natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Who decides? ..........................................................................................................
Kuka päättää? ..........................................................................................................
How the enlargement process works: meeting the requirements ................................
Laajentumisprosessin eteneminen edellyttää vaatimusten täyttämistä .......................
Helping candidates preparing for membership ........................................................
Ehdokasmaiden valmistautumista jäsenyyteen tuetaan ...........................................
The future .............................................................................................................
Tulevaisuus ............................................................................................................
From to Member States n March , leaders of six countries still recovering from the ravages of war met in Rome for the official signature of the
Kuudesta jäsenvaltiosta :ään uuden vielä sodasta toipuvan maan johtajat kokoontuivat Roomassa . maaliskuuta . He allekirjoittivat siellä virallises-
The EU has been a historic success.
EU on ollut menestystarina.
It has brought the longest period of peace and unparalleled levels of prosperity to its peoples.
Se on taannut mantereen historian pisimmän rauhan jakson ja tuonut kansoilleen ennen näkemätöntä vaurautta.
What began as a club of is now home to countries with a population of almost million people.
Kuuden kerhosta on kehittynyt maan yhteisö, jossa asuu lähes miljoonaa ihmistä.
Treaties that eventually gave birth to what we call today the European Union.
ti sopimukset, jotka lopulta synnyttivät yhteisön, jonka me nykyisin tunnemme Euroopan unionina.
It was an unprecedented step, one that required much courage and vision: countries that had fought each other for centuries agreed to decide together on essential questions for their common future.
Keskenään vuosisatojen ajan sotineet maat sopivat päättävänsä yhdessä tärkeistä kysymyksistä luodakseen yhteisen tulevaisuuden. Tämä oli ainutlaatuista ja vaati rohkeutta ja näkemystä.
They also agreed to transfer some of their power to a new level, to what we now simply refer to as the European Union.
Maat päättivät myös siirtää osan omasta päätösvallastaan uudelle tasolle, jota nykyisin kutsumme Euroopan unioniksi.
Integrating new members was part of the plan from the beginning.
Perustajat luottivat aatteeseensa niin paljon, että jättivät oven auki myös muille Euroopan maille.
The founding fathers were confident enough of their idea to leave the door open for other European countries to join.
EU:n vastaus Euroopan poliittisella kartalla viimeisten viiden vuosikymmenen aikana tapahtuneisiin muutoksiin on ollut jäseniksi haluavien maiden auttaminen.
Helping countries that have the vocation to become members has been the EU’s response to changes in the European political landscape in the past five decades, promoting economic growth and solidarity, and strengthening democratic forces in countries emerging from dictatorship.
Talouskasvua ja yhteisvastuuta on edistetty ja demokraattisia voimia on vahvistettu diktatuurista vapautuneissa maissa.
Founding members 1957
Perustajajäsenet 1957
Subsequent EU members 1973 to 2007
Vuosina 1973–2007 EU:hun liittyneet jäsenet
Kosovo (under UNSCR )
Kosovo (YK:n turvallisuusneuvoston päätöslau-Bulgariaselman
Former Yugoslav Republic of Macedonia
Espanja tasavalta Makedonia
But the EU is not just about wealth and improved standards of living.
EU:ssa ei kuitenkaan ole kyse pelkästään vauraudesta ja paremmasta elintasosta.
The EU is a community of values.
EU on arvoyhteisö.
We are a family of democratic European countries committed to working together for peace and freedom, prosperity and social justice.
Se muodostaa demokraattisten eurooppalaisten maiden yhteisön, joka on sitoutunut työskentelemään rauhan, vapauden, vaurauden ja sosiaalisen oikeudenmukaisuuden puolesta.
And we defend these values.
Näitä arvoja puolustamme.
We seek to foster cooperation among the peoples of Europe, while respecting and preserving our diversity.
Pyrimme edistämään Euroopan kansojen yhteistyötä, mutta säilyttämään moninaisuuden.
The European Union has brought huge advantages to all Europeans – stability, prosperity, democracy, human rights, fundamental freedoms, and the rule of law.
