natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It pointed out that point (3) of Article 1(1) of the Law of 20 December 2002 limits the protection concerning minimum rest periods to the weekly rest period.
Komissio viittasi siihen, että 20.12.2002 annetun lain 1 §:n 1 momentin 3 kohdassa rajataan vähimmäislepoaikojen suoja koskemaan ainoastaan viikoittaista lepoaikaa.
However, the term ’minimum rest periods’ includes not only the weekly rest period but also other rest periods such as, for example, the daily rest period or rest breaks as are provided for in Articles 3 and 4 of Directive 2003/88/EC. 41
Käsite ”vähimmäislepoajat” ei kuitenkaan käsitä ainoastaan viikoittaista lepoaikaa, vaan myös muita lepoaikoja, kuten päivittäisen lepoajan tai tauot, joista säädetään direktiivin 2003/88/EY 413 ja 4 artiklassa.
In procedural terms, in referring in its defence to the collective labour agreements enclosed with its letter of reply of 30 August 2004, 40the Luxembourg Government has failed to adequately fulfil its obligation to defend itself in substance and in detail against the charges raised.
Prosessuaaliselta kannalta Luxemburgin hallitus ei ole täyttänyt velvollisuuttaan kiistää aineellisesti ja yksityiskohtaisesti esitetyt seikat viittaamalla vastineessaan kollektiivisiin työsopimuksiin, jotka se on liittänyt 30.8.2004 päivättyyn vastaukseensa.
As the Commission correctly observes, the instruments concerned are in fact collective agreements declared universally applicable by Grand-Ducal Order within the meaning of the opening sentence of Article 1(1) and not other ’collective labour agreements’ as are at issue here to which reference is made in point (11) of Article 1(1) of the Law of 20 December 2002.
40Kuten komissio perustellusti huomauttaa, kyseiset sopimukset ovat nimittäin suurherttuan asetuksella vahvistettuja, 1 §:n 1 momentin johdantolauseessa tarkoitettuja yleissitovia työehtosopimuksia eivätkä kiistanalaisia muita ”kollektiivisia työsopimuksia”, joihin 20.12.2002 annetun lain 1 §:n 1 momentin 11 kohdassa viitataan.
ted to the incomplete transposition of Directive 96/71. 42
30.8.2004 päivätyssä vastauksessaan direktiivin 96/71 puutteellisen täytäntöönpanon. 42
41 — Directive of the European Parliament and of the Council of 4 November 2003 concerning certain aspects of the organisation of working time (OJ 2003 L 299, p. 9).
41 – Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/88/EY (EUVL L 299, s. 9).
Accordingly, point (11) of Article 1(1) of the Law of 20 December 2002 is not in conformity with Article 3(1) and (10) of Directive 96/71.
Näin ollen 20.12.2002 annetun lain 1 §:n 1 momentin 11 kohta on ristiriidassa direktiivin 96/71 3 artiklan 1 ja 10 kohdan kanssa.
42 — In that letter it announced the preparation of a draft law by which it was intended to insert in point (3) of Article 1(1) of the Law of 20 December 2002 a reference to the daily rest period and to rest breaks. According to Luxembourg’s defence that was effected by Article 4 of the Law of 19 May 2006 on the transposition of Directives 2003/88 and 96/71 (Loi du 19 mai 2006 (1) transposant la directive 2003/88/CE du Parlement européen et du Conseil du 4 novembre 2003 concernant certains aspects de l’aménagement du temps de travail; (2) modifiant la loi modifiée du 7 juin 1937 ayant pour objet la réforme de la loi du 31 octobre 1919 portant règlement légal du louage de services des employés privés; (3) modifiant la loi modifiée du 9 décembre 1970 portant réduction et réglementation de la durée de travail des ouvriers occupés dans les secteurs public et privé de l’économie; (4) modifiant la loi modifiée du 17 juin 1994 concernant les services de santé au travail; (5) modifiant la loi du 20 décembre 2002 portant 1. transposition de la directive 96/71/CE du Parlement européen et du Conseil du 16 décembre 1996 concernant le détachement de travailleurs effectué dans le cadre d’une prestation de service; 2. réglementation du contrôle de l’application du droit du travail (Mémorial A — No 97 of 31 May 2006, p. 1806)).
