natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Although there is no generally accepted definition of hyperinflation, most economists would agree that a situation where the monthly inflation rate exceeds 50 % can be described as hyperinflation.
Vaikka hyperinflaatiolle ei ole olemassa yleisesti hyväksyttyä määritelmää, useimmat taloustieteilijät ovat yhtä mieltä siitä, että hyperinflaatioksi voidaan kuvata tilannetta, jossa kuukausittainen inflaatioon yli 50 prosenttia.
Hyperinflation and periods of very high inflation occurred several times during the 20th century.
Hyperinflaatiota ja erittäin nopeaa inflaatiota on esiintynyt useamman kerran 1900-luvulla.
Below are some examples of countries that experienced such high annual rates of inflation and the respective figures for the years indicated:
Seuraavassa on joitakin esimerkkejä maista, joissa vuotuinen inflaatiovauhti on ollut erittäin nopea (inflaatiovauhdit tietyiltä vuosilta):
As many people lost their savings, this led to a substantial loss in wealth for broad segments of the population.
Monet menettivät säästönsä, mikä johti useiden kansalaisten varallisuuden huomattavaan vähenemiseen.
The realisation that price levels were constantly rising sparked a vicious circle.
Havainto siitä, että hintataso nousi jatkuvasti, sai aikaan noidankehän.
People naturally asked for higher wages, anticipating higher price levels in the future.
Ennakoidessaan hintatason tulevaa nousua ihmiset vaativat luonnollisesti palkankorotuksia.
These expectations became a reality, since higher wages translated into higher costs of production, which again meant higher prices.
Hintojen nousuodotukset täyttyivätkin, sillä palkankorotukset johtivat korkeampiin tuotantokustannuksiin, jotka puolestaan merkitsivät yhä korkeampia hintoja.
In the same vein, people started to pass on their money – which lost its value – by spending faster and faster.
Samalla ihmiset alkoivat laittaa rahojaan kiertoon kuluttamalla yhä nopeammin ja nopeammin, jolloin rahan arvo laski entisestään.
5,000 % more than 10,000 % 3,100 % 7,500 % 2,100 % 5,000 %
Saksa Bolivia Argentiina Peru Brasilia Ukraina
Let us briefly illustrate the consequences of such a phenomenon.
Seuraavassa esitellään lyhyesti hyperinflaation seurauksia.
An inflation rate of 50 % per month implies an increase of more than 100-fold in the price level over a year and an increase of more than two million-fold over three years.
Kuukausi-inflaation nouseminen 50 prosenttiin merkitsee hintatason nousemista vuodessa yli satakertaiseksi ja kolmen vuoden kuluessa yli 2000 000-kertaiseksi.
The Government reacted to the decline in the value of money by adding more and more zeros to the paper currency, but over time it became impossible to keep up with the exploding price level.
Maan hallitus vastasi rahanarvon alenemiseen lisäämällä yhä enemmän nollia paperirahaan, mutta ennen pitkää hinnat riistäytyivät käsistä.
Eventually these hyperinflation costs became intolerable.
Hyperinflaation kustannukset nousivat lopulta sietämättömän suuriksi.
Over time money completely lost its role as a store of value, unit of account and medium of exchange.
Ajan myötä raha menetti täydellisesti asemansa arvon säilyttäjänä, laskentayksikkönä ja vaihdon välineenä.
Barter became more common and unofficial monies, such as cigarettes, which did not lose their value due to inflation, started to replace official paper money.
Vaihtokauppa yleistyi, ja virallista paperirahaa alettiin korvata epävirallisilla maksuvälineillä (kuten savukkeilla), jotka eivät menettäneet arvoaan inflaation vuoksi.
… increase the benefits of holding cash … Fifth, inflation can be interpreted as a hidden tax on holding cash.
... kasvattamalla käteisvarojen hallussapidon etuja ... Inflaatio piiloverottaa käteisvarojen hallussapitoa.
In other words, people who hold cash (or deposits which are not remunerated at market rates) experience a decline in their real money balances and thus in their real financial wealth when the price level rises, just as if part of their money had been taxed away.
Toisin sanoen ihmiset, joilla on käteisvaroja (tai talletuksia, joille ei makseta markkinakorkoa), kokevat hintatason noustessa reaalisen rahamääränsä ja siten reaalisen rahoitusvarallisuutensa supistuvan, aivan kuin osa heidän rahoistaan olisi pantu verolle.
