natgillin/translations-raw huggingface dataset:
42 Many products have characteristics which harm the environment or may threaten the environment at least in the context of their use.
42 Monilla tuotteilla on ympäristölle vaarallisia ominaisuuksia, tai ne saattavat ainakin vaarantaa ympäristöä käytön yhteydessä.
However, those risks do not necessitate the application of the law on waste, but must be covered by specific rules on such products and/or their use.
Nämä vaarat eivät kuitenkaan pakota jätelainsäädännön soveltamiseen, vaan niitä on käsiteltävä tällaisia tuotteita ja/tai niiden käyttöä koskevissa erityissäännöksissä.
This counter-exception was applied to the recovery of leftover stone for filling in within the same mining operation.
Tätä poikkeuksen poikkeusta sovellettiin, kun graniittilouhoksella syntyvää sivukiveä hyödynnettiin täytteenä saman kaivosyrityksen sisällä.
In that case it is entitled in particular to draw a distinction vis-à-vis mining waste the recovery of which in other areas is a mere possibility but not a certainty. 45
Tässä tapauksessa se on perusteltua erityisesti rajan vetämiseksi sellaisiin kaivosjätteisiin, joiden hyödyntäminen muilla aloilla on ainoastaan mahdollista mutta ei varmaa. 45
A production residue is much more likely to exist, on the other hand, where a potential fuel results from a production process which is essentially geared to a different product.
Kyseessä on sitä vastoin oletettava olevan pikemminkin tuotantoprosessin yhteydessä syntyvä jäämä, jos potentiaalinen polttoaine syntyy sellaisessa valmistusprosessissa, joka on tarkoitettu lähinnä toisenlaisia tuotteita varten.
For example, the Court regarded ’LUWAbottoms’, which are obtained from a ’flow of hydrocarbons’ (not further specified), as
Tästä syystä yhteisöjen tuomioistuin piti niin sanottuja LUWA-Bottomseja, jotka
43 — ARCO Chemie Nederland and Others (cited in footnote 27, paragraph 84 et seq.).
43 – Edellä alaviitteessä 27 mainittu asia ARCO Chemie Nederland ym., tuomion 84 kohta ja sitä seuraavat kohdat.
40 — However, contrary to the view taken by Total, the classification of heavy fuel oil for tax-law purposes does not permit any inferences to be drawn regarding the intention to discard.
40 – Toisin kuin Total esittää, raskaan polttoöljyn vero-oikeu-dellisen luokittelun perusteella ei sitä vastoin voida tehdä mitään päätelmiä hävittämisaikomuksesta.
44 — Palin Granit (cited in footnote 25, paragraph 36), Case C-194/05 Commission v Italy (cited in footnote 25, paragraph 37 et seq.), Case C-195/05 Commission v Italy (cited in footnote 25, paragraph 39 et seq.), and Case C-263/05 Commission v Italy (cited in footnote 25, paragraph 37 et seq.).
44 – Edellä alaviitteessä 25 mainittu asia Palin Granit, tuomion 36 kohta; alaviitteessä 25 mainitut asiat komissio v. Italia: asia C-194/05, tuomion 37 kohta ja sitä seuraavat kohdat; asia C-195/05, tuomion 39 kohta ja sitä seuraavat kohdat ja asia C-263/05, tuomion 37 kohta ja sitä seuraavat kohdat.
41 — See Order in Saetti and Frediani (cited in footnote 37, paragraph 45).
41 – Vrt. edellä alaviitteessä 37 mainittu asia Saetti ja Frediani, määräyksen 45 kohta.
42 — ARCO Chemie Nederland and Others (cited in footnote 27, paragraph 66 et seq.).
42 – Edellä alaviitteessä 27 mainittu asia ARCO Chemie Nederland ym., tuomion 66 kohta ja sitä seuraavat kohdat.
COMMUNE DE MESQUER cargo of heavy fuel oil, transported by a ship and accidentally leaked into the sea, constitutes — either through that leak or on account of being mixed with water and sediment — waste falling within Category Q4 in Annex I to the Waste Framework Directive.
COMMUNE DE MESQUER mereen, sellaisenaan tai sekoittuneena veteen ja sedimentteihin jätedirektiivin liitteessä I olevassa jäteluokassa Q4 tarkoitettua jätettä.
