natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Those questions were raised in proceedings between Mr Büchner and 12 other claimants and the Sozialversicherungsanstalt der Bauern (Farmers' Social Insurance Institution) concerning the latter's refusal to grant them early oldage pensions on account of incapacity for work.
Nämä kysymykset on esitetty asiassa, jossa asianosaisina ovat Buchner ja 12 muuta valittajaa sekä Sozialversicherungsanstalt der Bauern ja jossa viimeksi mainittu on kieltäytynyt myöntämästä valittajille varhennettua vanhuuseläkettä työkyvyttömyyden vuoksi.
The appeals on points of law brought by all the claimants before the national court from which the order for reference emanates criticise the judgments disposing of their earlier appeals and claim that the contested decisions should be varied so as to uphold their initial applications.
Sozialversicherungsanstalt der Bauern väittää ainoastaan, että yksikään pääasian valittajista ei ole täyttänyt sovellettavassa lainsäädännössä kyseisen etuuden myöntämiseksi edellytettyä 57 vuoden ikää. Muiden myöntämisedellytysten täyttymistä ei ole riitautettu.
The claimants maintain that it was contrary to the Community principle of equal treatment for the Austrian legislature to lay down different qualifying ages for men and women as from 1 September 1996 and that the fact of completing their 55th year is sufficient to entitle them to a pension.
Oberster Gerichtshof päätti lykätä asian käsittelyä ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle kaksi ennakkoratkaisukysymystä.
The claims brought by the applicants — who were all born between September 1941 and July 1942 — for early payment of an oldage pension on account of incapacity for work were rejected by decisions of the Sozialversicherungsanstalt der Bauern on the ground that entitlement to that benefit is subject to the condition that male insured persons must have completed their 57th year.
Sozialversicherungsanstalt der Bauern hylkäsi pääasian valittajien — jotka ovat kaikki syntyneet syyskuun 1941 ja heinäkuun 1942 välisenä aikana hakemukset varhennetun vanhuuseläkkeen myöntämisestä työkyvyttömyyden vuoksi sillä perusteella, että tällaisen etuuden myöntäminen edellyttää, että miespuoliset vakuutetut ovat täyttäneet 57 vuotta.
However, at the material time the applicants did not fulfil that age condition.
Valittajat eivät kuitenkaan täyttäneet määräpäivänä kyseistä ikää koskevaa edellytystä.
The Sozialversicherungsanstalt der Bauern confines itself to objecting that none of the claimants has completed his 57th year as required by the applicable rules for entitlement to the benefit at issue.
Alimman oikeusasteen tuomioistuimet hylkäsivät valittajien näistä päätöksistä tekemät valitukset, ja Oberlandesgericht Linz pysytti tuomiot muutoksenhaun jälkeen.
The other conditions for entitlement to that benefit are not contested. It is undisputed that all the claimants had reached the age of 55 at the material time.
Näillä kahdella kysymyksellä, joita on tutkittava yhdessä, kansallinen tuomioistuin kysyy ennen kaikkea, onko direktiivin 7 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädettyä poikkeusta tulkittava siten, että se soveltuu työkyvyttömyyden vuoksi varhennetun vanhuuseläkkeen kaltaiseen
men and women for the purposes of granting oldage and retirement pensions, the scope of the permitted derogation, defined by the words 'possible consequences thereof for other benefits', contained in Article 7(l)(a), is limited to the forms of discrimination existing under other benefit schemes which are necessarily and objectively linked to the difference in pensionable age.
osalta kansallisessa säädetty direktiivin asetetun määräajan eri ikäedellytys eri etuuteen, jonka lainsäädännössä on täytäntöönpanolle päättymisen jälkeen sukupuolille.
The grant of the early oldage pension on account of incapacity for work was made subject to an age condition which differs according to sex for reasons of an essentially budgetary nature.