42 – Luxemburgin hallitus ilmoitti vastauksessaan valmistelevansa lakiehdotusta, jolla 20.12.2002 annetun lain 1 §:n 1 momentin 3 kohtaan oli määrä sisällyttää viittaus päivittäiseen lepoaikaan ja taukoihin. Vastineen mukaan näin on tapahtunut direktiivien 2003/88 ja 96/71 täytäntöönpanosta 19.5.2006 annetun lain 4 §:ssä (Loi du 19 mai 2006 1] transposant la directive 2003/88/CE du Parlement européen et du Conseil du 4 novembre 2003 concernant certains aspects de l’aménagement du temps de travail; 2] modifiant la loi modifiée du 7 juin 1937 ayant pour objet la réforme de la loi du 31 octobre 1919 portant règlement légal du louage de services des employés privés; 3] modifiant la loi modifiée du 9 décembre 1970 portant réduction et réglementation de la durée de travail des ouvriers occupés dans les secteurs public et privé de l’économie; 4] modifiant la loi modifiée du 17 juin 1994 concernant les services de santé au travail 5] modifiant la loi du 20 décembre 2002 portant 1. transposition de la directive 96/71/CE du Parlement européen et du Conseil du 16 décembre 1996 concernant le détachement de travailleurs effectué dans le cadre d’une prestation de service; 2. réglementation du contrôle de l’application du droit du travail; Mémorial A, nro 97, 31.5.2006, s. 1806).
COMMISSION v LUXEMBOURG monitoring purposes’ does not, however, concern the transposition of Directive 96/71 but relates directly to Article 49 EC.
KOMISSIO v. LUXEMBURG täytäntöönpanoa, vaan välillisesti EY 49 artiklaa.
Thus, only at a date after expiry of the two-month period laid down in the Commission’s reasoned opinion of 12 October 2005 did the Luxembourg Government fulfil its obligations.
Tämän perusteella Luxemburgin hallitus kuitenkin noudatti velvollisuuttaan vasta sen jälkeen, kun komission sille 12.10.2005 päivätyssä perustellussa lausunnossaan asettama kahden kuukauden määräaika oli päättynyt.
According to the Court’s consistent caselaw the question whether a Member State has failed to fulfil its obligations must be determined by reference to the situation prevailing in the Member State at the end of the period laid down in the reasoned opinion.
Yhteisöjen tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan on niin että, kun arvioidaan sitä, onko jäsenvaltio jättänyt noudattamatta jäsenyysvelvoitteensa, on otettava huomioon jäsenvaltion tilanne sellaisena kuin se on perustellussa lausunnossa asetetun määräajan päättyes -sä.
43 As the Luxembourg Government does not contest the fact that that transposition was late, on that ground alone this complaint is well founded.
43Koska Luxemburgin hallitus ei kiistä myöhästynyttä täytäntöönpanoa, tämä väite on jo siitä syystä perusteltu.
The third complaint
Kolmas väite
As I have already stated, Article 49 EC requires not only the elimination of all discrimination against a person providing services established in another Member State on the ground of his nationality but also the abolition of any restriction.
Kuten on jo todettu, EY 49 artiklassa ei ainoastaan kielletä toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneen palvelujen tarjoajan syrjintää kansalaisuuden perusteella, vaan siinä edellytetään myös kaikkien rajoitusten poistamista.
