natgillin/translations-raw huggingface dataset:
However, Article 58(1)(a) EC provides that ‘[t]he provisions of Article 56 [EC] shall be without prejudice to the right of Member States … to apply the relevant provisions of their tax law which distinguish between taxpayers who are not in the same situation with regard to … the place where their capital is invested’.
Kuitenkin EY 58 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaan on niin, että se, ”mitä 56 artiklassa määrätään, ei rajoita jäsenvaltioiden oikeutta – – soveltaa niitä verolainsäädäntönsä säännöksiä, joiden mukaan verovelvollisia kohdellaan eri tavoin – – heidän pääomansa sijoituspaikan perusteella”.
Therefore, the unequal treatment permitted under Article 58(1)(a) EC must be distinguished from the discrimination prohibited by Article 58(3) EC.
Näin ollen EY 58 artiklan 1 kohdan a alakohdan perusteella sallittu erilainen kohtelu on erotettava saman artiklan 3 kohdassa kielletystä syrjinnästä.
According to caselaw, a national tax provision which distinguishes between taxpayers depending on the place where their capital is invested could be regarded as being compatible with the Treaty provisions on the free movement of capital provided that the
Oikeuskäytännöstä ilmenee, että jotta kansallisten verosäännösten, joiden mukaan verovelvollisia kohdellaan eri tavalla sen mukaan, mihin paikkaan heidän pääomansa on sijoitettu, voitaisiin katsoa soveltuvan yhteen pääomien vapaata liikkuvuutta koskevien perustamissopimuksen määräysten kanssa, erilaisen kohtelun on koskettava tilanteita, jotka eivät ole objektiivisesti katsoen toisiinsa rinnastettavissa, tai erilaisen kohtelun
As the Netherlands Government explains, by granting the concession, the Netherlands legislation at issue in the main proceedings seeks to make dividends received by a shareholder investing directly subject as far as possible to the same treatment for tax purposes as those received by a shareholder investing through the intermediary of a fiscal investment enterprise, so as to prevent investments abroad by such an enterprise from being regarded as less appealing than direct investments.
Kuten Alankomaiden hallitus on selittänyt, pääasiassa kyseessä olevan Alankomaiden lainsäädännön tarkoituksena on huojennuksesta säätämällä niin pitkälle kuin mahdollista kohdella suoran sijoituksen tehneen osakkaan saamia osinkoja verotuksessa samalla tavalla kuin sellaisen osakkaan saamia osinkoja, joka on tehnyt sijoituksen verotuksellisen sijoitusyrityksen välityksellä, jotta mainitunlaisen yrityksen ulkomaille tekemää sijoitusta ei pidettäisi vähemmän houkuttelevana kuin suoraa sijoitusta.
However, under such legislation, where a fiscal investment enterprise receives dividends from Member States with which the Kingdom of the Netherlands has concluded a convention providing for shareholders who are natural persons to be entitled to credit the tax which those Member States have deducted from the dividends to the income tax for which those shareholders are liable in the Netherlands, the situation of that enterprise is different from that in which it finds itself when receiving dividends from Member States with which the Kingdom of the Netherlands has not concluded such a convention, as there is no such entitlement in respect of those dividends.
Verotuksellisen sijoitusyrityksen tilanne on kuitenkin silloin, kun se saa osinkoja sellaisista jäsenvaltioista, joiden kanssa Alankomaat on tehnyt sopimuksen, jonka mukaan osakkailla, jotka ovat luonnollisia henkilöitä, on oikeus saada kyseisten jäsenvaltioiden kantama osinkovero hyvitettyä Alankomaissa maksettavakseen tulevasta tuloverosta, mainitunlaisen lainsäädännön suhteen erilainen kuin tilanne, jossa mainittu yritys on silloin, kun se saa osinkoja sellaisista jäsenvaltioista, joiden kanssa Alankomaiden kuningaskunta ei ole tehnyt mainitunlaista sopimusta, eli osinkoja, joiden osalta oikeutta hyvitykseen ei ole.
