natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As I have pointed out above, the Community Courts have ruled repeatedly on the question of consistency between the administrative complaint and the application to the Court, adopting a position that seeks to reconcile the interests of the appellant and those of the administration, which tend to be conflicting.
Kuten jo edellä muistutin, oikeuskäytännössä on toistuvasti otettu kantaa hallinnollisen valituksen ja kanteen välistä vastaavuutta koskevaan kysymykseen ja omaksuttu kanta, jolla pyritään sovittamaan yhteen sekä kantajan että hallinnon edut, jotka useimmiten ovat keskenään vastakkaiset.
The Court of Justice has stated that one of the purposes of the administrative complaint is to allow the administration to know with sufficient certainty what the complainant is contesting and what his requests are.
Onkin muistettava, että yhteisöjen tuomioistuin on tarkentanut, että hallinnollisen valituksen tarkoitus on myös se, että sen avulla hallinto saa riittävällä tarkkuudella tietää, mitä asioita valituksen esittänyt taho riitauttaa ja mitä hän vaatii.
On the other hand, however, when the administration receives a complaint through official channels, it must
Toisaalta hallinto, jota vastaan valitus on esitetty, ei kuitenkaan saa
Former officials, including Mr Campoli, who live in the same city of London, who have a lower correction coefficient than that applied to officials, are clearly discriminated against because, since 1 May 2004, they no longer enjoy the same treatment.’
Lontoon kaupungissa asuvia entisiä virkamiehiä, muiden muassa Campolia, joihin sovelletaan pienempää korjauskerrointa kuin virkamiehiin, selvästikin syrjitään, koska he eivät enää 1.5.2004 lukien nauti samaa kohtelua.”
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-71/07 P not interpret it restrictively, but with an ‘open mind’. 16
JULKISASIAMIES MENGOZZIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-71/07 P
Coöperatie Cosun v Commission, 17in which a plea introduced on appeal alleging a difference in treatment in relation to persons other than those indicated in the action before the Court of First Instance, in which a difference in treatment was also alleged, was considered a new plea in law.
Coöperatie Cosun UA vastaan komissio 17ja jossa katsottiin, että väite, joka esitet- tulkita sitä suppeasti, vaan sen on toimittava ”avoimuuden hengessä”. 16 tiin muutoksenhakumenettelyssä erilaisen kohtelun tueksi eri tahojen osalta kuin niiden, jotka oli mainittu erilaisen kohtelun yhteydessä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa nostetussa kanteessa, oli uusi valitusperuste.
It could be maintained, as essentially does the Commission, that despite being based on the same legal premiss, that is to say infringement of the principle of equal treatment, the appellant’s arguments in support of his claim of discrimination in relation to other former officials cannot be considered to have been foreshadowed, even indirectly or implicitly, in the administrative complaint.
Voitaisiin väittää, kuten komissio itse asiassa tekeekin, että vaikka kantajan väitteillä, jotka koskevat syrjintää suhteessa muihin entisiin virkamiehiin, on hallinnollisen valituksen yhteydessä esitettyjen väitteiden kanssa yhteinen oikeudellinen perusta eli yhdenvertaisuusperiaatteen loukkaaminen, niiden ei kuitenkaan voida katsoa tulleen edes epäsuorasti tai implisiittisesti esitetyiksi sen yhteydessä.
As we have seen, the only situation cited in that complaint as a point of reference for assessing whether the appellant is the victim of discrimination is that of officials still in employment.
Kuten nimittäin jo on todettu, kyseisessä oikaisuvaatimuksessa ainoa kantajaan kohdistuvan syrjinnän ar -vioimista varten esitetty vertailukohta oli vielä palveluksessa olevien virkamiesten tilanne.
I note, however, that that judgment does not relate to the principle of consistency between the administrative complaint and the action before the Court but to the question of pleas in law in the appeal that were not raised in the action at first instance.