44According to consistent caselaw, the application of the host Member State’s national rules to providers of services is liable to prohibit, impede or render less attractive the provision of services and thus to be regarded as a restriction on the freedom to provide services to the extent that it involves expense and additional administrative and economic burdens. 45
44Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan vastaanottavan jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön soveltaminen palvelujen tarjoajiin voi estää palvelujen tarjoamisen tai haitata sitä taikka tehdä sen vähemmän houkuttelevaksi, ja se on siten katsottava palvelujen tarjoamisen vapauden rajoitukseksi, koska tästä soveltamisesta aiheutuisi ylimääräisiä kuluja sekä hallinnollisia ja ta -loudellisia rasituksia. 45
44 — Säger, cited in footnote 32, paragraph 12; Vander Elst, cited in footnote 32, paragraph 14; Guiot, cited in footnote 32, paragraph 10; Reisebüro Broede, cited in footnote 32, paragraph 25; Parodi, cited in footnote 32, paragraph 18; Portugaia Construções, cited in footnote 25, paragraph 16 ; and Commission v Germany, cited in footnote 32, paragraph 30.
44 – Edellä alaviitteessä 32 mainitut asiat Säger, tuomion 12 kohta; Vander Elst, tuomion 14 kohta; Guiot, tuomion 10 kohta; Reisebüro Broede, tuomion 25 kohta; Parodi, tuomion 18 kohta; edellä alaviitteessä 25 mainittu asia Portugaia Construções, tuomion 16 kohta ja edellä alaviitteesä 32 mainittu asia komissio v. Saksa, tuomion 30 kohta.
The Commission’s complaint concerning an unjustified restriction on the freedom to provide services resulting from the obligation imposed on undertakings established abroad, in accordance with Article 7(1) of the Law of 20 December 2002, ’prior to the commencement of the work [to] make available to the [Labour and Mines Inspectorate] on demand and within as short a period as possible the basic information necessary for
Komission väite, joka koskee palvelujen tarjoamisen vapauden perusteetonta rajoittamista 20.12.2002 annetun lain 7 §:n 1 momentin nojalla toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneille yrityksille asetetulla velvollisuudella ”toimittaa työvoiman tarkastusviranomaiselle ennen töiden aloittamista pyynnöstä ja niin pian kuin mahdollista valvonnan kannalta välttämättömät tiedot”, ei sitä vastoin koske direktiivin 96/71
45 — In Arblade and Others, cited in footnote 33, paragraph 50, the Court had to examine the compatibility with Community law of national rules which required an employer, as a provider of services within the meaning of the Treaty, to pay employers’ contributions to the host Member State’s fund, in addition to those which he had already paid to the fund of the Member State in which he was established.
45 – Edellä alaviitteessä 33 mainituissa yhdistetyissä asioissa Arblade, tuomion 50 kohta, yhteisöjen tuomioistuimen oli ratkaistava, onko yhteisön oikeuden kanssa yhteensopiva sellainen kansallinen lainsäädäntö, jonka nojalla perustamissopimuksessa tarkoitettuna palvelujen tarjoajana toimivan työnantajan on maksettava työnantajamaksuja vastaanottavan jäsenvaltion rahastoon niiden maksujen lisäksi, joita se on jo maksanut sijoittautumisjäsenvaltionsa rahastoon.
The Court held that to constitute a restriction on the freedom to provide services since such an obligation gave rise to additional expenses and administrative and economic burdens for undertakings established in another Member State, with the result that those undertakings were not on an equal footing, from the standpoint of competition, with employers established in the host Member State, and could thus be deterred from providing services in the host Member State.
Yhteisöjen tuomioistuin piti tätä palvelujen tarjoamisen vapauden rajoittamisena, koska tällaisesta velvollisuudesta aiheutuu kustannuksia ja ylimääräisiä hallinnollisia ja ta -loudellisia rasituksia toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneille yrityksille, minkä vuoksi ne eivät ole yhdenvertaisessa kilpailuasemassa vastaanottavaan jäsenvaltioon sijoittautuneiden kilpailijoidensa kanssa ja ne voivat tästä syystä luopua tar -joamasta palveluja vastaanottavassa jäsenvaltiossa.
See also Finalarte and Others, cited in footnote 33, paragraph 30, which in turn makes reference to Mazzoleni and ISA, (cited in footnote 25, paragraph 24.
