohdan a alakohdassa mainittu velvoite siitä, että verovelvollisen on pidettävä riittävän yksityiskohtaista kirjanpitoa arvonlisäveron soveltamisen ja veroviranomaisen suorittaman tarkastuksen mahdollistamiseksi, sekä tämän saman artiklan 4 kohdan a ja b alakohdassa mainittu velvoite, jonka mukaan verovelvollisen on tehtävä määräajassa ilmoitus, jossa on esitettävä kaikki tiedot, jotka ovat tarpeen syntyneen verosaatavan määrän ja suoritettavien vähennysten määrän toteamiseksi.
Finally, Article 22(7) and (8) are worded as follows:
Mainitun 22 artiklan 7 ja 8 kohdassa säädetään seuraavaa:
Member States shall take the measures necessary to ensure that those persons who, in accordance with Article 21(1)(a) and (b), are considered to be liable to pay the tax instead of a taxable person not established within the territory of the country … comply with the above obligations relating to declaration and payment.
Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että henkilöt, jotka 21 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdan mukaisesti ovat velvollisia maksamaan veroa ulkomaille sijoittautuneen verovelvollisen asemesta – –, täyttävät edellä mainitut ilmoitus- ja maksuvelvoitteet.
Member States may impose other obligations which they deem necessary for the correct collection of the tax and for the prevention of evasion, subject to the requirement of equal treatment for domestic transactions and transactions carried out between Member States by taxable persons and provided that such obligations do not, in trade between Member States, give rise to formalities connected with the crossing of frontiers.’
Jäsenvaltiot voivat säätää muista veronkannon oikean toimittamisen varmistamiseksi ja veropetosten estämiseksi välttämättöminä pitämistään velvoitteista, jollei verovelvollisten suorittamien jäsenvaltioiden sisäisten ja jäsenvaltioiden välisten liiketoimien yhdenvertaisen kohtelun noudattamisesta muuta johdu, ja jos nämä velvoitteet eivät aiheuta rajanylitykseen liittyviä muodollisuuksia jäsenvaltioiden välisessä kaupassa.”
In Italian law, most of the relevant provisions relating to VAT are laid down by Presidential Decree No 633 of 26 October 1972 establishing and laying down rules on value added tax (Ordinary Supplement to the GURI No 292 of 11 November 1972), amended on several occasions (‘DPR No 633/72’) and Decree-Law No 331 of 30 August 1993 (GURI No 203 of 30 August 1993) (‘Decree-Law No 331/93’).
Italian lainsäädännössä asiassa keskeiset arvonlisäverosäännökset sisältyvät yhtäältä arvonlisäveron käyttöön ottamisesta ja sääntelystä 26.10.1972 annettuun tasavallan presidentin asetukseen nro 633 (GURI nro 292, Supplemento ordinario 11.11.1972), jota on muutettu useaan otteeseen (jäljempänä DPR nro 633/72), ja toisaalta 30.8.1993 annettuun lakiin nro 331 (GURI nro 203, 30.8.1993; jäljempänä laki nro 331/93).
The first sentence of Article 17(3) of the DPR No 633/72 provides:
DPR nro 633/72:n 17 §:n kolmannen momentin ensimmäisessä virkkeessä säädetään seuraavaa:
‘The obligations relating to … the supply of services in the territory of the State by nonresident persons … shall be met by the purchasers resident in the territory of the State who … use the services in pursuit of business, artistic activities or professions.’
”Valtion alueelle sijoittautumattomien verovelvollisten – – valtion alueella suorittamia – – palveluiden suorituksia koskevien velvoitteiden täyttämisestä huolehtivat valtion alueelle sijoittautuneet luovutuksensaajat tai toimeksiantajat, jotka – – käyttävät palveluita yritystoiminnan, taiteen tai ammatin harjoittamiseen.”
Article 19(1) of the DPR No 633/72 provides:
DPR nro 633/72:n 19 §:n ensimmäisessä momentissa säädetään seuraavaa:
‘… The right to deduct the tax on the goods and services purchased or imported shall arise at the time when the tax becomes chargeable and may be exercised, at the latest, in the tax return for the second year after the year in which the right to deduct arose and subject to the conditions applying at the time when the right arose.’
”– – Oikeus hankittuja tai tuotuja tavaroita tai palveluita koskevan veron vähentämiseen syntyy sillä hetkellä, kun verosaatava syntyy, ja se on käytettävä viimeistään veroilmoituksessa, joka koskee toista vuotta sen vuoden jälkeen, jona vähennysoikeus syntyi, ja niillä ehdoilla, jotka vallitsivat oikeuden syntymishetkellä.”
