natgillin/translations-raw huggingface dataset:
An interference such as that mentioned above violates Article 8 of the Convention unless it is 'in accordance with the law', pursues one or more of the legitimate aims specified in Article 8(2), and is 'necessary in a democratic society' for achieving that aim or aims.
Edeltävässä kohdassa mainitun kaltaisella puuttumisella rikotaan Euroopan ihmisoikeussopimuksen 8 artiklaa, paitsi jos sen lisäksi, että "laki sen sallii", sillä pyritään yhteen tai useampaan tämän määräyksen 2 kohdassa tarkoitettuun lailliseen tavoitteeseen ja se on "demokraattisessa yhteiskunnassa välttämätön" tämän tavoitteen tai näiden tavoitteiden saavuttamiseksi.
However, the question arises whether that paragraph is formulated with sufficient precision to enable the citizen to adjust his conduct accordingly, and so complies with the requirement of foreseeability laid down in the case-law of the European Court of Human Rights.
toimien sen mukaisesti, ja onko se näin Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytännössäasetetun ennakoitavuusedellytyksen mukainen
It is for the national courts to ascertain whether the interpretation to the effect that Paragraph 8(3) of the BezBegrBVG requires disclosure of the names of the persons concerned in relation to the income received complies with the requirement of foreseeability referred to above.
Kansallisten tuomioistuinten on tutkittava, onko tulkinta, jonka mukaan BezBegrBGV:n 8 §:n 3 momentissa edellytetään, että asianomaisten henkilöiden nimet julkistetaan heidän saamiensa tulojen yhteydessä, tämän tuomion 77 kohdassa mainitun ennakoitavuusedellytyksen mukainen.
However, that question need not arise until it has been determined whether such an interpretation of the national provision at issue is consistent with Article 8 of the Convention, as regards its required proportionality to the aims pursued.
Tämä kysymys herää kuitenkin mahdollisesti vasta sen jälkeen, kun on tutkittu, onko kyseisen kansallisen säännöksen tällainen tulkinta Euroopan ihmisoikeussopimuksen 8 artiklan mukainen, kun otetaan huomioon, että sen on oltava oikeassa suhteessa tavoiteltaviin päämäärin.
That question will be examined below.
Seuraavissakohdissa tutkitaan tätä viimeksi mainittua kysymystä.
It is plain that, according to the interpretation adopted by the national courts, Paragraph 8 of the BezBegrBVG requires disclosure of the names of the persons concerned, in relation to income above a certain level, with respect not only to persons filling posts remunerated by salaries on a published scale, but to all persons remunerated by bodies subject to control by the Rechnungshof.
On todettava, että kansallisten tuomioistuinten omaksuman tulkinnan mukaan BezBegrBGV:n 8 §:ssä edellytetään, että asiaomaisten henkilöiden nimet on julkistettava yhdessä heidän saamiensa, tietyn kynnyksen ylittävien palkkojen kanssa, eikä tämä koske ainoastaan sellaisissa ammateissa toimivia henkilöitä, joita koskeva palkkataulukko julkaistaan,vaan Rechnungshofin valvonnassa olevien yhteisöjen kaikkia työntekijöitä.
Moreover, such information is not only communicated to the Rechnungshof and via the latter to the various parliamentary bodies, but is also made widely available to the public.
Sen lisäksi, että nämä tiedot lähetetään viimeksi mainitulle ja sen välityksellä useille eri parlamentaarisille elimille, niitä levitetään myös laajastijulkisuudessa. julkisuudessa.
It is for the national courts to ascertain whether such publicity is both necessary and proportionate to the aim of keeping salaries within reasonable limits, and in particular to examine whether such an objective could not have been attained equally effectively by transmitting the information as to names to the monitoring bodies alone.
Kansallisten tuomioistuinten on tarkistettava, onko tällainen julkisuus samalla sekä välttämätöntä että oikeassa suhteessa siihen päämäärään, joka koskee palkkojen pysyttämistä kohtuullisissa rajoissa, ja varsinkin niiden on tutkittava, olisiko tämä tavoite voitu saavuttaa yhtä tehokkaasti toimittamalla nimet sisältävät tiedot vain valvontaelimille.