In fact, it is only as regards investments in the Member States with which the Kingdom of the Netherlands has concluded such a bilateral tax convention that, without the concession granted by the legislation at issue in the main proceedings, the decision to invest through the intermediary of a fiscal investment enterprise runs the risk of being less advantageous to a shareholder who is a natural person than direct investment.
On nimittäin niin, että vain silloin, kun on kyse sellaisiin jäsenvaltioihin tehdyistä sijoituksista, joiden kanssa Alankomaiden kuningaskunta on tehnyt mainitunlaisen kahdenvälisen verosopimuksen, verotuksellisen sijoitusyrityksen välityksellä tehtävän sijoituksen valitseminen voisi ilman pääasiassa kyseessä olevilla säännöksillä säädettyä huojennusta olla suoraa sijoitusta epäedullisempaa sellaiselle osakkaalle, joka on luonnollinen henkilö.
By contrast, as regards the Member States with which the Kingdom of the Netherlands has not concluded such a convention, the decision, by a natural person, to invest through the intermediary of such an enterprise does not involve the risk of losing a benefit which he could have enjoyed if he had chosen to invest directly in those Member States.
Sitä vastoin silloin, kun on kyse sellaisista jäsenvaltioista, joiden kanssa Alankomaiden kuningaskunta ei ole tehnyt mainitunlaista sopimusta, luonnollisen henkilön valintaan tehdä sijoitus mainitunlaisen yrityksen välityksellä ei sisälly vaaraa sen edun menettämisestä, jonka kyseinen henkilö olisi saanut, jos hän olisi valinnut suoran sijoituksen kyseisiin jäsenvaltioihin.
Accordingly, that situation is not objectively comparable to the situation in which the Kingdom of the Netherlands has concluded such a tax convention.
Näin ollen mainittu tilanne ei ole objektiivisesti katsoen rinnastettavissa tilanteeseen, jossa Alankomaiden kuningaskunta on tehnyt mainitunlaisen verosopimuksen.
It follows that, in the case of legislation such as that at issue in the main proceedings, pursuant to which — in order to make the tax treatment of direct investments and of those made through the intermediary of investment enterprises the same, as far as possible — a Member State has decided to grant those enterprises a concession in respect of tax deducted at source on dividends from Member States vis-à-vis which it has undertaken, under the terms of bilateral agreements, to allow natural persons to credit those deductions to the income tax for which they are liable under national law, Articles 56 EC and 58 EC do not preclude that Member State from withholding that concession in respect of dividends from other Member States with which it has not concluded bilateral agreements containing such provisions, as these are not objectively comparable situations.
Tästä seuraa, että EY 56 ja EY 58 artiklan kanssa ristiriidassa ei ole se, että kun jäsenvaltio on päättänyt pääasiassa kyseessä olevan kaltaisella lainsäädännöllä myöntää sijoitusyrityksille huojennuksen sellaisista jäsenvaltioista peräisin olevista osingoista pidätetyn lähdeveron perusteella, joille se on kahdenvälisillä sopimuksilla antanut sitoumuksen siitä, että se hyvittää mainitut lähdeverot luonnollisten henkilöiden maksettavaksi kansallisen oikeutensa mukaan tulevasta tuloverosta, jotta suorien sijoitusten ja sijoitusyritysten välityksellä tehtyjen sijoitusten verokohtelu olisi mahdollisimman samanlainen, jäsenvaltio ei myönnä huojennusta sellaisten muista jäsenvaltioista peräisin olevien osinkojen osalta, joiden kanssa se ei ole tehnyt sellaista kahdenvälistä sopimusta, johon mainitunlaiset määräykset sisältyisivät, koska kyse ei ole objektiivisesti katsoen toisiinsa rinnastettavista tilanteista.
In the light of the foregoing, the answer to Question 1(a) must be that Articles 56 EC and 58 EC do not preclude legislation of a Member State, such as the legislation at issue in the main proceedings, which grants a concession to fiscal investment enterprises established in that Member State on account of tax deducted at source in another Member State from dividends received by those enterprises, and restricts that concession to the amount which a natural person resident in the first Member State could have had credited, on account of similar deductions, on the basis of a double taxation convention concluded with that other Member State.