Hyödyt, joita Euroopan unioni on tuonut kansalaisilleen, ovat valtavat: vakaus, vauraus, demokratia, ihmisoikeudet, perusvapaudet ja oikeusvaltioperiaatteen noudattaminen.
These are not just abstract principles. They have transformed the quality of life for millions of people.
Nämä eivät ole pelkästään abstrakteja periaatteita, vaan ne ovat parantaneet miljoonien ihmisten elämänlaatua.
The benefits of the single market for consumers in the EU are obvious: economic growth and job creation, safer products, lower prices, and greater choice in crucial sectors like telecommunications, banking and air travel, to name but a few.
Yhtenäismarkkinoiden edut kuluttajille ovat myös ilmeiset: talouskasvu ja työpaikkojen syntyminen, tuotteiden turvallisuus, halvemmat hinnat ja suurempi valinnanvapaus esim. televiestinnän, pankkipalvelujen ja lentoliikenteen alalla.
Successive enlargements
EU:n laajentuminen
The organisation founded in which is now known as the European Union, originally had six members: Belgium, France, Germany, Italy, Luxembourg and the Netherlands.
Vuonna perustetussa yhteisössä, joka nykyisin tunnetaan Euroopan unionina, oli alun perin kuusi jäsentä: Alankomaat, Belgia, Italia, Luxemburg, Ranska ja Saksa.
In , Denmark, Ireland and the United Kingdom became Member States.
Vuonna Irlanti, Tanska ja Yhdistynyt kuningaskunta tulivat jäseniksi.
Greece joined in , and Spain and Portugal followed in .
Kreikka liittyi vuonna ja tämän jälkeen Espanja ja Portugali vuonna .
Austria, Finland and Sweden joined in .
Itävalta, Ruotsi ja Suomi liittyivät vuonna .
In , in the EU’s biggest-ever enlargement, Cyprus, the Czech Republic, Estonia, Hungary, Latvia, Lithuania, Malta, Poland, Slovakia and Slovenia became Member States.
EU:n kaikkien aikojen suurimmassa laajentumisessa vuonna jäseniksi tulivat Kypros, Latvia, Liettua, Malta, Puola, Slovakia, Slovenia, Tšekki, Unkari ja Viro.
In January , Bulgaria and Romania joined, bringing the EU’s membership up to .
Kun Bulgaria ja Romania liittyivät EU:hun tammikuussa , jäsenmäärä kasvoi :ään.
Who can join?
Kuka voi liittyä?
he requirements for joining the EU have been spelled out with increasing precision over the course of its evolution, to provide clarity for
U:n jäsenyysvaatimukset on määritelty aikojen saatossa yhä täsmällisemmin.
T its own citizens and guidance to countries wishing to join.
E omille kansalaisille ja opastaa maita, jotka ovat halunneet jäseniksi.
Economic: a functioning market economy and the capacity to cope with competition and market forces in the EU.
Poliittiset kriteerit: vakaat instituutiot, jotka takaavat demokratian ja oikeusvaltioperiaatteen toteutumisen, ihmisoikeudet, vähemmistöjen oikeuksien kunnioittamisen ja vähemmistöjen suojelun
The capacity to take on the obligations of membership, including adherence to the objectives of political, economic and monetary union.
Taloudelliset kriteerit: toimiva markkinatalous ja kyky tulla toimeen EU:ssa kilpailun ja markkinavoimien kanssa
Article of the Treaty on European Union states that any European country may apply for membership if it respects the principles of liberty, democracy, respect for human rights and fundamental freedoms, and the rule of law.
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen artiklassa todetaan, että jäsenyyttä voi hakea jokainen Euroopan valtio, joka kunnioittaa vapauden, kansanvallan, ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittamisen sekä oikeusvaltion periaatteita.
Adoption of the entire body of European legislation and its effective implementation through appropriate administrative and judicial structures.
Suoriutuminen jäsenyyden mukanaan tuomista velvoitteista, joihin kuuluu myös poliittisen unionin sekä talous- ja rahaliiton tavoitteiden noudattaminen
A country can only become a member if it fulfils all criteria for accession as first defined by the European Council in Copenhagen in , and reinforced in .
