natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Court stated that Article 13(2)(a) must be interpreted in the light of Article 42 EC which aims to facilitate freedomofmovement for workers and entails, in particular, that migrant workers must not lose their right to social security benefits or have the amount of those benefits reduced because they have exercised the right to freedomofmovement conferred on them by the Treaty.
Yhteisöjen tuomioistuin korosti, että 13 artiklan 2 kohdan a alakohtaa on tulkittava EY 42 artiklan valossa; tällä määräyksellä pyritään helpottamaan työntekijöiden vapaata liikkuvuutta, mikä merkitsee erityisesti sitä, että siirtotyöläiset eivät saa menettää oikeuksia sosiaaliturvaetuuksiin ja että näiden etuuksien määrä ei saa vähentyä sen vuoksi, että he ovat käyttäneet heille perustamissopimuksessa myönnettyä oikeutta vapaaseen liikkuvuuteen.
The Court concluded from this that the Member State of residence cannot be deprived of the right to grant child benefit to those resident within its territory and that Article 13(2)(a) of the regulation does not preclude a migrant worker, who is subject to the social security scheme of the Member State of employment, from receiving, pursuant to the national legislation of the Member State of residence, child benefit in the latter State.
Yhteisöjen tuomioistuin päätteli tästä, että asuinjäsenvaltiolta ei voida evätä mahdollisuutta myöntää perheavustuksia alueellaan asuville henkilöille ja että mainittu säännös ei ole esteenä sille, että siirtotyöläinen, joka kuuluu työskentelyjäsenvaltion sosiaaliturvajärjestelmään, saa
Regulation (EC) No 647/2005 of the European Parliament and of the Council of 13 April 2005 amending Council Regulations (EEC) No 1408/71 on the application of social security schemes to employed persons, to self-employed persons and to members of their families moving within the Community and (EEC) No 574/72 laying down the procedure for implementing Regulation (EEC) No 1408/71 (OJ 2005 L 117, p. 1).
Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 1408/71 (EYVL L 149, s. 2).
Council Directive 91/439/EEC of 29 July 1991 on driving licences (OJ 1991 L 237, p. 1), as amended by Regulation (EC) No 1882/2003 of the European Parliament and of the Council of 29 September 2003 (OJ 2003 L 284, p. 1).
Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 sekä asetuksen (ETY) N:o 1408/71 täytäntöönpanomenettelystä annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 574/72 muuttamisesta 13.4.2005 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 647/2005 (EUVL L 117, s. 1).
Court of Justice licence-holder has not satisfied the necessary conditions in that first Member State for the issue of a new licence following the withdrawal of a previous licence, including the examination of fitness to drive certifying that the grounds justifying the withdrawal are no longer in existence.
Ennakkoratkaisua pyytäneen kansallisen tuomioistuimen tehtävänä on selvittää, onko asian olosuhteilla merkitystä arvioitaessa, täyttääkö tällainen työntekijä tuossa valtiossa kyseisen perhe-etuuden myöntämiselle kyseisen jäsenvaltion lainsäädännössä asetetut edellytykset.
However, it is not contrary to that directive for a Member State to refuse to recognise in its territory the right to drive stemming from a driving licence subsequently issued by another Member State if it is established, on the basis of entries appearing in the driving licence itself or of other incontestable information supplied by the Member State of issue, that when that licence was issued its holder, who had been the object, in the territory of the first Member State, of a measure withdrawing an earlier licence, was not normally resident in the territory of the Member State of issue.
Mainittu direktiivi ei kuitenkaan ole esteenä sille, että jäsenvaltio kieltäytyy tunnustamasta alueellaan toisen jäsenvaltion myöhemmin myöntämän ajokortin mukaista ajo-oikeutta, jos ajokortissa olevien merkintöjen tai muiden ajokortin myöntäneen jäsenvaltion antamien kiistämättömien tietojen perusteella voidaan osoittaa, että kortinhaltijalla, jonka aiempi ajo-oikeus on tässä ensin mainitussa jäsenvaltiossa peruutettu, ei ollut kyseisen ajokortin myöntämishetkellä vakinaista asuinpaikkaa ajokortin myöntäneessä jäsenvaltiossa.
