natgillin/translations-raw huggingface dataset:
289, particularly p. 357.
289, erityisesti s. 357.
FIAMM AND OTHERS v COUNCIL AND COMMISSION the status of the applicant, whether he be an individual or a privileged applicant.
FIAMM YM. v. NEUVOSTO JA KOMISSIO tuomiosta ilmenee niin ikään, että tätä edellytystä sovelletaan riippumatta siitä, onko kantajana yksityinen oikeussubjekti vai etuoikeutettu kantaja.
The Community courts have thus refused to allow the WTO agreements to be relied upon not only in the context of a reference for a preliminary ruling as to validity 28but also in an action for annulment 29 or one for compensation.
Yhteisöjen tuomioistuimet ovat katsoneet, että WTO-sopimuksiin ei voida vedota pätevyyden arviointia koskevan ennakkoratkaisupyynnön, 28kumoamiskan-teen 29eikä myöskään vahingonkorvauskanteen 30yhteydessä.
30They have refused to to do so.
Se on kieltäytynyt päättää tästä kysymyksestä.
25It is apparent from the caselaw of the Court that an international agreement has direct effect in the Community legal system only subject to the dual condition that the terms, nature and general scheme of the agreement do not prevent it being relied upon and that the provisions relied upon appear, in the light of both the object and purpose of the agreement and of its context, to be unconditional and sufficiently precise, in other words contain a clear and precise obligation which is not subject, in its implementation or effects, to the adoption of any subsequent measure.
25Yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan kansainvälisellä sopimuksella on näin ollen välitön oikeusvaikutus yhteisön oikeusjärjestyksessä ainoastaan kahden edellytyksen täyttyessä, eli silloin kun sopimuksen luonne ja rakenne eivät estä siihen vetoamista ja kun määräykset, joihin vedotaan, ovat sekä sopimuksen tarkoituksen ja tavoitteen että asiayhteyden perusteella ehdottomia ja riittävän täsmällisiä, toisin sanoen sisältävät selvän ja täsmällisen velvoitteen, jonka täytäntöönpano tai vaikutukset eivät edellytä myöhemmän toimen toteuttamista.
26 hear a plea based on infringement of WTO law, whether raised by an individual or by a Member State.
26 tutkimasta WTO:n oikeuden rikkomista koskevaa perustetta riippumatta siitä, onko siihen vedonnut yksityinen oikeussubjekti vai jäsenvaltio.
(ii) The scope of the condition that international agreements must have direct effect
sopimusten välitöntä koskevan edellytyksen ii) Kansainvälisten oikeusvaikutusta sisältö
The two concepts also differ in scope.
Nämä kaksi käsitettä poikkeavat toisistaan myös sisällöltään.
Although the attribution of such implications to the direct effect of international agreements has often been criticised by some legal writers, it is fully justified.
Vaikka osassa oikeuskirjallisuutta on usein arvosteltu kansainvälisten sopimusten välittömän oikeusvaikutuksen tällaista sisältöä, se on täysin perusteltu.
As guardian of the Community legal order, the Court of Justice must, if a rule deriving from the international legal order is relied upon, define its effects in an all-embracing and uniform manner that is valid for the entire Community legal order.
Kansainväliseen oikeuteen perustuvaan normiin vedottaessa yhteisöjen tuomioistuimen on yhteisön oikeusjärjestyksen vartijana määriteltävä sen vaikutukset kokonaisvaltaisesti ja yhdenmukaisesti koko yhteisön oikeusjärjestystä koskevalla tavalla.
It is thus easy to see that the requirement for an international agreement to have a direct effect is necessary whatever the type of action and the status of the applicant, and whether the dispute has been brought before national courts or before the Community courts.
On näin ollen helppo havaita, että kansainvälisen sopimuksen välitöntä oikeusvaikutusta koskevaa edellytystä vaaditaan kannetyypistä ja kantajasta riippumatta ja myös riippumatta siitä, onko kanne nostettu kansallisessa tuomioistuimessa vai yhteisöjen tuomioistuimissa. 31
It is also apparent from that judgment that it applies irrespective of
29 – Ks. em. asiassa Portugali v. neuvosto annettu tuomio.
28 — See Van Parys; with regard to the GATT, see the earlier judgment in International Fruit Company and Others.