Jäseneksi voi tulla vain, jos täyttää kaikki jäsenyyskriteerit, jotka Eurooppa-neuvosto määritteli ensimmäisen kerran Kööpenhaminassa vuonna ja jotka vahvistettiin uudelleen vuonna . Kriteerejä on neljä:
In addition, the EU must be able to integrate new members, so it reserves the right to decide when it is ready to accept them.
Lisäksi uusien jäsenien liittymisen on oltava EU:lle itselleen mahdollista. Se päättää, milloin se on valmis ottamaan uusia jäseniä.
Article 6(1), Treaty of the European Union
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklan 1 kohta
“The Union is founded on the principles of liberty, democracy, respect for human rights and fundamental freedoms, and the rule of law, principles which are common to the Member States.”
”Unioni perustuu jäsenvaltioille yhteisiin vapauden, kansanvallan, ihmis -oikeuksien ja perusvapauksien kun-ni oit tamisen sekä oikeusvaltion peri -aat teisiin.”
Some European countries have yet to convert their European perspective into EU membership.
Joidenkin unioniin haluavien Euroopan maiden on vielä odotettava jäsenyyden toteutumista.
Croatia, Turkey and the former Yugoslav Republic of Macedonia are now candidates; with Croatia and Turkey the EU has already begun negotiations towards membership.
Kroatia, Turkki ja entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia ovat nyt ehdokasmaita. Kroatian ja Turkin kanssa EU on jo aloittanut jäsenyysneuvottelut.
The other Western Balkan countries – Albania, Bosnia-Herzegovina, Montenegro and Serbia (including Kosovo under UN Security Council Resolution ) – are also working towards fulfilling the requirements to move ahead.
Muut Länsi-Balkanin maat – Albania, Bosnia ja Hertsegovina, Montenegro ja Serbia (YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman nro mukaisesti Kosovo mukaan luettuna) – pyrkivät myös täyttämään vaatimukset ja pääsemään eteenpäin.
The speed at which each country advances depends solely on its own progress towards our common goals.
Kunkin maan etenemisvauhti riippuu ainoastaan siitä, miten se edistyy yhteisten tavoitteiden saavuttamisessa.
Article 49 of the Treaty of the European Union
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 49 artikla
“Any European State which respects the principles set out in Article () may apply to become a member of the Union.”
”Jokainen Euroopan valtio, joka noudattaa artiklan kohdassa määrättyjä periaatteita, voi hakea unionin jäsenyyttä.”
Turkey and Croatia were recognised by the EU as candidates.
EU on antanut Turkille ja Kroatialle ehdokasmaan aseman.
Accession negotiations with both countries were opened on October .
Liit ty mis neuvottelut aloitettiin kummankin kanssa. lokakuuta .
The former Yugoslav Republic of Macedonia was recognised as a candidate in December .
Entisestä Jugoslavian tasavallasta Makedoniasta tuli ehdokasmaa joulukuussa .
In , the Heads of State and Government of the EU adopted the “Thessaloniki Agenda” reconfirming the perspective of future membership to all the countries of the Western Balkans.
Vuonna EU:n valtion- ja hallitusten päämiehet hyväksyivät Thessalonikin toimintasuunnitelman, jossa kaikkien Länsi-Balkanin maiden jäsenyyttä pidetään tulevaisuudessa mahdollisena.
Consequently, Albania, Bosnia-Herzegovina, Montenegro, Serbia, including Kosovo under United Nations Security Council resolution , are considered as potential candidate countries.
Albaniaa, Bosnia ja Hertsegovinaa, Montenegroa ja Serbiaa (YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman nro mukaisesti Kosovo mukaan luettuna) pidetään siis mahdollisina ehdokasmaina.
Candidate countries Croatia Former Yugoslav Republic of Macedonia Turkey
Ehdokasmaat Kroatia Entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia Turkki
ew members are admitted with unanimous consent of the democratically elected governments of the EU Member States,
U:n jäsenvaltioiden demokraattisesti valitut hallitukset, jotka kokoontuvat joko ministerineuvostossa tai Eurooppa-neuvostos-
N coming together either in the Council of Ministers or in the European Council.
