natgillin/translations-raw huggingface dataset:
'The words 'producers ... who have received the holding through ... similar means' in the second indent of the second subparagraph of Article 3a(1) of Council Regulation (EEC) No 857/84 of 31 March 1984 adopting general rules for the application of the levy referred to in Article 5c of Regulation (EEC) No 804/68 in the milk and milk products sector, as amended by Council Regulation (EEC) No 1639/91 of 13 June 1991, must be interpreted as meaning that they refer to a producer who ¿v the spouse of the designated heir and to whom the holding has been let on conditions more favourable than market conditions, following the expiry of the nonmarketing undertaking entered into by the lessor (the deviser) under Council Regulation (EEC) No 1078/77 of 17 May 1977 introducing a system of premiums for the nonmarketing of milk and milk products and for the conversion of dairy herds, provided that it follows from all the elements of f act and of law which characterise the letting that: the main intention of the arrangement is that the holding should continue to be exploited for the benefit of the designated heir and not that the market value of the holding should be realised by the deviser, and that the terms of the legal relations between the parties to the contract are such that the advantage which the deviser intends to confer on his heir is guaranteed in the long term, even if the spouses should separate or the marriage be dissolved.''
13), sellaisena kuin se on muutettuna 13.6.1991 annetulla neuvoston asetuksella N:o 1639/91, 3 a artiklan 1 kohdan toisen alakohdan toisessa luetelmakohdassa olevia ilmauksia 'tuottajat jotka ovat saaneet tilan - perimisen kaltaisella tavalla" on tulkittava siten, että ne koskevat tuottajaa, joka on nimetyn perillisen puoliso, jolle tila on vuokrattu tavanomaisia markkinaehtoja edullisemmin ehdoin vuokranantajana olevan perinnönjättäjän maidon ja maitotuotteiden kaupan pitämisestä luopumista ja lypsykatfan tuotannon muuttamista koskevasta palkkiojärjestelmästä 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun neuvoston asetuksen N:o 1078/77 mukaisen kaupan pitämisestä luopumisesta antaman sitoumuksen lakattua olemasta voimassa, jos vuokrausta luonnehtivista tosiseikoista ja oikeudellisista seikoista ilmenee, että vuokrauksen pääasiallinen tarkoitus on toiminnan jatkaminen taalla todennäköisen perillisen hyväksi, eikä se, että perinnönjättäjä saisi tilastaan sen markkina-arvoa vastaavan summan, ja että sopijapuolten väliset oikeudelliset suhteet on järjestetty siten, että se etu, jonka perinnönjättäjä haluaa suoda perilliselleen, on taattu pysyvästi, myös puolisoiden asumus- tai avioeron tilanteessa.
Advocate General F.G. Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Second Chamber on 28 February 2002.
Julkisasiamies F. G. Jacobs on esittänyt ratkaisuehdotuksensa toisen jaoston istunnossa 28 päivänä helmikuuta 2002.
'The lease of a holding to the spouse of the presumed heir to the holding constitutes transfer "through an inheritance or similar means" for the purposes of Article 3a of Council Regulation (EEC) No 857/84 provided that: the terms of the lease are such that, according to its purpose and subject-matter, the main intention is that the holding should continue to be exploited by the potential beneficiary and not that the marketable value of the holding should be realised by the person from whom he or she stands to inherit: and
Tilan vuokraaminen sen perillisen puolisolle on neuvoston asetuksen N:o 857/84 3 a artiklassa tarkoitettu luovutus "perimällä tai perimisen kaltaisella tavalla" edellyttäen, että vuokraaminen on toteutettu siten, että sillä pyritään sen tarkoituksen ja kohteen mukaisesti ensisijaisesti siihen, että perillinen jatkaa toimintaa tilalla, eikä siihen, että perinnönjättäjä saisi tilastaan sen markkina-arvoa vastaavan summan ja perillinen on luovutuksen todellinen edunsaaja, jonka oikeudet turvataan jopa avio- tai asumuserossa.