30 – Ks. esim. em. asiassa Cordis v. komissio annetun tuomion 44–60 kohta.
26 — See Case 17/81 Pabst & Richarz [1982] ECR 1331, paragraph 27, Kupferberg, paragraphs 22 and 23, Demirel, paragraph 14, the Opinion of Advocate General Darmon in Demirel, which summarises all of the caselaw on this issue (point 18), Racke, paragraph 31, Dior and Others, paragraph 42, and International Air Transport Association and Others, paragraph 39; see also the Opinion of Advocate General Kokott in Case C-308/06 Intertanko and Others, pending before the Court, point 48. 31 — As some legal writers (see Kovar, R., ‘Les accords liant les Communautés européennes et l’ordre juridique communautaire’, RMC, 1974, p.
31 – Kuten osa oikeustieteilijöistä (ks. Kovar, R., ”Les accords liant les Communautés européennes et l’ordre juridique communautaire”, RMC, 1974, s.
352, especially pp. 358 and 359) or members of the Court (Joliet, R., Le droit institutionnel des Communautés européennes — Les institutions — Les sources — Les rapports entre ordres juridiques, Liège, 1983, especially pp. 256 and 257) had perfectly and presciently understood.
352, erityisesti s. 358–359) ja yhteisöjen tuomioistuimen jäsenistä (Joliet, R., Le droit insti­tutionnel des Communautés européennes – Les institutions – Les sources – Les rapports entre ordres juridiques, Liège, 1983, erityisesti s.
27 — Case C-280/93 [1994] ECR I-4973, paragraphs 103 to 112.
256–257) oli selvästi ennakoinut.
As the two conditions relating to the direct effect of international agreements and the direct effect of Community law thus differ so markedly, in both concept and scope, it would undoubtedly be wise to use different terms to describe them in future in order to avoid any unfortunate confusion, and hence to speak only of the possibility of relying on international agreements.
Koska kansainvälisten sopimusten välitöntä oikeusvaikutusta ja yhteisön oikeuden välitöntä oikeusvaikutusta koskevat kaksi edellytystä poikkeavat siten selvästi toisistaan sekä käsitteiltään että sisällöltään, olisi epäilemättä harmillisten sekaannusten välttämiseksi järkevää käyttää niistä jatkossa eri termejä ja puhua enää oikeudesta vedota kansainvälisiin sopimuksiin.
First, despite the judicial format of the dispute settlement system, the agreement still leaves wide scope for negotiation between parties, even where the member concerned has failed to implement the rulings and recommendations of the DSB.
Ensinnäkin riitojenratkaisujärjestelmän enemmän tuomioistuimen kaltaiseksi saattamisesta huolimatta sopimuksessa varataan yhä tärkeä sija sopimuspuolten välisille neuvotteluille jopa tilanteessa, jossa sopimuspuoli ei ole pannut täytäntöön riitojenratkaisuelimen päätöksiä ja suosituksia.
Consequently, to require courts not to apply internal rules that are incompatible with the provisions of the agreement would deprive the Community institutions of that opportunity to reach negotiated solutions.
Jos tuomioistuimet velvoitettaisiin jättämään soveltamatta sisäisiä säännöksiä, jotka ovat ristiriidassa sopimuksen määräysten kanssa, yhteisön toimielimillä ei näin ollen olisi tätä mahdollisuutta päästä neuvotteluratkaisuun.
(iii) The ability to rely on WTO law
iii) Oikeus vedota WTO:n oikeuteen
Secondly, some of the Community’s trading partners refuse to allow the agreement to be relied on in any circumstance.
Toiseksi osa yhteisön kauppakumppaneista katsoo, ettei sopimukseen ole lainkaan oikeutta vedota.
The Community’s legislative and executive organs must be permitted the same latitude so as not to create an imbalance in the application of the WTO rules, since the WTO is based on the principle of reciprocity and mutual advantage.
Yhteisön lainsäädäntö- ja täytäntöönpanoelimille on annettava sama toimintavapaus, sillä muutoin WTO:n sääntöjen soveltaminen saattaa johtaa epätasapainoon, vaikka se perustuu vastavuoroisuusperiaatteeseen ja keskinäisten etujen periaatteeseen.