So, the higher the expected rate of inflation (and therefore the higher nominal interest rates – see Box 3.2), the lower the demand by households for cash holdings (Box 3.4 shows why higher nominal interest rates imply a reduction in the demand for (non-remunerated) money).
Niinpä mitä nopeampi odotettu inflaatiovauhti on (eli mitä korkeammiksi nimelliskorot nousevat – ks. kehikko 3.2), sitä vähemmän kotitaloudet haluavat pitää hallussaan käteistä rahaa (kehikosta 3.4 näkyy, miksi korkeammat nimelliskorot merkitsevät (korottoman) rahan kysynnän supistumista).
This happens even if inflation is not uncertain, i.e. if it is fully expected.
Tätä tapahtuu, vaikka inflaatiosta ei olisikaan epävarmuutta eli myös silloin, kun inflaatioon täysin odotettua.
Consequently, if people hold a lower amount of cash, they must make more frequent visits to the bank to withdraw money.
Kun ihmiset sitten pitävät hallussaan vähemmän käteisrahaa, heidän on käytävä useammin pankissa nostamassa sitä lisää.
These inconveniences and costs caused by reduced cash holdings are often metaphorically described as the “shoe-leather costs” of inflation, because walking to the bank causes one’s shoes to wear out more quickly.
Käteisvarojen supistumisen aiheuttamia haittoja ja kustannuksia kuvataan joskus inflaation kengänpohjakustannuksiksi, koska kävely pankkiin kuluttaa kengät nopeammin loppuun.
More generally, reduced cash holdings can be said to generate higher transaction costs.
Yleisemmin voidaan todeta, että käteisvarojen supistuminen nostaa transaktiokustannuksia.
BOX 3.4: DEMAND FOR CASH
KEHIKKO 3.4 KÄTEISRAHAN KYSYNTÄ
Due to its liquidity, money provides a service to its holder in the form of making transactions easier.
Raha helpottaa likvidiytensä vuoksi liiketoimien tekemistä.
Otherwise, people would not obviously have an incentive to hold money which is not remunerated.
Ihmiset eivät tietenkään olisi valmiita pitämään hallussaan rahaa, jolle ei maksettaisi korkoa.
By holding cash, people are subject to socalled “opportunity costs”, as alternative assets pay a positive rate of interest which they would miss out on.
Pitämällä hallussaan käteisvaroja ihmiset altistuvat ns. vaihtoehtoiskustannuksille, sillä vaihtoehtoinen sijoituskohde tuottaisi korkotuloa, josta he jäävät paitsi.
Therefore, a higher level of expected inflation, and therefore a higher nominal interest rate (see Box 3.2), tend to have a negative impact on the demand for money.
Odotukset nopeammasta inflaatiovauhdista ja sitä kautta korkeammista nimelliskoroista (ks. kehikko 3.2) vaikuttavat siis yleensä kielteisesti rahan kysyntään.
Consider a situation whereby the shortterm market interest rate paid on bank deposits or a government bond is just 2 %.
Ajatellaan tilannetta, jossa pankkitalletuksille tai valtionobligaatioille maksettava lyhyt markkinakorko on vain 2 prosenttia.
In such a case, holding EUR 1000 in banknotes implies that EUR 20 per year is lost.The interest rate on alternative investment opportunities is the opportunity cost of holding banknotes.
Jos sinulla on 1 000 euroa käteisrahaa, kärsit vuodessa 20 euron tappion. Vaihtoehtoisille sijoitusmahdollisuuksille kertyvä korko on rahan hallussapidon vaihtoehtoiskustannus.
Now let us assume that, because of higher inflation, nominal interest rates increase and you receive 10 % interest on your bank account instead of 2 %.
Oletetaan nyt, että nimelliskorot nousevat odotettua nopeamman inflaation vuoksi ja pankkitalletuksellesi kertyykin korkoa 10 prosenttia 2 prosentin sijaan.
If you still held EUR 1000 in cash, your opportunity costs would be EUR 100 per year or around EUR 2 per week.