E sa, tekevät yksimielisen päätöksen uusien jäsenten ottamisesta.
cide when and on what terms to open and to close accession negotiations with candidates on each policy area.
hyväksyvät maan jäsenehdokkaaksi. Jäsenvaltiot päättävät myös siitä, milloin ja millä ehdoin jäsenyysneuvottelut ehdokkaiden kanssa kullakin politiikan lohkolla aloitetaan ja päätetään.
And it is the Member States who decide when accession negotiations are satisfactorily completed.
Jäsenvaltiot myös päättävät, milloin jäsenyysneuvottelut on saatettu tyydyttävästi päätökseen.
Long before any accession negotiations start, all agreements between the EU and any potential member – such as Stabilisation and Association Agreements with the countries of the Western Balkans or the Customs Union with Turkey – are reached only after the EU Member States have given their approval.
Jo kauan ennen jäsenyysneuvottelujen aloittamista kaikki EU:n ja mahdollisen jäsenen väliset sopimukset – kuten vakautus- ja assosiaatiosopimukset Länsi-Balkanin maiden kanssa tai tulliliitto Turkin kanssa – voidaan tehdä vasta, kun EU:n jäsenvaltiot ovat ne hyväksyneet.
The draft Accession Treaty has to be agreed upon and signed by every Member State and the candidate concerned before the latter becomes an acceding country.
Kaikkien jäsenvaltioiden ja kyseisen ehdokasmaan on hyväksyttävä ja allekirjoitettava liittymissopimusluonnos ennen kuin ehdokasmaasta tulee liittyvä maa.
It then has to be ratified by each Member State and the acceding country according to their own constitutionally established procedures.
Tämän jälkeen kunkin jäsenvaltion ja liittyvän maan on ratifioitava se oman perustuslakinsa mukaisin menettelyin.
The European Parliament, whose members are elected directly by the EU’s citizens, also has to give its consent.
Myös Euroopan parlamentin, jonka jäsenet ovat EU:n kansalaisten suoraan valitsemia, on hyväksyttävä liittyminen.
When a country applies to join the EU, the Member States’ governments, represented in the Council, decide – after receiving an opinion from the Commission – whether or not to accept the application and recognise the country as a candidate. Similarly, the Member States themselves de-
Kun jokin maa hakee EU:n jäsenyyttä, jäsenvaltioiden hallitukset, jotka ovat edustettuna neuvostossa, päättävät komissiolta lausunnon saatuaan hakemuksen hyväksymisestä tai hylkäämisestä ja
The enlargement process at work: meeting the requirements
Laajentumisprosessin eteneminen edellyttää vaatimusten täyttämistä
Accession negotiations he EU enlargement policy ensures a well managed accession process, so that enlargement brings benefits simultaneously to the
U:n laajentumispolitiikan avulla huolehditaan siitä, että liittymisprosessi on hallittu. Näin laajentuminen hyödyttää sekä EU:ta
EU and to the countries joining.
E että siihen liittyviä maita.
Candidates have to demonstrate that they will be able to fully play their part as members – something that requires wide support among their citizens, as well as political and technical compliance with the EU’s standards and norms.
Ehdokkaiden on osoitettava, että ne pystyvät hoitamaan jäsenyytensä kaikilta osin, mikä edellyttää kansalaisten laajaa tukea sekä EU:n standardien ja normien poliittista ja teknistä noudattamista.
Throughout the process, from application to accession, the EU operates comprehensive stage-by-stage approval procedures.
EU:lla on käytössä hyväksymismenettelyt, jotka etenevät vaiheittain hakemuksen jättämisestä jäseneksi liittymiseen.
First, it is important to underline that the term “negotiation” can be misleading.
On tärkeää korostaa, että ”neuvotteleminen” voi terminä olla harhaanjohtava.
Accession negotiations focus on the conditions and timing of the candidate’s adoption, implementation and application of EU rules – some , pages of them.
Liittymisneuvotteluissa keskitytään siihen, millä ehdoilla ja millä aikataululla ehdokasmaa hyväksyy, panee täytäntöön ja alkaa soveltaa EU:n sääntöjä, joita on noin sivua.