Applying this analytical matrix to the GATT, the Court ruled that the great flexibility of its provisions and its underlying principle of negotiations undertaken on the basis of reciprocal and mutually advantageous arrangements prevented its being relied on.
Soveltaessaan tätä analyysiä Gattsopimukseen yhteisöjen tuomioistuin oli katsonut, että sen määräysten suuri joustavuus ja periaate neuvotella keskinäisen ja kaikille edullisen sopimuksen saamisesta estivät siihen vetoamisen.
32Put another way, the spirit, general scheme and terms of the agreement did not create an obligation to recognise it as having direct effect.
32Toisin sanoen sopimuksen tarkoituksesta, rakenteesta tai sanamuodosta ei seurannut velvoitetta tunnustaa määräyksille välitöntä oikeusvaikutusta.
33 As we know, the Court has reached the same conclusion with regard to the WTO agreements, 34 even though some believe it should have decided otherwise, given the strengthened dispute settlement mechanism put in place by those agreements.
33 Yhteisöjen tuomioistuimen tiedetään päätyneen samaan johtopäätökseen WTO-sopimusten osalta, 34 vaikka joidenkin mielestä näin ei olisi pitänyt tehdä näillä sopimuksilla käyttöön otetun vahvistetun riitojenratkaisujärjestelmän vuoksi.
The Court has based its denial of direct effect to WTO law as a whole on the following two considerations.
Todetessaan, ettei WTO-sopimuksilla kokonaisuudessaan ole välitöntä oikeusvaikutusta, yhteisöjen tuomioistuin on esittänyt seuraavat kaksi perustetta.
32 — See International Fruit Company and Others.33 — See Germany v Council, paragraph 110.34 — In Portugal v Council.
32 – Ks. em yhdistetyissä asioissa International Fruit Company ym. annettu tuomio.
It follows from these considerations that the WTO agreements are to be interpreted as leaving the Community institutions a margin of political freedom in the context of the WTO that recognition of the direct effect of the agreements would be likely to jeopardise.
Näistä perusteluista seuraa, että WTO-sopimuksilla on tulkittava jätettävän yhteisöjen toimielimille WTO:n yhteydessä poliittista liikkumavaraa, joka voisi rajoittua, jos näille sopimuksille tunnustettaisiin välitön oikeusvaikutus.
Also the Court considers that in this domain it could not encroach on the prerogatives of the political authorities without upsetting the institutional equilibrium.
Yhteisöjen tuomioistuin katsoo, ettei se voisi puuttua poliittisiin vapauksiin tällä alalla horjuttamatta toimielinten välistä tasapainoa.
As we know, the merits of this line of argument has been fiercely debated in the literature 35and sometimes contested by the Advocates General.
Kuten tiedetään, oikeuskirjallisuudessa on keskusteltu hyvin voimakkaasti näiden perustelujen merkityksestä, 35ja toisi- naan julkisasiamiehet ovat olleet niistä eri mieltä.
36It has appeared to contradict reasoning previously developed by the Court with regard to the direct effect of this or that international agreement. 37
36 Ne ovat saattaneet vaikuttaa ristirii- taisilta yhteisöjen tuomioistuimen joidenkin kansainvälisten sopimusten välittömästä oikeusvaikutuksesta aikaisemmin esittämien perustelujen kanssa.
The solution deduced from this line of argument — namely, that WTO law does not have direct effect — has none the less been confirmed with unshakeable constancy by subsequent case-law.
37 Näistä perusteluista tehty johtopäätös eli se, ettei WTO:n oikeudella ole välitöntä oikeusvaikutusta, on sittemmin kuitenkin täysin vakiintunut oikeuskäytännössä.
it is not possible to ‘accept that the role of ensuring that Community law complies with those rules devolves directly on the Community judicature’.
Se kieltäytyy lukemasta WTO-sopimuksia niihin normeihin, joihin nähden se valvoo yhteisön säännösten lainmukaisuutta, koska WTO:n sääntöjen luonteen vuoksi ei voida katsoa, ”että yhteisöjen tuomioistuimen on suoraan varmistettava yhteisön oikeuden yhteensoveltuvuus näiden sääntöjen kanssa”.
38 Hence this caselaw must be understood not as denying that the WTO rules are a source of Community law but as affecting their significance before a court.