Moreover, it is contrary to that directive for a Member State temporarily to suspend the right to drive stemming from a driving licence issued by another Member State while the latter Member State investigates the procedure followed in the issuing of that licence.
Lisäksi mainittu direktiivi on esteenä sille, että jäsenvaltio päättää väliaikaisesti kieltää toisen jäsenvaltion myöntämän ajokortin mukaisen ajo-oikeuden käyttämisen siksi aikaa, kun ajokortin myöntänyt jäsenvaltio tutkii kyseisen ajokortin myöntämismenettelyn.
With regard to air transport, the Court stated in Case C-173/07 Emirates Airlines (judgment of 10 July 2008), in the context of a dispute between a passenger and an airline company which refused to pay compensation to the passenger following the cancellation of a flight departing from Manila (Philippines), that a journey out and back cannot be regarded as a single‘flight’ for the purposes of Regulation No 261/2004 establishing common rules on compensation and assistance to passengers (27).
Lentoliikenteen alalla yhteisöjen tuomioistuin käsitteli asiassa Emirates Airlines (C-173/07, tuomio 10.7.2008) riita-asiaa, jossa olivat vastakkain matkustaja ja lentoyhtiö, joka kieltäytyi maksamasta tälle korvausta Manilasta (Filippiinit) lähteväksi tarkoitetun lennon peruuttamisen johdosta.
Consequently, Article 3(1)(a) of that regulation, which provides that the regulation applies to passengers departing from an airport located in the territory of a Member State to which the Treaty applies, is to be interpreted as not applying to the case of an outward and return journey in which passengers who have originally departed from an airport located in the territory of a Member State to which the Treaty applies travel back to that airport on a flight departing from an airport located in a non-member country.
Yhteisöjen tuomioistuin totesi, että edestakaista matkaa ei voida pitää matkustajille annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä annetussa asetuksessa 261/200427 tarkoitettuna yhtenä ja samana lentona.
The fact that the outward and return flights are the subject of a single booking does not affect the interpretation of that provision.
Näin ollen mainitun asetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohtaa, jonkamukaan asetusta sovelletaan matkustajiin, jotka lähtevät jäsenvaltion alueella sijaitsevalta ja EY:n perustamissopimuksen soveltamisalaan kuuluvalta lentoasemalta, on tulkittava siten, että sitä ei sovelleta sellaisen edestakaisen
The Court stated that the Montreal Convention is not decisive for the interpretation of that concept.
Yhteisön ajokortista 29.7.1991 annettu neuvoston direktiivi 91/439/ETY (EYVL L 237, s.
Moreover, it added that the frequency of the technical problems experienced by an air carrier is not in itself a factor from which the presence or absence of‘extraordinary circumstances’within the meaning of Article 5(3) of Regulation No 261/2004 can be concluded.
1), sellaisena kuin se on muutettuna 29.9.2003 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1882/2003 (EUVL L 284, s. 1).
Regulation(EC)No261/2004oftheEuropeanParliamentandoftheCouncilof11February2004establishing common rules on compensation and assistance to passengers in the event of denied boarding and of cancellation or long delay of flights, and repealing Regulation (EEC) No 295/91 (OJ 2004 L 46, p. 1).
Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 261/2004 (EUVL L 46, s. 1).
Proceedings on maintenance of an aircraft cannot in itself suffice to establish that that carrier has taken‘all reasonable measures’within the meaning of that provision and, therefore, to relieve the carrier of its obligation to pay compensation provided for by Articles 5(1)(c) and 7(1) of the regulation.
Kehitys ja toiminta matkan tilanteessa, jossa perustamissopimuksen määräysten soveltamisalaan kuuluvalla jäsenvaltion alueella sijaitsevalta lentoasemalta alun perin lähteneet matkustajat palaavat tälle lentoasemalle lennolla, joka lähtee kolmannessa maassa sijaitsevalta lentoasemalta.