However, the counter-exception should not be construed exhaustively, in particular regarding the characteristic of the continuing process of production.
Poikkeuksen poikkeusta ei pitäisi kuitenkaan tulkita lopulliseksi etenkään tuotantoprosessin jatkeena käyttämistä koskevan tunnusmerkin osalta.
There could be doubts as to a continuing process in the present case since the heavy fuel oil is first transported for a considerable distance prior to recovery.
Tässä tapauksessa voitaisiin epäillä tuotantoprosessin jatkeena käyttämistä, koska raskasta polttoöljyä kuljetetaan ennen hyödyntämistä ensin huomattava matka.
If, however, the recovery of a production residue without any further processing is a certainty and is economically advantageous to the producer, it can also be ruled out that that residue constitutes a burden which he intends to discard. 46
Jos kuitenkin tuotantoprosessin yhteydessä syntyvän jäämän uudelleenkäyttö ilman muuntamista on varmaa ja tuottajalle taloudellisesti edullista, on myös katsottava, että tämä jäämä ei ole rasite, jonka tämä aikoo hävittää. 46
Belgium and probably also Total take the view that the application of the Waste Framework Directive is precluded by the Liability Convention.
Belgia ja luonnollisesti myös Total katsovat tosin, että jätedirektiivin soveltaminen on vastuuyleissopimuksen vuoksi mahdotonta.
Under Article III(4) of that Convention, no claim for compensation for pollution damage may be made against the owner or other persons otherwise than in accordance with the Convention.
Tämän yleissopimuksen 3 artiklan 4 kappaleen mukaan omistajaa ja muita henkilöitä vastaan saa esittää kor -vausvaatimuksen pilaantumisvahingon takia ainoastaan yleissopimuksen mukaisesti.
In summary, the answer to the first question must therefore be that heavy fuel oil, as the product of a refining process, meeting the user’s specifications and intended by the producer to be sold as a combustible fuel, and referred to in Directive 68/414 on strategic resources to which a stock-holding obligation attaches, cannot as such be treated as waste within the meaning of Article 1 of the Waste Framework Directive.
Ensimmäiseen kysymykseen on siten yhteenvetona vastattava, että raskasta polttoöljyä, joka on jalostusprosessissa käyttäjän vaatimusten mukaisesti valmistettu tuote, jonka sen tuottaja on tarkoittanut myytäväksi polttoaineena ja joka mainitaan strategisesti tärkeiden resurssien varastointivelvollisuudesta annetussa direktiivissä 68/414, ei ole sellaisenaan pidettävä jätedirektiivin 1 artiklassa tarkoitettuna jätteenä.
Nevertheless, the Liability Convention is irrelevant to the second question because it does not contain any rules on whether oil products leaked in tanker accidents are waste.
Vastuuyleissopimuksella ei ole kuitenkaan merkitystä toisen kysymyksen kannalta jo senkään vuoksi, että siihen ei sisälly määräyksiä siitä, ovatko mereen valuneet öljytuotteet säiliöalusonnettomuuksissa jätettä.
Instead the Convention must be examined below in the context of the third question because that question concerns responsibility under the law on waste and thus also liability.
Vastuuyleissopimusta on tutkittava pikemminkin jäljempänä kolmannen kysymyksen yhteydessä, koska se koskee jätelainsäädännön mukaista vastuuta ja siten myös vahingonkorvausvastuuta.
C — The second question — Nature of the leaked fuel oil as waste
C Toinen kysymys – Onko mereen valunut raskas polttoöljy jätettä?
With the second question the Cour de Cassation is seeking to ascertain whether a
Cour de Cassation tiedustelee toisella kysymyksellä, onko raskaasta polttoöljystä koostuva lasti, jota kuljetetaan aluksessa ja joka valuu onnettomuuden seurauksena
Total also takes the view that the question whether the heavy fuel oil became waste through the leak is manifestly irrelevant to the main proceedings.
Total katsoo lisäksi, että sillä, onko raskaasta polttoöljystä tullut jätettä, kun se on vuotanut mereen, ei selvästi ole merkitystä pääasian oikeudenkäynnin kannalta.
The case concerns only heavy fuel oil which polluted the coastal areas of Mesquer.
Kyse on ainoastaan raskaasta polttoöljystä, joka on pilannut Mesquerin ranta-alueita.