38Tätä oikeuskäytäntöä ei siis pidä ymmärtää siten, että WTO:n sääntöjä ei pidettäisi yhteisön oikeuslähteinä, vaan sen on katsottava vaikuttavan näille säännöille tuomioistuimessa annettavaan merkitykseen.
Otherwise, how can it be explained that the denial of relevance before a court is only partial?
Miten muuten voitaisiin ymmärtää se, että tuomioistuimessa annettavan merkityksen epääminen on ainoastaan osittaista?
It is only to the extent that the judicial application of WTO law would adversely affect the political freedom of the Community institutions within the WTO sphere that WTO law may not be effectively relied upon before the Court of Justice.
WTO:n oikeuteen ei voida tehokkaasti vedota yhteisöjen tuomioistuimessa ainoastaan siltä osin kuin kyseisen oikeuden soveltamisella tuomioistuimessa rajoitettaisiin yhteisön toimielinten poliittista vapautta WTO:n yhteydessä.
(b) Modifications to the principle that the WTO rules may not be relied upon
jonka WTO:n b) Lievennykset periaatteeseen, mukaan on kiellettyä vedota sääntöihin
However, the fact that WTO law cannot be relied upon before a court does not mean that it does not form part of the Community legal system.
Se, että WTO:n oikeuteen ei voi vedota tuomioistuimessa, ei kuitenkaan merkitse sitä, etteikö se kuuluisi osana yhteisön oikeusjärjestykseen.
From this point of view, the formulation used by the Court in Portugal v Council is undoubtedly unfortunate.
Yhteisöjen tuomioistuimen tältä osin edellä mainitussa asiassa Portugali vastaan neuvosto antamassaan tuomiossa käyttämä ilmaisu on kieltämättä valitettava.
It nurtures a belief that an international agreement does not form part of the body of Community legality, whereas it is merely a question of the provision’s enforceability, of the jurisdiction of the courts to take cognisance of it.
Se antaa ymmärtää, että kansainvälinen sopimus ei ole osa yhteisön oikeutta, kun kysymys on ainoastaan oikeudesta vedota kyseiseen normiin tuomioistuimessa ja tuomioistuimen toimivallasta sen tutkimiseen.
In reality, this is what the Court, albeit clumsily, has intended to say. It declines to include the WTO agreements among the rules in the light of which it reviews the legality of acts of the Community institutions because, given the nature of the WTO rules,
Todellisuudessa yhteisöjen tuomioistuin on kuitenkin halunnut todeta juuri näin, joskin se on tehnyt sen kömpelösti.
Community caselaw has made a number of modifications to the principle that WTO law may not be relied upon, which are possible only because WTO law constitutes part of the Community legal system.
Yhteisön oikeuskäytännössä on vahvistettu WTO:n oikeuteen vetoamisen kieltävään periaatteeseen joitakin lievennyksiä, jotka ovat mahdollisia pelkästään sillä perusteella, että WTO:n oikeus on osa yhteisön oikeusjärjestystä.
Moreover, those modifications are based on the
Juuri ne perustelut, joiden
37 — It is sufficient to compare this reasoning with the analysis carried out by the Court in Kupferberg, paragraphs 17 to 22, with regard to another international agreement.
37 – Riittää, kun näitä perusteluja verrataan yhteisöjen tuomioistuimen em. asiassa Kupferberg toisen kansainvälisen sopimuksen osalta esittämään analyysiin (17–22 kohta).
38 — Portugal v Council, paragraphs 46 and 47, and Van Parys, paragraph 53.
38 – Em. asiassa Portugali v. neuvosto annetun tuomion 46 ja 47 kohta ja em. asiassa Van Parys annetun tuomion 53 kohta.
OPINION OF MR POIARES MADURO — JOINED CASES C-120/06 P AND C-121/06 P institutions from deviating in future from the WTO rule that is the basis of that finding at the cost of a negotiated solution.
JULKISASIAMIES POIARES MADURON RATKAISUEHDOTUS – YHDISTETYT ASIAT C-120/06 P JA C-121/06 P myöhemmin WTO:n säännöstä, jonka perusteella tuomio on annettu, ja turvautua neuvotteluratkaisuun.
very considerations that justify the general refusal to allow the WTO rules to be invoked.
vuoksi WTO:n sääntöihin vetoaminen on periaatteessa kiellettyä, ovat näiden lievennysten perusteina.