Huomautan kuitenkin, ettei kyseinen tuomio koske hallinnollisen valituksen ja kanteen välisen vastaavuuden periaatetta, vaan kysymystä siitä, että muutoksenhaussa esitetään valitusperusteita, joita ei ollut esitetty ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa nostetussa kanteessa.
It seems obvious to me that the two situations are not the same.
Minusta on ilmeistä, etteivät nämä kaksi tilannetta ole samanlaisia.
In particular, one of the reasons which, in my opinion, militate in favour of a less strict approach in assessing the principle of consistency between the complaint and the action before the Court and to which consideration should be given is the fact, highlighted in the caselaw of the Court of Justice, that the administrative complaint is usually drawn up without the assistance of a lawyer.
Niistä syistä, jotka mielestäni tukevat lievempää lähestymistapaa valituksen ja kanteen välisen vastaavuusperiaatteen arvioimisessa, on otettava huomioon erityisesti se myös yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännössä esiin nostettu seikka, että hallinnollinen valitus laaditaan tavallisesti ilman asianajajan apua.
18 This is obviously not the case with an action brought before the Court of First Instance, where it is logical to expect greater precision and completeness.
18On ilmeistä, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa nostetussa kanteessa tilanne on toinen, joten on johdonmukaista, että kanteelta voidaan odottaa suurempaa täsmällisyyttä ja kattavuutta.
Against that background, the three arguments under examination should therefore be considered not simply as arguments to support a plea that has already been made but as ‘new pleas’ in the true sense.
Tästä näkökulmasta tarkasteltuina käsiteltävinä olevia kolmea kysymystä ei siten tulisi tulkita niinkään vain jo esitettyä valitusperustetta tukeviksi väitteiksi, vaan varsinaisiksi uusiksi valitusperusteiksi.
In other words, when a difference in treatment is claimed there are as many different ‘pleas’ as there are (groups of) persons in relation to whom there is claimed to be discrimination.
Toisin sanoen silloin, kun vedotaan erilaiseen kohteluun, on käsiteltävänä yhtä monta eri ”valitusperustetta” kuin on subjektia tai subjektien ryhmää, joihin nähden syrjintää väitetään syntyvän.
It must also be noted that, although in the proceedings before the Court of First Instance the Commission maintained that the appellant’s requests regarding the household allowance and the education allowance were inadmissible because they were not included in the complaint, it did not raise any
On myös huomattava, että vaikka komissio ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa vaati kotitalouslisää ja koululisää koskevien kantajan vaatimusten tutkimatta jättämistä, koska kyseisiä vaatimuksia ei ollut vielä valituksessa esitetty, se ei kuitenkaan
According to the Commission, that would also be the implication of the judgment of the Court of Justice in Koninklijke
Tämän puolesta puhuisi komission mukaan myös tuomio, jonka yhteisöjen tuomioistuin on antanut asiassa Koninklijke
See also the Opinion of Advocate General Stix-Hackl in that case (in particular, points 89 to 103).
Ks. myös julkisasiamies Stix-Hacklin 16.5.2006 esittämä ratkaisuehdotus (erityisesti 89–103 kohta).
18 — Casto Del Amo Martinez v Parliament, paragraph 11.
18 – Em. asia Casto Del Amo Martinez v. parlamentti, tuomion 13 kohta.
CAMPOLI v COMMISSION objection of inadmissibility with regard to the plea based on a difference in treatment.
CAMPOLI v. KOMISSIO vaatinut erilaista kohtelua koskevan valitusperusteen tutkimatta jättämistä.
I therefore consider that the objection of inadmissibility based on the alleged infringement of the principle of consistency must be rejected.
Katson siis, että väite, jonka mukaan väitetyn vastaavuusperiaatteen loukkauksen tutkittavaksi ottamisen edellytykset puuttuvat, on hylättävä.
I shall now move on to examine the substance of the three arguments put forward by the appellant.
Siirryn nyt tarkastelemaan lähemmin kantajan esittämiä kolmea valitusperustetta.
It is clear that that factor cannot be considered decisive for ruling on a question which, as we have seen above, can be raised of the Court’s own motion.