That part of the question does not therefore need to be answered.
Tästä syystä tähän kysymyksen osaan ei pidä vastata.
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-188/07 ascertained.
JULKISASIAMIES KOKOTTIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-188/07 yhteydessä – vastuu jätteiden syntymisestä.
That responsibility is generally linked to the fate of the individual elements, in the present case heavy fuel oil, whilst the nature of the other elements as waste is the consequence of the pollution by the heavy fuel oil.
Tämä vastuu perustuu näet yleensä yksittäisiin osatekijöihin, tässä tapauksessa raskaaseen polttoöljyyn, kun puolestaan muiden osatekijöiden luonnehtiminen jätteeksi on seurausta raskaan polttoöljyn aiheuttamasta pilaantumisesta.
It must therefore be examined whether the heavy fuel oil became waste.
Tästä syystä on tutkittava, onko raskaasta polttoöljystä tullut jätettä.
This argument contradicts Total’s submissions on the second part of the question, however.
Tämä väite on kuitenkin ristiriidassa Totalin kysymyksen toiseen osaan ehdottaman vastauksen kanssa.
Total takes the view that the mixture of heavy fuel oil, water and sediment which polluted the coast is to be treated as waste only if there is an obligation to discard the heavy fuel oil.
Total esittää siinä yhteydessä näkemyksenään, että rantoja pilaavaa raskaan polttoöljyn, veden ja sedimenttien sekoitusta on pidettävä jätteenä vain siinä tapauksessa, että on olemassa velvollisuus hävittää raskas polttoöljy.
Such an obligation — which relates to heavy fuel oil alone at its origin — can only arise, however, if the heavy fuel oil became waste prior to being mixed.
Tällainen – lähtökohtansa mukaisesti vain raskaaseen polttoöljyyn liittyvä – velvollisuus voi kuitenkin olla olemassa vain silloin, jos raskaasta polttoöljystä on tullut jätettä jo ennen sekoittumista.
Consequently, the first part of the question is perfectly relevant according to Total’s own submissions and must be answered.
Tästä syystä Totalin oman lausuman mukaisesti kysymyksen ensimmäinen osa on varsin merkityksellinen, ja siihen on vastattava.
Annex I to Directive 75/442, entitled ’Categories of waste’, refers in heading Q4 to ‘materials spilled, lost or having undergone other mishap, including any materials, equipment, etc., contaminated as a result of the mishap’.
Direktiivin 75/442 liitteessä I – ”Jätteiden luokat” – mainitaan Q4 kohdassa ”materiaa- lit, jotka on heitetty pois, jotka ovat kadonneet tai muutoin vahingoittuneet, mukaan lukien kaikki materiaalit, laitteet jne., jotka ovat pilaantuneet vahingon seurauksena”.
This merely indicates that such materials may be waste.
Tämä on indisio siitä, että tällaiset aineet kuuluvat jätteen käsitteen soveltamisalaan.
However, it is not possible per se to classify as waste hydrocarbons which are spilled by accident and which cause contamination.
Yksin sen perusteella ei voida kuitenkaan luokitella jätteiksi polttoaineita, jotka ovat vuotaneet maahan vahingossa ja aiheuttaneet pilaantumista.
48 As has already been stated in connection with the first question, substances and objects are waste under Article 1(a)(1) of the Waste Framework Directive only if their holder discards, intends to discard or is required to discard them. 49
48Kuten näet jo ensimmäisen kysymyksen yhteydessä todettiin, aineet ja esineet ovat jätedirektiivin 1 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaan jätteitä vain siinä tapauksessa, että niiden haltija hävittää tai aikoo hävittää ne tai on velvollinen hävittämään ne. 49
Total also takes a view which I have already held in a similar form, namely that the leaked substance should be considered together with the contaminated substance.
Total esitti lisäksi näkemyksen, jonka olen jo esittänyt vastaavassa muodossa ja jonka mukaan ulos valunutta ainetta on tarkasteltava yhdessä pilaantuneen aineen kanssa.
47The matter would then hinge on whether the holder discards, intends to discard or is required to discard the mixture.
47Tällöin ratkaisevaa on se, hävitetäänkö seos, aiotaanko se hävittää tai onko olemassa velvollisuus sen hävittämiseen.