Similarly, the question arises whether it would not have been sufficient to inform the general public only of the remuneration and other financial benefits to which persons employed by the public bodies concerned have a contractual or statutory right, but not of the sums which each of them actually received during the year in question, which may depend to a varying extent on their personal and family situation.
Voidaan myös kysyä, eikö suurelle yleisölle olisi voitu ilmoittaa vain niitä palkkoja ja muita rahamääräisiä etuja, jotka kyseisten julkisten yhteisöjen palveluksessa olevat henkilöt saavat sopimuksen tai sääntöjen nojalla, mutta ei kunkin henkilön kyseisen vuoden aikana todellisuudessa saamia summia, joiden osat voivat vaihtelevasti riippua heidän perhetilanteestaan ja henkilökohtaisesta tilanteestaan.
With respect, on the other hand, to the seriousness of the interference with the right of the persons concerned to respect for their private life, it is not impossible that they may suffer harm as a result of the negative effects of the publicity attached to their income from employment, in particular on their prospects of being given employment by other undertakings, whether in Austria or elsewhere, which are not subject to control by the Rechnungshof.
Asianomaisten henkilöiden yksityisyyttäkoskevan oikeuden loukkaamisen vakavuudenosalta on todettava, että ei ole mahdotonta, että heidän ammattitulojensa julkisuudesta aiheutuvat kielteiset vaikutukset saattavat vahingoittaa heitä muun muassa silloin, kun he hakeutuvat töihin Itävallassa tai muualla sijaitseviin muihin sellaisiin yrityksiin,jotka eivät ole Rechnungshofin valvonnassa.
- Consequences with respect to the provisions of Directive 95/46
Seuraukset direktiivin 95/46/EY säännökset huomioon ottaen
If the national courts conclude that the national legislation at issue is incompatible with Article 8 of the Convention, that legislation is also incapable of satisfying the requirement of proportionality in Articles 6(1)(c) and 7(c) or (e) of Directive 95/46.
Jos kansalliset tuomioistuimet katsovat kyseisen kansallisen lainsäädännön olevan yhteensoveltumaton Euroopan ihmisoikeussopimuksen 8 artiklan kanssa, se ei voi täyttää myöskään direktiivin 95/46/EY 6 artiklan 1 kohdan c alakohdasta ja 7 artiklan c tai e alakohdasta ilmenevää oikeasuhteisuutta koskevaa vaatimusta.Siihen ei myöskään voida soveltaa kyseisen direktiivin 13 artiklassasäädettyjäpoikkeuksia, sillä tässä artiklassaedellytetään myöskin oikeasuhteisuutta koskevan vaatimuksen noudattamista yleisen edun mukaista päämäärää tavoiteltaessa.
Nor could it be covered by any of the exceptions referred to in Article 13 ofthat directive, which likewise requires compliance with the requirement of proportionality with respect to the public interest objective being pursued.
Tätä säännöstä ei missään tapauksessa voida tulkita siten, että sillä voitaisiinperustella Euroopan ihmisoikeussopimuksen 8 artiklan vastainen yksityisyyttäkoskevan oikeuden loukkaaminen.
If, on the other hand, the national courts were to consider that Paragraph 8 of the BezBegrBVG is both necessary for and appropriate to the public interest objective being pursued, they would then still have to ascertain whether, by not expressly providing for disclosure of the names of the persons concerned in relation to the income received, Paragraph 8 of the BezBegrBVG complies with the requirement of foreseeability.
Jos kansalliset tuomioistuimet kuitenkin toteaisivat, että BezBegrBGV:n 8 § on samalla sekä välttämätön että tarkoituksenmukainenyleiseen etuun liittyvän tavoitteen saavuttamisekskniiden on vielä tarkistettava, onko BezBegrBGV:n 8 §:n säännös, jossa ei nimenomaisesti säädetä siitä, että asianomaisten henkilöiden nimet on julkistettava saatujen tulojen yhteydessä, ennakoitavuusedellytyksen mukainen.
By their second question, the national courts ask whether the provisions of Directive 95/46 which preclude national legislation such as that at issue in the main proceedings are directly applicable, in that they may be relied on by individuals before the national courts to oust the application ofthat legislation.