On ilmeistä, ettei tätä yksityiskohtaa voida pitää ratkaisevana, kun otetaan kantaa kysymykseen, joka – kuten edellä on todettu – tulee tutkia viran puolesta.
Nevertheless, to my mind, it is undeniable that it is not entirely without significance.
Toisaalta on mielestäni kiistatonta, ettei tämä yksityiskohta ole myöskään täysin merkityksetön.
C — The legality of the ‘country method’
C Niin sanotun lainmukaisuus
I consider that submission of the arguments in question before the Court of First Instance did not infringe the principle of consistency.
Katson, ettei kyseisten väitteiden esittäminen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa ole loukannut vastaavuusperiaatetta.
Indeed, it appears to me that, in the light of the caselaw I have cited, and in particular the abovementioned assertion of the need for the complaint to be interpreted with an open mind, since it is a document drawn up without legal assistance, to rule that such arguments are inadmissible could excessively restrict the right to effective judicial protection, which is a general principle of Community law. 19
Kun otetaan huomioon edellä mainittu yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntö ja etenkin jo mainitut toteamukset siitä, että hallinnollista valitusta tulee ilman lainopillista apua laadittuna asiakirjana tulkita avoimuuden hengessä, minusta näyttää siltä, että jos katsottaisiin, ettei näitä väitteitä voida ottaa tutkittaviksi, se saattaisi johtaa siihen, että tehokasta oikeussuojaa koskevaa oikeutta, joka on eräs yhteisön oikeuden yleisistä periaatteista, kavennettaisiin kohtuuttomasti. 19
The appellant maintains that, by upholding the legality of the legislature’s decision to replace the ‘capital method’ with the ‘country method’, the Court of First Instance wrongly gave precedence to the legislature’s discretion over the principle of equal treatment.
Kantaja väittää, että katsoessaan, että lainsäätäjän päätös korvata pääkaupunkimenetelmä maamenetelmällä on lainmukainen, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on virheellisesti asettanut lainsäätäjän harkintavallan etusijalle yhdenvertaisen kohtelun periaatteeseen nähden.
In the appellant’s view, this is particularly evident at paragraph 105 of the judgment under appeal.
Kantajan mielestä tämä käy erityisen selvästi ilmi valituksenalaisen tuomion 105 kohdasta.
He also alleges that the Court of First Instance failed to observe the obligation to state reasons for its decision.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on kantajan mukaan lisäksi laiminlyönyt velvollisuutensa perustella ratkaisunsa.
Moreover, it can also be observed that in cases such as the present one, where the subject of the dispute is a legislative act, the possibility that the pre-litigation procedure might lead to a beneficial outcome is, in reality, entirely theoretical.
Sitä paitsi voidaan myös huomauttaa, että nyt käsiteltävänä olevan asian kaltaisissa tapauksissa, joissa riidan kohteena on lainsäädäntötoimi, mahdollisuudet, että oikeudenkäyntiä edeltävässä menettelyssä päästäisiin varsinaiseen ratkaisuun, ovat todellisuudessa täysin teoreettiset.
Moreover, he considers that the ‘country method’ is of itself contrary to the principle of equal treatment, as it penalises all pensioners living in the capital and, more generally, in the parts of a State where the cost of living is higher than the average for that State. In addition, the ‘country method’
Maamenetelmä on kantajan mukaan sitä paitsi jo itsessään ristiriidassa yhdenvertaisen kohtelun periaatteen kanssa. Kyseinen menetelmä nimittäin heikentää kaikkien niiden eläkeläisten asemaa, jotka asuvat pääkaupungissa ja yleisemmin sellaisissa valtion osissa, joissa elinkustannukset ovat suuremmat kuin
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-71/07 P than that required by the cost of living in the place where they live.
JULKISASIAMIES MENGOZZIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-71/07 P korjauskertoimen kuin heidän asuinpaikkansa elinkustannukset edellyttäisivät.
also effectively impedes the freedom of movement and residence within the territory of the Community.
valtiossa keskimäärin. Lisäksi maamenetelmä estää vapaata liikkuvuutta ja oleskelua yhteisön alueella.
