natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The German Government also refers to Article 5(3) of the Framework Decision, which applies where the European arrest warrant was issued for the purposes of prosecution and which provides that, where the person concerned is a national or resident of the executing Member State, the judicial authority of that State may make surrender subject to the condition that the person be returned to that State in order to serve there the sentence passed against him in the issuing Member State.
Saksan hallitus viittaa myös puitepäätöksen 5 artiklan 3 alakohtaan, jota sovelletaan silloin, kun eurooppalainen pidätysmääräys on annettu syytteen nostamista varten, ja jossa säädetään, että kun asianomainen henkilö on täytäntöönpanosta vastaavan jäsenvaltion kansalainen tai siellä vakinaisesti asuva, kyseisen valtion oikeusviranomainen voi asettaa luovuttamisen ehdoksi sen, että tämä henkilö palautetaan mainittuun valtioon kärsimään rangaistusta, joka hänelle on määrätty pidätysmääräyksen antaneessa jäsenvaltiossa.
In order to answer that question it is necessary, first, to examine the compatibility with Community law of a provision of national legislation such as Paragraph 80(3) of the IRG.
Tähän kysymykseen vastaamiseksi on ensinnäkin mietittävä, ovatko IRG:n 80 §:n 3 momentin kaltaiset jäsenvaltion lainsäädännön säännökset yhteisön oikeuden mukaisia.
It must therefore be determined whether Article 4(6) of the Framework Decision must be interpreted as precluding legislation of a Member State under which the execution of a European arrest warrant issued for the purposes of execution of a custodial sentence is ruled out if that arrest warrant concerns one of its nationals and he does not consent to his surrender.
On siis tutkittava, onko puitepäätöksen 4 artiklan 6 alakohtaa tulkittava siten, että se on esteenä jäsenvaltion sellaiselle lainsäädännölle, jossa evätään rangaistuksen täytäntöönpanoa varten annetun eurooppalaisen pidätysmääräyksen täytäntöönpano silloin, kun tämä pidätysmääräys kohdistuu johonkin kyseisen jäsenvaltion kansalaiseen ja kun tämä ei suostu luovuttamiseensa.
It is only if such legislation is compatible with the Framework Decision that the question arises whether a national of another Member State can also rely on it pursuant to the principle of nondiscrimination.
Kysymys siitä, voiko myös toisen jäsenvaltion kansalainen vedota tähän lainsäädäntöön syrjintäkiellon periaatteen nojalla, voidaan nimittäin esittää vain, jos kyseinen lainsäädäntö on yhteensoveltuva puitepäätöksen kanssa.
The German Government maintains that that exception in favour of the nationals of a Member State is based on the special and reciprocal relations which bind a citizen to his State, as a result of which that citizen may never be excluded from the national community.
Saksan hallitus väittää, että tällainen maan kansalaisten hyväksi tehtävä poikkeus perustuu niihin erityisiin keskinäisiin suhteisiin, jotka yhdistävät kansalaisen valtioonsa ja joiden nojalla tätä kansalaista ei voida koskaan sulkea pois kansallisen yhteisön piiristä.
Furthermore, the Federal Republic of Germany has a particular interest in the rehabilitation of its nationals, which is served by execution of the sentence in Germany.
Saksan liittotasavalta kiinnittää maan hallituksen mukaan aivan erityistä huomiota kansalaistensa sopeutumiseen uudelleen yhteiskuntaan, mitä rangaistuksen täytäntöönpano Saksassa sen mielestä edistää.
That is why Paragraph 80(3) of the IRG abolishes any discretion where a German national does not consent to his surrender.
IRG:n 80 §:n 3 momentti estää siis Saksan hallituksen mukaan kaiken harkintavallan silloin, kun Saksan kansalainen ei suostu luovuttamiseensa.
I do not agree with that analysis.
En ole samaa mieltä.
It is true that the terms in which Article 4(6) of the Framework Decision is framed could lead it
Puitepäätöksen 4 artiklan 6 alakohta voidaan kylläkin sanamuotonsa perusteella ymmärtää Saksan
KOZŁOWSKI reintegration of that person.
KOZŁOWSKI henkilön uudelleen sopeutumisen edistämiseksi.