Pääasiassa kyseessä oleva etuus kuuluu direktiivin soveltamisalaan, ja se on syrjivä siltä osin kuin etuuden saaminen edellyttää eri vähimmäisikää miehiltä ja naisilta.
By those two questions, which it is appropriate to consider together, the national court seeks essentially to ascertain whether the derogation for which Article 7(l)(a) of the Directive provides must be interpreted as applying to a benefit such as the oldage pension on account of incapacity for which a qualifying age which differs according to sex was introduced into national legislation after expiry of the period prescribed for transposition of the Directive.
Vaikka talousarvioon liittyvät näkökohdat voivat olla jäsenvaltion sosiaalipoliittisten ratkaisujen perustana ja vaikuttaa sen työntekijöiden suojelemiseksi toteuttamien toimenpiteiden luonteeseen tai laajuuteen, ne eivät kuitenkaan sellaisinaan merkitse tällä politiikalla tavoiteltuja päämääriä eikä niillä näin ollen voida perustella jompaankumpaan sukupuoleen kohdistuvaa syrjintää.
The benefit at issue in the main proceedings falls within the scope of the Directive and, second, that it is discriminatory in character in that the minimum age at which entitlement to the benefit commences is different for men and for women.
Vaikka kyseisen etuuden myöntäminen edellyttääkin tiettyä ikää, tämä etuus myönnetään kuitenkin ainoastaan niille, jotka eivät enää pysty sairauden tai vamman tai ruumiillisten tai henkisten voimiensa heikentymisen vuoksi harjoittamaan ammattia.
Although budgetary considerations may influence a Member State's choice of social policy and affect the nature or scope of the social protection measures it wishes to adopt, they cannot themselves constitute the aim pursued by that policy and cannot, therefore, justify discrimination against one of the sexes.
Yhteisöjen tuomioistuimessa ei ole esitetty talousarvioon liittyvien yleisten näkökohtien lisäksi yhtään perustelua, jolla osoitettaisiin sellainen sosiaaliturvajärjestelmien keskinäinen riippuvuus, johon pääasiassa kyseessä olevan syrjinnän poistaminen voisi vaikuttaa.
Although the grant of the benefit at issue is subject to an age condition, the fact remains that it is granted only to persons who are incapable, following an illness or other infirmity or weakness of their physical or mental powers, of continuing to work.
Tällainen etuus ei voi olla direktiivin 7 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettu vanhuuseläke. Kyseistä poikkeussäännöstä on vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan tulkittava tasa-arvoisen kohtelun perustavanlaatuisen periaatteen osalta suppeasti.
Apart from general considerations of a budgetary nature, no argument has been put to the Court such as to demonstrate any interdependence between social-security systems which might be affected by removal of the discrimination at issue in the main proceedings.
Näissä olosuhteissa on katsottava, että kyseisen syrjinnän poistaminen ei voi vaikuttaa vakavalla tavalla koko sosiaaliturvajärjestelmän taloudelliseen tasapainoon.
Accordingly, it must be concluded that the removal of such discrimination could not have any serious effect on the financial equilibrium of the social-security system as a whole.
On ratkaistava, voidaanko vanhuuseläkkeen saamiseksi vahvistetun eläkeiän katsoa vaikuttaneen siihen, että eri sukupuolille on asetettu pääasiassa kyseessä olevan etuuden myöntämiseksi eri ikäedellytys.
Such a benefit cannot constitute an oldage pension within the meaning of Article 7(l)(a) of the Directive, which is a derogating provision, since, according to settled case-law, in view of the fundamental importance of the principle of equal treatment, any such provision must be interpreted strictly.
Näiden kahden etuuden välillä ei ole muuta yhteyttä kuin se, että viimeksi mainittu korvaa ensiksi mainitun vakuutetun tullessa lakisääteiseen eläkeikään.
The only link between those two benefits is the fact that the latter replaces the former when the insured person reaches statutory retirement age.