Case C-142/01 Commission of the European Communities ν Italian Republic Freedom of movement for persons
Asia C-142/01 Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta Henkilöiden vapaa liikkuvuus
System for the
Direktiivi 92/5
(Failure by a Member State to fulfil its obligations recognition of professional education and training (Fourth Chamber) infringement procedure. Having twice given the Italian Republic formal notice to submit its observations, the Commission issued a reasoned opinion on 21 June 2000 requesting that Member State to bring into force the measures necessary to comply with it within two months of the date of its notification.
Ammatillisen koulutuksen tunnustamista koskeva järjestelmä — Hiihdonopettaja (neljäs jaosto) oli kahteen otteeseen lähettänyt Italian tasavallalle virallisen huomautuksen, jossa se kehotti tätä esittämään asiaa koskevat huomautuksensa, komissio lähetti 21.6.2000 kyseiselle jäsenvaltiolle perustellun lausunnon, jossa se kehotti tätä toteuttamaan perustellun lausunnon noudattamisen edellyttämät toimenpiteet kahden kuukauden kuluessa sen tiedoksiantamisesta.
In its defence, the Italian Government states that it has never applied the condition of reciprocity that was the subject of the action.
Italian hallitus on puolustuksessaan todennut, että se ei ole koskaan soveltanut kanteen kohteena olevaa vastavuoroisuusedellytystä.
By application lodged at the Registry of the Court on 28 March 2001, the Commission of the European Communities brought an action under Article 226 EC for a declaration that, by maintaining in force the first paragraph of Article 12 of Law No 81, Legge-quadro per la professione di maestro di sci e ulteriori disposizioni in materia di ordinamento della professione di guida alpina (Framework Law for the profession of ski monitor and supplementary provisions relating to the regulation of the profession of mountain guide) of 8 March 1991, which makes recognition of a ski-monitor diploma subject to a condition of reciprocity, the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under Council Directive 92/51/EEC of 18 June 1992 on a second general system for the recognition of professional education and training to supplement Directive 89/48/EEC.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut EY 226 artiklan nojalla kanteen, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 28.3.2001 ja jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että Italian tasavalta ei ole noudattanut direktiiviä 89/48/ETY täydentävästä ammatillisen koulutuksen tunnustamista koskevasta toisesta yleisestä järjestelmästä 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/5 l/ETY mukaisia velvoitteitaan, koska se on pitänyt voimassa 8.3.1991 annetun lain nro 81, Legge-quadro per la professione di maestro di sci e ulteriori disposizioni in materia di ordinamento della professione di guida alpinan (hiihdonopettajan ammatista ja vuoristo-oppaan ammatin järjestämistä koskevista täydentävistä säännöksistä annettu puitelaki) 12 §:n ensimmäisen momentin, jossa hiihdonopettajan tutkintotodistuksen tunnustamiselle asetetaan vastavuoroisuusedellytys.
The Italian Republic admitted that, with the exception of the Veneto region, its domestic law was not altered by the end of the period laid down in the reasoned opinion, nor by the date on which its defence was drafted.
Italian hallitus myöntää, että sen kansallista lainsäädäntöä ei ole muutettu perustellussa lausunnossa asetetun määräajan päättyessä eikä myöskään sen laatiessa vastinetta kannekirjelmään, poikkeuksena Veneton alue.
In that respect, it merely pointed out that a draft law removing the condition of reciprocity for the recognition of a ski-monitor diploma was being prepared.
Italian tasavalta tyytyy tältä osin toteamaan, että parhaillaan on valmisteilla lakiehdotus, jonka 15 §:llä on tarkoitus muuttaa lain nro 81 12 §:ää poistamalla hiihdonopettajan tutkintotodistuksen tunnustamista koskeva vastavuoroisuusedellytys.
Taking the view that Law No 81 contained a requirement of reciprocity that did not appear in Directive 92/51, the Commission initiated the
Koska komissio katsoi, että laki nro 81 sisälsi vastavuoroisuusedellytyksen, jota ei sisälly direktiiviin 92/51/ETY, se aloitti jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn. Sen jälkeen, kun komissio
In those circumstances, the action brought by the Commission must be considered to be well founded.