In his view, recital 30 in the preamble to Regulation No 723/2004, in providing reasons for the legislature’s decision to abolish the system of correction coefficients for the pensions of former officials of the Communities, sets out from an extremely dubious assumption of soundness, since integration between the Member States allows significant differences to remain between them as regards the cost of living.
Kantajan mukaan asetuksen N:o 723/2004 johdantoosan 30 perustelukappaleessa, jossa perustellaan lainsäätäjän päätöstä luopua korjauskerroinjärjestelmästä yhteisön entisten virkamiesten eläkkeiden osalta, on lähtökohtana hyvin kyseenalainen vakauden olettamus, koska eri jäsenval -tioiden välisestä integraatiosta huolimatta niiden välillä on edelleen merkittäviä eroja elinkustannuksissa.
The Council, like the Commission, disputes above all that the judgment of the Court of First Instance can be interpreted as meaning that it places the discretion of the legislature above observance of the principle of equal treatment.
Komission tavoin myös neuvosto kieltää ensinnäkin, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomiota voitaisiin tulkita niin, että siinä asetettaisiin lainsäätäjän harkintavalta etusijalle yhdenvertaisuusperiaatteeseen nähden.
In particular, in the opinion of the Council, the appellant confuses the principle of equal treatment with the principle of equality of purchasing power.
Neuvosto katsoo erityisesti, että kantaja sekoittaa yhdenvertaisuusperiaatteen ostovoiman vastaavuuden periaatteeseen.
According to the Council, paragraph 105 of the judgment under appeal refers not to the principle of equal treatment in general but simply to the principle of equality of purchasing power.
Neuvoston mukaan valituksenalaisen tuomion 105 kohdassa ei viitata yhdenvertaisen kohtelun periaatteeseen yleensä, vaan yksinkertaisesti ostovoiman vastaavuuden periaatteeseen.
The Commission states that, in its view, the appellant’s plea gives a distorted interpretation of the line of argument of the Court of First Instance.
Komissio väittää, että sen näkökulmasta katsottuna kantajan esittämässä valitusperusteessa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toteamuksia tulkitaan vääristyneesti.
In particular, the Court of First Instance did not assert the supremacy of the legislature’s discretion over the principle of equality but merely observed that the transition from the ‘capital method’ to the ‘country method’ did not entail an arbitrary or manifestly inappropriate distinction that infringed the principle of equal treatment.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei komission mielestä etenkään asettanut lainsäätäjän harkintavaltaa yhdenvertaisuusperiaatteen yläpuolelle, vaan totesi vain, ettei siirtymisestä pääkaupunkimenetelmästä maamenetelmään aiheutuisi sellaista mielivaltaista tai ilmeisen soveltumatonta erottelua, joka loukkaisi yhdenvertaisen kohtelun periaatetta.
The main issue to be addressed in order to answer this argument is to determine whether the Community legislature’s decision to introduce the ‘country method’ in place of the ‘capital method’ for calculating the correction coefficients for the pensions of former officials of the Communities constitutes a legitimate exercise of the discretion conferred upon the legislature in this matter or whether the principle of equal treatment has thereby been infringed.
Tärkein kysymys, jota on käsiteltävä, jotta nyt esillä olevaan asiaan voidaan antaa vastaus, liittyy sen selvittämiseen, onko yhteisön lainsäätäjän päätös korvata yhteisön entisten virkamiesten eläkkeiden korjauskerrointen määrittämiseen käytetty pääkaupunkimenetelmä maamenetelmällä lainsäätäjälle asiassa kuuluvan harkintavallan lainmukaista käyttöä vai onko päinvastoin yhdenvertaisen kohtelun periaatetta näin loukattu.