Kun edellä esitetty otetaan huomioon, ensimmäisen kysymyksen a kohtaan on vastattava, että pääasiassa kyseessä olevan kaltainen jäsenvaltion lainsäädäntö, jossa säädetään kyseisen jäsenvaltion alueelle sijoittautuneita verotuksellisia sijoitusyrityksiä koskevasta huojennuksesta, jonka tarkoituksena on ottaa huomioon mainituille yrityksille maksetuista osingoista jossakin toisessa jäsenvaltiossa pidätetty lähdevero ja jossa mainittu huojennus rajataan määrään, joka ensin mainitun jäsenvaltion alueella asuvalle luonnolliselle henkilölle olisi hyvitetty samankaltaisten verojen perusteella kyseisen toisen jäsenvaltion kanssa tehdyn kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehdyn sopimuksen nojalla, ei ole EY 56 ja EY 58 artiklan kanssa ristiriidassa.
By its Question 1(b), the referring court asks, in essence, whether Articles 56 EC and 58 EC must be interpreted as precluding legislation of a Member State which, like the Netherlands legislation at issue in the main proceedings, grants a concession to fiscal investment enterprises on account of tax deducted at source in another Member State from dividends received by those fiscal investment enterprises, and reduces that concession where and to the extent to which the shareholders of those enterprises are not natural persons resident in the first Member State or bodies subject to corporation tax in that first Member State.
Ensimmäisen kysymyksen b kohdalla kansallinen tuomioistuin tiedustelee sitä, onko EY 56 ja EY 58 artiklaa tulkittava siten, että niiden kanssa ristiriidassa on pääasiassa kyseessä olevan lainsäädännön kaltainen jäsenvaltion lainsäädäntö, jossa säädetään sijoitusyrityksiä koskevasta huojennuksesta, jonka tarkoituksena on ottaa huomioon kyseisille yrityksille maksetuista osingoista jossakin toisessa jäsenvaltiossa pidätetty lähdevero ja jonka mukaan kyseistä huojennusta pienennetään, jos ja siltä osin kuin mainittujen yritysten osakkaina on luonnollisia henkilöitä, jotka eivät asu ensin mainitussa jäsenvaltiossa, tai sellaisia yrityksiä, jotka eivät ole yhteisöverovelvollisia kyseisessä ensin mainitussa jäsenvaltiossa.
While it follows from the answer to Question 1(a) that, in circumstances such as those of the case in the main proceedings, Community law does not require a Member State to grant a concession to a fiscal investment enterprise on account of tax deducted at source in another Member State from dividends received by that enterprise, where the first Member State has nevertheless decided to grant such a concession, that power must be exercised in accordance with Community law.
Vaikka ensimmäisen kysymyksen a kohtaan annettavasta vastauksesta ilmenee, että pääasiassa kyseessä olevien olosuhteiden kaltaisissa olosuhteissa yhteisön oikeus ei edellytä, että jäsenvaltio säätää huojennuksesta, joka verotukselliselle sijoitusyritykselle myönnetään sen toisesta jäsenvaltiosta saamista osingoista siellä pidätetyn lähdeveron takia, on muistutettava, että jos ensin mainittu jäsenvaltio on kuitenkin päättänyt myöntää mainitunlaisen huojennuksen, tätä mahdollisuutta on käytettävä yhteisön oikeuden mukaisesti.
As is apparent from the order for reference, OESF shareholders include natural and legal persons who are resident or established in other Member States and in third countries.
Ennakkoratkaisupyynnöstä ilmenee, että OESF:n osakkaina on myös muissa jäsenvaltiossa sekä kolmansissa valtioissa asuvia tai niihin sijoittautuneita luonnollisia henkilöitä ja oikeushenkilöitä.
Therefore, it is necessary to examine, first of all, whether the reduction of the concession in proportion to the interest in the fiscal investment enterprise held by shareholders resident or established in other Member States constitutes a restriction on the free movement of capital and, if so, whether that restriction can be justified.