Tässä tilanteessa on katsottava, että komission nostama kanne on perusteltu.
Declares that, by maintaining in force the first paragraph of Article 12 of Law No 81, Legge-quadro per la professione di maestro di sci e ulteriori disposizioni in materia di ordinamento della professane di guida alpina (Framework Law for the profession of ski monitor and supplementary provisions relating to the regulation of the profession of mountain guide) of 8 March 1991, which makes recognition of a ski-monitor diploma subject to a condition of reciprocity, the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under Council Directive 92/51/EEC of 18 June 1992 on a second general system for the recognition of professional education and training to supplement Directive 89/48/EEC;
di maestro di sci e ulteriori disposizioni in materia di ordinamento della professione di guida alpinan (hiihdonopettajan ammatista ja vuoristo-oppaan ammatin jäqestämistä koskevista täydentävistä säännöksistä annettu puitelaki) 12 §:n ensimmäisen momentin, jossa hiihdonopettajan tutkintotodistuksen tunnustamiselle asetetaan vastavuoroisuusedellytys.
Advocate General D. Ruiz-Jaraho Colomer delivered his Opinion at the sitting of the Fourth Chamber on W March 2002.
Julkisasiamies D. Ruiz-Jarabo Colomer on esittänyt ratkaisuehdotuksensa neljännen jaoston istunnossa 19 päivänä maaliskuuta 2002.
Ί) declare that by having maintained in force the first paragraph of Article 12 of Law No 81 of 8 March 1991, the framework law for the profession of ski monitor and complementen.' provisions relating to the organisation of the profession of mountain guide, the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under Council Directive 92/51/EEC of 18 June 1992 on a second general system for the recognition of professional education and training to supplement Directive 89/48/EEC:
1) toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut direktiiviä 89/48/ETY täydentävästä ammatillisen koulutuksen tunnustamista koskevasta yleisestä järjestelmästä 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/51/ETY mukaisia velvoitteitaan, koska se on pitänyt voimassa 8.3.1991 annetun lain nro 81 eli hiihdonopettajan ammattia koskevan puitelain ja täydentäviä määräyksiä vuoristo-oppaan ammatin järjestämisestä sisältävän lain 12 §:n 1 momentin
Commission, by reasoned opinion notified to them on 17 January 1996, set out a number of complaints relating to Articles 8 and 18 of Directive 93/16, the content of which corresponded to that of Articles 8 and 17 of Directive 75/362.
Ensimmäinen kanneperuste, joka koskee direktiivin 93/16/ETY 8 artiklan virheellistä täytäntöönpanoa
By application lodged at the Court Registry on 17 June 1999, the Commission of the European Communities brought an action under Article 226 EC seeking a declaration that, by failing to transpose correctly, within the prescribed timelimit, Article 8 of Council Directive 93/16/EEC of 5 April 1993 to facilitate the free movement of doctors and the mutual recognition of their diplomas, certificates and other evidence of formal qualifications and by failing to transpose Article 18 of that same directive, the Kingdom of Spain has failed to fulfil its obligations under the provisions of the EC Treaty and of that directive.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut EY 226 artiklan nojalla kanteen, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 17.6.1999 ja jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen eikä lääkäreiden vapaan liikkuvuuden sekä heidän tutkintotodistustensa, todistustensa ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojensa vastavuoroisen tunnustamisen helpottamisesta 5 päivänä huhtikuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/16/ETY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole säädetyssä määräajassa pannut direktiivin 8 artiklaa asianmukaisesti täytäntöön, eikä ole myöskään pannut täytäntöön kyseisen direktiivin 18 artiklaa.
In their response of 25 January 1996 to the reasoned opinion, the Spanish authorities communicated to the Commission Royal Decree 2072/1995, amending Royal Decree 1691/1989, which, they claimed, completed the transposition of Directive 93/16 into Spanish law.