Ks. myös edellä alaviitteessä 33 mainitut yhdistetyt asiat Finalarte, tuomion 30 kohta, jossa puolestaan viitataan edellä alaviitteessä 25 mainittuun asiaan Mazzoleni ja ISA, tuomion 24 kohta.
In the latter judgment the Court held that the application of the host Member State’s national rules on minimum wages to service providers established in a frontier region of a Member State other than the host Member State may result in an additional, disproportionate administrative burden if the remuneration for employees posted to the host State merely on an hour-by-hour basis has to be the subject of separate calculation.
Jälkimmäisessä tuomiossa yhteisöjen tuomioistuin totesi, että kansallisten vähimmäispalkkasäännösten soveltaminen vastaanottavan jäsenvaltion naapurimaan alueella toimiviin palvelujen tarjoajiin voi merkitä suhteettoman suuria hallinnollisia lisäkuluja, jos työntekijöiden, jotka lähetetään vastaanottavaan jäsenvaltioon ainoastaan muutamiksi tunneiksi, palkka on laskettava erikseen.
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-319/06
JULKISASIAMIES TRSTENJAKIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-319/06 ja yhteisön lainsäädännön noudattaminen palveluja tarjottaessa.
Community provisions relating to the provision of services. Likewise, it has accepted justification of monitoring measures necessary to verify compliance with requirements which are themselves warranted on grounds of public interest.
Se on samoin pitänyt hyväksyttävinä sellaisia valvontatoimenpiteitä, jotka ovat tarpeen sen tarkastamiseksi, että yleisen edun vuoksi perusteltuja vaatimuksia noudatetaan.
47 The Luxembourg Government justifies the rule established by Article 7(1) of the Law of 20 December 2002 both on the grounds of worker protection and on the need for monitoring in order to combat abuse and illegal transnational activities.
47Luxemburgin hallitus perustelee 20.12.2002 annetun lain 7 §:n 1 momenttiin sisältyvää sääntelyä sekä työntekijöiden suojelulla että tarpeella tehdä tarkastuksia väärinkäytösten ja laittomien ylikansallisten toimintojen torjumiseksi.
According to caselaw, both the social protection of workers and the combat of abuse are considered legitimate objectives. 48
Sekä työntekijöiden sosiaalinen suojelu että väärinkäytösten torjuminen ovat oikeuskäytännön mukaan laillisia tavoitteita. 48
The rule established by Article 7(1) of the Law of 20 December 2002 aims to enable the Luxembourg labour inspectorate to monitor the identity of workers and the legality of their presence within the framework of a posting.
20.12.2002 annetun lain 7 §:n 1 momenttiin sisältyvän sääntelyn tavoitteena on antaa Luxemburgin työvoiman tarkastusviranomaiselle mahdollisuus lähetettyjen työntekijöiden henkilöllisyyden ja laillisen oleskelun valvomiseen.
It subjects undertakings established outside the territory of the Grand Duchy of Luxembourg to a mandatory prior administrative procedure which requires the production of documents concerning the social security, employment and residence status of the posted workers prior to the commencement of the work, resulting in a situation which implies at any rate for the undertakings concerned the existence of administrative formalities which are liable to render the posting of workers to Luxembourg less attractive than the situation would be on the national territory.
Siinä alistetaan Luxemburgin suurherttuakunnan alueen ulkopuolelle sijoittautuneet yritykset pakolliseen, ennakoitavissa olevaan hallintomenettelyyn, jossa edellytetään lähetettyjen työntekijöiden sosiaalisesta sekä työlainsäädäntöä ja oleskeluoikeutta koskevasta asemasta laadittujen asiakirjojen esittämistä ennen töiden alkamista, joten tähän säännökseen liittyy joka tapauksessa kyseisille yrityksille hallinnollisia muodollisuuksia, jotka voivat tehdä työntekijöiden lähettämisen Luxemburgiin vähemmän houkuttelevaksi kuin kyseisen jäsenvaltion kansallisten työntekijöiden käyttämisen.