Näin ollen on ensin arvioitava sitä, onko se, että huojennuksen määrää pienennetään sen suhteellisen osuuden mukaan, joka vastaa muissa jäsenvaltiossa asuvien tai niihin sijoittautuneiden osakkaiden verotuksellisessa sijoitusyrityksessä omistamaa pääomaosuutta, pääomien vapaan liikkuvuuden rajoitus, ja jos näin on, onko kyseinen rajoitus perusteltu.
Second, it is necessary to determine whether the answer given in relation to situ-
Toiseksi on tarkastettava se, soveltuuko vastaus, joka
ORANGE EUROPEAN SMALLCAP FUND ations in which the shareholders of such an enterprise are resident or established in other Member States applies equally to situations in which those shareholders are resident or established in third countries.
ORANGE EUROPEAN SMALLCAP FUND koskee tilanteita, joissa verotuksellisen sijoitusyrityksen osakkaat asuvat muissa jäsenvaltioissa tai ovat sijoittautuneet niihin, myös tilanteisiin, joissa mainitut osakkaat asuvat kolmansissa maissa tai ovat sijoittautuneet niihin.
It must be noted that, as regards the calculation of the amount of the concession granted in accordance with the provisions at issue in the main proceedings in order to take account of tax deducted at source from the dividends from other Member States, Netherlands legislation draws a distinction between the treatment of fiscal investment enterprises whose shareholders are all resident or established in the Netherlands, and bodies, such as OESF, some of whose shareholders are resident or established in another Member State.
Pääasiassa kyseessä olevien säännösten nojalla muista jäsenvaltioista peräisin olevista osingoista pidätetyn lähdeveron huomioimiseksi myönnetyn huojennuksen laskennasta on todettava, että Alankomaiden lainsäädännössä kohdellaan eri tavalla sellaisia verotuksellisia sijoitusyrityksiä, joiden kaikki osakkaat asuvat Alankomaissa tai ovat sijoittautuneet sinne, ja sellaisia OESF:n kaltaisia yrityksiä, joiden osakkaista osa asuu jossakin muussa jäsenvaltiossa tai on sijoittautunut johonkin muuhun jäsenvaltioon.
In the first case, that concession corresponds, under Article 6(1) of the Royal Decree, to the amount that a natural person resident in the Netherlands could have had credited, on account of those deductions, to the income tax for which he is liable in that Member State.
Ensin mainitussa tilanteessa myönnettävä huojennus vastaa kuninkaan päätöksen 6 §:n 1 momentin mukaan määrää, jonka Alankomaissa asuva luonnollinen henkilö olisi voinut saada hyvitystä näiden lähdeverojen perusteella kyseisessä jäsenvaltiossa maksettavakseen tulevasta tuloverosta.
In the second case, pursuant to Article 6(2) of the Royal Decree, that amount is reduced in proportion to the interest of the shareholders from other Member States in the enterprises concerned.
Toisessa tilanteessa kyseistä määrää pienennetään kuninkaan päätöksen 6 §:n 2 momentin mukaan siinä suhteessa, joka vastaa muista jäsenvaltioista olevien osakkaiden osuutta kyseisten yritysten pääomasta.
The concession thus granted in respect of tax deducted abroad at source from the dividends from other Member States is included in the profit to be distributed to the shareholders of the fiscal investment enterprise concerned, which is allocated among them on the basis of their respective interests in that enterprise.
Muista jäsenvaltioista peräisin olevista osingoista pidätetyn lähdeveron johdosta näin myönnetty huojennus muodostaa osan kyseisen verotuksellisen sijoitusyrityksen osakkaille jaettavasta voitosta, joka jaetaan osakkaiden kesken sen mukaan, mikä on kunkin osakkaan osuus kyseisen yrityksen pääomasta.
As the Advocate General observed at point 118 of his Opinion, it follows that the reduction of the concession for foreign tax in proportion to the interest in such an enterprise held by shareholders who are resident or established in another Member State adversely affects all that enterprise’s shareholders without distinction, since it has the effect of reducing the total amount of profit for distribution.