Since not all extraordinary circumstances therefore confer exemption but simply those which could not have been avoided even if all reasonable measures had been taken, the onus is on the party seeking to rely on them to establish that they could not have been avoided by measures appropriate to the situation unless it had made intolerable sacrifices in the light of the capacities of its undertaking.
Tämän säännöksen tulkintaan ei vaikuta se seikka, että meno- ja paluulennosta on tehty yksi ainoa varaus.
With regard to maritime transport, the Court stated in Case C-308/06 The International Association of Independent Tanker Owners andOthers (judgment of 3 June 2008) that Article 4 of Directive 2005/35 on ship-source pollution (28), read in conjunction with Article 8 of that directive, which obliges Member States to punish ship-source discharges of polluting substances if committed ‘with intent, recklessly or by serious negligence’, without, however, defining those concepts, does not infringe the general principle of legal certainty insofar as it requires the Member States to punish ship-source discharges of polluting substances committed by ‘serious negligence’.
Edelleen lentoliikenteen alalla yhteisöjen tuomioistuin joutui asiassa Wallentin-Hermann (C-549/07, tuomio 22.12.2008) tulkitsemaan asetuksen N:o 261/2004 5 artiklan 3 kohtaa, joka koskee lennon peruuttamisen johdosta matkustajille annettavaa korvausta ja poikkeuksellisten olosuhteiden käsitettä. Yhteisöjen tuomioistuin päätti, että lentokoneessa ilmennyt tekninen vika, josta seuraa lennon peruuttaminen, ei kuulu tässä säännöksessä tarkoitettujen poikkeuksellisten olosuhteiden käsitteen alaan, jollei tämä vika johdu tapahtumista, jotka eivät luonteensa tai alkuperänsä perusteella liity asianomaisen lentoliikenteen harjoittajan tavanomaiseen toiminnan harjoittamiseen ja jotka eivät ole tämän tosiasiallisesti hallittavissa.
Those various concepts, in particular that of ‘serious negligence’, correspond to tests for the incurring of liability which are to apply to an indeterminate number of situations that it is impossible to envisage in advance and not to specific conduct capable of being set out in detail in a legislative measure of Community or of national law.
Vaikka lentokoneessa ilmennyt tekninen vika voidaan lukea odottamattomiin lentoturvallisuuteen vaikuttaviin puutteisiin, tällaisia olosuhteita ei voida pitää poikkeuksellisina, kun lentokoneen huoltoon liittyvästä puutteesta johtuvan teknisen vian katsotaan kuuluvan lentoliikenteen harjoittajan toiminnan tavanomaiseen harjoittamiseen.
Moreover, those concepts are fully integrated into, and used in, the Member States’ respective legal systems.
Yhteisöjen tuomioistuin tarkensi, että Montrealin yleissopimus ei määritä käsitteen tulkintaa.
‘Serious negligence’within the meaning of Article 4 of Directive 2005/35 must be understood as entailing an unintentional act or omission by which the person responsible commits a patent breach of the duty of care which he should have and could have complied within view of his attributes, knowledge, abilities and individual situation.
Yhteisöjen tuomioistuin lisäsi, että lentoliikenteen harjoittajan toteamien teknisten vikojen yleisyys ei itsessään ole seikka, jonka perusteella voitaisiin päätellä, ovatko kysymyksessä asetuksen N:o 261/2004 5 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut poikkeukselliset olosuhteet.
Lastly, in accordance with Article 249 EC, Directive 2005/35 must be transposed by each of the Member States into national law. Thus, the actual definition of the infringements referred to in Article 4 of that directive and the applicable penalties are those which result from the rules laid down by the Member States.