They are of three types.
Näitä lievennyksiä on kolmenlaisia.
First, Community legislation 39and national measures 40 must be interpreted in accordance with WTO law.
Ensinnäkin yhteisön toimia, 39kuten kansallisiakin toimenpiteitä, 40on tulkittava
Such an obligation cannot affect the institutions’ scope for negotiation in the event of a dispute with their WTO partners.
Tällainen velvollisuus ei voi heikentää toimielinten neuvottelumahdollisuuksia, kun niillä on riita WTO:n kumppaniensa kanssa.
That is clear when this obligation bears on national law.
Tämä on selvää, kun kyseinen velvollisuus koskee kansallista oikeutta.
It is also true when it applies to Community acts.
Se pitää paikkansa myös silloin, kun sitä sovelletaan yhteisön toimiin.
Interpretation in keeping with WTO law is required only in so far as that is possible.
Yhdenmukaista tulkintaa on sovellettava vain mahdollisuuksien rajoissa.
The institutions are thus given the option of preferring the path of a negotiated solution, by adopting or retaining an act that is clearly contrary to WTO law.
Tällä tavoin toimielimille on järjestetty mahdollisuus suosia neuvotteluratkaisua toteuttamalla tai pitämällä voimassa selvästi WTO:n oikeuden vastainen toimi.
Secondly, agreements may also serve as the basis for a finding that a Member State has failed to fulfil its obligations.
Toiseksi näiden sopimusten perusteella jäsenvaltio voidaan tuomita jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisestä.
41 This solution is also easy to comprehend.
41Tämäkin ratkaisu on helposti ymmärrettävissä.
The absence of a Community act that is contrary to WTO law demonstrates the will of the institutions to comply with it.
WTO:n oikeuden kanssa ristiriitaisen yhteisön toimen puuttuminen ilmentää toimielinten tahtoa sen noudattamiseen.
Hence, a Member State cannot unilaterally evade the obligations resulting from WTO law. Also, a finding that it is in breach in no way prevents the
Jäsenvaltio ei voi näin ollen yksipuolisesti jättää noudattamatta siitä seuraavia velvoitteita.
The two instances mentioned above are the expression of such a desire on the part of the Community.
Sen tuomitseminen ei mitenkään rajoita toimielinten mahdollisuutta poiketa
42 — These instances are recalled in particular in Portugal v Council, paragraph 49.
42 – Nämä tapaukset on todettu mm. em. asiassa Portugali v. neuvosto annetun tuomion 49 kohdassa.
For an application, see Petrotub and Republica, paragraphs 52 to 56.
Ks. sen soveltamisesta em. asia Petrotub ja Republica, tuomio 9.1.2003, 52–56 kohta.
40 — See Hermès, paragraph 28, and Dior and Others, paragraph 47.
40 – Ks. em. asiassa Hermès annetun tuomion 28 kohta ja em. yhdistetyissä asioissa Dior ym. annetun tuomion 47 kohta.
44 — The Fediol hypothesis.45 — See Portugal v Council, paragraph 35.
45 – Ks. em. asiassa Portugali v. neuvosto annetun tuomion 35 kohta.
41 — See Commission v Germany.
41 – Ks. em. asiassa komissio v. Saksa annettu tuomio.
The impact of a DSB decision finding against the Community
Yhteisölle vastaisen DSB:n päätöksen vaikutus
The appellants complain that in the contested judgments the Court of First Instance gave a negative answer to that question.
Valittajat arvostelevat ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta siitä, että se on valituksenalaisissa tuomioissa vastannut tähän kysymykseen kieltävästi.
However, in ruling as it did, the Court of First Instance merely followed the previous line of case-law.
Näin vastatessaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on kuitenkin vain noudattanut aikaisempaa oikeuskäytäntöä.
The Court of Justice had, in fact, already indicated that it is impossible to rely on a DSB decision unless the WTO rules can also be relied on.
Yhteisöjen tuomioistuin on jo nimittäin antanut ymmärtää, ettei DSB:n päätökseen voi vedota riippumatta oikeudesta vedota WTO:n sääntöihin.