And these rules (also known as “acquis”, French for “that which has been agreed”) are not negotiable.
Näistä säännöistä ei voida neuvotella.
For candidates, it is essentially a matter of agreeing on how and when to adopt and implement EU rules and procedures.
Ehdokkaiden kannalta kyse on lähinnä siitä, että sovitaan, miten ja milloin ne hyväksyvät ja panevat EU:n säännöt ja menettelyt täytäntöön.
For the EU, it is important to obtain guarantees on the date and effectiveness of each candidate’s implementation of the rules.
EU:n taas on tärkeää saada takeet siitä, että kukin ehdokasmaa todella panee säännöt tiettynä päivänä täytäntöön.
A country that wishes to join the EU submits an application for membership to the Council, where the governments of all the EU Member States are represented.
EU:n jäseneksi haluava maa jättää jäsenyyshakemuksen neuvostolle, jossa kaikkien jäsenvaltioiden hallitukset ovat edustettuina.
The Council asks the Commission to assess the applicant’s ability to meet the conditions for membership.
Neuvosto pyytää komissiota arvioimaan hakijan kykyä täyttää jäsenyysehdot.
If the Commission delivers a positive opinion, and the Council unanimously agrees on a negotiating mandate, negotiations are formally opened between the candidate and all the Member States.
Jos komission lausunto on myönteinen ja neuvosto hyväksyy yksimielisesti neuvotteluvaltuudet, neuvottelut aloitetaan virallisesti ehdokkaan ja kaikkien jäsenvaltioiden välillä.
Negotiations are conducted individually with each candidate, and the pace depends on each country’s progress in meeting the requirements.
Neuvotteluja käydään erikseen kunkin ehdokkaan kanssa. Neuvottelutahti riippuu siitä, miten kukin maa edistyy vaatimusten täyttämisessä.
Candidates consequently have an incentive to implement necessary reforms rapidly and effectively.
Tämä kannustaa ehdokkaita toteuttamaan tarvittavat uudistukset nopeasti ja tehokkaasti.
Some of these reforms require considerable and sometimes difficult transformations of a country’s political and economic structures.
Jotkut uudistukset edellyttävät huomattavia, joskus vaikeitakin, muutoksia maan poliittisiin ja taloudellisiin rakenteisiin.
It is therefore important that governments clearly and convincingly communicate the reasons for these reforms to the citizens of the country.
Siksi on tärkeää, että hallitukset kertovat kansalaisille selvästi ja vakuuttavasti, miksi uudistuksia tarvitaan.
Support from civil society is essential in this process.
Kansalaisyhteiskunnan tuki on hyvin tärkeä osa prosessia.
To help the countries prepare for future membership, a pre-accession strategy is designed.
Jotta maiden olisi helpompi valmistautua tulevaan jäsenyyteen, laaditaan liittymistä edeltävä strategia.
Key elements of this strategy include agreements that set out rights and obligations (like the Stabilisation and Association Agreements in the case of the Western Balkan countries), as well as special cooperation mechanisms like Accession or European Partnerships, setting out concrete reform objectives to be achieved by the candidates and potential candidates.
Strategian keskeisenä elementtinä ovat sopimukset, joissa vahvistetaan oikeudet ja velvollisuudet (esim. Länsi-Balkanin maiden kanssa tehdyt vakautus- ja assosiaatiosopimukset), ja erityiset yhteistyöjärjestelyt, kuten liittymiskumppanuus tai Eurooppa-kumppanuus.
EU financial assistance is another important aspect of pre-accession strategies.
Niissä asetetaan konkreettiset uudistustavoitteet, jotka ehdokkaiden on saavutettava.
Accession negotiations take place between the EU Member States and candidate countries.
Liittymisneuvotteluja käydään EU:n jäsenvaltioiden ja ehdokasmaiden välillä.
Negotiating sessions are held at the level of ministers or deputies, i.e. Permanent Representatives for the Member States, and Ambassadors or Chief Negotiators for the candidate countries.