Lopuksi yhteisöjen tuomioistuin totesi, että se, että lentoliikenteen harjoittaja on täyttänyt lentokoneen huoltotöiden vähimmäisvaatimukset, ei voi yksinään riittää osoittamaan, että kyseinen lentoliikenteen harjoittaja on toteuttanut kaikki kohtuudella edellytettävät toimenpiteet asetuksen 5 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuin tavoin, eikä näin ollen vapauttamaan sitä sille tämän asetuksen 5 artiklan 1 kohdan c alakohdan ja 7 artiklan 1 kohdan mukaan kuuluvasta korvausvelvollisuudesta.
With regard to competition rules applicable to undertakings, there are four judgments to which particular attention should be given.
Koska kaikki poikkeukselliset olosuhteet eivät vapauta vastuusta, vaan ainoastaan ne, joita ei olisi voitu välttää, vaikka kaikki kohtuudella edellytettävät toimenpiteet olisi toteutettu, on sen, joka aikoo vedota niihin, osoitettava, että niitä ei olisi missään tapauksessa voitu välttää tilanteeseen soveltuvilla toimenpiteillä tekemättä kestämättömiä uhrauksia yrityksen kapasiteettiin nähden.
As regards the concepts of undertaking and economic activity, the Court held in Case C-49/07 MOTOE (judgment of 1 July 2008) that a legal person whose activities consist in organising sports competitions and in entering, in that connection, into sponsorship, advertising and insurance contracts which are designed to exploit those competitions commercially and constitute a source of income for that entity must be classified as an undertaking for the purposes of Community competition law. That classification is not affected by the fact that such an undertaking does not seek to make a profit.
(C-308/06, tuomio 3.6.2008), että kun alusten aiheuttamasta ympäristön pilaantumisesta annetun direktiivin 2005/3528 4 artiklassa, tarkasteltuna yhdessä sen 8 artiklan kanssa, jäsenvaltiot velvoitetaan määräämään seuraamuksia aluksista peräisin olevista ympäristöä pilaavista päästöistä, jos ne on aiheutettu ”tahallaan, piittaamattomuudella tai törkeällä huolimattomuudella”, näitä käsitteitä kuitenkaan määrittelemättä, tällä ei loukata oikeusvarmuuden yleistä periaatetta siltä osin kuin jäsenvaltiot velvoitetaan määräämään seuraamuksia aluksista peräisin olevien ympäristöä pilaavien aineiden päästöistä, jotka on aiheutettu ”törkeällä huolimattomuudella”.
Nor is it affected by the fact that it has the power to give its consent to applications for authorisation to organise events submitted to the authorities, since the participation of that entity in the decision-making process of the authorities must be distinguished from the economic activities it engages in, such as the organisation and com- v 2
Nämä eri käsitteet ja erityisesti törkeän huolimattomuuden käsite vastaavat vastuun syntymisedellytyksiä, joita on voitava soveltaa rajoittamattomaan määrään tilanteita, joita on mahdoton ennakoida, eikä nimenomaiseen toimintaan, joka voidaan yksilöidä yhteisönoikeuden
Directive 2005/35/EC of the European Parliament and of the Council of 7 September 2005 on ship-source pollution and on the introduction of penalties for infringements (OJ 2005 L 255, p. 11).
Alusten aiheuttamasta ympäristön pilaantumisesta ja säännösten rikkomisista määrättävistä seuraamuksista 7.9.2005 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2005/35/EY (EUVL L 255, s. 11).
Court of Justice mercial exploitation of events.
Yhteisöjen tuomioistuin
As regards the conditions for exemption, the Court held that such a contract is capable of benefiting from a block exemption under Regulation No 1984/83 (29) if it complies with the maximum duration of 10 years and if the supplier grants the service-station operator, in return for exclusivity, substantial commercial advantages which contribute to an improvement in distribution, facilitate the establishment or modernisation of the service station and lower the distribution costs.