Kuten julkisasiamies on korostanut ratkaisuehdotuksensa 118 kohdassa, tästä seuraa, että ulkomaisen veron perusteella annettavan huojennuksen pienentäminen sen suhteellisen osuuden mukaan, joka jossakin toisessa jäsenvaltiossa asuvilla tai johonkin toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneilla osakkailla on kyseisen yrityksen pääomasta, on erotuksetta epäedullista kaikille sen osakkaille, koska jaettavan voiton kokonaismäärä pienenee.
Consequently, within a legislative context such as that at issue in the main proceedings, it is of greater benefit for a fiscal investment enterprise to attract shareholders who are resident or established in the Member State in which that enterprise itself is established, since the smaller the interest in that enterprise of shareholders who are resident or established in other Member States, the greater will be the profit available for distribution to shareholders.
Näin ollen pääasiassa kyseessä olevan lainsäädännöllisen asiayhteyden kaltaisessa asiayhteydessä verotuksellisen sijoitusyrityksen kannalta on edullisempaa houkutella osakkaita, jotka asuvat siinä jäsenvaltiossa, johon kyseinen yritys on sijoittautunut, tai ovat sijoittautuneet kyseiseen jäsenvaltioon, koska mitä pienempi osuus sen pääomasta on osakkailla, jotka asuvat muissa jäsenvaltioissa tai ovat sijoittautuneet muihin jäsenvaltioihin, sitä suurempi on osakkaille jaettava voitto.
Such a reduction therefore creates a restriction on the free movement of capital, which is prohibited in principle by Article 56 EC, in so far as it is liable to impede the raising of capital by a fiscal investment enterprise in Member States other than that in which that enterprise is established, and is also liable to deter investors from those other Member States from acquiring shares in that enterprise.
Mainitunlaisesta pienennyksestä syntyy siis EY 56 artiklassa lähtökohtaisesti kielletty pääomien vapaan liikkuvuuden rajoitus, koska se on omiaan estämään verotuksellista sijoitusyritystä keräämästä pääomaa muista jäsenvaltioista kuin siitä jäsenvaltiosta, johon se on sijoittautunut, ja koska kyseinen rajoitus on myös omiaan vähentämään näissä muissa jäsenvaltioissa olevien sijoittajien kiinnostusta hankkia kyseisen yrityksen pääomaosuuksia.
The Netherlands Government observes, however, that, with regard to calculating the amount of the concession to be granted to a fiscal investment enterprise, Article 28(1)(b) of the Law on corporation tax refers to a situation in which a shareholder makes a direct investment abroad.
Alankomaiden hallitus muistuttaa kuitenkin, että siltä osin kuin on kyse verotukselliselle sijoitusyritykselle myönnettävän huojennuksen määrän laskemisesta yhteisöverolain 28 §:n 1 momentin b kohdassa viitataan tilanteeseen, jossa sellainen osakas on, joka tekee suoran sijoituksen ulkomaille.
According to the Netherlands Government, as regards the possibility of crediting the tax deducted at source from dividends received abroad, the situation of a Netherlands resident who is liable to Netherlands income or corporation tax differs from that of a nonresident who is not liable to those taxes, since only shareholders liable to income or corporation tax in the Netherlands may credit the tax thus deducted.
Mainitun hallituksen mukaan ulkomailta saaduista osingoista pidätetyn lähdeveron hyvittämisen suhteen sellaisen Alankomaissa asuvan tahon tilanne, joka on Alankomaissa tulovero- tai yhteisöverovelvollinen, eroaa sellaisen muualla asuvan tahon tilanteesta, joka ei ole velvollinen maksamaan kyseisiä veroja, koska ainoastaan osakkaat, jotka ovat velvollisia maksamaan tuloveroa tai yhteisöveroa Alankomaissa, voivat käyttää mainittujen lähdeverojen perusteella myönnettävän hyvityksen.
Accordingly, it would be consonant with Article 56 EC, in conjunction with Article 58(1)(a) EC — in so far as the latter provision authorises the Member States to distinguish between taxpayers who are not in the same situation with regard to their place of residence — to draw a distinction as regards the amount of the concession granted to a fiscal investment enterprise, according to whether the shareholders of that enterprise are, or are not, liable to income or corporation tax in the Netherlands in respect of the dividends received.