Jos sinulla on yhä 1 000 euroa käteisrahaa, sinulle kertyy vaihtoehtoiskustannuksia 100 euroa vuodessa eli noin 2 euroa viikossa.
In this case you may decide to reduce your money holding by, say, EUR 500 and therefore increase your interest income by around EUR 1 per week or EUR 50 per year.
Saatat siis päättää vähentää rahavarojasi esimerkiksi 500 eurolla, jolloin korkotulosi kasvavat noin euron viikossa eli 50 euroa vuodessa.
In other words, the higher the interest rate, the lower the demand for banknotes.
Toisin sanoen mitä korkeampi on korko, sitä alhaisempi on setelirahan kysyntä.
Economists say the demand for money is “interest elastic”.
Taloustieteilijät puhuvat rahan kysynnän korkojoustosta.
Typically, the poorest groups of society often suffer the most from inflation or deflation, as they have only limited possibilities to hedge against it.
Inflaatiosta tai deflaatiosta kärsivät yleensä eniten yhteiskunnan heikoimmassa asemassa olevat ryhmät, joilla ei ole riittävästi mahdollisuuksia suojata omaisuuttaan.
Stable prices thus help to maintain social cohesion and stability.
Vakaat hinnat auttavat siis pitämään yllä sosiaalista yhteenkuuluvuutta ja vakautta.
As demonstrated at certain points throughout the 20th century, high rates of inflation often create social and political in stability as those groups who lose out because of inflation feel cheated if (unexpected) inflation “taxes” away a large part of their savings.
Kuten 1900-luvulla on muutamaan kertaan nähty, nopea inflaatio luo usein yhteiskunnallista ja poliittista epävakautta, koska inflaatiosta kärsivät tuntevat itsensä petetyiksi, jos (odottamaton) inflaatio "verottaa" pois suuren osan heidän säästöistään.
In the long run, economies with lower inflation appear, on average, to grow more rapidly in real terms.
Hitaan inflaation talouksissa reaalikasvu näyttää pitkällä aikavälillä olevan keskimääräistä nopeampaa.
For instance, if there is an unexpected increase in inflation, everyone with nominal claims, for example in the form of longerterm wage contracts, bank deposits or government bonds, experiences losses in the real value of these claims.Wealth is then transferred in an arbitrary manner from lenders (or savers) to borrowers because the money in which a loan is ultimately repaid buys fewer goods than was expected when the loan was made.
Jos esimerkiksi inflaatio yllättäen kiihtyy, kaikki ne, joilla on nimellisarvoisia saamisia vaikkapa pitkäaikaisten palkkasopimusten, pankkitalletusten tai valtionobligaatioiden muodossa, kokevat saamistensa reaaliarvon alenevan. Varallisuus siirtyy mielivaltaisella tavalla lainanantajilta (tai säästäjiltä) lainanottajille, koska rahalla, jolla laina lopulta maksetaan takaisin, voi ostaa vähemmän hyödykkeitä kuin lainanottohetkellä oletettiin.
… contribute to financial stability Seventh, sudden revaluations of assets due to unexpected changes in inflation can undermine the soundness of a bank’s balance sheet.
... ja vakauttamalla rahoitusjärjestelmää Inflaation odottamattomien muutosten aiheuttamat äkilliset omaisuuserien uudelleenarvostukset voivat heikentää pankin taseen luotettavuutta.
For instance, let us assume that a bank provides long-term fixed interest loans which are financed by shortterm time deposits.
Oletetaan esimerkiksi, että pankki tarjoaa pitkäaikaista ja kiinteäkorkoista lainaa, joka rahoitetaan lyhytaikaisilla määräaikaistalletuksilla.
If there is an unexpected shift to high inflation, this will imply a fall in the real value of assets.
Jos inflaatio yllättäen nopeutuu, omaisuuserien reaaliarvo alenee.
Following this, the bank may face solvency problems that could cause adverse “chain effects”.
Pankki saattaa joutua vakavaraisuusongelmiin, jotka voivat aiheuttaa haitallisen dominoefektin.
If monetary policy maintains price stability, inflationary or deflationary shocks to the real value of nominal assets are avoided and financial stability is therefore also enhanced.
Ylläpitämällä hintavakautta rahapolitiikan avulla voidaan välttää nimellisarvoisten sijoitusten reaaliarvoon kohdistuvat inflaatio- ja deflaatiosokit, ja rahoitusjärjestelmä on siten vakaampi.