Ensimmäisessä kanneperusteessaan komissio väittää, että Espanjan kuningaskunta ei ole pannut direktiivin 93/16/ETY 8 artiklaa oikein täytäntöön, sillä voidakseen toimia Espanjassa erikoislääkärinä, maahan muuttavien lääkäreiden, joilla olevaa erikoislääkärin tutkintotodistusta, todistusta tai muuta muodollista kelpoisuutta osoittavaa asiakirjaa ei ole direktiivin 93/16/ETY nojalla tunnustettava automaattisesti ja varauksetta, on osallistuttava kansalliseen "Medico Interno Residente" (sairaalapalvelua suorittava lääkäri, jäljempänä MIR) valintakokeeseen.
The pre-litigation procedure
Yhteisöjen tuomioistuimen aniointi asiasta
Considering that the new Royal Decree had not put an end to the failure to fulfil obligations, the Commission, on 12 February 1997, sent a supplementary letter of formal notice, to which the Spanish Government replied on 4 June 1997.
Kuten EY:n perustamissopimuksen 57 artiklan 1 kohdasta (j°sta onmuutettuna tullut EY 47 artiklan 1 kohta) ilmenee, direktiivin 93/16/ΕΤΎ kaltaisten direktiivien tarkoituksena on helpottaa itsenäiseksi ammatinharjoittajaksi ryhtymistä ja toimintaa itsenäisenä ammatinharjoittajana vahvistamalla säännöksiä, joiden avulla tutkintotodistukset, todistukset ja muut muodollista kelpoisuutta osoittavat asiakirjat voidaan mahdollisuuksien mukaan tunnustaa vastavuoroisesti.
Dissatisfied with that reply, the Commission, on 10 August 1998, sent the Kingdom of Spain a supplementary reasoned opinion. The Spanish Government responded to the supplementary reasoned opinion by letter of 23 November 1998.
Espanjan viranomaisten 8.4.1991 antaman vastauksen perusteella komissio esitti 17.1.1996 tiedoksiannetulla perustellulla lausunnolla direktiivin 75/362/ETY 8 ja 17 artiklaa sisällöltään vastaavia direktiivin 93/16/ETY 8 ja 18 artiklaa koskevia väitteitä.
The first complaint, alleging incorrect transposition of Article 8 of Directive 93/16
Perusteltuun lausuntoon 25.1.1996 antamassaan vastauksessa Espanjan viranomaiset ilmoittivat komissiolle kuninkaan asetuksen nro 1691/1989 muuttamisesta annetun kuninkaan asetuksen nro 2072/1995, jolla näiden viranomaisten mukaan täydennettiin direktiivin 93/16/ETY saattamista osaksi Espanjan oikeusjärjestystä.
By a letter of formal notice sent on 27 December 1990, the Commission initiated an infringement procedure against the Kingdom of Spain for failure to transpose Articles 8, 17 and 23 of Council Directive 75/362/EEC of 16 June 1975 concerning the mutual recognition of diplomas, certificates and other evidence of formal qualifications in medicine, including measures intended to facilitate the effective exercise of the right of establishment and the freedom to provide services, and for incorrect transposition of Article 14 of the same directive by Royal Decree 1691/1989.
Direktiivin 93/16/ETY 8 artiklan 1 kohdassa säädetään, että asianomaiselle henkilölle myönnetään vastaanottavassa jäsenvaltiossa uusi tutkintotodistus, kun hän on tarvittaessa suorittanut lisäkoulutuksen.
Following the reply by the Spanish authorities of 8 April 1991, the
Hän voi toimia kyseisen alan erikoislääkärinä juuri tämän tutkintotodistuksen perusteella.
In its first complaint, the Commission claims that the Kingdom of Spain has not correctly
Komissio katsoi, ettei uusi kuninkaan asetus päättänyt jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä, ja lähetti 12.2.1997 täydentävän virallisen huomautuksen, johon Espanjan hallitus
22 January 2002 in Case C-31/00 Dreessen [2002], paragraph 31).
tunnustamista koskevassa oikeuskäytännössä kehitettyjen periaatteiden mukaisesti.
transposed Article 8 of Directive 93/16 since, in order to gain access to the profession of specialist doctor in Spain, the migrant doctor whose diploma, certificate or other evidence of specialised medical training does not benefit from automatic and unconditional recognition in accordance with Directive 93/16 must take part in the national competition procedure for 'Medico Interno Residente' (Resident Medical Intern, hereinafter 'MIR').
oikeuskäytännössä vahvistettujen periaatteiden soveltaminen. Tällä oikeuskäytännöllä on kuitenkin edelleen tiettyä merkitystä tilanteissa, joita tutkintotodistusten vastavuoroisesta tunnustamisesta annetut direktiivit eivät kata (ks. em. asia Hocsman, tuomion 34 kohta).