This viewpoint may be reasonable under certain circumstances, in particular where the origin of the elements of a mixture can no longer be clarified.
Tämä näkökulma saattaa olla tietyissä tilanteissa järkevä, erityisesti silloin, jos seoksen osatekijöiden alkuperä ei ole enää selvitettävissä.
The spillage of heavy fuel oil in a tanker accident does not characterise — without further special indications — either an intention to discard or an obligation to discard.
Raskaan polttoöljyn valumiseen mereen säiliöaluksen onnettomuuden yhteydessä ei liity – ilman muita erityisiä seikkoja – hävittämisaikomusta eikä hävittämistä koskevaa velvollisuutta.
It must be examined, however, whether the holder did discard as a result of the spillage of the heavy fuel oil.
On kuitenkin tutkittava, onko haltija hävittänyt raskaan polttoöljyn, kun se on valunut mereen.
The examination of the mixture is of no benefit, however, if — as in the context of the third question in the present case — responsibility for the generation of waste is to be
Seoksen tutkimisesta ei ole kuitenkaan hyötyä, jos on todettava – kuten tässä tapauksessa kolmannen kysymyksen
48 — Van de Walle and Others (cited in footnote 27, paragraph 43).
48 – Edellä alaviitteessä 27 mainittu asia Van de Walle ym., tuomion 43 kohta.
49 — See above, point 39.
49 – Ks. edellä 39 kohta ja sitä seuraavat kohdat.
In this respect, in Van de Walle the Court drew a parallel with the caselaw on production residues.
Yhteisöjen tuomioistuin on noudattanut tältä osin asiassa Van de Walle antamassaan tuomiossa samanlaista linjaa kuin tuotantoprosessin yhteydessä syntyviä jäämiä koskevassa oikeuskäytännössään.
That case concerned hydrocarbons leaked from a service station’s storage facilities into the surrounding ground.
Siinä yhteydessä olivat kyseessä polttoaineet, jotka olivat valuneet huoltoaseman säiliöistä ympäröivään maaperään.
Its usability is at least uncertain, if not completely ruled out.
Sen käytettävyys on vähintäänkin epävarmaa, ellei jopa täysin mahdotonta.
Thus the holder of the heavy fuel oil did discard it in the course of transportation, albeit involuntarily.
Siten raskaan polttoöljyn haltija on hävittänyt sen kuljetuksen yhteydessä – vaikkakin vahingossa.
The Court pointed out that a product which is not itself wanted for subsequent use and which the holder cannot economically reuse without prior processing must be considered to be a burden which the holder seeks to discard. 50
Yhteisöjen tuomioistuin viittasi siihen, että kun tuotetta ei sellaisenaan ole pyritty tuottamaan myöhempää käyttöä varten eikä haltija voi käyttää sitä taloudellisesti kannattavasti uudelleen ilman edeltäviä muuntamistoimenpiteitä, se on katsottava rasitteeksi, jonka haltija hävittää. 50
The Court also held in Van de Walle that the same classification as ‘waste’ applies to soil contaminated as the result of an accidental spill of hydrocarbons.
Yhteisöjen tuomioistuin totesi lisäksi asiassa Van de Walle ym. antamassaan tuomiossa, että vahingossa vuotaneiden polttoaineiden pilaama maaperä on myös luokiteltava jätteeksi.
In that case, the hydrocarbons cannot be separated from the land which they have contaminated and cannot be recovered or disposed of unless that land is also subject to the necessary decontamination. 52
Tällaisessa tapauksessa polttoaineita ei näet voi erottaa maasta, jonka ne ovat pilanneet, eikä niistä voida huolehtia tai niitä voida hyödyntää ilman, että myös maa on tarpeellisten puhdistustoimenpiteiden kohteena. 52
It is clear, according to the Court, that accidentally spilled hydrocarbons which cause soil and groundwater contamination are (also) not a product which can be reused without processing.
Yhteisöjen tuomioistuimen mukaan on selvää, että vahingossa vuotaneet polttoaineet, jotka aiheuttavat maan ja pohjaveden pilaantumisen, eivät ole (myöskään) sellainen tuote, joka voidaan käyttää uudelleen ilman muuntamistoimenpiteitä.
Their marketing is very uncertain and, even if it were possible, implies preliminary operations that would be uneconomical for their holder.