As regards the substance of the appellant’s observations on the alleged difference in treatment between pensioners according to their place of residence, the Commission observes that the ‘capital method’ also results in a difference in treatment, benefiting pensioners living outside the capital by guaranteeing them a higher correction coefficient
Mitä tulee kantajan huomautuksiin, jotka koskivat eläkeläisten kohtelun väitettyä asuinpaikkaan perustuvaa epäyhdenvertaisuutta, komissio huomauttaa, että myös pääkaupunkimenetelmä synnyttää erilaista kohtelua asettamalla muualla kuin pääkaupungissa asuvat eläkeläiset parempaan asemaan takaamalla heille suuremman
CAMPOLI v COMMISSION expensive areas in the State: however, since a single correction coefficient must be chosen for each Member State, the ‘country method’ is, in my view, not only entirely legitimately practicable but also in some respects more equitable .
CAMPOLI v. KOMISSIO valtion kalliimpien osien asukkaiden asemaa. Kun jokaista jäsenvaltiota varten on kuitenkin valittava yksi ainoa korjauskerroin, vaikuttaa maamenetelmä minusta paitsi täysin käyttökelpoiselta lainmukaisuutensa puolesta, tietyissä suhteissa myös tasapuolisemmalta.
for adjusting salaries and/or pensions) is by its very nature necessarily imprecise.
palkkioiden ja/tai eläkkeiden mukauttamisjärjestelmä) on luonteeltaan välttämättä epätäsmällinen.
As the Court of First Instance rightly observed, 20 in order to be truly precise, the system would have to contemplate a specific correction coefficient for each place where former officials of the Communities live.
Kuten ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on aivan oikein huomauttanut, 20 järjestelmä voisi olla todella täsmällinen vain, jos siinä huomioitaisiin oma korjauskerroin kullekin yhteisöjen entisten virkamiesten asuinpaikkakunnalle.
Even different districts within the same city would probably, in many cases, have to be assessed separately, with different coefficients being applied on the basis of the respective cost of living.
Myös saman kaupungin eri kaupunginosat pitäisi monissa tapauksissa luultavasti arvioida erikseen ja määrittää niille erilaiset kertoimet niiden elinkustannusten perusteella.
The appellant emphasises that, in his opinion, the ‘country method’ does not comply with the principle of equal treatment and therefore acts as a discriminatory criterion.
Kantaja korostaa voimakkaasti, ettei maamenetelmä hänen mielestään noudata yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja että sen soveltaminen johtaa syrjintään.
His underlying idea is clearly that, in practice, only the ‘capital method’ avoids possible criticism based on the prohibition of discrimination.
Kantajan pohjimmainen ajatus on käytännössä selvästikin se, että pääkaupunkimenetelmä on ainoa, jota mahdollinen syrjintäkieltoon perustuva arvostelu ei koske.
It is therefore inevitable that, whatever system is chosen, it can at best constitute a reasonable approximation of the actual cost of living borne by each former official.
Riippumatta siitä, mikä järjestelmä valitaan, on väistämätöntä, että siihen voi parhaimmillaankin sisältyä vain kohtuullinen likiarvo todellisista elinkustannuksista, joita kullakin yksittäisellä entisellä virkamiehellä on.
I do not think that this is the place for a detailed examination of the principles of equality and the prohibition of discrimination in the context of Community law.
Tämä ei mielestäni ole oikea yhteys tarkastella yksityiskohtaisesti yhdenvertaisuus ja syrjintäkieltoperiaatteita yhteisön oikeudessa.
21As I have already pointed out, a guarantee of absolute parity in terms of purchasing power among all former officials of the Communities would be utterly impossible to achieve.
21Kuten jo totesin, olisi täydellisen ostovoimaa koskevan yhdenvertaisuuden takaaminen kaikille yhteisöjen entisille virkamiehille täysin mahdoton toteuttaa.