Should there be unexpected deflation, people who hold nominal claims may stand to gain as the real value of their claims (e.g. wages, deposits) increases.
Deflaation vallitessa lainanottajat tai velalliset eivät kuitenkaan usein kykene maksamaan velkojaan takaisin ja saattavat jopa joutua vararikkoon.
However, in times of deflation, borrowers or debtors are often unable to pay back their debt and may even go bankrupt.This could damage society as a whole, and in particular those people who hold claims on, and those who work for, firms that have gone bankrupt.
Tällainen tilanne voi vahingoittaa koko yhteiskuntaa ja varsinkin niiden yksityishenkilöiden asemaa, joilla on saamisia tai joiden työnantaja on mennyt konkurssiin.
By maintaining price stability, central banks contribute to broader economic goals All of these arguments suggest that a central bank that maintains price stability contributes substantially to the achievement of broader economic goals, such as higher standards of living, high and more stable levels of economic activity and employment.
Hintavakautta ylläpitämällä keskuspankki tukee laajempia taloudellisia päämääriä Kaikki edellä luetellut seikat viittaavat siihen, että hintavakautta ylläpitävä keskuspankki edistää merkittävästi laajempia taloudellisia päämääriä kuten elintason nousua, vakaata talouskasvua ja parempia työllisyysnäkymiä.
This conclusion is supported by economic evidence which, for a wide variety of countries, methodologies and periods, demonstrates that in the long run, economies with lower inflation appear on average to grow more rapidly in real terms.
Tätä johtopäätöstä tukevat monia eri maita ja ajanjaksoja koskevat ja monin eri menetelmin laaditut selvitykset, jotka osoittavat, että hitaan inflaation talouksissa reaalikasvu näyttää pitkällä aikavälillä olevan keskimääräistä nopeampaa.
FACTORS DETERMINING PRICE DEVELOPMENTS
HINTAKEHITYKSEEN VAIKUTTAVAT TEKIJÄT
This chapter provides detailed information to help answer questions such as what determines the general price level or what the factors are that drive inflation, how the central bank, or more precisely monetary policy, is able to ensure price stability, what the role of fiscal policy is, and whether monetary policy should focus directly on enhancing real growth or reducing unemployment, or in other words, what monetary policy can and cannot achieve.
Tämän luvun yksityiskohtaiset tiedot auttavat vastaamaan kysymyksiin muun muassa siitä, mikä määrää yleisen hintatason tai mitkä tekijät vaikuttavat inflaatioon, miten keskuspankki, tai tarkemmin sanottuna rahapolitiikka, pystyy varmistamaan hintavakauden, mikä on finanssipolitiikan tehtävä ja pitäisikö rahapolitiikassa keskittyä suoraan reaalikasvun lisäämiseen tai työllisyyden vähentämiseen, eli toisin sanoen, mitä rahapolitiikalla voidaan ja mitä sillä ei voida saavuttaa.
4.1 provides a brief overview of what monetary policy can and cannot do.
Tässä osassa luodaan lyhyt katsaus siihen, mitä rahapolitiikalla voidaan ja mitä sillä ei voida tehdä.
4.2 deals with the question of how monetary policy can influence interest rates.
Tässä osassa käsitellään kysymystä siitä, miten rahapolitiikka voi vaikuttaa korkoihin.
4.3 illustrates the effects of interest rate changes on expenditure decisions taken by households and firms.
Tässä osassa esitellään korkomuutosten vaikutuksia kotitalouksien kulutuspäätöksiin ja yritysten investointipäätöksiin.
4.4 reviews the factors driving price developments over shorter-term horizons.
Tässä osassa käsitellään tekijöitä, jotka vaikuttavat hintakehitykseen lyhyellä aikavälillä.
4.5 looks at the factors driving price developments over medium to longer- term horizons, and explains that over such horizons monetary policy has the appropriate instruments to influence prices.
Tässä osassa tarkastellaan tekijöitä, jotka vaikuttavat hintakehitykseen keskipitkällä ja pitemmällä aikavälillä, ja kerrotaan, että näillä aikaväleillä rahapolitiikalla on asianmukaiset välineet, joilla se voi vaikuttaa hintoihin.