In accordance with the broad definition developed by caselaw, set out above, that circumstance alone suffices to justify the conclusion that the rule is, by its nature, restrictive. 46
Mainitun, oikeuskäytännössä vahvistetun laajan määritelmän mukaisesti jo tämän seikan perusteella kyseinen säännös voidaan katsoa palvelujen tarjoamisen vapauden rajoitukseksi. 46
However, the Court has also held that such monitoring must comply with the limits imposed by Community law and must not render the freedom to provide services
Yhteisöjen tuomioistuin on kuitenkin myös katsonut, että näiden kansallisten tarkastusviranomaisten toimenpiteiden on
At the same time, the Court has recognised that Member States have the power to verify compliance with the national and
On kuitenkin muistutettava, että yhteisöjen tuomioistuin on todennut, että jäsenvaltioilla on oikeus tarkastaa kansallisen
One relates to the requirement to obtain an authorisation, the granting of which is not only discretionary but problematic, involving bureaucratic procedures which may be lengthy, complex or costly.
Edellä mainitussa asiassa komissio v. Luxemburg 15.7.2004 esittämänsä ratkaisuehdotuksen 17 kohdassa julkisasiamies Ruiz-Jarabo Colomer viittaa siihen, että palvelujen tarjoajat, jotka käyttävät oikeuttaan tarjota palveluja yhteisön alueella siirtämällä yrityksen palveluksessa oleva henkilökunta toiseen jäsenvaltioon, joutuvat kohtaamaan useita epäkohtia, joista yksi johtuu tarpeesta saada työlupa, joka on harkinnanvarainen ja sen lisäksi vaikea saada ja joka edellyttää melko pitkiä, mutkallisia ja kalliita hallinnollisia toimenpiteitä.
Another difficulty relates to having to undergo checks over and above (or duplicating) those imposed by the Member State of establishment.
Toinen epäkohta on valvonta, jota suoritetaan sijoittautumisvaltiossa jo suoritetun valvonnan lisäksi ja joka voi jopa kaksinkertaistaa tarkastusten määrän.
These procedures often lead to the supplier withdrawing from supplying the service or having to put up with damaging delays.
Kaikki nämä toimenpiteet aiheuttavat usein sen, että palvelun tarjoamisesta luovutaan tai sen toteuttamisessa on haitallisia viiveitä.
As regards these facts I consider that the Court should continue to uphold that line of case-law.
Nämä tosiseikat huomioon ottaen tämä oikeuskäytäntö on pidettävä edelleen voimassa.
COMMISSION v LUXEMBOURG requiring it to provide information to the authorities of its own accord.
KOMISSIO v. LUXEMBURG yrityksen velvoitetta antaa oma-aloitteisesti selvitys viranomaisille.
49In particular, it must be suitable for securing the attainment of the objective which it pursues; and it must not go beyond what is necessary in order to attain that objective. 50
49Niiden on erityisesti oltava omiaan takaamaan niillä tavoitellun päämäärän toteutuminen, eikä niillä saa ylittää sitä, mikä on tarpeen tämän päämäärän saavuttamiseksi. 50
It seems to me, however, that there are grounds for concluding that the Luxembourg rule is indeed structured in a similar manner to a prior control measure aimed at detecting abuse.
Mielestäni on kuitenkin olemassa seikkoja, joiden perusteella voidaan olettaa, että Luxemburgin säännös on luonteeltaan täysin samankaltainen kuin väärinkäytösten ennakkovalvonta.
Article 7(1) of the Law of 20 December 2002 must be read in conjunction with Articles 13 to 17 of the Law of 4 April 1974 on the reorganisation of the Labour and Mines Inspectorate 51 (‘Law of 4 April 1974’), which in the event of an undertaking failing to fulfil its obligation to provide information permits the labour inspectorate to order with immediate effect that the posted workers cease their activities in the territory of the Grand Duchy.