According to Article 23(1) and (2) of the DPR No 633/72, entitled ‘Registration of invoices’, taxable persons must record invoices issued in an appropriate register within 15 days, indicating for each invoice the serial number, the date of issue, the taxable amount of the transaction(s) and the amount of VAT, shown separately for each rate, and the undertaking, the name or company name of the purchaser of the goods or services or, in the cases to which Article 17(3) refers, the seller or supplier’s name.
DPR nro 633/72:n 23 §:n, jonka otsikko on ”Laskujen rekisteröinti”, 1 ja 2 momentin mukaan verovelvollisen on kirjattava lähetetyt laskut erityiseen rekisteriin viidentoista päivän kuluessa ja ilmoitettava kunkin laskun järjestysnumero ja lähettämispäivämäärä, liiketoimen tai -toimien verollinen arvo ja arvonlisäveron määrä sovelletun verokannan mukaan eriteltynä, sekä tavaran luovutuksensaajan tai palvelun toimeksiantajan yrityksen nimi tai toiminimi, tai tämän asetuksen 17 §:n 3 momentissa säädetyissä tapauksissa tavaran luovuttajan tai palveluntarjoajan yrityksen nimi tai toiminimi.
Under the heading ‘Registration of purchases’, Article 25(1) of the DPR No 633/72 requires taxable persons to number sequentially invoices and customs dockets relating to goods and services purchased or imported in the course of their business,
DPR nro 633/72:n 25 §:n 1 momentissa, jonka otsikko on ”Ostojen rekisteröinti”, säädetään verovelvollisen velvollisuudesta numeroida yritystoimintansa harjoittamiseksi hankkimiaan tai tuomiaan tavaroita tai palveluita koskevat laskut ja
ECOTRADE including invoices issued in accordance with Article 17(3) thereof, and to record them in a register before making the periodic payment or the annual return in which the right to deduct the VAT relating to those invoices is exercised.
ECOTRADE tullausasiakirjat juoksevasti, mainitun asetuksen 17 §:n 3 momentin nojalla annetut laskut mukaan lukien, ja kirjata ne rekisteriin ennen kausi-ilmoitusta tai vuosi-ilmoi-tusta, jossa verovelvollinen käyttää oikeuttaan vähentää näihin laskuihin liittyvä vero.
Pursuant to Article 47(1) of Decree-Law No 331/93, entitled ‘Registration of intraCommunity transactions’, invoices relating, in particular, to the supply of intraCommunity transport of goods and related services must be recorded in the month in which they are received or subsequently, but in any event within 15 days of receipt, separately in the register of invoices issued referred to in Article 23(1) and (2) of the DPR No 633/72 and in the register of purchases, referred to in Article 25(1) thereof, with reference to the month of receipt or the month of issue respectively.
Lain nro 331/93 47 §:n 1 momentissa, jonka otsikkona on ”Yhteisönsisäisten liiketoimien rekisteröinti”, säädetään, että laskut, jotka liittyvät muun muassa tavaroiden yhteisönsisäiseen kuljetukseen ja niihin liittyviin palveluihin, on kirjattava vastaanottokuukautena tai myöhemmin, mutta kuitenkin viidentoista päivän kuluessa vastaanottamisesta eriteltynä DPR nro 633/72:n 23 §:n 1 ja 2 momentissa tarkoitettuun lähetettyjen laskujen rekisteriin sekä saman asetuksen 25 §:n 1 momentissa tarkoitettuun ostojen rekisteriin niiden vastaanotto- tai lähetyskuukauden mukaan.
Finally, the first sentence of the first paragraph of Article 57(1) of DPR No 633/72 provides:
DPR nro 633/72:n 57 §:n ensimmäisen momentin ensimmäisessä virkkeessä säädetään seuraavaa:
‘Notices of reassessment and recovery … shall be served, on pain of loss of the related right, by 31 December of the fourth year after the year in which the tax return was submitted.’
”Ilmoitukset oikaisuista ja tarkistuksista – – on oikeuden menettämisen uhalla annettava tiedoksi ilmoituksen antamista seuraavan neljännen vuoden joulukuun 31. päivään mennessä.”
Ecotrade is an Italian limited company specialising in granulated blast furnace slag and other ingredients, in particular synthetic gypsum and ashes used for the manufacture of cement.