Finally, the German Government’s argument impairs the effectiveness of the Framework Decision because it amounts to reintroducing, to a certain extent, the principle of nonextradition of nationals which the European Union legislature wished by means of the Framework Decision to renounce.
Saksan hallituksen väite heikentää lisäksi puitepäätöksen tehokasta vaikutusta, koska se tarkoittaa tietyssä määrin palaamista omien kansalaisten luovuttamatta jättämistä koskevaan periaatteeseen, josta Euroopan unionin lainsäätäjä on halunnut luopua tässä puitepäätöksessä.
to be understood in the way favoured by the German Government.
hallituksen väitteen mukaisesti.
However, that provision is not unambiguous.
Säännös ei ole kuitenkaan yksiselitteinen.
It can be equally well understood as meaning that the Member States must leave it to their judicial authorities to decide, in each case, whether to refuse execution of a European arrest issued for the purposes of execution of a sentence where it concerns one of their nationals.
Säännöstä voidaan aivan yhtä hyvin tulkita siten, että jäsenvaltioiden on annettava oikeusviranomaisilleen mahdollisuus päättää kussakin tapauksessa erikseen, kieltäytyvätkö ne vai eivät rangaistuksen täytäntöönpanoa varten annetun eurooppalaisen pidätysmääräyksen täytäntöönpanosta silloin, kun pidätysmääräys koskee oman maan kansalaista.
That provision begins, in fact, with the words ‘[t]he executing judicial authority may refuse to execute the European arrest warrant’.
Mainittu säännös alkaa nimittäin ilmaisulla ”Täytäntöönpanosta vastaava oikeusviranomainen voi kieltäytyä panemasta eurooppalaista pidätysmääräystä täytäntöön”.
I shall therefore examine each of those points in turn.
Tarkastelen seuraavaksi peräjälkeen kutakin näistä kysymyksistä.
I shall go on to conclude that, in accordance with the principles of primacy and of conforming interpre -tation, the national court must not take Paragraph 80(3) of the IRG into account, which means that that provision cannot preclude Mr Kozłowski’s surrender.
Sen jälkeen päädyn toteamaan, että ensisijaisuuden ja yhdenmukaisen tulkinnan periaatteiden mukaisesti kansallinen tuomioistuin ei saa ottaa huomioon IRG:n 80 §:n 3 momenttia, joten kyseinen säännös ei voi estää Kozłowskin luovuttamista.
I am therefore of the opinion, in accordance with settled caselaw, that Article 4(6) of the Framework Decision should be interpreted, for the purposes of the question under consideration, in the light of the scheme of which that provision forms part and of the objectives pursued by that scheme and by the Framework Decision. 12
Siksi katsonkin vakiintuneen oikeuskäytännön osoittavan, että puitepäätöksen 4 artiklan 6 alakohtaa on tutkittavana olevan kysymyksen osalta tulkittava sen järjestelmän kannalta, johon kyseinen artikla kuuluu, sekä niiden päämäärien kannalta, joita artiklalla ja puitepäätöksellä tavoitellaan. 12
The lack of consent of the requested person may not, as such, justify a decision not to execute that warrant
Eurooppalaisessa pidätysmääräyksessä tarkoitetun henkilön suostumuksen puuttuminen ei voi sellaisenaan olla perusteena päätökselle kieltäytyä täytäntöönpanosta
It can be confirmed on the basis of an examination of the scheme established by the Framework Decision that the European arrest warrant is intended to achieve the enforced transfer of a person from one Member State to another.
Puitepäätöksessä säädetyn järjestelmän tarkastelun perusteella voidaan todeta, että eurooppalaisen pidätysmääräyksen tarkoituksena on henkilön siirto pakkokeinoin jäsenvaltiosta toiseen.
Upon examining that scheme and those objectives, I consider that the German Government’s argument runs contrary to both for the following reasons.
Kun tarkastelen kyseistä järjestelmää ja sen päämääriä katson, että Saksan hallituksen ajama väite on niiden vastainen seuraavista syistä.
First, under the scheme provided for by the Framework Decision, the lack of consent on the part of the requested person may not, as such, justify a decision not to execute the warrant.