It is therefore responsible for trends in inflation.
Rahapolitiikka vastaakin inflaatiokehityksen suunnasta pitemmällä aikavälillä.
FACTORS DETERMINING PRICE
HINTAKEHITYKSEEN
4.1 What monetary policy can and cannot do – an overview
4.1 Katsaus: mitä rahapolitiikalla voidaan ja mitä sillä ei voida tehdä
WHAT MONETARY POLICY CAN AND CANNOT DO – AN OVERVIEW
KATSAUS: MITÄ RAHAPOLITIIKALLA VOI-DAAN JA MITÄ SILLÄ EI VOIDA TEHDÄ vät nykyiset tulonsa kuin kuluttavat ne.
Finally, changes in official interest rates may also affect the supply of credit.
Ohjauskor- koihin tehdyt muutokset saattavat lisäksi vaikuttaa lainatarjontaan.
These developments, in turn, and with some delay, influence developments in real economic variables such as output.
Nämä ilmiöt vaikuttavat puolestaan pienellä viipeellä reaalitalouden muuttujien (esim. tuotannon) kehitykseen.
How can monetary policy influence the price level?
Miten rahapolitiikalla voidaan vaikuttaa hintatasoon?
This question touches upon what economists generally describe as the socalled “transmission process”, i.e. the process through which actions of the central bank are transmitted through the economy and, ultimately, to prices.
Taloustieteilijät puhuvat yleensä välittymisprosessista eli prosessista, jonka kautta keskuspankin toimenpiteet välittyvät koko talouteen ja lopulta hintoihin.
While this process is in essence extremely complex – one that changes over time and is different in various economies, so much so that, even today, not all the details behind it are fully known – its basic features are well understood.
Prosessin peruspiirteet ovat hyvin tiedossa, vaikka se onkin pohjimmiltaan erittäin monimutkainen, muuttuu ajan mittaan ja on erilainen eri talouksissa eikä kaikkia sen taustalla olevia tekijöitä vielä tänä päivänäkään tunneta.
The way in which monetary policy exerts its influence on the economy can be explained as follows: the central bank is the sole issuer of banknotes and bank reserves, i.e. it is the monopolistic supplier of the socalled “monetary base”.
Rahapolitiikan vaikutus talouteen voidaan esittää seuraavasti: keskuspankilla, joka ainoana laskee liikkeeseen seteleitä ja tarjoaa pankeille reservejä, on monopoli ns. rahaperustan luomiseen.
By virtue of this monopoly, the central bank is able to influence money market conditions and steer shortterm interest rates.
Monopoliasemansa ansiosta keskuspankki pystyy vaikuttamaan olosuhteisiin rahamarkkinoilla ja ohjaamaan lyhyitä korkoja.
In the long run, changes in the money supply will affect the general price level … The dynamic processes outlined above involve a number of different mechanisms and actions taken by various economic agents at different stages of the process.
Pitkällä aikavälillä muutokset rahan tarjonnassa vaikuttavat yleiseen hintatasoon ... Edellä kuvattuihin dynaamisiin prosesseihin kuuluu monia eri mekanismeja ja talouden toimijoiden toimenpiteitä prosessin eri vaiheissa.
Furthermore, the size and strength of the various effects can vary according to the state of the economy.
Lisäksi vaikutusten laajuus ja voimakkuus saattaa vaihdella sen mukaan, mikä talouden tila on.
As a result, monetary policy usually takes a considerable amount of time to affect price developments.
Tästä syystä rahapolitiikka vaikuttaa hintakehitykseen yleensä verrattain hitaasti.
However, in the economics profession, it is widely accepted that, in the long run, i.e. after all adjustments in the economy have
Taloustieteissä hyväksytään kuitenkin laajalti se, että pitkällä aikavälillä ja kaikkien talouden sopeutumisprosessien jälkeen muutos keskuspankin tarjoaman rahan määrässä (muiden tekijöiden pysyessä ennallaan) heijastuu ainoastaan yleiseen hintatasoon.
DEVELOPMENTS
VAIKUTTAVAT TEKIJÄT
A monetary policy which credibly maintains price stability has an important positive impact on welfare.
