natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Court considered the obligation on the recipient of services to make a retention if he is not to incur liability to be an obstacle to the freedom to provide services.
Yhteisöjen tuomioistuin huomautti tällaisesta lainsäädännöstä, että osakkeenomistajana olevan yhtiön, joka saa ulkomaisia osinkoja, tilanne on rinnastettavissa osakkeenomistajana olevan yhtiön, joka saa kotimaisia osinkoja, tilanteeseen, koska molemmissa tapauksissa voitot voivat lähtökohtaisesti olla ketjuverotuksen kohteena.
It held, however, that such legislation was justied by the need to ensure the eective collection of income tax from persons established outside the State of taxation and constituted a means proportionate to the objective pursued.
Jos tämä ei osoittaudu epäedulliseksi ulkomailta saatavien osinkojen osalta, minkä selvittäminen kuuluu kansallisille tuomioistuimille, erilainen kohtelu ei ole kuitenkaan EY 43 ja EY 56 artiklan vastaista.
National measures held incompatible with Community law include, first, measures which, although dictated by overriding reasons in the general interest, prove disproportionate to the objective pursued.
Muihin yhteisön oikeuden kanssa yhteensopiviksi todettuihin kansallisiin toimenpiteisiin kuuluvat toimenpiteet, joilla käsitellään eri tavoin tilanteita, jotka eivät ole vertailukelpoisia. Tilanne oli tällainen asiassa C-374/04, Test Claimants in Class IV of the Act Group Litigation
Court of Justice of a double legal charge to tax (double taxation of the same income in the hands of the same taxpayer).
Yhteisöjen tuomioistuin
National measures held incompatible with Community law also include measures treating comparable situations dierently.
Riidanalaiset toimenpiteet koskivat tällä kertaa maassa asuvien yhtiöiden jakamien osinkojen verotusjärjestelmää.
In Ritter-Coulais, the Court held that national legislation constitutes an obstacle where it does not permit natural persons in receipt of income from employment in one Member State and assessable to tax on their total income there to request that account be taken, for the purposes of determining the rate of taxation applicable to that income in that State, of income losses resulting from their own use of a house located in another Member State which they own and use as their principal residence, whereas rental income would be taken into account.
Yhteisöjen tuomioistuin totesi kuitenkin, että kotimaassa asuvien ja ulkomailla asuvien yhtiöiden erilainen verokohtelu ei ole syrjivää.Vaikka kotimaassa asuvien kotimaisia osinkoja saavien osakkeenomistajien tilanteen onkin katsottava olevan rinnastettavissa kotimaassa asuvien ulkomaisia osinkoja saavien osakkeenomistajien tilanteeseen (em. asia Test Claimants in the FII Group Litigation), näin ei kuitenkaan välttämättä ole niissä tilanteissa, joissa osinkoa jakavan yhtiön asuinjäsenvaltiossa asuvat osinkoa saavat osakkeenomistajat ja toisessa jäsenvaltiossa asuvat osinkoa saavat osakkeenomistajat ovat osinkoa jakavan yhtiön asuinjäsenvaltion verolainsäädännön soveltamisen osalta.
While that legislation is not specically directed at non-residents, the latter are more likely to own a home outside national territory than resident citizens and are also more often than not nationals of other Member States.
Kun osinkoa jakava yhtiö ja osinkoa saava osakkeenomistaja eivät asu samassa jäsenvaltiossa, osinkoa jakavan yhtiön asuinjäsenvaltio eli jäsenvaltio, jossa sijaitsee voiton lähde, ei nimittäin ole ketjuverotuksen tai taloudellisen kaksinkertaisen verotuksen välttämisen tai vähentämisen osalta samassa asemassa kuin osinkoa saavan osakkeenomistajan asuinjäsenvaltio.
The less favourable treatment accorded to them is consequently contrary to Article 39 EC.