Puitepäätöksellä säädetyssä järjestelmässä eurooppalaisessa pidätysmääräyksessä tarkoitetun henkilön suostumuksen puuttuminen ei yhtäältä voi sellaisenaan olla peruste päätökselle kieltäytyä täytäntöönpanosta.
Secondly, a refusal can be based on Article 4(6) of the Framework Decision only if it becomes apparent that execution of the sentence in the executing Member State is necessary in order to facilitate the
Toisaalta kieltäytymispäätös voi perustua puitepäätöksen 4 artiklan 6 alakohtaan vain, jos rangaistuksen täytäntöönpano täytäntöönpanosta vastaavassa jäsenvaltios- sa osoittautuu tarpeelliseksi asianomaisen
According to that scheme, the Member States are obliged to execute any European arrest warrant, as is made clear, in the French version, by the use of the present indicative
Tämän järjestelmän perusteella jäsenvaltiot ovat velvollisia panemaan eurooppalaisen pidätysmääräyksen täytäntöön, kuten käy ilmi puitepäätöksen 1 artiklan 2 kohdan
13 concerned consents to his surrender, the final decision on the execution of the European arrest warrant must be taken by the executing judicial authority within 10 days of consent being given, whereas, if that person does not consent to surrender, the decision must be taken within 60 days of his arrest.
13 henkilö suostuu luovuttamiseen, täytäntöönpanosta vastaavan oikeusviranomaisen on tehtävä lopullinen päätös eurooppalaisen pidätysmääräyksen täytäntöönpanosta 10 päivän kuluttua suostumuksen antamisesta, mutta jos kyseinen henkilö ei anna suostumustaan, tämä päätös on tehtävä 60 päivän kuluessa hänen kiinni ottamisestaan.
It also follows from the scheme of the Framework Decision that execution can be refused only by decision of the executing judicial authority, based specifically on one of the grounds for nonexecution exhaustively listed in Articles 3 and 4 of the Framework Decision.
Tästä seuraa myös, että täytäntöönpanosta kieltäytyminen voi tapahtua ainoastaan täytäntöönpanosta vastaavan oikeusviranomaisen päätöksellä, joka perustellaan erityisesti jollain puitepäätöksen 3 ja 4 artiklassa tyhjentävästi luetelluista kieltäytymisperusteista.
It must be held that lack of consent on the part of the requested person is not one of the grounds for mandatory or optional nonexecution stated, respectively, in those two provisions.
On todettava, että eurooppalaisessa pidätysmääräyksessä tarkoitetun henkilön suostumuksen puuttuminen ei ole kyseisissä artikloissa säädettyjen ehdottomien tai harkinnanvaraisten kieltäytymisperusteiden joukossa.
The purpose of the right conferred on the person concerned to consent to his surrender is therefore to enable him to speed up the surrender procedures.
Kun siis asianomaiselle henkilölle on myönnetty oikeus suostua luovuttamiseen, tarkoituksena on, että hän voisi nopeuttaa luovuttamismenettelyä.
It gives him the right to reduce the length of the procedures in the executing Member State and, as the case may be, the length of time during which he is held in detention in that State for the purposes of applying the European arrest warrant.
Hänellä on siten oikeus lyhentää menettelyn määräaikoja täytäntöönpanosta vastaavassa jäsenvaltios- sa ja tarvittaessa myös kyseisessä valtiossa eurooppalaisen pidätysmääräyksen täytäntöönpanemiseksi määrätyn vankeuden kestoa.
As a result, he is able to appear sooner before the issuing judicial authority in order to assert his rights.
Hän voi näin ollen saapua pidätysmääräyksen antaneen oikeusviranomaisen kuultavaksi aikaisemmin voidakseen vedota oikeuksiinsa.
The possibility of consenting or not to surrender is one of the rights conferred by Article 11 of the Framework Decision on the requested person.
Mahdollisuus suostua tai olla suostumatta luovuttamiseen kuuluu niihin oikeuksiin, joita eurooppalaisessa pidätysmääräyksessä tarkoitetulle henkilölle myönnetään puitepäätöksen 11 artiklassa.
However, the only legal consequence of that position, which is laid down expressly in the Framework Decision, concerns the period within which the final decision on the execution of the European arrest warrant must be taken by the executing judicial authority.