Toisessa ennakkora tkai su kysy my kses s akansa Ui se t tuomioistuimet kysyvät,voidaanko direktiivin 95/46/EY niitä säännöksiä, joiden vastainen pääasioissa kyseessä olevan kaltainen lainsäädäntö on, soveltaa
In the light of the answer to the first question, the second question seeks to know whether such a character may be attributed to Article 6(l)(c) of Directive 95/46, under which 'personal data must be ... adequate, relevant and not excessive in relation to the purposes for which they are collected and/or further processed', and to Article 7(c) or (e), under which personal data may be processed only if inter alia 'processing is necessary for compliance with a legal obligation to which the controller is subject' or 'is necessary for the performance of a task carried out in the public interest or in the exercise of official authority vested in the controller... to whom the data are disclosed'.
Kun ensimmäiseen ennakkoratkaisukysymykseen annettu vastaus otetaan huomioon, toisella ennakkoratkaisukysymyksellä halutaan selvittää, voidaanko direktiivin 95/46/EY 6 artiklan 1 kohdan c alakohtaa, jonka mukaan henkilötietojen on oltava "asianmukaisia,olennaisia [eikä] liian laajoja siihen tarkoitukseen, mihin ne on kerättyjä missä niitä myöhemmin käsitellään", ja 7 artiklan c tai e alakohtaa, joiden mukaan henkilötietojen käsittely on sallittua muun muassa vain, jos "käsittely on tarpeen rekisterinpitäjän laillisen velvoitteen noudattamiseksi' tai jos "käsittely on tarpeen yleistä etua koskevan tehtävän suorittamiseksitai sellaisen julkisen vallan käyttämiseksi,joka kuuluu rekisterinpitäjälle jolle tiedot luovutetaan", soveltaa välittömästi.
Those provisions are sufficiently precise to be relied on by individuals and applied by the national courts.
Nämä säännökset ovat riittävän täsmällisiä mahdollistaakseen sen, että yksityishenkilö voi niihin vedota ja että kansallinen tuomioistuin voi niitä soveltaa.
Advocate General A. Tizzano delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 14 November 2002.
JulkisasiamiesA. Tizzano on esittänyt ratkaisuehdotuksensatäysistunnossal4 päivänä marraskuuta2002.
He proposed that the Court should answer that forms of processing of personal data prescribed by legislation such as that at issue are not covered by the provisions of the Directive, since they are carried out 'in the course of an activity which falls outside the scope of Community law' within the meaning of Article 3(2) of the Directive.
Julkisasiamiesehdottaa, että kysymyksiin on vastattava siten, että nyt tutkittavana olevan kaltaisessa lainsäädännössä säädetty henkilötietojen käsittely ei kuulu direktiivin säännösten soveltamisalaan, koska se "suoritetaan sellaisessa toiminnassa, joka ei kuulu yhteisön oikeuden soveltamisalaan" direktiivin 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuin tavoin.
The Court does not have jurisdiction to rule on whether that legislation is compatible with the general principles of Community law on privacy.
Yhteisöjen tuomioistuimella ei ole toimivaltaa arvioida tämän lainsäädännönyhteensoveltuvuutta yhteisön oikeusjärjestyksen luottamuksellisuutta koskevien yleisten periaatteiden kanssa.
Case C-469/00 Ravil SARL ν Bellon import SARL, Biraghi SpA Free movement of goods
Asia C-469/00 RavU SARL v. Bellon import SARL, Biraghi SpA Tavaroiden vapaa liikkuvuus
Preliminary ruling (Protected designations of origin — Regulation (EEC) No 2081/92 — Regulation (EEC) No 1107/96 —Grana Padanofreshly grated —Specification —Convention between two Member States — Condition that the cheese is grated and packaged in the region of production —Articles 29 EC and 30 EC —Justification — Whether the condition may be relied on against third parties —Legal certainty—Publicity) (Full Court)
Ennakkoratkaisu Suojattu alkuperänimitys -Asetus (ETY) N:o 2081/92 -Asetus (EY) N:o 1107/96 - Grana padano râpé frais — Eritelmä — Kahden jäsenvaltion välinen sopimus — Edellytys, jonka mukaanjuusto on raastettavaja pakattava tuotantoalueella — EY 29 artikla ja EY 30 artikla — Oikeuttaminen — Edellytys, johon voidaan vedota kolmatta vastaan — Oikeusvarmuus — Julkiseksi tekeminen (täysistunto)
By judgment of 19 December 2000 the Cour de cassation (France) referred to the Court for a preliminary ruling a question on the interpretation of Article 29 EC.