Hintavakautta uskottavasti ylläpitävällä rahapolitiikalla on merkittävä myönteinen vaikutus hyvinvointiin.
worked through, a change in the quantity of money supplied by the central bank (all things being equal) will only be reflected in a change in the general level of prices and will not cause permanent changes in real variables such as real output or unemployment.
... mutta eivät reaaliseen tulotasoon tai työllisyyteen Kuvattu perusperiaate eli rahan neutraalius pitkällä aikavälillä on kaiken tavanomaisen makrotaloudellisen ajattelun ja makrotaloudellisten teorioiden taustalla.
A change in the quantity of money in circulation brought about by the central bank is ultimately equivalent to a change in the unit of account (and thereby in the general price level), which leaves all other variables stable, in much the same way as changing the standard unit used to measure distance (e.g. switching from kilometres to miles) would not alter the actual distance between two locations.
Kuten aiemmin todettiin, hintavakautta uskottavasti ylläpitävällä rahapolitiikalla on merkittävä myönteinen vaikutus hyvinvointiin ja reaalitalouteen. Muussa suhteessa talouden reaalitulot tai työllisyys määräytyvät pitkällä aikavälillä reaalisten (tarjontapuolen) tekijöiden pohjalta eikä niitä voida kasvattaa ekspansiivisella rahapolitiikalla.9
Inflation is ultimately a monetary phenomenon Inflation is ultimately a monetary phenomenon.
Inflaatioon viime kädessä rahataloudellinen ilmiö Inflaatioon viime kädessä rahataloudellinen ilmiö.
As confirmed by a number of empirical studies, prolonged periods of high inflation are typically associated with high monetary growth (see the chart below).
Kuten monet empiiriset tutkimukset ovat osoittaneet, pitkäaikaiseen nopeaan inflaatioon liittyy yleensä rahan määrän voimakas kasvu (ks. seuraava kuvio).
While other factors (such as variations in aggregate demand, technological changes or commodity price shocks) can influence price developments over shorter horizons, over time their effects can be offset by some degree of adjustment of monetary policy.
Vaikka muut tekijät (kuten kokonaiskysynnän vaihtelu, tekniikan kehitys tai raakaaineiden hintoihin liittyvät sokit) voivat vaikuttaa lyhyen aikavälin hintakehitykseen, niiden vaikutuksia voidaan pitemmällä aikavälillä tasoittaa rahapolitiikan keinoin.
In this sense, the longerterm trends of prices or inflation can be controlled by central banks.
Tässä mielessä keskuspankit voivat ohjailla pidemmän aikavälin hintatrendejä tai inflaatiota.
CHART MONEY AND INFLATION
KUVIO RAHAN MÄÄRÄ JA INFLAATIO
Inflation (%) 100
Inflaatio (%) 100
Source: McCandless and Weber (1995)
Lähde: McCandless & Weber (1995). 9 Tarjontapuolen tekijät vaikuttavat tavaroiden ja palvelujen tarjontaan taloudessa.
9 Supply-side factors are factors driving the supply of goods and services in an economy, in particular the amount and quality of capital and labour, as well as technological progress and the design of structural policies.
Niitä ovat erityisesti pääoman ja työvoiman määrä ja laatu, tekninen kehitys ja rakennepolitiikan linjaus.
FACTORS DETERMINING PRICE nominal interest rates on loans given to the banks.
HINTAKEHITYKSEEN
HOW DO CHANGES IN INTEREST RATES AFFECT THE EXPENDITURE DECISIONS
MITEN KORKOMUUTOKSET VAIKUTTAVAT KOTITALOUKSIEN KULUTUSPÄÄTÖKSIIN JA
In this short overview a number of points have been addressed which may require further explanation.
Tässä lyhyessä katsauksessa on käsitelty useita asioita, joita voi olla hyvä selittää tarkemmin.
As inflation is ultimately a monetary phenomenon, it seems necessary to explain in greater detail how monetary policy affects the economy and, ultimately, price developments.This is best addressed in three steps.
Koska inflaatioon viime kädessä rahataloudellinen ilmiö, on syytä selostaa yksityiskohtaisemmin, miten rahapolitiikka vaikuttaa talouteen ja viime kädessä hintakehitykseen.
TAKEN BY CONSUMERS AND FIRMS?
Selostus on jaettu kolmeen vaiheeseen.