20.12.2002 annetun lain 7 §:n 1 momenttia on nimittäin luettava yhdessä työvoiman tarkastusviranomaisen uudelleenjärjestämisestä 4.4.1974 annetun lain 51(jäljempänä 4.4.1974 annettu laki) 13–17 §:n kanssa. Viimeksi mainitussa säädetään mahdollisuudesta määrätä lähetettyjen työntekijöiden työskentely suurherttuakunnan alueella keskeytettäväksi välittömästi tapauksissa, joissa yrityksen ilmoitusvelvollisuutta on rikottu.
The labour inspectorate may only permit work to be resumed once all necessary documents have been provided, 52and in that connection, in accordance with Article 28 of the Law of 4 April 1974, a failure to observe that order is punishable with imprisonment and a fine.
Työvoiman tarkastusviranomainen voi sallia töiden jatkamisen vasta, kun kaikki tarvittavat asiakirjat on toimitettu, 52ja kyseessä olevan määräyksen rikkomisesta voidaan 4.4.1974 annetun lain 28 §:n nojalla tuomita vapausrangaistukseen ja sakkoihin.
If, however, first a ’permit’ is required to resume work and second noncompliance with the obligation to provide information is sanctioned by penal law measures, the rule of Article 7(1) of the Law of 20 December 2002 can only be
Jos kuitenkin ensinnäkin töiden jatkamiseen tarvitaan ”lupa” ja toiseksi näyttövelvollisuuden noudattamatta jättäminen pannaan täytäntöön rikoslain ja hallinnollisia rangaistuksia koskevan lainsäädännön välineillä, 20.12.2002 annetun lain 7 §:n 1 momentti voidaan ymmärtää ainoastaan siten, että palvelujen tarjoaminen
Above all, the Luxembourg rule is characterised by the legislative requirement on undertakings even ’prior to the commencement of the work’ to provide the labour inspectorate with the requisite documents which would appear to imply the existence of a prior control aimed at detecting abuse, a measure which is in principle incompatible with Community law.
Ominaista Luxemburgin säännökselle on ennen kaikkea yritysten lakisääteinen velvollisuus toimittaa vielä ”ennen töiden aloittamista” työvoiman tarkastusviranomaiselle tarvittavat asiakirjat, mikä viittaa lähtökohtaisesti yhteisön oikeuden vastaiseen väärinkäytösten ennakkovalvontaan.
The Luxembourg Government counters by indicating that the undertaking must comply with its obligation to provide information simply ’on request’, a fact which it considers as softening the impact of the legal obligation.
Luxemburgin hallitus esittää vastaväitteenä, että se seikka, että yrityksen on noudatettava ilmoitusvelvollisuuttaan vasta ”pyynnöstä”, lieventää tätä lakisääteistä velvollisuutta.
Accordingly, no obligation arises on the undertaking
Siihen ei Luxemburgin hallituksen mukaan liity
49 — Commission v Austria, cited in footnote 47, paragraph 43, and Rush Portuguesa, cited in footnote 48, paragraph 17.
49 – Edellä alaviitteessä 47 mainittu asia komissio v. Itävalta, tuomion 43 kohta ja edellä alaviitteessä 48 mainittu asia Rush Portuguesa, tuomion 17 kohta.
51 — According to Article 11 of the Law of 20 December 2002, ’the Inspection du travail et des mines [Labour and Mines Inspectorate] and Administration des douanes et accises [Customs and Excise Authorities] shall each be responsible in their respective area for monitoring the application of the provisions of the present law’.
51 – 20.12.2002 annetun lain 11 §:n nojalla ”työvoiman tarkastusviranomaiselle ja tulliviranomaisille on annettu omalla vastuualueellaan tehtäväksi tämän lain säännösten soveltamisen valvonta”.
The Law of 4 April 1974 on the reorganisation of the Labour and Mines Inspectorate (Mémorial A — No 27, p.
Työvoiman tarkastusviranomaisen vastuualueen kannalta merkityksellinen on työvoiman tarkastusviranomaisen uudelleenjärjestämisestä 4.4.1974 annettu laki (Mémorial A, nro 27, s. 485).