Kehitys ja toiminta tysten osalta, että tällaiseen sopimukseen voidaan soveltaa asetuksessa N:o 1984/8329 säädettyä ryhmäpoikkeusta, jos sopimus täyttää kymmenen vuoden enimmäiskestoa kos- kevan edellytyksen ja jos tavarantoimittaja myöntää huoltamoyrittäjälle yksinoikeuden vastikkeena merkittäviä taloudellisia etuja, jotka edesauttavat jakelun parantamista, helpottavat huoltamon perustamista tai ajanmukaistamista ja alentavat jakelukustannuksia.
The Court also specified the rules applicable to agreements concluded under Regulation No 1984/83 where the performance of the contract extends beyond the date on which that regulation expired.
Yhteisöjen tuomioistuin tarkensi vielä sääntöjä, joita sovelletaan asetuksen N:o 1984/83 nojalla tehtyihin sopimuksiin, joiden täytäntöönpano jatkuu asetuksen voimassaolon päätyttyä.
Moreover, with regard to contracts covered by Regulation No 2790/1999 (30), since the exemption provided for in Article 2 there of was not to apply to vertical agreements which have as their object the restriction of the buyer’s ability to determine his sale price, the Court held that it was for the referring court to examine whether it was genuinely possible for the reseller to lower that sale price.
Kun otetaan huomioon, että asetuksen N:o 2790/199930 mukaisten sopimusten alalla 2 artiklassa säädettyä poikkeusta ei sovelleta vertikaalisiin sopimuksiin, joilla pyritään rajoittamaan ostajan mahdollisuutta asettaa oma jälleenmyyntihinta, yhteisöjen tuomioistuin totesi, että on kansallisen tuomioistuimen tehtävä selvittää, onko vähittäismyyjällä todellista mahdollisuutta alentaa tätä myyntihintaa.
Finally, the Court stated that the automatic nullity provided for in Article 81(2) EC affects a contract in its entirety only if the clauses which are incompatible with Article 81(1) EC are not severable from the contract.
Lopuksi yhteisöjen tuomioistuin tarkensi, että EY 81 artiklan 2 kohdassa määrätty automaattinen mitättömyys vaikuttaa sopimukseen kokonaisuudessaan vain tilanteessa, jossa mainitun artiklan 1 kohdan vastaisia lausekkeita ei voida erottaa itse sopimuksesta.
Otherwise, the consequences of the nullity, in respect of all the other parts of the contract, are not a matter for Communitylaw .
Päinvastaisessa tapauksessa mitättömyyden vaikutukset sopimuksen muihin osiin eivät kuulu yhteisönoikeuden alaan.
With regard to abuse of a dominant position, of particular note are Joined Cases C-468/06 to C-478/06 Sot.
Määräävän markkina-aseman väärinkäytön alalla on syytä tuoda esiin yhdistetyt asiat Sot. Lélos kai SiaE . E. ym.
The Court held that the refusal by a pharmaceuticals company occupying a dominant position on the market for certain medicinal products to satisfy‘ordinary’orders placed by wholesalers in order to prevent the latter from exporting those medical products from one Member State to other Member States constitutes an abuse of a dominant position.
Tällainen vienti on vaihtoehtoinen toimituslähde, josta on väistämättä tiettyä hyötyä näiden lääkkeiden loppukuluttajalle. Tämän jälkeen yhteisöjen tuomioistuin totesi, että lääkkeiden hintoja koskeva valtion sääntely ei sekään sulje pois kieltäytymisen luonnehdintaa väärinkäytöksi.
In order to arrive at that conclusion, the Court examined whether particular circumstances a represent in the pharmaceuticals sector as a result of which the refusal
Se kuitenkin muistutti, että määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen on kyettävä toteuttamaan toimenpiteitä, jotkaovat kohtuullisia ja oikeassa suhteessa sen tarpeeseen suojella sen omia kaupallisia intressejä.
Commission Regulation (EC) No 2790/1999 of 22 December 1999 on the application of Article 81(3) of the Treaty to categories of vertical agreements and concerted practices (OJ 1999 L 336, p. 21).
EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan soveltamisesta tiettyihin vertikaalisten sopimusten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmiin 22.12.1999 annettu komission asetus (EY) N:o 2790/1999 (EYVL L 336, s. 21).
Proceedings does not constitute an abuse. It considered, first of all, that a pharmaceuticals company occupying a dominant position cannot rely on the fact that parallel exports of medicinal products from a Member State where the prices are low to other Member States in which the prices are higher will be of only minimal benefit to the final consumer.
Yhteisöjen tuomioistuin tuin tarkensi, että on ennakkoratkaisupyynnön esittäneen tuomioistuimen tehtävä määritellä kyseisten tilausten tavanomaisuus näitä kahta perustetta vasten.
In fact, such exports constitute an alternative source of supply, which necessarily brings some benefits to the final consumer. The Court then stated that the fact that prices of medicinal products are subject to State regulation does not prevent the refusal being abusive either.
Seuraavaksi on syytä kiinnittää huomiota asiassa Bertelsmann ja Sony Corporation of America vastaan Impala (C-413/06 P, tuomio 10.7.2008) annettuun tuomioon, jolla yhteisöjen tuomioistuin kumosi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomion asiassa Impala vastaan komissio (T-464/04, tuomio 13.7.2006, Kok., s.
It pointed out, however, that a company in a dominant position can take steps that are reasonable and in proportion to the needto protect its own commercial interests.
II-2289) ja tarkensi monelta osin näyttövaatimuksia ja tuomioistuinvalvontaa yrityskeskittymien alalla.
Consequently, in order to appraise whether the refusal by a pharmaceuticals company occupying a dominant position to supply wholesalers involved in parallel exports constitutes a reasonable and proportionate measure in relation to the threat that those exports represent to its legitimate commercial interests, it must be ascertained whether the orders of the wholesalers are out of the ordinary in the light of both the previous business relations between the company and the wholesalers concerned and the size of the orders in relation to the requirements of the market in the Member State concerned.
Yhteisöjen tuomioistuin totesi ensinnäkin, ettei ole yleistä olettamaa, jonkamukaan ilmoitettu yrityskeskittymä olisi yhteismarkkinoille soveltuva, ja että yrityskeskittymien hyväksymisestä tehtävien päätösten yhteydessä ei sovelleta erilaisia näyttövaatimuksia kuin niiden kieltämisen yhteydessä.
The Court stated that it is for the national court to ascertain whether the orders are‘ordinary’in the light of both those criteria.
Toiseksi yhteisöjen tuomioistuin muistutti, että komissio voi päätöksessään poiketa väitetiedoksiantoon sisältyvistä alustavista päätelmistä.
Finally, worthy of particular note is Case C-413/06 P Bertelsmann and Sony Corporation of America v Impala (judgment of 10 July 2008), in which the Court set aside the judgment of theCourtofFirstInstance in Case T-464/04 Impala v Commission [2006] ECR II-2289 and examined in considerable detail standards of proof and the scope of judicial review in relation to concentrations.
Eli vaikka ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voi tarkistaa päätöksen perustana olevien tosiseikkojen oikeellisuuden, täydellisyyden ja luotettavuuden väitetiedoksiannon valossa, se ei voi todeta väitetiedoksiannon päätelmiä toteennäytetyiksi.
First of all, the Court held that there is no general presumption that a notified concentration is compatible with the common market and that decisions approving concentrations are not subject to different standards of proof from those applicable to decisions prohibiting concentrations.
Kolmanneksi yhteisöjen tuomioistuin tarkensi, ettei ilmoituksen tehneitä osapuolia voida lähtökohtaisesti arvostella siitä, että ne ovat esittäneet tiettyjä seikkoja vasta vastatessaan väitetiedoksiantoon, eikä tällaisiin seikkoihin voida soveltaa tiukempia todistusarvoa koskevia vaatimuksia kuin kolmansien osapuolten perusteluihin tai muihin ilmoituksen tehneiden yritysten esittämiin seikkoihin.