Niiden kaupallistaminen on hyvin epävarmaa, ja vaikka se olisikin mahdollista, niin se edellyttäisi edeltäviä toimenpiteitä, jotka eivät olisi haltijalle taloudellisesti kannattavia.
Those hydrocarbons are therefore substances which the holder did not intend to produce and which he discards, albeit involuntarily, at the time of distribution. 51
Nämä polttoaineet ovat näin ollen aineita, joita haltija ei aikonut tuottaa ja jotka hän hävittää, vaikkakin tahattomasti, niihin liittyvien tuotanto- tai jakelutoimenpiteiden yhteydessä. 51
The judgment in Van de Walle and Others has been criticised in legal literature,
Asiassa Van de Walle ym. annettua tuomiota on arvosteltu oikeuskirjallisuudessa,
50 — Van de Walle and Others (cited in footnote 27, paragraph 46).
50 – Edellä alaviitteessä 27 mainittu asia Van de Walle ym., tuomion 46 kohta.
51 — Van de Walle and Others (cited in footnote 27, paragraph 47), confirmed by Thames Water Utilities (cited in footnote 19, paragraph 28).
52 – Edellä alaviitteessä 27 mainittu asia Van de Walle ym., tuomion 52 kohta.
52 — Van de Walle and Others (cited in footnote 27, paragraph 52).
51 – Edellä alaviitteessä 27 mainittu asia Van de Walle ym., tuomion 47 kohta, joka on vahvistettu alaviitteessä 19 mainitussa asiassa Thames Water Utilities annetulla tuomiolla (28 kohta).
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-188/07 often because of its practical consequences. 53In addition to arguments which were dis- on waste disposal laid down in the same recital to preclude the application of the law on waste where movable property becomes immovable as a result of being mixed with the ground.
JULKISASIAMIES KOKOTTIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-188/07 järjestelmää koskevan tavoitteen vastaista sulkea pois jätelainsäädännön soveltaminen, jos irtaimesta tavarasta tulee sen sekoittuessa maaperään kiinteää.
Rather, waste must not be excluded from the scope of the law on waste in this way.
On pikemminkin estettävä se, että jätteet jätetään tällä tavoin jätelainsäädännön soveltamisalan ulkopuolelle.
55 cussed or were less apparent in the judgment or at least in the Opinion, the objection has also been raised — rightly — that the sixth recital in the preamble to the Waste Framework Directive is not mentioned.
55 usein käytännön seurausten vuoksi. 53 Niiden perustelujen lisäksi, joita käsiteltiin jo tuo -miossa tai ainakin ratkaisuehdotuksessa tai jotka olivat pikemminkin kaukaa haettuja, kyseenalaistettiin myös – perustellusti – se, että jätedirektiivin johdantoosan kuudetta perustelukappaletta ei ollut mainittu.
54It states that ‘effective and consistent regulations on waste disposal … should be applied to movable property which the owner disposes of or is required to dispose of under the provisions of national law in force …’.
54 Siinä todetaan, että ”irtaimeen tavaraan, jonka omistaja hävittää tai jonka hävittäminen on omistajan velvollisuutena voimassa olevien kansallisten säännösten perusteella, olisi sovellettava tehokkaita ja yhdenmukaisia jätehuollon säännöksiä, – –”.
Nevertheless the Council and Parliament are at present considering a proposal for the revision of the Waste Framework Directive, which provides inter alia that the directive does not apply to land (in situ) including unexcavated contaminated soil and buildings permanently connected with land. 56
Kuitenkin neuvosto ja parlamentti käsittelevät parhaillaan ehdotusta jätedirektiivin muuttamiseksi, ja ehdotuksessa esitetään muun muassa, että direktiiviä ei sovellettaisi maaperään, mukaan lukien saastunut maaperä, jota ei ole kaivettu pois, eikä pysyvästi maaperään kuuluviin rakennuksiin. 56
However, that recital does not necessarily exclude immovable property from the scope of the Waste Framework Directive.
Tässä perustelukappaleessa ei kuitenkaan välttämättä suljeta kiinteää tavaraa jätedirektiivin soveltamisalan ulkopuolelle.
At most it can be inferred that the directive is not aimed at immovable property in principle.
Siitä voidaan enintään päätellä, että direktiivi ei lähtökohtaisesti koske kiinteää tavaraa.