I therefore consider that the Court of First Instance could legitimately assert that, within the scope of the discretion enjoyed by the Community legislature to organise the pension scheme of former officials, the decision to use the ‘country method’ instead of
Siksi katson, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin saattoi aivan oikein todeta, että sen harkintavallan rajoissa, joka yhteisön lainsäätäjällä on käytettävissään entisten virkamiesten eläkejärjestelmän organisoimiseksi, päätös käyttää maamenetelmää
Viewed in that light, it seems perfectly plain to me that both the ‘capital method’ and the ‘country method’ have advantages and disadvantages.
Tästä näkökulmasta minusta vaikuttaa aivan ilmeiseltä, että sekä pääkaupunkimenetelmässä että maamenetelmässä on etuja ja haittoja.
For example, although it is true that the ‘capital method’ tends to give better protection to those living in the cap -itals and major cities, at the same time it gives those living outside such cities much better actual economic treatment, in real terms, because of the lower cost of living in the provinces.
Esimerkiksi pääkaupunkimenetelmä, joka tarjoaa yleisesti ottaen parempaa turvaa niille, jotka asuvat pääkaupungeissa ja suurissa kaupungeissa, tulee toisaalta taanneeksi samanaikaisesti muualla kuin näissä kaupungeissa asuville huomattavasti paremman taloudellisen kohtelun, koska maakunnissa elinkustannukset ovat pienemmät.
On the other hand, the ‘country method’, which uses a coefficient that tends to be somewhere between the cost of living in the capital and that in less ‘expensive’ parts of the Member State, may to some extent penalise residents of the more
Toisaalta maamenetelmä, jossa käytetään kerrointa, joka sijoittuu yleensä pääkaupungin elinkustannusten ja jäsenvaltion ”halvempien” osien elinkustannusten keskivaiheille, voi tietyssä määrin heikentää
20 — The judgment under appeal, paragraph 100.
20 – Valituksenalainen tuomio, 100 kohta.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-71/07 P the ‘capital method’ does not constitute an arbitrary or manifestly inappropriate distinction likely to infringe the principle of equal treatment.
JULKISASIAMIES MENGOZZIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-71/07 P pääkaupunkimenetelmän sijasta ei johda mielivaltaiseen tai selvästi soveltumattomaan erotteluun, joka loukkaisi yhdenvertaisen kohtelun periaatetta.
In his criticism of the judgment under appeal, the appellant focuses in particular on paragraph 105 thereof, maintaining that it indicates that the Court of First Instance considered that the discretion granted to the legislature takes precedence over the principle of equality.
Valituksenalaista tuomiota koskevassa arvostelussaan kantaja keskittyy erityisesti mainitun tuomion 105 kohtaan ja katsoo, että siitä käy ilmi, miten ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on pitänyt lainsäätäjälle annettua harkintavaltaa ensisijaisena yhdenvertaisuusperiaatteeseen nähden.
The text of paragraph 105 reads as follows: limitation on the introduction of a difference in treatment.
Kyseisen 105 kohdan teksti kuuluu seuraavasti: erilaisen kohtelun käyttöönottamista koskeva rajoitus.
In fact, paragraph 105 quoted above does not in any way justify the introduction of a difference in treatment.
Lainatussa 105 kohdassa ei millään tavalla oikeuteta erilaisen kohtelun käyttöönottoa.
It merely states that, if a less favourable pension scheme is introduced, the Community legislature is required to provide an adequate transitional period.
Sen sijaan siinä vain todetaan, että mikäli käyttöön otetaan epäedullisempi eläkejärjestelmä, yhteisön lainsäätäjän tulee säätää soveltuvasta siirtymäajasta.
In this case, the transitional period is provided for in Article 20 of Annex XIII to the new Staff Regulations, under which the changeover from the correction coefficient calculated using the ‘capital method’ to that calculated using the ‘country method’ was to be achieved progressively and gradually between 2004 and 2008.
Tässä tapauksessa siirtymäajasta on säädetty uusien henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevassa 20 artiklassa, jonka mukaan siirtyminen pääkaupunkimenetelmällä lasketusta korjauskertoimesta maamenetelmällä laskettuun korjauskertoimeen toteutetaan vähitellen ja asteittain vuosien 2004 ja 2008 välisenä aikana.