Ecotrade on granuloidun masuunikuonan ja betonin valmistuksessa käytettävien muiden ainesosien, erityisesti synteettisen kipsin ja tuhkan kauppaan erikoistunut Italian oikeuden mukaan perustettu osakeyhtiö.
In the tax years 2000 and 2001 Ecotrade entrusted to operators established outside Italy the transport of those materials from Italy to other Member States of the European Community.
Ecotrade antoi vuosina 2000 ja 2001 Italiaan sijoittumattomien toimijoiden tehtäväksi näiden aineiden kuljetukset Italiasta toisiin Euroopan yhteisöjen jäsenvaltioihin.
In the invoices issued by those operators for services supplied to Ecotrade, those services are described either as ‘chartering of the vessel’ or ‘shipping’ (‘the transactions in question’).
Laskuissa, jotka nämä toimijat lähettivät Ecotradelle suorittamistaan palveluista, ne kutsuivat näitä palveluja joko aluksen rahtaukseksi tai kuljetukseksi (jäljempänä kyseessä olevat liiketoimet).
However, the invoices did not indicate the amount of VAT, and some of them stated that the transactions were exempt.
Näihin laskuihin ei kuitenkaan ollut merkitty arvonlisäveron määrää, ja joissakin niistä mainittiin kyseessä olevien liiketoimien olevan verovapaita.
Ecotrade therefore regarded the relevant transactions as being exempt from VAT.
Ecotrade katsoi siten kaikkien kyseessä olevien liiketoimien olevan vapautettu arvonlisäverosta.
Accordingly, it recorded the invoices relating to those transactions only in the register of purchases and not in the register of invoices issued, and did so on the basis of VAT exemption.
Näin ollen se merkitsi näihin liiketoimiin liittyvät laskut vain ostojen rekisteriin mutta ei lähetettyjen laskujen rekisteriin, ja ilman arvonlisäveroa.
The VAT relating to those transactions was therefore not mentioned in the returns drawn up by Ecotrade for the tax years 2000 and 2001.
Näihin liiketoimiin liittyvää arvonlisäveroa ei siis merkitty Ecotraden verovuosilta 2000 ja 2001 laatimiin arvonlisäveroilmoituksiin.
After an inspection in 2004, the Agenzia took the view that the transactions in question were services in the intraCommunity transport of goods subject to VAT, and that the reverse charge procedure was applicable to them, which, with the exception of one invoice, was not disputed by Ecotrade.
Vuonna 2004 suoritetun verotarkastuksen yhteydessä Agenzia katsoi, että kyseessä olevat liiketoimet olivat tavaroiden yhteisökuljetuspalveluita, joista kannetaan arvonlisäveroa, ja että niihin oli sovellettava käännetyn verovelvollisuuden järjestelmää, mitä Ecotrade ei yhtä laskua lukuun ottamatta kiistänyt.
The Agenzia also found that Ecotrade had not complied with the accounting requirements relating to the reverse charge procedure because the invoices concerned had been recorded only in the register of purchases and not in the register of invoices issued.
Agenzia totesi myös, että tämä yhtiö ei ollut noudattanut tähän käännetyn verovelvollisuuden järjestelmään liittyviä kirjanpitovelvoitteita siitä syystä, että kyseessä olevat laskut oli kirjattu yksinomaan ostojen rekisteriin muttei lähetettyjen laskujen rekisteriin.
Therefore, the Agenzia, by a number of tax recovery notices, reassessed for VAT purposes the tax returns submitted by Ecotrade for the tax years 2000 and 2001, claimed payment of undeclared taxes amounting to a total of approximately EUR 321 000 and imposed penalties in respect of those taxes of approximately EUR 361 000.
Näin ollen Agenzia oikaisi useammalla veropäätöksellä arvonlisäverotusta varten Ecotraden arvonlisäveroilmoituksia verovuosien 2000 ja 2001 osalta, ja se vaati yhteensä noin 321 000 euron suuruisten ilmoittamatta jätettyjen verojen maksamista ja määräsi noin 361 000 euron suuruiset seuraamusmaksut.
Subsequently, the Agenzia took the view that Ecotrade had lost its right to deduct VAT because it had not exercised that right within a period of two years from the time the VAT becomes chargeable, as provided in the second sentence of Article 19(1) of the DPR No 633/72, whereas the tax authorities were still within the timelimits for recovering the VAT relating to the services concerned since, under the first sentence of Article 57 of the DPR No 633/72, notices of reassessment and recovery may be served within a period of four years calculated from the date on which the tax returns relating to disputed taxes were submitted.