Tällaisessa tapauksessa maassa asuvien ja muualla asuvien yhtiöiden erilainen kohtelua ei siten ole EY 43 ja EY 56 artiklan nojalla kiellettyä.
In Case C-386/04 Centro di Musicologia Walter Stauer (judgment of 14 September 2006, not yet published in the ECR), the Court was asked whether a Member State may treat a non-resident foundation which satises the conditions in that State for recognition as a charity less favourably than a resident foundation of the same kind.
Yhteisön oikeuden kanssa yhteensopiviksi todettiin vielä kansalliset toimenpiteet, jotka ovat erilaisen kohtelun taustalla mutta jotka ovat perusteltavissa yleiseen etuun liittyvillä pakottavilla syillä, kuten asiassa C-290/04, FKP Scorpio Konzertproduktionen (tuomio 3.10.2006, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa).
The Court pointed out that, while Article 58 EC authorises the Member States to accord dierent fiscal treatment to non-resident taxpayers, it prohibits, however, measures constituting a means of arbitrary discrimination or a disguised restriction on the free movement of capital.
Pääasian riita koski kansallista lainsäädäntöä, jonka mukaan muualle kuin siihen jäsenvaltioon, jossa palvelut tarjotaan, sijoittautuneiden palvelujen tarjoajien saamiin vastikkeisiin sovellettiin lähdeverotusmenettelyä, kun taas tähän jäsenvaltioon sijoittautuneille palvelujen tarjoajille suoritetuista vastikkeista ei tehty tällaista pidätystä lähteellä.
Accordingly, dierent treatment of foundations with unlimited tax liability — which resident foundations have — and those with limited liability — which non-resident foundations have — is permissible only if it concerns situations which are not objectively comparable or is justied by overriding reasons in the general interest.
Yhteisöjen tuomioistuin piti palvelujen tarjoamisen vapauden esteenä palvelujen vastaanottajalle asetettua lähdeveron pidättämistä koskevaa velvoitetta, jonka laiminlyöminen johti verovastuuseen.
Foreign foundations recognised as having charitable status in their Member State of origin which satisfy the requirements imposed for that purpose by the law of another Member State and whose object is to promote the very same interests of the general public as those promoted in the latter State are in a situation comparable to that of resident foundations of the same kind.
Se katsoi kuitenkin, että tällainen lainsäädäntö oli perusteltavissa tarpeella taata verotusvaltion ulkopuolelle sijoittautuneiden henkilöiden tuloveron kantamisen tehokkuus ja että se oli tavoiteltuun päämäärään nähden oikeasuhteinen keino.
In FKP Scorpio Konzertproduktionen, the Court was once again confronted with the question of the deductibility of business expenses incurred by a non-resident provider of services.
Yhteisön oikeuden kanssa yhteensopimattomina pidettäviin kansallisiin toimenpiteisiin kuuluvat ensinnäkin toimenpiteet, jotka perustuvat kyllä yleiseen etuun liittyviin pakottaviin syihin mutta ovat suhteettomia tavoiteltuun päämäärään nähden.
With regard to business expenses directly linked to the economic activity that has generated the taxable income, residents and non-residents are in a comparable situation. The Court had therefore held in Case C-234/01 Gerritse [2003] ECR I-5933 that a national provision which refuses to allow non-residents to deduct business expenses, where residents are allowed to do so, risks operating mainly to the detriment of nationals of other Member States and therefore constitutes indirect discrimination contrary to the Treaty.
Esimerkkinä tästä on edellä mainittu asia N. Verovelvollisen, jolla on hallussaan osakkeita, halukkuutta käyttää oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen heikennetään, jos hänen on maksettava vero vielä realisoitumattomasta arvonnoususta yksinomaan sen vuoksi, että hän siirtää kotipaikkansa ulkomaille, vaikka veroa kannettaisiin yksinomaan siinä tapauksessa, että hän realisoisi arvonnousun, jos hän edelleen asuisi saman jäsenvaltion alueella.