Väliaikainen eri eläkeiän voimassapitäminen eri sukupuolille voi edellyttää, että direktiivin täytäntöönpanolle asetetun määräajan päättymisen jälkeen toteutetaan toimenpiteitä, jotka kuuluvat erottamatta tähän poikkeussääntelyyn, ja että tällaisia toimenpiteitä muutetaan.
It is necessary to determine whether the determination of a qualifying age, which differs according to sex, for entitlement to the benefit at issue in the main proceedings may be regarded as a consequence of the pensionable age laid down for the purpose of granting an oldage pension.
Näin ollen ei voida väittää, että pääasiassa kyseessä oleva syrjintä olisi objektiivisesti välttämätöntä vanhuuseläkkeen ja työkyvyttömyyden vuoksi varhennetun vanhuuseläkkeen välisen johdonmukaisuuden turvaamiseksi.
Accordingly, it cannot be argued that it was objectively necessary to introduce the discrimination at issue in the main proceedings in order to guarantee coherence between the oldage pension and the early oldage pension on account of incapacity for work.
Yhteisöjen tuomioistuin voi vain poikkeustapauksissa,yhteisönoikeusjärjestykseen erottamattomasti kuuluvaa yleistä oikeusvarmuuden periaatetta soveltaen, ryhtyä rajoittamaan kaikkien asianomaisten henkilöiden mahdollisuutta vedota sen tulkitsemaan oikeussääntöön vilpittömässä mielessä perustettujen oikeussuhteiden pätevyyden kyseenalaistamiseksi.
The temporary maintenance of different retirement ages according to sex may necessitate the subsequent adoption, after expiry of the period prescribed for transposition of the Directive, of measures which are indissociable from that derogation and also amendments to such measures.
Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan silloin kun jäsenvaltio määrittelee direktiivin 7 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti erilaisen eläkeiän miehille ja naisille vanhuus- ja työeläkkeen myöntämiseksi, ala, jolla poikkeaminen sallitaan ja joka on direktiivin 7 artiklan 1 kohdan a alakohdassa määritelty ilmaisulla "sen mahdollisia vaikutuksia muihin etuuksiin", kattaa vain muissa etuusjärjestelmissä olevat syrjivät säännökset, jos ne liittyvät tarpeellisella ja objektiivisella tavalla tähän eläkeikää koskevaan eroon.
According to settled case-law, where, pursuant to Article 7(l)(a) of the Directive, a Member State prescribes different pensionable ages for
Pääasiassa on ensinnäkin todettava, että sinä päivämääränä, jona kansallinen lainsäädäntö
Only exceptionally that the Court may, in application of the general principle of legal certainty inherent in the Community legal order, be moved to restrict for any person concerned the opportunity of relying upon a provision which it has interpreted with a view to calling in question legal relationships established in good faith.
Varhennetun vanhuuseläkkeen myöntäminen työkyvyttömyyden vuoksi edellyttää eri ikää eri
The financial consequences which might ensue for a Member State from a preliminary ruling have never in themselves justified limiting the temporal effect of such a ruling.
hyväksyttiin, a alakohdan direktiivin tulkinnasta
In the present case, it must be noted, first, that on the date when the national rules were adopted case-law of the Court already existed concerning the application of Article 7(l)(a) of the Directive, so that the Austrian Republic was in a position to assess the compatibility of the national rules with the Directive.
7 artiklan oli jo yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntöä, jonka perusteella Itävallan tasavalta saattoiarvioida kansallisten säännösten yhteensopivuutta direktiivin kanssa.