Cour de cassation on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle 19.12.2000 tekemällään päätöksellä ennakkoratkaisukysymyksenEY 29 artiklan tulkinnasta.
Ravil imports, grates, pre­packages and distributes various kinds of cheese in France.
Ravii tuo, raastaa, pakkaa ja jälleenmyy erilaisiajuustoja Ranskassa.
At the time when the main proceedings were brought, it did so in particular with respect to Grana Padano, which it marketed under the designation 'Grana Padano râpé frais', and for which it had in 1989 developed techniques for packaging.
Se menetteli näin pääasian kanteen nostamisen aikaan muun muassa "Grana Padanon" kohdalla, jota se myi nimityksellä "Grana Padano râpé frais" ja jonka pakkaamista varten se oli kehittänyt tekniikan vuonna 1989.
In 1996 Bellon and Biraghi brought proceedings against Ravil in the Tribunal de commerce de Marseille (Commercial Court, Marseilles) (France), seeking an order that Ravil cease all distribution of cheese bearing the designation 'Grana Padano râpé frais' and make good the damage they claimed to have suffered from 1992.
Bellon ja Biraghi nostivat Ravilia vastaan vuonna 1996 Tribunal de commerce Marseillensa (Ranska) kanteen, jossa ne vaativat tuomioistuinta määräämään Ra viii n lopettamaan uhkasakon uhalla nimityksellä "Grana padano râpé frais* tapahtuvan juuston myymisen ja velvoittamaan Ravuin korvaamaan niille vuodesta 1992 lähtien aiheutuneen vahingon.
They based their action on Articles 1 and 3 of the Franco­Italian Convention and on the Decree of 4 November 1991, which entered into force in 1992, in so far as it makes the use of the Grana Padano designation for grated cheese subject to the condition that the grating operations are carried out in the region of production and packaging takes place immediately under specified conditions.
Bellon ja Biraghi perustivat kanteensa Ranskan ja Italian välisen sopimuksen 1 ja 3 artiklaanja 4.11.1991 annettuun ja vuonna 1992 voimaan tulleeseen asetukseen, joiden mukaan nimityksen "Grana Padano" käyttäminen juustoraasteenyhteydessä edellyttää, että raastaminen on suoritettu tuotantoalueella ja että tuote on pakattu välittömästi raastamisen jälkeen tiettyjen edellytysten mukaisesti.
By judgment of 5 November 1997, the Tribunal de commerce de Marseille granted the application, ordering Ravil to pay damages for the acts of marketing from 1992 and prohibiting it from distributing cheese under the designation 'Grana Padano râpé frais'.
Tribunal de commerce de Marseille hyväksyi5.11.1997 antamassaantuomiossa kanteen ja velvoitti Ravilin maksamaan vahingonkorvausta vuodesta 1992 jatkuneen myynnin takia ja kielsi tätä uhkasakon uhalla myymästäjuustoa nimityksellä "Grana Padano râpé frais".
Ravil appealed against thatjudgment. judgment.
Ravil valitti tästä tuomiosta.
By judgment of 5 March 1998, the Cour d'appel d'Aix­en­Provence (Court of Appeal, Aix­en­Provence) (France) upheld the judgment, stating that the acts of unfair competition were sufficiently made out by the marketing in France since 1992 of 'Grana Padano' cheese in grated form, since Ravil had circumvented the Italian rules in order to carry out operations at a lower cost and win markets from competitors who complied with the legislation.
Cour d'appel d'Aix-en-Provence (Ranska) pysytti tämän tuomion 5.3.1998 antamassaantuomiossa todeten, että sen johdosta, että Ranskassa on vuodesta 1992 myyty Grana Padano -juustoa raastetussamuodossa, vilpillistä kilpailua merkitsevät teot ovat riittävän ilmeisiä, sillä Ravil oli jättänyt noudattamatta Italian lainsäädäntöä voidakseen suorittaa liiketoimia alhaisimmilla kustannuksillaja hankkia markkinaosuuksia lainsäädäntöä noudattavilta kilpailijoiltaan.