Tämän kannanoton ainoa oikeudellinen seuraus, josta puitepäätöksessä säädetään nimenomaisesti, koskee kuitenkin määräaikaa, jonka kuluessa täytäntöönpanosta vastaavan oikeusviranomaisen on tehtävä lopullinen päätös eurooppalaisen pidätysmääräyksen täytäntöönpanosta.
Thus, under Article 17(2) and (3) of the Framework Decision, where the person
Puitepäätöksen 17 artiklan 2 ja 3 kohdassa säädetäänkin, että jos asianomainen
13 — An examination of the other language versions leads to same conclusion.
13 – Muiden kielitoisintojen tarkastelu johtaa samaan analyysiin. Saksankielinen toisinto on seuraava: ”Die Mitgliedstaaten vollstrecken jeden Europäischen Haftbefehl”, ja englanninkielinen toisinto on seuraava: ”Member States shall execute any European arrest warrant” jne.
It is possible to imagine that the fact that the person concerned objects might lead the executing judicial authority to examine whether there are grounds for nonexecution under Articles 3 or 4 of the Framework Decision, a question which, in the event of consent, it would not necessarily have
Voidaankin ajatella, että se, että asianomainen henkilö vastustaa luovuttamista, saa täytäntöönpanosta vastaavan oikeusviranomaisen tutkimaan puitepäätöksen 3 ja 4 artiklassa tarkoitettujen kieltäytymisperusteiden olemassaolon mahdollisuuden, mitä kyseinen viranomainen ei välttämättä olisi tarkistanut omasta aloitteestaan silloin,
KOZŁOWSKI examined on its own initiative, given the very tight deadlines applicable to the surrender procedure in that situation.
KOZŁOWSKI kun henkilö on suostunut luovuttamiseen, koska luovuttamismenettelyn määräajat ovat tällöin erittäin lyhyet.
Similarly, the application of the ground for nonexecution provided for in Article 4(6) of the Framework Decision is not conditional upon the consent or lack of consent of the person concerned, even though, in all probability, it is an element which must be taken into consideration by the executing judicial authority when assessing that ground.
Puitepäätöksen 4 artiklan 6 alakohdassa säädetyn kieltäytymisperusteen soveltaminen ei myöskään ole riippuvainen asianomaisen henkilön suostumuksesta tai sen puuttumisesta, vaikkakin on hyvin todennäköistä, että kyse on seikasta, joka täytäntöönpanosta vastaavan oikeusviranomaisen on otettava huomioon kieltäytymisperustetta arvioidessaan.
It must therefore be found, at this stage of reasoning, that lack of consent on the part of the requested person cannot in itself constitute a ground for the nonexecution of the European arrest warrant.
Tässä vaiheessa asian tarkastelua on siis tärkeää ottaa huomioon, että eurooppalaisessa pidätysmääräyksessä tarkoitetun henkilön suostumuksen puuttuminen ei voi yksin olla perusteena pidätysmääräyksen täytäntöönpanosta kieltäytymiselle.
I am thinking, for example, of the grounds laid down in Articles 3(2) and 4(5) of the Framework Decision, concerning situations where final judgment has been passed on that person in another Member State or in a third State in respect of the acts referred to in the European arrest warrant and where sentence has already been served or its execution is no longer possible.
Ajattelen esimerkiksi puitepäätöksen 3 artiklan 2 alakohdassa ja 4 artiklan 5 alakohdassa esitettyjä perusteita, jotka koskevat tilanteita, joissa eurooppalaisessa pidätysmääräyksessä tarkoitetuista teoista on annettu jossain toisessa jäsenvaltiossa tai kolmannessa valtiossa lopullinen tuomio, joka on jo pantu täytäntöön tai jota ei enää voida panna täytäntöön.
Under those provisions, those reasons constitute or may constitute a ground for nonexecution, in so far as ‘the executing judicial authority is informed’.
Kyseisten artiklojen mukaan tällaiset perusteet muodostavat tai voivat muodostaa kieltäytymisperusteen, mikäli ne perustuvat ”täytäntöönpanosta vastaavan oikeusviranomaisen käytettävissä olevi[iin] tie[toihin]”.