47 Admittedly, the question whether a DSB decision finding against the Community can overturn the principle that WTO law cannot be relied upon remained in suspension.
47Edelleen ratkaisematta oli kuitenkin kysymys siitä, voiko yhteisölle vastainen DSB:n päätös muuttaa periaatetta, jonka mukaan WTO:n oikeuteen ei voi vedota.
Moreover, the Court of Justice had, it is true, appeared initially to have opened the door on this point, having reproached the Court of First Instance for having failed to respond to an argument that the legal effects of a DSB decision vis-à-vis the European Community ‘called into question the Court’s finding that the WTO rules did not have direct effect and provided grounds for a review by the Community courts of the legality of Directives … in the light of those rules in the action for damages brought by the then applicant’.
Yhteisöjen tuomioistuin on vaikuttanut aluksi pitävän tätä mahdollisena arvostellessaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta siitä, ettei se vastannut väitteeseen, jonka mukaan DSB:n päätöksen Euroopan yhteisöön kohdistuvat oikeusvaikutukset ”olivat sellaiset, että voidaan kyseenalaistaa arvio, jonka mukaan WTO:n määräyksillä ei ole välitöntä oikeusvaikutusta, ja pitää perusteltuna sitä, että yhteisöjen tuomioistuimet valvovat direktiivien – – laillisuutta näiden määräysten valossa valittajan nostettua vahingonkorvauskanteen”.
48The door was swiftly closed again, however, the Community courts ruling that reliance could be placed, notwithstanding the lack of direct of effect of the WTO rules, on the incompatibility of a Community act with WTO law — even where that incompatibility was found by a DSB decision — in the context of a reference for a preliminary ruling as to validity 49or in support of an action for damages 50 only within the narrow framework defined by the Nakajima and Fediol solutions.
48 Yhteisöjen tuomioistuin on kuitenkin pian sulkenut pois tämän mahdollisuuden katsoessaan, että jopa DSB:n päätöksessä todettuun yhteisön toimen yhteensopimattomuuteen WTO:n oikeuden kanssa voidaan vedota toimen pätevyyden arvioimiseksi esitetyn ennakkoratkai- supyynnön yhteydessä 49 tai vahingonkorvauskanteen tueksi 50 ainoastaan asioissa Nakajima vastaan neuvosto ja Fediol vastaan komissio annetuissa ratkaisuissa tarkkaan rajatuissa
The appellants’ arguments fall within the framework of this case-law.
Valittajien väitteet on esitetty tässä oikeuskäytännössä asetetuissa rajoissa.
They ask the Court to determine whether and to what extent a DSB decision finding Community legislation to be incompatible with a provision of the WTO agreements can also overturn the refusal as a matter of principle to allow the agreements to be relied upon, thus precluding any review of the compatibility of secondary Community legislation with the agreements.
Ne vaativat yhteisöjen tuomioistuinta määrittelemään, voiko – ja miltä osin – DSB:n päätös, jossa yhteisön lainsäädäntö todetaan WTO-sopimusten määräyksen vastaiseksi, muuttaa myös periaatteellista kieltoa vedota kyseisiin sopimuksiin, sillä tämän kiellon perusteella yhteisön johdetun oikeuden yhteensopivuutta ei voida lainkaan valvoa näihin sopimuksiin nähden.
To that end, they stress the binding nature of the DSB decision in order to maintain that they must be able to rely on it and complain that it has not been implemented, even though the WTO agreements themselves cannot be invoked.
Valittajat painottavat tässä tarkoituksessa DSB:n päätöksen sitovuutta ja väittävät, että niiden on voitava vedota siihen ja valittaa sen täytäntöön panematta jättämisestä, vaikka WTO-sopimuksiin ei itsessään voi vedota.
Presented in this manner, the argument is undeniably clumsy.
Tällä tavoin esitettynä väite on kiistatta tökerö.
As the Council has rightly retorted, a DSB decision cannot produce wider effects than the WTO rules which it has found to have been infringed.
Kuten neuvosto on perustellusti todennut, DSB:n päätöksellä ei voi olla laajempia vaikutuksia kuin niillä WTO:n säännöillä, joita päätöksessä todetaan rikotun.