That obligation extends to all diplomas, certificates and other evidence of formal qualifications as well as to the relevant experience of the person concerned, irrespective of whether they were acquired in a Member State or in a third country, and it does not cease to exist as a result of the adoption of directives on the mutual recognition of diplomas (see judgment of 14 September 2000 in Case C-238/98 Hocsman [2000], paragraphs 23 and 31).
Tältä osin direktiivissä 93/16/ETY esitetään kolme erilaista tapausta sellaisten lääkäreiden, jotka ovat jäsenvaltioiden kansalaisia ja ovat osallistuneet lääkäreiden erikoistumiskoulutuksen, tutkintotodistusten, todistusten ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen tunnustamisesta.
As is clear from Article 57(1) of the EC Treaty (now, after amendment, Article 47(1) EC), the purpose of directives such as Directive 93/16 is to make it easier for persons to take up and pursue activities as self-employed persons by establishing rules and common criteria leading to the most extensive mutual recognition possible of diplomas, certificates and other evidence of formal qualifications.
Tämän oikeuskäytännön, jonka periaatteet on vahvistettu asiassa C-340/89, Vlassopoulou, 7.5.1991 annetussa tuomiossa (16 kohta), mukaan jäsenvaltion viranomaisten, jotka tutkivat toisen jäsenvaltion kansalaisen hakemusta säännellyn ammatin harjoittamista koskevan luvan saamiseksi, on otettava huomioon asianomaisen henkilön ammatillinen pätevyys vertaamalla hänen tutkintotodistuksistaan, todistuksistaan ja muista muodollista kelpoisuutta osoittavista asiakirjoistaan ilmenevää pätevyyttä kansallisessa lainsäädännössä kyseisen ammatin harjoittamiseksi edellytettyyn ammatilliseen pätevyyteen (ks. viimeksi asia C-31/00, Dreesen, tuomio 22.1.2002, 31 kohta).
With respect to the medical profession, Directive 93/16 provides that each Member State is to recognise the diplomas, certificates and other evidence of formal qualifications awarded to Community nationals by the other Member States in accordance with the conditions laid down in that directive, by giving such qualifications, so far as the right to take up and pursue the activities of doctor is concerned, the same effect in its territory as the diplomas, certificates and other evidence of formal qualifications which it itself awards.
Ensimmäinen tapaus koskee maahanmuuttavia lääkäreitä, joilla on sellaisten lääketieteen erikoisalojen tutkintotodistus, todistus tai muu muodollista kelpoisuutta osoittava asiakirja, jotka ensinnäkin ovat kaikille jäsenvaltioille yhteisiä ja toisaalta luetellaan direktiivin 93/16/ETY 5 artiklan 2 kohdassa.
Article 8(1) of Directive 93/16 thus provides that the person concerned will receive a new diploma in the host Member State after having, if necessary, undergone additional training.
Tämän direktiivin 4 artiklan mukaan nämä tutkintotodistukset, todistukset ja muut muodollista kelpoisuutta osoittavat asiakirjat tunnustetaan kaikissa jäsenvaltioissa automaattisesti ja varauksetta.
It is on the basis of that diploma that he will subsequently be entitled to practise the medical specialty in question in that State. Article 8(2) requires the host Member State to take into account, when determining what additional training is needed, the relevant professional qualification of the person concerned according to principles analogous to those developed in the case-law of the Court on the mutual recognition of professional qualifications.