The absence of any reference to that lack of consent among the grounds for nonexecution listed in Articles 3 and 4 of the Framework Decision confirms the intention of the European Union legislature, as stated in the first recital in the preamble to the Framework Decision, to prevent a requested person from fleeing from justice in the Member State in which he has committed, or is suspected of having committed, a crime.
Se, että suostumuksen puuttumista ei ole mainittu puitepäätöksen 3 ja 4 artiklassa luetelluissa kieltäytymisperusteissa vahvistaa, että Euroopan unionin lainsäätäjä on halunnut, kuten se on puitepäätöksen johdantoosan ensimmäisessä perustelukappaleessa todennutkin, estää eurooppalaisessa pidätysmääräyksessä tarkoitettua henkilöä pakoilemasta oikeutta siinä jäsenvaltiossa, jossa hän on tehnyt tai hänen epäilleen tehneen rikoksen.
If the person concerned objects to his surrender and invokes one of those grounds when being heard by the executing judicial authority, even though such a ground does not appear in the information communicated by the issuing judicial authority, the executing judicial authority might well ask the latter authority for supplementary information in order to ascertain whether that ground exists and to draw the necessary inferences in its decision.
Jos asianomainen henkilö vastustaa luovuttamistaan ja vetoaa johonkin mainituista perusteista ollessaan täytäntöönpanosta vastaavan oikeusviranomaisen kuultavana, vaikka tällainen peruste ei olisikaan käynyt ilmi pidätysmääräyksen antaneen oikeusviranomaisen toimittamista tiedoista, täytäntöönpanosta vastaavan oikeusviranomaisen voidaan täydellä syyllä olettaa pyytävän tältä lisätietoja tarkistaakseen perusteen olemassaolon ja ottaakseen sen huomioon päätöksessään.
Consequently, irrespective of whether the person concerned does or does not consent to his surrender to the issuing judicial authority, it is for the executing judicial authority to rule on the execution of the European arrest warrant and it can oppose execution only by a decision based specifically on one of the grounds for nonexecution listed in Articles 3 and 4 of the Framework Decision.
Näin ollen siitä riippumatta, saadaanko asianomaiselta henkilöltä suostumus hänen luovuttamiseensa pidätysmääräyksen antaneelle oikeusviranomaiselle, täytäntöönpanosta vastaavan oikeusviranomaisen asiana on päättää eurooppalaisen pidätysmääräyk- sen täytäntöönpanosta, ja se voi kieltäytyä tästä ainoastaan päätöksellä, joka perustellaan erityisesti jollain puitepäätöksen 3 ja 4 artiklassa mainituista kieltäytymisperusteista.
VIEW OF MR BOT — CASE C-66/08 presented by the Commission of the European Communities.
JULKISASIAMIES BOTIN KANNANOTTO – ASIA C-66/08 söjen komission tekemässä ehdotuksessa.
It follows that a provision of the legislation of a Member State, such as Paragraph 80(3) of the IRG, which makes lack of consent on the part of a national an absolute ground for nonexecution is, as such, contrary to the scheme of the Framework Decision.
IRG:n 80 §:n 3 momentin kaltainen jäsenvaltion lainsäädännön säännös, jossa maan kansalaisen suostumuksen puuttumisesta tehdään ehdoton peruste täytäntöönpanosta kieltäytymiselle, on siis tältä osin puitepäätöksellä luodun järjestelmän vastainen.
Unlike the German Government, I do not believe that the objective underlying Article 4(6) of the Framework Decision can invalidate that analysis.
Toisin kuin Saksan hallitus, en usko, että puitepäätöksen 4 artiklan 6 alakohdan taustalla oleva päämäärä voisi kumota tämän analyysin.
‘The execution of a European arrest warrant in respect of a requested person may be refused if this person would have better possibilities of reintegration in the executing Member State, and if he or she consents to serve the sentence in this Member State.
”Eurooppalaisen pidätysmääräyksen täytäntöönpanosta voidaan kieltäytyä, jos asianomaisella henkilöllä on paremmat mahdollisuudet sopeutua uudelleen yhteiskuntaan täytäntöönpanosta vastaavassa jäsenvaltiossa ja jos hän suostuu suorittamaan rangaistuksen kyseisessä jäsenvaltiossa.