'The derogation for which Article 7(l)(a) of Council Directive 79/7/EEC of 19 December 1978 on the progressive implementation of the principle of equal treatment for men and women in matters of social security provides must be interpreted as not applying to a benefit such as the early oldage pension on account of incapacity for work for which a qualifying age which differs according to sex was introduced into national legislation after expiry of the period prescribed for transposition ofthat directive.' >
Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen asteittaisesta toteuttamisesta sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä 19 päivänä joulukuuta 1978 annetun neuvoston direktiivin 79/7/ETY 7 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädettyä poikkeusta on tulkittava siten, että se ei sovellu työkyvyttömyyden vuoksi varhennetun vanhuuseläkkeen kaltaiseen etuuteen, jonka osalta kansallisessa lainsäädännössä on säädetty direktiivin täytäntöönpanolle asetetun määräajan päättymisen jälkeen eri ikäedellytys eri sukupuolille.
Advocate General S. Alber delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 16 September 1999.
Julkisasiamies S. Alber on esittänyt ratkaisuehdotuksensa täysistunnossa 16 päivänä syyskuuta 1999.
(Appeal — Natural and legal persons — Measure of direct and individual concern to them -State aid—Decision declaring aid incompatible with the common market — Trade unions and worL· councils) (Full Court)
Muutoksenhaku — Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt — Suoraan ja erikseen luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä koskeva toimi — Valtiontuet Päätös, jossa tuki todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi — Ammattijärjestöt ja yritysneuvostot (täysistunto)
Télévision CFDT (SURT-CFDT), the Syndicat National Force Ouvrière de Radiodiffusion et de Télévision and the Syndicat National de l'Encadrement Audiovisuel CFE-CGC (SNEA-CFE-CGC), trade unions all of which are bodies governed by Book IV of the French Code du
Ranskan Code du travail'n IV osaston mukaisia ammattijärjestöjä, ovat yhteisöjen tuomioistuimeen 15.4.1998 toimittamallaan valituksella hakeneet muutosta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-189/97, Comité d'entreprise de la Société française de production ym. vastaan komissio, 18.2.1998 antamaan määräykseen (jäljempänä valituksenalainen määräys), jolla jätettiin tutkimatta niiden Ranskan hallituksen
Travail, brought an appeal against the order of the Court of First Instance of 18 February 1998 in Case T-189/97 Comité d'Entreprise de la Société Française de Production and Others ν Commission [1998] ECR 11-335 (hereinafter 'the contested order'), in which the Court of First Instance dismissed as inadmissible their action seeking the annulment of Commission Decision 97/238/EC of 2 October 1996 concerning aid granted by the French State to the audiovisual production company Société Française de Production.
Valituksenalainen määräys audiovisuaalisen alan tuotantoa harjoittavalle Société française de production -yhtiölle myöntämästä tuesta 2 päivänä lokakuuta 1996 tehdystä komission päätöksestä 97/238/EY (jäljempänä riidanalainen päätös) nostama kanne.
Facts and procedure before the Court of First Instance
Tosiseikat ja oikeudenkäyntimenettely ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
The Court of First Instance dismissed the action for annulment as inadmissible on the ground that the decision at issue was not of direct and individual concern to the applicants within the meaning of the fourth paragraph of Article 173 of the EC Treaty (now, after amendment, the fourth paragraph of Article 230 EC).
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin jättää kumoamiskanteen tutkimatta sillä perusteella, että riidanalainen päätös ei koske kantajia EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan neljännessä kohdassa (josta on muutettuna tullut EY 230 artiklan neljäs kohta) tarkoitetulla tavalla suoraan ja erikseen.
Société Française de Production (hereinafter 'SFP') is a company controlled by the French State authorities, whose principal activity is the production and broadcasting of television programmes.
Société française de production (jäljempänä SFP) on Ranskan viranomaisten valvonnassa oleva yhtiö, jonka pääasiallisena toimialana on televisio-ohjelmien tuotanto ja levitys.
By decisions of 27 February 1991 and 25 March 1992 the Commission authorised two payments of aid made by the French authorities to SFP between 1986 and 1991 and amounting to a total of FRF 1 260 million.