Here, the Court held that it was also contrary to the Treaty for national legislation not to allow business expenses to be taken into account in the very procedure for retention of tax at source but only in a subsequent refund procedure.
Riidanalaisilla kansallisilla säännöksillä kieltämättä pyritään siinä mielessä yleisen edun mukaiseen tavoitteeseen, että niillä varmistetaan alueperiaatteen mukaisesti jäsenvaltioiden välinen verotusvallan jako ja vältetään samalla oikeudellisen kaksinkertaisen verotuksen tilanteet (saman tulon verottaminen kahteen kertaan samalta verovelvolliselta).
Lastly, in Case C-520/04 Turpeinen (judgment of 9 November 2006, not yet published in the ECR) the Court held that Article 18 EC, relating to freedom of movement of citizens of the Union, is infringed by legislation of a Member State under which a retirement pension paid by an institution of that State to a non-resident is taxed, in certain cases, more heavily than a pension paid to a resident would be, where that pension constitutes all or nearly all of the non-resident’s income.
Sekä velvollisuus vakuuksien asettamiseen normaalisti suoritettavan veron maksun lykkäämiseksi että se, että on mahdotonta vedota arvonalentumisiin, joita tapahtuu kotipaikan siirron jälkeen, tekevät kuitenkin riidanalaisesta verojärjestelmästä tavoiteltuun päämäärään nähden suhteettoman.
In such a case, the situation of a non-resident taxpayer is, so far as concerns income tax, objectively comparable to that of a resident taxpayer.
Näin ollen heidän kohtelemisensa epäedullisemmin on EY 39 artiklan vastaista.
With regard to freedom of establishment, the Court held in two parallel cases, one of which (Case C-506/04 Wilson) resulted from a reference for a preliminary ruling while the other (Case C-193/05 Commission v Luxembourg) was an action for failure to full obligations (judgments of 19 September 2006, neither yet published in the ECR), that the provisions of Luxembourg law making the registration of lawyers who have obtained their professional qualication in another Member State subject to a prior test to establish prociency in the three national languages were incompatible with the directive on practice of the profession of lawyer under the home-country professional title 14.
Yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltävänä oli asiassa C-386/04, Centro di Musicologia Walter Stauer (tuomio 14.9.2006, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa) kysymys siitä, voiko jäsenvaltio käsitellä ulkomaista säätiötä, joka täyttää kyseisen valtion asettamat vaatimukset yleishyödyllisyyden tunnustamisen osalta, epädullisemmin kuin maassa sijaisevaa samantyyppistä säätiötä.
The Court explained that presentation of a certicate attesting to registration in the home Member State, in accordance with Article 3 of the directive, is the only condition to which registration in the host Member State may be subject, enabling the person concerned to practise in the latter State under his home-country professional title.
Yhteisöjen tuomioistuin muistutti, että vaikka EY 58 artiklassa sallitaan jäsenvaltioiden kohtelevan verotuksessa eri tavoin ulkomaisia verovelvollisia, toimenpiteet, jotka ovat keino mielivaltaiseen syrjintään tai merkitsevät pääomien vapaan liikkuvuuden peiteltyä rajoittamista, ovat kiellettyjä.
The Court pointed out in this regard that the lack of a system of prior testing of knowledge under the directive is accompanied by a set of rules ensuring the protection of consumers and the proper administration of justice, in particular the obligation on the lawyer to practice under his home-country professional title and the obligation of professional conduct not to handle matters for which he lacks competence, for instance owing to lack of linguistic knowledge.
Yleisesti – kotimaiset säätiöt – ja rajoitetusti – ulkomaiset säätiöt – verovelvollisten säätiöiden kohteleminen eri tavoin on näin ollen sallittua ainoastaan silloin, jos se koskee tilanteita, jotka eivät ole objektiivisesti toisiinsa verrattavissa, tai erilaisen kohtelun on oltava perusteltu yleistä etua koskevista pakottavista syistä.