The objective pursued in Article 4(6) of the Framework Decision cannot justify an absolute bar to execution of a European arrest warrant concerning a national of the executing State where that national opposes his surrender
Puitepäätöksen 4 artiklan 6 alakohdassa tavoiteltu päämäärä ei voi olla perusteena sille, että maan kansalaista koskevan eurooppalaisen pidätysmääräyksen täytäntöönpano on täysin mahdotonta silloin, kun kyseinen kansalainen vastustaa luovuttamistaan
In that case, the sentence pronounced in the issuing Member State shall be served in the executing Member State in accordance with the laws of the latter Member State. The sentence pronounced in the issuing Member State shall not be substituted by a sanction prescribed by the law of the executing Member State for the same offence.’
Tällöin pidätysmääräyksen antaneessa jäsenvaltiossa määrätty rangaistus suoritetaan täytäntöönpanosta vastaavassa jäsenvaltiossa sen oman lainsäädännön mukaisesti, mutta rangaistusta ei voida korvata sen oman lainsäädännön mukaisesti samasta rikoksesta määrättävällä muulla seuraamuksella.”
As the German Government states in its written observations and as the Oberlandesgericht has explained in its reference for a preliminary ruling, the purpose of the ground for nonexecution provided for in Article 4(6) of the Framework Decision is to facilitate the reintegration of the convicted person at the end of his sentence.
Kuten Saksan hallitus toteaa kirjallisissa huomautuksissaan ja Oberlandesgericht esittää ennakkoratkaisupyynnössään, puitepäätöksen 4 artiklan 6 alakohdassa säädetyn kieltäytymisperusteen tarkoituksena on mahdollistaa tuomitun sopeutuminen uudelleen yhteiskuntaan rangaistuksen päätyttyä.
Article 4(6) of the Framework Decision differs from that proposal.
Puitepäätöksen 4 artiklan 6 alakohta eroaa tästä ehdotuksesta.
None the less, it largely retains the substance of the proposal and it appears successfully to meet the same objectives, that is to say, to facilitate the reintegration of the convicted person.
Siinä säilytetään kuitenkin suuri osa ehdotuksen sisällöstä ja tavoitellaan samaa päämäärää eli tuomitun helpompaa sopeutumista uudelleen yhteiskuntaan.
That opinion is shared by all the parties who intervened in the present proceedings.
Samaa mieltä ovat myös kaikki vireillä olevaan menettelyyn osallistuneista osapuolista.
It is based on a number of factors.
Tämä näkemys perustuu useaan näkökohtaan.
14 — Proposal of 25 September 2001 for a Council Framework Decision on the European arrest warrant and the surrender procedures between the Member States (COM(2001) 522 final).
14 – Eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä 25.9.2001 tehty ehdotus neuvoston puitepäätökseksi (KOM(2001) 522 lopullinen).
Admittedly, that objective is not expressly stated in the Framework Decision, but it featured very clearly in the proposal
Puitepäätöksessä ei tosin mainita nimenomaisesti tätä päämäärää, vaikka se esitettiin hyvin selkeästi Euroopan yhtei-
The objective can be inferred, first, from the Framework Decision itself.
Kyseinen päämäärä on ensinnäkin johdettavissa itse puitepäätöksestä.
That analysis is confirmed, secondly, by a number of documents in which the Member States and the Community institutions have stated that criminal penalties must not be solely punitive but should also assist rehabilitation.
Tätä analyysiä vahvistavat myös useat asiakirjat, joissa jäsenvaltiot ja yhteisön toimielimet ovat todenneet, että rikosoikeudellinen seuraamus ei saa olla yksinomaan rankaiseva, vaan sillä on oltava myös sosiaalistava tehtävä.
Thus, under Article 4(6) of the Framework Decision, the application of that provision is conditional upon an undertaking by the executing Member State to execute the custodial sentence or detention order pronounced in the issuing Member State.
Puitepäätöksen 4 artiklan 6 alakohdassa säädetäänkin, että sitä sovelletaan, mikäli täytäntöönpanosta vastaava jäsenvaltio sitoutuu panemaan pidätysmääräyksen antaneessa jäsenvaltiossa määrätyn rangaistuksen tai turvaamistoimenpiteen itse täytäntöön.