Tämän jälkeen Agenzia katsoi, että Ecotrade oli menettänyt arvonlisäveron vähennysoikeutensa, koska se ei ollut käyttänyt sitä kahden vuoden määräajassa siitä hetkestä lukien, jolloin verosaatava oli syntynyt, kuten DPR nro 633/72:n 19 §:n ensimmäisen momentin toisessa virkkeessä säädetään, kun taas veroviranomaisella oli vielä käytettävissään määräaikaa periäkseen kyseessä oleviin palveluihin liittyvän arvonlisäveron, koska kyseisen asetuksen 57 §:n ensimmäisen momentin nojalla ilmoitukset oikaisuista ja tarkistuksista voidaan antaa tiedoksi neljän vuoden määräajassa, joka lasketaan riidanalaisia veroja koskevien arvonlisäveroilmoitusten tekemisestä.
By various appeals lodged on 13 February 2005 before the Commissione tributaria provinciale di Genova, Ecotrade challenged the recovery notices concerned and sought to have them annulled.
Ecotrade nosti Commissione tributaria provinciale di Genovassa 13.2.2005 eri kanteita, joissa se riitautti kyseessä olevat veropäätökset ja vaati niiden kumoamista.
In order to justify its accounting practice Ecotrade submitted that the invoices relating to the transactions in question had been duly recorded in the register of purchases, but that, because those transactions had been mistakenly regarded as exempt from VAT, they had not been recorded in the register of invoices issued.
Noudattamaansa kirjanpitokäytäntöä perustellakseen tämä yhtiö väitti, että kyseessä oleviin liiketoimiin liittyvät laskut oli rekisteröity säännönmukaisesti ostojen rekisteriin mutta että koska näitä liiketoimia oli virheellisesti pidetty arvonlisäverosta vapautettuina, laskuja ei ollut kirjattu lähetettyjen laskujen rekisteriin.
That irregularity should not however have compromised the exercise of the right to deduct, since no debt to the tax authority was generated.
Tämän sääntöjenvastaisuuden ei kuitenkaan olisi pitänyt vaarantaa vähennysoikeuden käyttöä, koska mitään velkaa veroviranomaisille ei ollut syntynyt.
Therefore, any temporal limit on the right to deduct was inapplicable in this case.
Näin ollen nyt esillä olevassa asiassa ei voida soveltaa vähennysoikeuden ajallista rajoitusta.
Before the national court the Agenzia replied that Ecotrade should have invoiced itself for the transactions in question, calculated the VAT payable, and recorded the invoice in the register of invoices issued and the register of purchases so that it would have had a VAT credit for the purposes of deducting the input tax calculated.
Agenzia vastasi ennakkoratkaisupyynnön esittäneessä tuomioistuimessa, että Ecotraden olisi pitänyt suorittaa kyseessä olevista liiketoimista ”sisäinen laskutus”, laskea maksettava arvonlisävero, kirjata lasku lähetettyjen laskujen rekisteriin sekä ostojen rekisteriin niin, että sillä olisi ollut arvonlisäverosaatava ostoihin sisältyvän veron vähentämiseksi.
In accordance with that method, the VAT payable is not actually paid by the purchaser in so far as it is offset by the corresponding VAT credit.
Tämän menetelmän mukaan toimeksiantaja ei tosiasiallisesti maksa arvonlisäverovelkaa, koska vastaava arvonlisäverosaatava mitätöi sen.
The right to deduct must be exercised in the period prescribed or it will lapse.
Vähennysoikeutta on kuitenkin käytettävä säädetyssä määräajassa oikeuden menettämisen uhalla.
Consequently, Ecotrade, which did not comply with the accounting procedure provided for under the national legislation, is required to pay the VAT due, while it has lost the right to deduct VAT on account of the time-bar.
Näin ollen Ecotradella, joka ei ollut noudattanut kansallisessa lainsäädännössä säädettyä kirjanpitomenettelyä, on velvollisuus maksaa erääntynyt arvonlisävero, ja se on menettänyt vähennysoikeutensa prekluusion vuoksi.
In those circumstances, the Commissione tributaria provinciale di Genova decided to stay proceedings and refer the following questions to the Court for a preliminary ruling:
Näissä olosuhteissa Commissione tributaria provinciale di Genova on päättänyt lykätä asian ratkaisua ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset, jotka on muotoiltu samalla tavoin asioissa C-95/07 ja C-96/07: