natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Council, the Commission and the United Kingdom argue that, as a matter of general principle, it is not for the Court to cast doubt on Community measures that implement resolutions which the Security Council has considered necessary for the maintenance of international peace and security. In this connection, the
Neuvosto, komissio ja Yhdistynyt kuningaskunta väittävät, ettei yhteisöjen tuomioistuimen tehtävänä lähtökohtaisesti ole kyseenalaistaa yhteisön toimia, joilla pannaan täytäntöön päätöslauselmia, jotka turvallisuusneuvosto on katsonut tarpeellisiksi
35 — Les Verts, cited in footnote 18, paragraph 23.
35 – Edellä alaviitteessä 18 mainittu asia Les Verts, tuomion 23 kohta.
Commission evokes the notion of ‘political questions’.
Tässä yhteydessä komissio ottaa esille ”poliittisten kysymysten” käsitteen.
39In brief, one could say that the
39 on uskottu tuomioistuimille.
Commission, the Council and the United Kingdom contend that the specific subjectmatter at issue in the present case does not lend itself to judicial review.
Lyhyesti voitaisiin sanoa, että komissio, neuvosto ja Yhdistynyt kuningaskunta väittävät, ettei nyt esillä olevan asian kohde voi kuulua tuomioistuinvalvonnan piiriin.
They claim that the European Court of Human Rights takes a similar position.
Niiden mukaan Euroopan ihmisoikeustuomioistuin näkee asian samoin.
and with the protection of which the courts are entrusted. As Justice Murphy rightly stated in his dissenting opinion in the Kore­matsu case of the United States Supreme Court: ‘Like other claims conflicting with the asserted constitutional rights of the individual, [that] claim must subject itself to the judicial process of having its reasonableness determined and its conflicts with other interests reconciled.
”Kuten muidenkin väitteiden, jotka ovat ristiriidassa yksilön puolustettavien perustuslaillisten oikeuksien kanssa, [tämä] väite on alistettava oikeudelliseen prosessiin, jossa määritetään sen paikkansapitävyys ja ratkaistaan ristiriidat muiden etujen kanssa.
What are the allowable limits of [discretion], and whether or not they have been overstepped in a particular case, are judicial questions.’ 40
Mitkä ovat [harkintavallan] sallitut rajat ja onko ne ylitetty tietyssä tapauksessa, ovat oikeudellisia kysymyksiä.” 40
The implication that the present case concerns a ‘political question’, in respect of which even the most humble degree of judicial interference would be inappropriate, is, in my view, untenable.
Väite, jonka mukaan nyt esillä oleva asia koskee poliittista kysymystä, jonka osalta vähäisinkin tuomioistuimen väliintulo olisi epäasianmukaista, on nähdäkseni kestämätön.
The claim that a measure is necessary for the maintenance of international peace and security cannot operate so as to silence the general principles of Community law and deprive individuals of their fundamental rights.
Väitteellä, jonka mukaan toimenpide on tarpeen kansainvälisen rauhan ja turvallisuuden ylläpitämiseksi, ei voida vaientaa yhteisön oikeuden yleisiä periaatteita eikä riistää yksilöiltä heidän perusoikeuksiaan.
This does not detract from the importance of the interest in maintaining international peace and security; it simply means that it remains the duty of the courts to assess the lawfulness of measures that may conflict with other interests that are equally of great importance
Tämä ei vähennä kansainvälisen rauhan ja turvallisuuden ylläpitämisen merkitystä, vaan se ainoastaan tarkoittaa, että tuomioistuinten velvollisuutena on edelleen tutkia sellaisten toimenpiteiden laillisuus, jotka saattavat olla ristiriidassa muiden etujen kanssa, jotka ovat myös erittäin tärkeitä ja joiden suojaaminen
Certainly, extraordinary circumstances may justify restrictions on individual freedom that would be unacceptable under normal conditions.
Poikkeukselliset olosuhteet voivat luonnollisesti oikeuttaa yksilönvapauden rajoitukset, joita ei voitaisi hyväksyä normaalioloissa.
However, that should not induce us to say that ‘there are cases in which a veil should be drawn for a while over liberty, as it was customary to cover the statues of the gods’.
Tällä perusteella ei kuitenkaan pitäisi olla ”tapauksia, joissa vapaus olisi hetkeksi verhottava, kuten oli tapana peittää jumalten patsaat”.
41 Nor does it mean, as the United Kingdom submits, that judicial review in those cases should be only ‘of the most marginal kind’.
41Se ei myöskään tarkoita, kuten Yhdistynyt kuningaskunta väittää, että näissä tapauksissa tuomioistuinvalvonnan pitäisi olla ainoastaan ”erittäin marginaalista”.
On the contrary, when the risks to public security are believed to be
Päinvastoin, kun yleiseen turvallisuuteen kohdistuvia riskejä pidetään poikkeuksellisen suurina, on erityisen suuret paineet toteuttaa toimenpiteitä, joissa jätetään huomiotta
40 — United States Supreme Court, Korematsu v. United States, 323 U.S. 214, 233-234 (1944) (Murphy, J., dissenting) (internal quotation marks omitted).
40 – Yhdysvaltojen korkein oikeus, Korematsu v. Yhdysvallat, 323 U.S. 214, 233–234 (1944) (Murphy, J., eriävä mielipide) (lainauksen sisäiset lainausmerkit jätetty pois).
39 — The term ‘political question’ was coined by United States Supreme Court Chief Justice Taney in Luther v. Borden, 48 U.S. 1 (1849), 46-47.
39 – Poliittisen kysymyksen käsitettä käytti ensimmäisen kerran Yhdysvaltojen korkeimman oikeuden päätuomari Taney asiassa Luther v. Borden, 48 U.S. 1 (1849), 46–47.
The precise meaning of this notion within the Community context is far from clear.
Tämän käsitteen täsmällinen merkitys yhteisössä on hyvin epäselvä.
The Commission did not dwell upon the argument, which it raised at the hearing, but the suggestion appears to be that the Court should abstain from exercising judicial review, since there are no judicial criteria by which the matters presently under consideration may be measured.
Komissio ei käsitellyt yksityiskohtaisemmin väitettä, jonka se esitti istunnossa, mutta näyttää viittaavan siihen, että yhteisöjen tuomioistuimen olisi pidätyttävä tuomioistuinvalvonnasta, koska olemassa ei ole oikeudellisia kriteereitä, joiden perusteella nyt tarkasteltavina olevia asioita voitaisiin arvioida.
KADI v COUNCIL AND COMMISSION its own jurisdiction in that way.
KADI v. NEUVOSTO JA KOMISSIO ihmisoikeustuomioistuin rajoittaisi omaa tuomiovaltaansa tällä tavoin.
42 Moreover, even if it were to do so, I do not think that extraordinarily high, the pressure is particularly strong to take measures that disregard individual rights, especially in respect of individuals who have little or no access to the political process.
42 Lisäksi, vaikka yksilön oikeudet, erityisesti sellaisten yksilöiden osalta, joilla on vain vähäisiä tai ei ole lainkaan mahdollisuuksia osallistua poliittiseen prosessiin.
Therefore, in those instances, the courts should fulfil their duty to uphold the rule of law with increased vigilance.
Näissä tapauksissa tuomioistuinten olisi täten täytettävä oikeusvaltioperiaatteen ylläpitämistä koskeva tehtävänsä entistäkin valppaammin.
Thus, the same circumstances that may justify exceptional restrictions on fundamental rights also require the courts to ascertain carefully whether those restrictions go beyond what is necessary.
Siten samat olosuhteet, jotka voivat oikeuttaa perusoikeuksien poikkeukselliset rajoitukset, edellyttävät myös, että tuomioistuimet selvittävät huolellisesti, ylittävätkö nämä toimenpiteet sen, mikä on tarpeen.
As I shall discuss below, the Court must verify whether the claim that extraordinarily high security risks exist is substantiated and it must ensure that the measures adopted strike a proper balance between the nature of the security risk and the extent to which these measures encroach upon the fundamental rights of individuals.
Kuten esitän jäljempänä, yhteisöjen tuomioistuimen on tutkittava, onko väite, jonka mukaan turvallisuusriskit ovat poikkeuksellisen suuret, perusteltu, ja sen on varmistettava, että hyväksytyillä toimenpiteillä saatetaan asianmukaiseen tasapainoon turvallisuusriskin luonne ja se, missä määrin näillä toimenpiteillä kavennetaan yksilöiden perusoikeuksia.
42 — The European Court of Human Rights has held that ‘the Contracting States may not, in the name of the struggle against … terrorism, adopt whatever measures they deem appropriate’ (Klass and Others, judgment of 6 September 1978, Series A no. 28, § 49).
42 – Euroopan ihmisoikeustuomioistuin on todennut, että ”sopimusvaltiot eivät saa – – terrorismin torjumisen nimissä ryhtyä mihin tahansa sopiviksi katsomiinsa toimenpiteisiin” (asia Klass ym., Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomio 6.9.1978, A-sarja, nro 28, 49 kohta).
Moreover, in its judgment in Bosphorus Airways, the same Court discussed the issue of its jurisdiction at length, without even hinting at the possibility that it might not be able to exercise review because the impugned measures implemented a resolution of the Security Council (Bosphorus Hava Yolları Turizm ve Ticaret Anonim Şirketi (Bosphorus Airways) v. Ireland [GC], no. 45036/98).
Lisäksi asiassa Bosphorus Airways antamassaan tuomiossa Euroopan ihmisoikeustuomioistuin käsitteli laajasti tuomiovaltaansa koskevaa kysymystä edes vihjaamatta mahdollisuuteen, ettei se voisi harjoittaa tuomioistuinvalvontaa siksi, että riidanalaisilla toimenpiteillä pantiin täytäntöön turvallisuusneuvoston päätöslauselma (asia Bosphorus Hava Yolları Turizm ve Ticaret Anonim Şirketi (Bosphorus Airways) v. Irlanti, Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomio 30.6.2005 [GC], nro 45036/98).
Therefore, the judgment in Bosphorus Airways seems to bolster the argument in favour of judicial review.
Asiassa Bosphorus Airways annettu tuomio näyttää näin ollen tukevan tuomioistuinvalvontaa puoltavaa näkemystä.
The Behrami case concerned an alleged infringement of fundamental rights by a security force deployed in Kosovo which operated under the auspices of the United Nations.
Asia Behrami koski perusoikeuksien väitettyä loukkausta Kosovoon sijoitettujen, Yhdistyneiden Kansakuntien suojeluksessa toimivien turvallisuusjoukkojen toimesta.
The respondent States had contributed troops to this security force.
Vastaajina olleet valtiot olivat lähettäneet sotilaita näihin turvallisuusjoukkoihin.
Yet, the European Court of Human Rights declined jurisdiction ratione personae mainly because the ultimate authority and control over the security mission remained with the Security Council and, therefore, the impugned actions and inactions were attributable to the United Nations and not to the respondent States (see §§ 121 and 133 to 135 of the decision).
Euroopan ihmisoikeustuomioistuin kuitenkin katsoi, ettei sillä ollut asiassa henkilöllistä toimivaltaa pääasiallisesti siksi, että turvallisuusneuvosto viime kädessä johti ja valvoi turvaamisoperaatiota ja että riidanalaiset toimet ja toimimattomuus voitiin siten lukea Yhdistyneiden Kansakuntien eikä vastaajina olleiden valtioiden nimiin (ks. päätöksen 121 ja 133–135 kohta).
Indeed, in this respect the Court carefully distinguished the case from Bosphorus Airways (see, in particular, § 151 of the decision).
Tältä osin Euroopan ihmisoikeustuomioistuin todellakin erotti tämän asian huolellisesti asiasta Bosphorus Airways (ks. erityisesti päätöksen 151 kohta).
Thus, the position of the European Court of Human Rights seems to be that, where, pursuant to the rules of public international law, the impugned acts are attributable to the United Nations, the court has no jurisdiction ratione personae, since the United Nations are not a contracting party to the Convention.
Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen kanta näyttää siten olevan, että silloin kun riidanalaiset toimet voidaan kansainvälisen oikeuden sääntöjen nojalla lukea Yhdistyneiden Kansakuntien nimiin, Euroopan ihmisoikeustuomioistuimella ei ole henkilöllistä toimivaltaa, koska Yhdistyneet Kansakunnat ei ole yleissopimuksen sopimuspuoli.
By contrast, when the authorities of a contracting State have taken procedural steps to implement a Security Council resolution in the domestic legal order, the measures thus taken are attributable to that State and therefore amenable to judicial review under the Convention (see also §§ 27 to 29 of the admissibility decision of 16 October 2007 in Beric and Others v. Bosnia and Herzegovina).
Käänteisesti, kun sopimusvaltion viranomaiset ovat käynnistäneet menettelyn pannakseen turvallisuusneuvoston päätöslauselman täytäntöön kansallisessa oikeusjärjestyksessä, näin toteutetut toimet voidaan lukea kyseisen valtion nimiin ja ne ovat yleissopimuksen nojalla siten tuomioistuimen suorittaman valvonnan kohteena (ks. myös asia Beric ym. v. Bosnia ja Hertsegovina, tutkittavaksi ottamista koskeva päätös 16.10.2007, 27–29 kohta).
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-402/05 P that would be of consequence in the present case.
JULKISASIAMIES POIARES MADURON RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-402/05 P se tekisikin niin, tällä seikalla ei nähdäkseni olisi vaikutusta nyt esillä olevaan asiaan.
the Commission and the United Kingdom attempt to draw a parallel precisely where the analogy between the two Courts ends.
Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytäntöön. 43 Näiden kahden tuomio-
The Council asserted at the hearing that, by exercising its judicial task in respect of acts of Community institutions which have their source in Security Council resolutions, the Court would exceed its proper function and ‘speak on behalf of the international community’.
Neuvosto totesi istunnossa, että harjoittaessaan tuomioistuinvalvontaa sellaisten yhteisön toimielinten antamien säädösten osalta, jotka perustuvat turvallisuusneuvoston päätöslauselmiin, yhteisöjen tuomioistuin ylittäisi tehtävänsä ja ”puhuisi kansainvälisen yhteisön puolesta”.
However, that assertion clearly goes too far.
Tämä toteamus on kuitenkin selvästi liioiteltu.
Of course, if the Court were to find that the contested resolution cannot be applied in the Community legal order, this is likely to have certain repercussions on the international stage.
On luonnollisesti niin, että jos yhteisöjen tuomioistuin toteaisi, ettei riidanalaista päätöslauselmaa voida soveltaa yhteisön oikeusjärjestyksessä, tästä olisi todennäköisesti tiettyjä vaikutuksia kansainvälisellä tasolla.
It should be noted, however, that these repercussions need not necessarily be negative.
On kuitenkin syytä huomata, ettei näiden vaikutusten tarvitse välttämättä olla kielteisiä.
They are the immediate consequence of the fact that, as the system governing the functioning of the United Nations now stands, the only option available to individuals who wish to have access to an independent tribunal in order to obtain adequate protection of their fundamental rights is to challenge domestic implementing measures before a domesticcourt. 46 Indeed, the possibility of a successful
Ne ovat välitön seuraus siitä, että Yhdistyneiden Kansakuntien toimintaa ohjaavan järjestelmän nykytilassa yksilöiden, jotka haluavat vedota riippumattomaan tuomioistuimeen taatakseen perusoikeuksiensa riittävän suojan, ainoana vaihtoehtona on riitauttaa kansalliset täytäntöönpanotoimet kansallisessa tuomioistuimessa.
43None the less, there remain important differences between the two courts.
46Oikeussuojakeinojen menestyksekkään istuimen välillä on kuitenkin merkittäviä eroja.
The task of the European Court of Human Rights is to ensure the observance of the commitments entered into by the Contracting States under the Convention.
Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tehtävänä on taata sopimuspuolten yleissopimuksen nojalla tekemien sitoumusten noudattaminen.
Although the purpose of the Convention is the maintenance and further realisation of human rights and fundamental freedoms of the individual, it is designed to operate primarily as an interstate agreement which creates obligations between the Contracting Parties at the international level.
Vaikka yleissopimuksen tarkoituksena on ihmisoikeuksien ja yksilön perusvapauksien ylläpitäminen ja edistäminen, se on tarkoitettu ensisijaisesti valtioidenväliseksi sopimukseksi, jolla asetetaan velvoitteita sopimuspuolten välille kansainvälisellä tasolla.
44This is illustrated by the Convention’s intergovernmental enforcement mechanism.
44Esimerkkinä tästä on yleissopimuksen hallitustenvälinen täytäntöönpanomekanismi.
45The EC Treaty, by contrast, has founded an autonomous legal order, within which States as well as individuals have immediate rights and obligations.
45EY:n perustamissopimuksella on sitä vastoin perustettu autonominen oikeusjärjestys, jossa sekä valtioilla että yksilöillä on välittömiä oikeuksia ja velvollisuuksia.
The duty of the Court of Justice is to act as the constitutional court of the municipal legal order that is the Community.
Yhteisöjen tuomioistuimen tehtävänä on toimia yhteisön oikeusjärjestyksen perustuslaillisena tuomioistuimena.
The European Court of Human Rights and the Court of Justice are therefore unique as regards their jurisdiction ratione personae and as regards the relationship of their legal system with public international law.
Euroopan ihmisoikeustuomioistuin ja yhteisöjen tuomioistuin ovat näin ollen ainutlaatuisia henkilöllisen toimivaltansa sekä oikeusjärjestelmänsä ja kansainvälisen oikeuden välisen suhteen osalta.
44 — See the Preamble to the European Convention on Human Rights and Fundamental Freedoms, as well as Article 19 ECHR and Article 46(1) ECHR.
44 – Ks. ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn Euroopan yleissopimuksen (jäljempänä Euroopan ihmisoikeussopimus) johdanto-osa sekä 19 artikla ja 46 artiklan 1 kohta.
At the international level, these procedures do not at present exist.
Kansainvälisellä tasolla tällaisia menettelyjä ei tällä hetkellä ole olemassa.
They are present, in some instances, at the national level.
Niitä on joissain tapauksissa kansallisella tasolla.
The Special Rapporteur is of the view that if there is no proper or adequate international review available, national review procedures — even for international lists — are necessary.
Erityisraportoija katsoo, että jos asianmukaista tai riittävää kansainvälistä valvontaa ei ole saatavilla, kansalliset valvontamenettelyt – myös kansainvälisten luetteloiden osalta – ovat välttämättömiä.
These should be available in the States that apply the sanctions’.
Näiden olisi oltava käytettävissä niissä valtioissa, jotka soveltavat pakotteita.”
KADI v COUNCIL AND COMMISSION of the Community legal order is therefore misconceived.
KADI v. NEUVOSTO JA KOMISSIO sille yhteisön oikeusjärjestyksessä annetun toimivallan, on näin ollen virheellinen.
challenge cannot be entirely unexpected on the Security Council’s part, given that it was expressly contemplated by the Analytical Support and Sanctions Monitoring Team of the Sanctions Committee. 47
käytön mahdollisuus ei voi todellakaan tulla täytenä yllätyksenä turvallisuusneuvostolle, kun otetaan huomioon, että analysoinnista ja pakotteiden valvonnasta vastaava pakotekomitean ryhmä on nimenomaisesti käsitellyt sitä. 47
I accordingly conclude that the Court of First Instance erred in law in holding that it had no jurisdiction to review the contested regulation in the light of fundamental rights that are part of the general principles of Community law.
Katson näin ollen, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen katsoessaan, ettei sillä ollut toimivaltaa tutkia riidanalaista asetusta niiden perusoikeuksien valossa, jotka ovat osa yhteisön oikeuden yleisiä periaatteita.
In consequence, the Court should consider the appellant’s second plea well founded and set aside the judgment under appeal.
Yhteisöjen tuomioistuimen olisi täten hyväksyttävä valittajan toinen valitusperuste ja kumottava valituksenalainen tuomio.
IV — The alleged breaches of fundamental rights
IV Perusoikeuksien väitetyt loukkaukset
Moreover, the legal effects of a ruling by this Court remain confined to the municipal legal order of the Community.
Lisäksi yhteisöjen tuomioistuimen tuomion oikeusvaikutukset koskevat ainoastaan yhteisön oikeusjärjestystä.
To the extent that such a ruling would prevent the Community and its Member States from implementing Security Council resolutions, the legal consequences within the international legal order remain to be determined by the rules of public international law.
Siltä osin kuin tällainen tuomio estäisi yhteisöä ja sen jäsenvaltioita panemasta turvallisuusneuvoston päätöslauselmia täytäntöön, tämän oikeudelliset seuraukset kansainvälisessä oikeusjärjestyksessä määräytyvät edelleen kansainvälisen oikeuden sääntöjen perusteella.
While it is true that the restrictions which the general principles of Community law impose on the actions of the institutions may inconvenience the Community and its Member States in their dealings on the international stage, the application of these principles by the Court of Justice is without prejudice to the application of international rules on State responsibility or to the rule enunciated in Article 103 of the UN Charter.
Vaikka onkin totta, että rajoitukset, joita yhteisön oikeuden yleisissä periaatteissa asetetaan toimielinten toimille, saattavat haitata yhteisön ja sen jäsenvaltioiden toimintaa kansainvälisellä tasolla, näiden periaatteiden soveltaminen yhteisöjen tuomioistuimen toimesta ei estä soveltamasta valtion vastuuta koskevia kansainvälisiä sääntöjä tai Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirjan 103 artiklaan sisältyvää sääntöä.
The Council’s contention that, by reviewing the contested regulation, the Court would assume jurisdiction beyond the perimeters
Neuvoston väite, jonka mukaan valvomalla riidanalaisen asetuksen laillisuutta yhteisöjen tuomioistuin ylittäisi
Instead of referring the matter back to the Court of First Instance, I suggest that the Court make use of the possibility of giving final judgment in this case.
Sen sijaan, että asia palautettaisiin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ratkaistavaksi, ehdotan, että yhteisöjen tuomioistuin käyttää mahdollisuutta ratkaista itse asia lopullisesti.
48 For reasons of expediency, I think it would be appropriate, in this regard, to concentrate on the principal aspect of the case, namely the issue whether the contested regulation infringes the appellant’s fundamental rights.
48Tarkoituksenmukaisuussyistä tältä osin olisi nähdäkseni keskityttävä asian tärkeimpään näkökohtaan, nimittäin kysymykseen siitä, loukataanko riidanalaisella asetuksella valittajan perusoikeuksia.
47 — See, in particular, the Second Report of the Analytical Support and Sanctions Monitoring Team (S/2005/83), in which it is noted, in paragraph 54, that ‘the way entities or individuals are added to the terrorist list maintained by the Council and the absence of review or appeal for those listed raise serious accountability issues and possibly violate fundamental rights, norms and conventions’ and, in paragraph 58, that ‘revisions to the process could help to reduce the possibility of one or more potentially negative court decisions’.
47 – Ks. erityisesti analysoinnista ja pakotteiden valvonnasta vastaavan ryhmän toinen raportti (S/2005/83), jonka 54 kohdassa huomautetaan, että ”tapa, jolla yhteisöt tai henkilöt lisätään neuvoston ylläpitämään luetteloon terroristeista, ja se, että luettelossa mainituilta puuttuvat oikeussuojakeinot, nostavat esiin vakavia vastuukysymyksiä ja mahdollisesti rikkovat perusoikeuksia koskevia normeja ja sopimuksia”. Raportin 58 kohdassa todetaan, että ”prosessin tarkistaminen voisi auttaa vähentämään yhden tai useamman mahdollisesti kielteisen tuomioistuimen päätöksen mahdollisuutta”.
In that connection, the Report specifically mentions the European Court of Justice.
Tässä yhteydessä raportissa mainitaan nimenomaisesti yhteisöjen tuomioistuin.
See also Annex I to the Sixth Report of the Analytical Support and Sanctions Monitoring Team (S/2007/132) for an overview of legal challenges to aspects of the sanctions programme.
Ks. myös analysoinnista ja pakotteiden valvonnasta vastaavan ryhmän kuudennen raportin (S/2007/132) liitteeseen I sisältyvä yleiskatsaus pakoteohjelman oikeudellisista haasteista.
48 — In accordance with Article 61 of the Statute of the Court.
48 – Yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 61 artiklan mukaisesti.