In Wilson, the Court also found that the Luxembourg legislation was not compatible with Article 9 of the directive under which, where a decision is made refusing registration, a remedy must be available before a court or tribunal in accordance with the provisions of domestic law.
Siinä jäsenvaltiossa, jossa niiden kotipaikka on, yleishyödylliseksi katsotut ulkomaiset säätiöt, jotka täyttävät myös toisen jäsenvaltion lainsäädännössä tässä tarkoituksessa asetetut edellytykset ja joiden tarkoituksena on edistää samanlaisia yhdyskunnan intressejä kuin viimeksi mainitussa valtiossa, ovat samankaltaisessa tilanteessa kuin kotimaiset samantyyppiset säätiöt.
Since the freedom to provide services, unlike the free movement of capital, cannot be relied upon by a company established in a non-member country, the Court sought to determine which of these fundamental freedoms related to the activity in question.
Yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltävänä oli em. asiassa FKP Scorpio Konzertproduktionen jälleen kerran kysymys ulkomaiselle palvelujen tarjoajalle aiheutuvien elinkeinomenojen vähennyskelpoisuudesta.
It found in this regard that that activity was in principle covered by both of them. Relying on a series of precedents, the Court stated that in such cases it is necessary to consider to what extent the exercise of those freedoms is aected and
Kotimaiset ja ulkomaiset yritykset ovat verotettavia tuloja synnyttäneeseen liiketoimintaan suoraan liittyvien elinkeinomenojen osalta samankaltaisessa tilanteessa.
Directive 98/5/EC of the European Parliament and of the Council of 16 February 1998 to facilitate practice of the profession of lawyer on a permanent basis in a Member State other than that in which the qualication was obtained (OJ L 77, 14.3.1998, p. 36).
Yhteisöjen tuomioistuin oli katsonut esimerkiksi asiassa C-234/01, Gerritse (tuomio 12.6.2003, Kok. 2003, s.
In the case in point, the Court held that the contested rules governing authorisation aected primarily the freedom to provide services, the requirement of a permanent establishment being the very negation of that freedom.
Yhteisöjen tuomioistuin kansallista lainsäädäntöä, joka ei mahdollistanut elinkeinomenojen huomioon ottamista lähdeveron pidätyksen yhteydessä vaan vasta myöhemmän palautusmenettelyn yhteydessä.
With regard to social security, attention is drawn to three judgments relating to the interpretation of Regulation (EEC) No 1408/71 on the application of social security schemes to employed persons, to self-employed persons and to members of their families moving within the Community, as amended 15.
Tällaisessa tapauksessa ulkomailla asuva verovelvollinen on näet tuloverotuksen kannalta objektiivisesti samassa tilanteessa kuin kotimaassa asuva verovelvollinen.
Hospital treatment is free under the NHS but subject to some quite lengthy waiting lists for the least urgent treatment, and the question thus arose as to the extent to which it is permitted to take account of waiting times in the State of residence when assessing the‘time normally necessary for obtaining the treatment’, as referred to in Article 22 of the regulation.
Yhteisöjen tuomioistuin näet täsmensi, että se, että asianajaja esittää kyseisen direktiivin 3 artiklan mukaisesti todistuksen siitä, että hänet on merkitty sen jäsenvaltion, josta hän on peräisin, toimivaltaisen viranomaisen pitämään luetteloon, on ainoa edellytys sille, että asianomainen henkilö merkitään luetteloon vastaanottavassa jäsenvaltiossa, mikä mahdollistaa hänelle asianajajan ammatin harjoittamisen vastaanottavassa jäsenvaltiossa alkuperäistä ammattinimikettään käyttäen.