Näin ollen Alankomaiden hallituksen mukaan se, että verotukselliselle sijoitusyritykselle myönnettävän mainitun huojennuksen määrä on erilainen sen mukaan, ovatko kyseisen yrityksen osakkaat velvollisia maksamaan saamistaan osingoista tuloveroa tai yhteisöveroa Alankomaissa vai eivät, on sopusoinnussa EY 56 artiklan kanssa, luettuna yhdessä EY 58 artiklan 1 kohdan a alakohdan kanssa, koska viimeksi mainitussa määräyksessä annetaan jäsenvaltioille oikeus kohdella verovelvollisia eri tavoin heidän asuinpaikkansa perusteella.
In that respect, it must be noted that, as the Netherlands Government itself points out, the Kingdom of the Netherlands taxes dividends which are distributed by a fiscal investment enterprise to its shareholders who are resident or established in the Netherlands as well as to those who are resident or established in another Member State.
Tältä osin on todettava, että kuten Alankomaiden hallitus itse ilmoittaa, Alankomaiden kuningaskunta verottaa verotuksellisen sijoitusyrityksen jakamia osinkoja sekä silloin, kun sen osakkaat asuvat Alankomaissa tai ne ovat sijoittautuneet Alankomaihin, että silloin, kun osakkaat asuvat jossakin muussa jäsenvaltiossa tai ovat sijoittautuneet johonkin muuhun jäsenvaltioon.
Therefore, such an enterprise, whose shares are partly held by shareholders resident or established in other Member States, cannot be regarded as being in a different position from that of an enterprise whose shareholders are all resident or established in the Netherlands.
Näin ollen ei voida katsoa, että mainitunlaisen yrityksen, jonka pääomasta sellaiset osakkaat, jotka asuvat muissa jäsenvaltioissa tai ovat sijoittautuneet muihin jäsenvaltioihin, omistavat osuuden, tilanne on erilainen kuin sellaisen yrityksen tilanne, jonka kaikki osakkaat asuvat Alankomaissa tai ovat sijoittautuneet Alankomaihin.
The Netherlands Government further submits that, in so far as the concession granted to such bodies is distributed to their shareholders and included in the latters’
Alankomaiden hallitus tuo lisäksi esiin sen, että koska mainituille yrityksille myönnetty huojennus jaetaan niiden osakkaille ja koska se sisältyy kyseisten osakkaiden
According to the Netherlands Government, the rates at which the Kingdom of the Netherlands taxes companies’ profit distributions to their shareholders who are resident or established in that Member State and who are subject, respectively, to income tax or corporation tax in that Member State, are higher than the rates of taxation applicable to shareholders who are resident or established abroad.
Mainitun hallituksen mukaan Alankomaiden kuningaskunta verottaa yhtiöiden sellaisille osakkailleen, jotka asuvat kyseisessä jäsenvaltiossa tai ovat sijoittautuneet sinne ja ovat tuloverovelvollisia tai yhteisöverovelvollisia, suorittamaa voitonjakoa korkeammilla verokannoilla kuin ne, joista on säädetty sellaisten osakkaiden verotuksen osalta, jotka asuvat ulkomailla tai jotka ovat sijoittautuneet ulkomaille.
The latter pay tax on dividends only at a reduced rate in the Netherlands, corresponding generally to 15%, as a result of tax conventions, which explains the reduction in the amount of the concession to be granted to a fiscal investment enterprise in proportion to the interest in the fiscal investment enterprise held by shareholders resident or established in other Member States.
Tämä seikka selittää Alankomaiden hallituksen mukaan sen, että verotukselliselle sijoitusyritykselle myönnettävän huojennuksen määrä pienenee sen osuuden mukaan suhteellisesti määräytyen, jonka muissa jäsenvaltioissa asuvat tai muihin jäsenvaltioihin sijoittautuneet osakkaat omistavat kyseisen yhtiön pääomasta.