Komissio antoi 27.2.1991 ja 25.3.1992 tekemillään päätöksillä suostumuksen Ranskan viranomaisten SFP:lle kaksi kertaa vuosina 1986-1991 maksamaan, yhteensä 1 260 miljoonan Ranskan frangin (FRF) suuruiseen tukeen.
The Court of First Instance found, that, in contrast to Community control of concentrations, there are, as regards State aid, no legislative provisions comparable to those contained in Regulation No 4064/89 which expressly grant procedural prerogatives to the recognised representatives of the employees.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin toteaa, että toisin kuin keskittymiä koskevan yhteisön valvonnan osalta, valtiontukien osalta ei ole olemassa sellaisia säännöksiä, jotka vastaisivat niitä asetukseen N:o 4064/89 sisältyviä säännöksiä, joissa työntekijöiden hyväksytyille edustajille myönnetään nimenomaisesti menettelyllisiä erioikeuksia.
The Court of First Instance inferred from this that the applicants could not properly rely on that fact to claim that they were individually concerned by the decision at issue.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin päättelee tästä, että kantajat eivät voi menestyksellisesti vedota siihen, että ne ovat työntekijöiden hyväksyttyjä edustajia, välttääkseen, että riidanalainen päätös koskee niitä erikseen.
The French authorities subsequently carried out further aid operations under which it granted SFP FRF 460 million in 1993 and FRF 400 million in 1994.
Tämän jälkeen Ranskan viranomaiset ryhtyivät uusiin toimenpiteisiin tukeakseen SFP:tä maksamalla sille vuonna 1993 460 miljoonaa FRF ja vuonna 1994 400 miljoonaa FRF.
Several competitors claimed to suffer from the low prices charged by SFP as a result of the aid and lodged a complaint with the Commission on 7 April 1994.
Useat SFP:n kanssa kilpailevat yhtiöt toimittivat 7.4.1994 komissiolle kantelun, koska ne katsoivat kärsivänsä vahinkoa SFP:n alhaisten hintojen vuoksi, jotka sen saama tuki teki mahdolliseksi.
As to the applicants' argument that action by the Commission in respect of State aid is intended to reconcile the competition rules with considerations of a political nature, so that the review of legality must also be carried out in the light of the social objectives of the Treaty, the Court of First Instance held, that that argument was not such as to demonstrate that the applicants were individually concerned by the decision at issue.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin toteaa kantajien väitteestä, jonka mukaan komission valtiontukia koskevan toiminnan tarkoituksena on yhteensovittaa kilpailusäännöt poliittisten perustelujen kanssa siten, että laillisuusvalvontaa on harjoitettava myös perustamissopimuksen sosiaaliset päämäärät huomioon ottaen, että tämä väite ei ole omiaan osoittamaan, että riidanalainen päätös koskisi kantajia erikseen.
On 2 October 1996 the Commission adopted the decision at issue.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin lisää, että komissiolla on laaja harkintavalta, jonka käyttäminen edellyttää taloudellisten ja sosiaalisten kysymysten arviointia yhteisön näkökulmasta.
In that decision, it stated that the aid in question, resulting from the successive payments made between 1993 and 1996 and amounting to a total of FRF 1 110 million, was illegal since it was granted in breach of the prior notification procedure laid down in Article 93(3) of the Treaty.
Komissio teki 2.10.1996 riidanalaisen päätöksen. Tässä päätöksessä komissio katsoi, että kyseinen tuki, jota oli maksettu yhteensä 1,110 miljardia FRF ajanjaksona 1993—1996, oli lainvastainen, koska se oli myönnetty noudattamatta perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua ennakkoilmoitusmenettelyä.
It considered that aid to be incompatible with the common market, since it did not qualify for one of the derogations provided for by Article 92(3)(c) and (d) of the Treaty (now, after amendment, Article 87(3)(c) and (d) EC).