While the Court acknowledged the legitimacy of a system of waiting lists, it held that, in order to be entitled to refuse authorisation on a ground related to waiting time, the competent institution must establish that the waiting time does not exceed the period which is acceptable having regard to an objective medical assessment of the clinical needs of the person concerned in the light of his medical condition and the history and probable course of his illness, the degree of pain he is in and/or the nature of his disability at the time when the authorisation is sought.The Court added that the setting of waiting times should be carried out flexibly and dynamically, so that they may be reconsidered in the light of any deterioration in the patient’s state of health.
Yhteisöjen tuomioistuin korosti tässä yhteydessä, että siihen, että direktiivissä 98/5 luovuttiin järjestelmästä, jossa tiedot tarkastettiin ennalta, liitettiin sääntöjä, joilla pyritään takaamaan yksityisten suojaaminen ja hyvä oikeudenkäyttö, erityisesti asianajajan velvollisuus harjoittaa ammattiaan alkuperäisellä ammattinimikkeellään ja ammattieettinen velvollisuus pidättäytyä sellaisten asioiden hoitamisesta, joiden osalta asianajaja tietää pätevyytensä esimerkiksi kielitaidon puutteellisuuden vuoksi riittämättömäksi.Yhteisöjen tuomioistuin totesi lisäksi asiassa Wilson, että Luxemburgin lainsäädäntö ei ollut kyseisen direktiivin 9 artiklan mukainen, koska sen mukaan luetteloon merkitsemisen epäämisestä tehtäviin päätöksiin on voitava hakea muutosta kansallisen oikeuden mukaisesti.
Regarding the freedom to provide services, the Court ruled that Article 49 EC applies where a person whose state of health necessitates hospital treatment goes to another Member State and there receives the treatment in question for consideration, regardless of the way in which the national system with which that person is registered and from which reimbursement of the cost of those services is subsequently sought operates. It then found that a national system, such as that under the NHS, where prior authorisation is a prerequisite for the
Yhteisöjen tuomioistuin näet katsoi, että riittäviä takeita puolueettomuudesta ei ollut, koska luetteloon merkitsemisen epäämisestä tehtäviä päätöksiä valvoi elin, joka koostui yksinomaan – alimmassa oikeusasteessa – tai lähinnä – muutoksenhakuvaiheessa – jäsenvaltion asianajajista, ja korkeimpaan oikeusasteeseen esitettävän kassaatiovalituksen yhteydessä tuomioistuinvalvonta koskee vain oikeudellisia seikkoja eikä tosiseikkoja.
Council Regulation (EEC) No 1408/71 of 14 June 1971 on the application of social security schemes to employed persons, to self-employed persons and to members of their families moving within the Community, as amended and updated by Council Regulation (EC) No 118/97 of 2 December 1996 (OJ L 28, 30.1.1997, p. 1).
Asianajajan ammatin pysyvän harjoittamisen helpottamisesta muussa kuin siinä jäsenvaltiossa, jossa ammatillinen pätevyys on hankittu, 16.2.1998 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 98/5/EY (EYVL L 77, s. 36).
Proceedings assumption of the costs of hospital treatment available in another Member State whilst on the other hand the receipt of free treatment under that system does not depend on such authorisation, constitutes an obstacle to the freedom to provide services.
Koska kolmanteen valtioon sijoittautunut yhtiö ei voi vedota palvelujen tarjoamisen vapauteen, toisin kuin pääomien vapaaseen liikkuvuuteen, yhteisöjen tuomioistuin pyrki määrittämään, mihin näistä perusvapauksista kyseinen toiminta liittyy.
That restriction may nevertheless be justied by overriding planning objectives of such a kind as to ensure that there is sucient and permanent access to a balanced range of high-quality hospital treatment, control costs and prevent any wastage of financial, technical and human resources.The Court added that the conditions attached to the grant of such authorisation must be justied in the light of the overriding considerations in question and must satisfy the requirement of proportionality.