It would however be contrary to the aim of effective and consistent regulations
Olisi samassa perustelukappaleessa asetetun tehokasta ja yhdenmukaista jätehuollon
In view of the ongoing legislative procedure, the Court should not anticipate the legislature by calling into question its caselaw on this point.
Jo tämän vireillä olevan lainsäädäntömenettelyn vuoksi yhteisöjen tuomioistuimen ei pitäisi ennakoida lainsäätäjän ratkaisua kyseenalaistamalla tätä seikkaa koskevaa oikeuskäytäntöään.
It should also be pointed out that Article 2(1)(b)(iv) of the Waste Framework Directive does not exclude oil waste from the
Lisäksi on viitattava siihen, että jätedirektiivin 2 artiklan 1 kohdan b alakohdan iv alakohdassa ei jätetä öljyjätteitä direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle. Tämän
55 — See also Hamer (cited in footnote 54, p. 482).
55 – Vrt. myös alaviitteessä 54 mainittu Hamer, s. 482.
54 — See Billet (cited in footnote 53, p.
54 – Ks. edellä alaviitteessä 53 mainitut Billet, s.
318 et seq.), Riese/Karsten (cited in footnote 53, p.
318 ja sitä seuraavat sivut, Riese ja Karsten, s.
77), Petersen/Lorenz (cited in footnote 53, p.
77, Petersen ja Lorenz, s. 258, ja Schultz, s.
The reference to that provision shows that the third question is intended to ascertain whether companies in the Total Group have to bear the cost of disposing of the spilled heavy fuel oil.
Viittaus tähän säännökseen osoittaa, että kolmannella kysymyksellä pyritään selvittämään, onko Totalkonsernin yhtiöiden vastattava mereen valuneesta raskaasta polttoöljystä huolehtimisen kustannuksista.
scope of the directive. Under that provision, waste waters, with the exception of waste in liquid form, are excluded from the scope of the Waste Framework Directive where waste waters are already covered by other legislation.
säännöksen mukaan jätedirektiiviä ei sovelleta jätevesiin, lukuun ottamatta nestemäistä jätettä, jos ne kuuluvat muun lainsäädännön alaan.
Oil waste does not constitute waste waters since it does not result from the use or consumption of water.
Öljyjätteet eivät ole jätevesiä, koska ne eivät ole peräisin veden hyödyntämisestä tai käytöstä.
In so far as it is (still) liquid at all, it is in fact liquid waste.
Siltä osin kuin ne ylipäänsä ovat (vielä) nestemäisiä, ne ovat pikemminkin nestemäistä jätettä.
The relationship between the Waste Framework Directive and the Liability Convention
Jätedirektiivin ja vastuuyleissopimuksen välinen suhde
The answer to the second question must therefore be that heavy fuel oil is to be treated as waste for the purposes of the Waste Framework Directive if it is discharged in a tanker accident and is mixed with water and sediment.
Toiseen kysymykseen on siten vastattava, että raskasta polttoöljyä on pidettävä jätedirektiivissä tarkoitettuna jätteenä, jos se valuu mereen säiliöaluksen onnettomuuden yhteydessä ja sekoittuu veteen ja sedimentteihin.
D — The third question — Responsibility for costs in connection with the leaked heavy fuel oil
D Kolmas kysymys – Mereen valunutta raskasta polttoöljyä koskeva kustannusvastuu
Total and Belgium are opposed to the application of Article 15 of the Waste Framework Directive, since responsibility for costs in connection with oil pollution damage at sea is regulated definitively in the Liability Convention and in the Fund Convention.
Total ja Belgia katsovat, että jätedirektiivin 15 artiklaa ei voida soveltaa, sillä öljyn merellä aiheuttamaan pilaantumiseen liittyviä kustannuksia koskevasta vastuusta määrätään tyhjentävästi vastuuyleissopimuksessa ja rahastoyleissopimuksessa.
Liability for oil pollution damage is ‘channelled’ to the owner of the ship, whilst claims against others, in particular against a charterer like Total International Ltd, are precluded.
Vastuu öljyn aiheuttamasta pilaantumisesta ”kanavoidaan” aluksen omistajalle, kun puolestaan muita osapuolia, erityisesti rahdinantajaa, kuten Total international Ltd:tä, vastaan ei voida esittää vaateita.