Neuvotteluihin osallistuvat jäsenvaltioista ministerit tai heidän sijaisensa eli pysyvät edustajat ja ehdokasmaista suurlähettiläät tai pääneuvottelijat.
To facilitate the negotiations, the whole body of EU law is divided into “chapters”, each corresponding to a policy area.
Neuvottelujen helpottamiseksi koko EU:n lainsäädäntö on jaettu lukuihin, jotka vastaavat eri politiikan lohkoja.
The first step in negotiations is called “screening”; its purpose is to identify areas in need of alignment in the legislation, institutions or practices of a candidate country.
Neuvottelujen ensimmäisessä vaiheessa määritetään alueet, joilla ehdokasmaan lainsäädäntöä, instituutioita tai käytäntöjä on mukautettava.
The chapters of the acquis
Yhteisön säännöstön luvut
Right of establishment and freedom to provide services
Sosiaalipolitiikka ja työllisyys. Yritys- ja elinkeinopolitiikka.
Regional policy and coordination of structural instruments
Aluepolitiikka ja rakennepolitiikan välineiden yhteensovittaminen
Free movement of capital.
Pääomien vapaa liikkuvuus.
Public procurement.
Julkiset hankinnat.
Company law.
Yhtiöoikeus.
Intellectual property law.
Teollis- ja tekijänoikeudet.
Financial services.
Rahoituspalvelut.
Information society and media. Agriculture
Tietoyhteiskunta ja tiedotusvälineet. Maatalous
Food safety, veterinary and phytosanitary policy
Oikeuslaitos ja perusoikeudet.
Transport policy.
Tiede ja tutkimus.
Taxation.
Ympäristö.
Economic and monetary policy
Kuluttajat ja terveyden suojelu.
Judiciary and fundamental rights.
Elintarviketurvallisuus, eläinlääkintä ja kasvinsuojelu
Education and culture.
Varainhoito- ja talousarviosäännökset.
Environment.
Toimielimet.
Customs union.
Muut aiheet
Foreign, security, defence policy.
Liikennepolitiikka. Energia. Verotus.
Financial + budgetary provisions.
Talous- ja rahapolitiikka.
Other issues
Tilastot
Once the EU agrees a common position on each chapter of the acquis, and once the candidate accepts the EU’s common position, negotiations on that chapter are closed – but only provisionally.
Komissio laatii kustakin luvusta ja maasta arviointiraportin, jonka pohjalta varsinaiset neuvottelut aloitetaan. Nämä raportit esitetään neuvostolle.
EU accession negotiations operate on the principle that “nothing is agreed until everything is agreed”, so definitive closure of chapters occurs only at the end of the entire negotiating process.
Komissio antaa suosituksensa siitä, aloitetaanko jostakin tietystä luvusta neuvottelut tai vaaditaanko, että tietyt ehdot on ensin täytettävä.
As a basis for launching the actual, technical negotiation process, the Commission establishes a “screening report” for each chapter and each country.
Kun EU on hyväksynyt yhteisen kannan kustakin yhteisön säännöstön luvusta ja kun ehdokas on hyväksynyt EU:n yhteisen kannan, kyseistä lukua koskevat neuvottelut päätetään, mutta vain väliaikaisesti.
These reports are submitted to the Council.
EU:n liittymisneuvotteluissa on periaatteena, että ”mistään ei ole sovittu ennen kuin kaikesta on sovittu”.
It is for the Commission to make a recommendation on whether to open negotiations on a chapter, or require that certain conditions (or “benchmarks”) should be met first.
Lukuja koskevat neuvottelut päätetään siis lopullisesti vasta koko neuvotteluprosessin päättyessä.
The candidate country then submits a negotiating position.
Tämän jälkeen ehdokasmaa esittää neuvottelukantansa.
On the basis of a proposal by the Commission, the Council adopts an EU common position allowing opening of the negotiations.
Neuvosto vahvistaa komission ehdotuksesta EU:n yhteisen kannan, ja neuvottelut voidaan aloittaa.
Screening report Croatia, Chapter 20 – Enterprise and industrial policy
Kroatian arviointiraportti – 20. luku, Yritys- ja elinkeinopolitiikka