Se totesi tältä osin, että se kuuluu lähtökohtaisesti molempiin. Yhteisöjen tuomioistuin nojautui useisiin ennakkotapauksiin ja totesi, että tällaisessa tapauksessa on tutkittava, missä määrin näiden perusvapauksien käyttämiseen vaikutetaan ja onko jompikumpi näistä perusvapauksista kyseisissä olosuhteissa täysin toissijainen toiseen perusvapauteen nähden ja liitettävissä siihen.
In this connection, the Court stated with regard to the waiting lists envisaged under the NHS that, where the delay arising from such waiting lists appears to exceed in the individual case concerned a medically acceptable period, the competent institution may not refuse authorisation on the basis of the existence of those waiting lists, an alleged distortion of the normal order of priority of the cases to be treated, the fact that treatment under the national system is free of charge, the duty to make available specic funds to reimburse the cost of treatment provided in another Member State and/or a comparison between the cost of that treatment and that of equivalent treatment in the competent Member State.
Mikäli näin on, riidanalaista toimenpidettä tutkitaan lähtökohtaisesti vain toisen vapauden kannalta. Tässä tapauksessa yhteisöjen tuomioistuin katsoi, että riidanalainen ennakkolupajärjestelmä vaikuttaa pääasiallisesti palvelujen tarjoamisen vapauteen, koska pysyvää toimipaikkaa koskeva vaatimus merkitsee todellisuudessa tämän vapauden kieltämistä.
Finally, where treatment cannot be supplied within a medically acceptable period, the national authorities must provide mechanisms for the reimbursement of the cost of hospital treatment in another Member State.
Tällaisen järjestelmän mahdolliset pääomien vapaata liikkuvuutta rajoittavat vaikutukset ovat sitä vastoin vain palvelujen tarjoamisen vapauden rajoituksen väistämätön seuraus.
The Court pointed out that the term ‘cash benets’ in Article 22(1)(c) of the regulation covers the cost of medical services strictly dened and the inextricably linked costs relating to the stay and meals in the hospital, and excludes reimbursement by the competent institution of ancillary costs such as the costs of travel, accommodation and subsistence which the insured person and any person accompanying him have incurred in the territory of that other Member State.
Koska sairaalahoito on NHS:n piirissä ilmaista mutta hoitojonot ovat verrattain pitkät vähemmän kiireellisten hoitojen osalta, esitettiin kysymys siitä, missä määrin on sallittua ottaa huomioon odotusaika asuinvaltiossa arvioitaessa kyseisen asetuksen 22 artiklassa tarkoitettua käsitettä ”tällaista hoitoa siinä ajassa kuin on tavallisesti välttämätöntä”. Vaikka yhteisöjen tuomioistuin piti hoitojonojärjestelmää sallittuna, se totesi tältä osin, että jotta toimivaltaisella laitoksella olisi oikeus evätä lupa hoitojonon olemassaoloon liittyvästä syystä, sen on osoitettava, että tämä odotusaika ei ylitä aikaa,
Finally, in Case C-50/05 Nikula (judgment of 18 July 2006, not yet published in the ECR), concerning the levying in a Member State of social contributions on pensions paid by an institution of another State, the Court held that Article 33(1) of Regulation (EEC) No 1408/71, as amended and updated by Regulation (EC) No 118/97, does not preclude, when the basis is determined for calculating sickness insurance contributions applied in the Member State of residence of the recipient of pensions paid by the institutions of that Member State responsible for the payment of benets under Article 27 of that regulation, the inclusion in that basis of calculation, in addition to the pensions paid in the Member State of residence, also of pensions paid by the institutions of another Member State, provided that the sickness insurance contributions do not exceed the amount of pensions paid in the State of residence. However, Article 39 EC precludes the amount of pensions received from institutions of another Member State from being taken into account if
Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2.12.1996 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 118/97 (EYVL 1997, L 28, s. 1).
Visas, asylum and immigration
Kehitys ja toiminta