Tämä velvollisuus koskee kaikkia tutkintotodistuksia, todistuksia ja muita muodollista kelpoisuutta osoittavia asiakirjoja samoin kuin asianomaisen henkilön asian kannalta merkityksellistä kokemusta siitä riippumatta, onko ne saatu jäsenvaltiossa vai kolmannessa maassa, eikä sen olemassaolo pääty sen vuoksi, että on annettu tutkintotodistusten vastavuoroista tunnustamistakoskeviadirektiivejä (ks. asia C-238/98, Hocsman, tuomio 14.9.2000, 23 ja 31 kohta).
As a result of the automatic and unconditional effect of those systems of mutual recognition, and of the fact that they make it possible to know precisely and in advance if a particular diploma gives the right to take up and pursue the corresponding profession in other Member States, those systems are generally more advantageous for the persons concerned than is the application of the principles set out in the case-law referred to in paragraphs 21 and 22 above.
Toinen tapaus koskee maahanmuuttavia lääkäreitä, joilla on sellaisten lääketieteen erikoisalojen tutkintotodistus, todistus tai muu muodollista kelpoisuutta osoittava asiakirja, jotka eivät ole kaikille jäsenvaltioille yhteisiä mutta jotka mainitaan direktiivin 93/16/ETY 7 artiklan 2 kohdassa esitettyjen, kahdelle tai useammalle jäsenvaltiolle yhteisten erikoisalojen joukossa.
Nevertheless, that case-law certainly remains relevant in situations not covered by the directives providing for the mutual recognition of diplomas (see Hocsman, cited above, paragraph 34).
Tämän direktiivin 6 artiklan mukaan nämä tutkintotodistukset, todistukset ja muut muodollista kelpoisuutta osoittavat asiakirjat tunnustetaan automaattisesti ja varauksetta kyseisissä jäsenvaltioissa mutta vain niissä.
It is in this general context that Directive 93/16 distinguishes three situations with respect to the recognition of diplomas, certificates and other evidence of formal qualifications of doctors who are Community nationals and have undergone specialised medical training.
Lääkärin ammatin osalta direktiivissä 93/16/ETY säädetään, että jokaisen jäsenvaltion on tunnustettava sellaiset tutkintotodistukset, todistukset ja muut muodollista kelpoisuutta osoittavat asiakirjat, jotka on annettu jäsenvaltioiden kansalaisille toisessa jäsenvaltiossa tässä direktiivissä asetettujen edellytysten mukaisesti, siten, että kyseinen pätevyystodistus antaa jäsenvaltion alueella saman oikeuden lääkärintoimen aloittamiseen ja sen harjoittamiseen kuin jäsenvaltion itsensä antamat pätevyystodistukset.
According to that case-law, the principles of which were set out in the judgment in Case C340/89 Vlassopoulou [1991], paragraph 16, the authorities of a Member State, when considering a request by a national of another Member State for authorisation to exercise a regulated profession, must take into consideration the professional qualification of the person concerned by making a comparison between the qualifications certified by his diplomas, certificates and other formal qualifications and by his relevant professional experience and the professional qualifications required by the national rules for the exercise of the profession in question (see, most recently, judgment of
Kolmas tapaus koskee maahanmuuttavaa lääkäriä, joka haluaa toimia erikoislääkärinä jäsenvaltiossa ja joka on suorittanut toisessa jäsenvaltiossa lääkärin koulutuksen, josta hän on saanut tutkintotodistuksen, todistuksen tai muun muodollista kelpoisuutta osoittavan asiakirjan, jonka nojalla hänellä ei ole direktiivin 93/16/ETY 4 artiklan tai 6 artiklan nojalla oikeutta toimia ensin mainitussa jäsenvaltiossa kyseisen alan erikoislääkärinä. Tällaisessa tapauksessa direktiivin 8 artiklassa pyritään helpottamaan kyseisen lääkärin vapaata liikkuvuutta antamalla hänelle mahdollisuus täydentää koulutustaan
specialty which is among the specialties common to all the Member States and is listed in Article 5(2) of Directive 93/16.
vastaanottavassajäsenvaltiossa tämän jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön mukaisesti voidakseen toimia kyseisen alan erikoislääkärinä.