The Cour de cassation, to which Ravil appealed on a point of law, referring to the judgments in Case C­47/90 Delhaize and Le Lion [1992] and C­388/95 Belgium ν Spain [2000], considered that the outcome of the case depended on the interpretation of Article 29 EC.
Ravil valitti tästä tuomiossa Cour de cassationiin,joka katsoi yhteisöjen tuomioistuimen asiassaC-47/90, Delhaize ja Le Lion, 9.6.1992 antamaan tuomioon ja asiassaC-388/95, Belgia vastaan Espanja, 16.5.2000 antamaan tuomioon viitaten, että oikeusriidan ratkaiseminen riippuu EY 29 artiklan tulkinnasta.
It therefore decided to stay the proceedings and refer the following question to the Court for a preliminary ruling:
Näin ollen kyseinen tuomioistuin päätti lykätä asian käsittelyä ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle seuraavan ennakkoratkaisukysymyksen.
'Is Article 29 [EC] to be interpreted as precluding national legislation reserving the "Grana Padano" designation of origin for cheese grated in the region of production, in so far as such an obligation is not indispensable for preserving the specific characteristics which the product has acquired?'
"Onko [EY] 29 artiklaa tulkittava siten, että sen vastaisia ovat sellaiset kansalliset säännökset joissa sallitaan alkuperänimityksen 'Grana Padano* käyttäminen vain sellaisesta juustosta, joka on raastettu tuotantoalueella, siltä osin kuin tällainen tuotantoalueella tapahtuvaa raastamista koskeva velvollisuus ei ole välttämätön tuotteen saamien erityisominaisuuksien säilyttämiseksi [?J
It should be observed, as a preliminary point, that the specification on the basis of which the PDO 'Grana Padano' was registered by Regulation No 1107/96 refers expressly to the Decree of 4 November 1991 as constituting requirements laid down by national provisions within the meaning of Article 4(2)(i) of Regulation No 2081/92.
Ensiksi on todettava, että siinä eritelmässä, jonka perusteella SAN "Grana Padano" oli rekisteröity asetuksella N:o 1107/96, viitataan nimenomaisesti 4.11.1991 annettuun Italian asetukseen asetuksen N:o 2081/92 4 artiklan 2 kohdan i alakohdassa tarkoitettuina kansallisena lainsäädäntönä,jossa asetetaan vaatimuksia.
The main proceedings concern two successive periods.
Pääasian oikeusriidassa on kysymys kahdesta peräkkäisestä ajanjaksosta.
The first, governed by the Franco-Italian Convention, runs from 1992, when the Decree of 4 November 1991 entered into force, to 20 June 1996.
Niistä ensimmäinen, johon sovelletaan Ranskan ja Italian välistä sopimusta, alkaa vuodesta 1992, eli 4.11.1991 annetun asetuksen voimaantulosta, ja päättyy 20.6.1996.
The second, governed by Regulations No 2081/92 and No 1107/96, started on 21 June 1996, the date of entry into force of Regulation No 1107/96, which registered the PDO 'Grana Padano'.
Ajanjaksoista toinen, johon sovelletaan asetuksia N:o 2081/92 ja 1107/96, alkoi asetuksen N:o 1107/96 voimaantulosta21.6.1996; viimeksi mainitulla asetuksella rekisteröitiin SAN "Grana Padano".
The period before the entry into force of Regulation No 1107/96
Asetuksen N:o 1107/96 voimaantuloa edeltänyt aika
- Whether a bilateral convention that renders applicable, for a designation of origin such as 'Grana Padano', a condition that the product be grated and packaged in the region of production constitutes a measure having equivalent effect to a quantitative restriction on exports
Onko sellainen bilateraalinen sopimus, jonka nojalla nimityksen "Grana Padano" kaltaisen alkuperänimityksen kattamaa tuotetta koskeva edellytys tuotteen raastamisesta ja pakkaamisesta tuotantoalueella tulee sovellettavaksi, luonteeltaan viennin määrällisiärajoituksia vaikutukseltaan vastaava toimenpide?
A convention between two Member States A and Β such as the Franco-Italian Convention, in so far as it applies in Member State A national legislation of Member State Β such as that at issue in the main proceedings, therefore constitutes a measure having equivalent effect to a quantitative restriction on exports within the meaning of Article 29 EC.