Komissio katsoi, että tuki ei soveltunut yhteismarkkinoille, koska siihen ei voitu soveltaa EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan c tai d alakohdan (joista on muutettuina tullut EY 87 artiklan 3 kohdan c ja d alakohta) poikkeusmääräyksiä.
It consequently ordered the French Government to recover the aid, together with interest for the period from the date on which it was granted to the date of repayment.
Näin ollen komissio määräsi Ranskan hallituksen perimään takaisin tuen korkoineen, jota oli perittävä tuen myöntämispäivästä sen takaisinmaksupäivään.
It went on to state that, under Article 92(3) of the Treaty, the possible application of which was considered in the decision at issue, the Commission enjoys a wide discretion, and the exercise of that discretion involves assessments of an economic and social nature which must be made within a Community context.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin toteaa, että pelkästään se, että kantajia saatetaan pitää perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuina kolmansina, joita asia koskee, ei riitä siihen, että ne voitaisiin yksilöidä samalla tavalla kuin jäsenvaltio, jolle riidanalainen päätös on osoitettu.
By application lodged at the Registry of the Court of First Instance on 24 June 1997, the
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin toteaa, että tässä määräyksessä tarkoitetaan niillä, joita asia koskee, paitsi yritystä tai yrityksiä, joita tuella suositaan, myös
The Court of First Instance pointed out that a decision declaring aid to be incompatible with the common market and ordering its recovery cannot, in itself, result in the alleged effects on the level and conditions of employment in the undertaking in receipt of the aid at issue.
henkilöitä, yrityksiä tai ammattiyhdistyksiä, joiden etuihin tuen myöntäminen mahdollisesti vaikuttaa, erityisesti kilpailevia yrityksiä ja ammattijärjestöjä.
It added that such consequences will be produced only if measures which are independent of the Commission's decision are adopted by the undertaking itself or by the employers and employees. The Court of First Instance concluded that, bearing in mind their margin for negotiation as regards the nature and scale of measures which may be adopted in the context of a possible restructuring of the undertaking, the possibility of such measures not actually being adopted did not appear to be entirely theoretical.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin lisää, että kyseessä on toisin sanoen tarkemmin määrittelemätön kohderyhmä, joten kantajia ei voida yksilöidä pelkästään sillä perusteella, että asia koskee niitä, verrattuna kaikkiin perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuihin muihin, joita asia mahdollisesti koskee.
The Court of First Instance held that the mere fact that there is a possibility that the applicants might be regarded as being parties concerned within the meaning of Article 93(2) of the Treaty does not, however, suffice to distinguish them individually in a similar way to the Member State to which the decision was addressed.
työtilanteeseen ja työsuhteen ehtoihin. Tällaiset seuraukset edellyttävät ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen mukaan välttämättä, että kyseinen yritys itse tai työmarkkinaosapuolet toteuttavat komission päätöksestä riippumattomia toimenpiteitä.
It pointed out that the parties concerned, within the meaning of that provision, are not only the undertaking or undertakings receiving aid, but also the persons, undertakings or trade associations whose interests might be affected by the grant of the aid, in particular competing undertakings and also trade associations.
Ottaen kuitenkin huomioontyömarkkinaosapuoltenneuvotteluvara sen osalta, millaisia toimenpiteitä voidaan toteuttaa yrityksen mahdollisen rakenneuudistuksen yhteydessä ja missä laajuudessa, mahdollisuus, että näitä toimenpiteitä ei todellisuudessa toteuteta, ei näytä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen mukaan pelkästään teoreettiselta.
The Court of First Instance found that the applicants did not intervene at any stage in the procedure to submit their comments to the Commission, qua parties concerned, on possible considerations of a social nature.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin toteaa, että kantajat eivät ole missään vaiheessa ottaneet komissioonyhteyttäesittääkseenhuomautuksensa mahdollisista sosiaalisista seikoista sellaisten kolmansien ominaisuudessa, joita asia koskee.