Ranskan ja Italian välisen kaltainen kahden jäsenvaltion A ja Β välillä tehty sopimus on näin ollen EY 29 artiklassa tarkoitettu viennin määrällisiä rajoituksia vaikutukseltaan vastaava toimenpide siltä osin kuin pääasiassakysymyksessäolevan lainsäädännön kaltainen jäsenvaltion Β kansallinen lainsäädäntö saatetaan sen nojalla sovellettavaksi jäsenvaltiossa A.
— Whether a bilateral convention is justified in so far as it renders applicable a condition that the product be grated and packaged in the region of production
Bilateraalisen sopimuksen perusteleminen siltä osin kuin edellytys juuston raastamisestaja pakkaamisesta tuotantoalueena tulee sen nojalla sovellettavaksi
A bilateral convention that renders applicable a condition of grating and packaging in the region of production, whose aim is to preserve the reputation of the product by strengthening control over its particular characteristics and its quality, may be regarded as justified as a measure protecting the designation of origin which may be used by all the operators concerned and is of decisive importance to them.
Bilateraalisen sopimuksen, jonka nojalla on sovellettava edellytystä, jonka mukaan raastaminen ja pakkaaminen on suoritettava tuotantoalueella, jotta tuotteen hyvä maine voidaan säilyttää vahvistamalla tuotteen erityisominaisuuksienja laadun hallintaa, voidaan katsoa olevan perusteltu toimenpiteenä, jolla suojellaan alkuperänimitystä,jonka käyttöön kyseisten tuottajien yhteisö on oikeutettu ja jolla on heille ratkaiseva merkitys.
The resulting restriction is necessary for attaining the objective pursued, in the sense that there are no alternative less restrictive measures capable of attaining it.
Edellytyksestä seuraavaa rajoitusta voidaan pitää välttämättömänä sillä tavoitellun päämäärän toteuttamiseksi, koska ei ole olemassa vaihtoehtoisia vähemmän rajoittavia toimenpiteitä, joilla tämä päämäärä voitaisiin saavuttaa.
Accordingly, the restriction following from a bilateral convention such as that at issue in the main proceedings is justified by the protection of industrial and commercial property rights, in particular the reputation of the designation of origin in question, by maintaining the quality and characteristics of the product and guaranteeing its authenticity.
Näin ollen on päädyttävä siihen, että pääasiassa kysymyksessä olevan kaltaisesta bilateraalisesta sopimuksestajohtuva rajoitus voi olla perusteltu teollisoikeuksien ja kaupallistenoikeuksien suojaamiseksi ja — erityisesti— kysymyksessäolevan alkuperänimityksen maineen suojaamiseksi,tuotteen ominaisuuksien ja ominaispiirteiden säilyttämiseksi sekä sen aitouden takaamiseksi.
The period after the entry into force of Regulation No 1107/96
Asetuksen N:o 1107/96 voimaantulon jälkeinen aika
- Whether the use of a PDO may be subjected to a condition that operations such as the grating and packaging of the product be carried out in the region of production
Mahdollisuudesta asettaa suojatun alkuperänimityksen käytön edellytykseksi, että tuotteen raastamisen ja pakkaamisen kaltaiset toimenpiteet on toteutettava tuotantoalueella
For the reasons stated above, which are applicable mutatis mutandis to the situation under examination, where the use of the PDO 'Grana Padano' for cheese marketed in grated form is made subject to the condition that grating and packaging operations be carried out in the region of production, this constitutes a measure having equivalent effect to a quantitative restriction on exports within the meaning of Article 29 EC.
Edellä esitettyjen perusteluiden johdosta, jotka voidaan mutatis mutandis siirtää koskemaan nyt tutkittavana olevaa tapausta, on päädyttävä siihen, että sellaisen edellytyksen asettaminen, jonka mukaan suojattua alkuperänimitystä "Grana Padano" voidaan käyttää raastettuna myytävästä juustosta, jos raastaminen ja pakkaaminen suoritetaan tuotantoalueella, on EY 29 artiklassa tarkoitettu viennin määrällisiä rajoituksia vaikutukseltaan vastaava toimenpide.
- Whether the condition that the product be grated and immediately packaged in the region of production is justified
Sen edellytyksen perus tavuus, jonka mukaan tuote on raastettavaja pakattava välittömästi tuotantoalueella