natgillin/translations-raw huggingface dataset:
With regard to the question of timelimits for making an application for review, it should be noted first of all that, in the case which gave rise to the judgment in Kühne & Heitz, the claimant undertaking applied for review and amendment of the administrative decision within a period not exceeding three months after it had become aware of the judgment in Case C-151/93 Voogd Vleesimport en -export [1994] ECR I-4915 which caused the administrative decision to be unlawful. 55
Niitä ajallisia rajoituksia koskevan kysymyksen osalta, jotka on asetettu uudelleen tutkimista koskevan pyynnön esittämiselle, on ensinnäkin muistutettava, että edellä mainitussa asiassa Kühne & Heitz kantajana oleva yritys oli pyytänyt hallintopäätöksen uudelleen tutkimista ja oikaisua alle kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun se oli saanut tietää asiassa C-151/93, Voogd Vleesimport en -export, 5.10.1994 annetusta tuomiosta (Kok. 1994, s. I-4915), johon hallintopäätöksen lainvastaisuus perustui. 55
It is true that, in its assessment of the factual circumstances of the case which gave rise to the judgment in Kühne & Heitz, the Court held that the length of the period within which the application for review had been made was to be taken into consideration and, in conjunction with the other circumstances indicated by the referring court, justified review of the contested administrative decision. Nevertheless, the Court did not require that an application for review necessarily had to be made immediately after the applicant had become aware of the decision of the Court on which the application was based. I - 465
Tosin yhteisöjen tuomioistuin oli katsonut edellä mainitussa asiassa Kühne & Heitz annetun tuomion tosiseikkoja koskevassa arvioinnissaan, että huomioon oli otettava se, kuinka pitkän ajan kuluttua uudelleen tutkimista koskeva pyyntö oli esitetty, ja tämä seikka teki yhdessä ennakkoratkaisupyynnön esittäneen tuomioistuimen mainitsemien muiden edellytysten kanssa perustelluksi riitautetun hallintopäätöksen uudelleen tutkimisen. Yhteisöjen tuomioistuin ei kuitenkaan ole vaatinut välttämättä, että uudelleen tutkimista koskeva pyyntö esitettiin välittömästi, kun hakija on saanut tietää yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännöstä, johon pyyntö perustui. I - 465
It is clear that, as the Advocate General notes in points 132 and 134 of his Opinion, Community law does not impose any specific timelimit for making an application for review.
Kuitenkin on todettava, kuten julkisasiamies toteaa ratkaisuehdotuksensa 132 ja 134 kohdassa, ettei yhteisön oikeudessa aseteta mitään täsmällistä määräaikaa uudelleen tutkimista koskevan pyynnön esittämiselle.
Consequently, the fourth condition referred to by the Court in Kühne & Heitz cannot be interpreted as an obligation to make the application for review in question within a certain specific period after the applicant has become aware of the decision of the Court on which the application itself is based. 57
Näin ollen yhteisöjen tuomioistuimen edellä mainitussa asiassa Kühne & Heitz antamassaan tuomiossa mainitsemaa neljättä edellytystä ei voida tulkita velvollisuudeksi esittää kyseinen uudelleen tutkimista koskeva pyyntö tietyn täsmällisen ajan kuluessa sen jälkeen, kun hakija sai tietää yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännöstä, johon pyyntö itsessään perustui. 57
It follows from that settled caselaw that the Member States may, on the basis of the principle of legal certainty, require an application for review and withdrawal of an administrative decision that has become final and is contrary to Community law as interpreted subsequently by the Court to be made to the competent administrative authority within a reasonable period.
Kyseisestä vakiintuneesta oikeuskäytännöstä seuraa, että jäsenvaltiot voivat oikeusvarmuuden periaatteen nimissä vaatia, että lopulliseksi tulleen, yhteisön oikeuden vastaisen ja yhteisöjen tuomioistuimen myöhemmin tulkitseman hallintopäätöksen uudelleen tutkimista ja oikaisua koskeva pyyntö on esitettävä toimivaltaiselle hallintoviranomaiselle kohtuullisen ajan kuluessa.
Consequently, the answer to the second question referred must be that Community law does not impose any limit in time for making an application for review of an administrative decision that has become final.
Näin ollen toiseen esitettyyn kysymykseen on vastattava, että yhteisön oikeudessa ei aseteta mitään ajallista rajoitusta lopulliseksi tulleen hallintopäätöksen uudelleen tutkimista koskevan pyynnön esittämiselle.
Case C-199/06
Asia C-199/06
(Reference for a preliminary ruling from the Conseil d’État (France))
(Conseil d’État’n (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö)
(State aid — Article 88(3) EC — National courts — Recovery of unlawfully implemented aid — Aid declared compatible with the common market)
Valtiontuet – EY 88 artiklan 3 kohta – Kansalliset tuomioistuimet – Sääntöjenvastaisesti toteutettujen tukien takaisin periminen – Yhteismarkkinoille soveltuviksi todetut tuet
Opinion of Advocate General Mazák delivered on 24 May 2007 . . . . .
Julkisasiamies J. Mazákin ratkaisuehdotus 24.5.2007 . . . . . . . . . . . . .
Judgment of the Court (Grand Chamber), 12 February 2008 . . . . . . .
Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 12.2.2008 . . . . . . . . .
State aid — Planned aid — Granting of aid contrary to the prohibition laid down by Article 88(3) EC — Subsequent Commission decision declaring the aid compatible with the common market — Obligations of national courts before which claims for repayment are brought
Valtiontuki – Tukisuunnitelmat – Tuen myöntäminen EY 88 artiklan 3 kohdassa määrätyn kiellon vastaisesti – Komission myöhempi päätös, jolla tuki todetaan yhteis­markkinoille soveltuvaksi – Palauttamisvaatimusta käsittelevien kansallisten tuomiois­tuinten velvollisuudet
SUMMARY — CASE C-199/06
TIIVISTELMÄ – ASIA C-199/06
State aid — Planned aid — Granting of aid contrary to the prohibition laid down by Article 88(3) EC — Subsequent Commission decision declaring the aid compatible with the common market — Annulment of that decision by the Community court — Retroactivity — Recipients’ legitimate expectations — None save for exceptional circumstances
Valtiontuki – Tukisuunnitelmat – Tuen myöntäminen EY 88 artiklan 3 kohdassa määrätyn kiellon vastaisesti – Komission myöhempi päätös, jolla tuki todetaan yhteis­markkinoille soveltuvaksi – Yhteisöjen tuomioistuimen suorittama kyseisen päätöksen kumoaminen – Taannehtivuus – Tuensaajien perusteltu luottamus – Perustellun luot ­tamuksen puuttuminen, jollei kyse ole poikkeuksellisista olosuhteista
(Arts 88(3) EC, 231, first para., EC and 249 EC)
(EY 88 artiklan 3 kohta, EY 231 artiklan ensimmäinen kohta ja EY 249 artikla)
In a situation where a claim based on the last sentence of Article 88(3) EC is examined after the Commission has adopted a positive decision, the national court, notwithstanding the declaration of the compatibility of the aid in question with the common market, must adjudicate on the validity of the implementing measures and on the recovery of the financial support granted.
Tilanteessa, jossa EY 88 artiklan 3 kohdan viimeiseen virkkeeseen perustuvaa vaatimusta tutkitaan sen jälkeen, kun komissio on tehnyt myönteisen päätöksen, kansallisen tuomioistuimen on siitä huolimatta, että kyseinen tuki on todettu yhteismarkkinoille soveltuvaksi, otettava kantaa tuen toteuttamista koskevien toimien pätevyyteen ja myönnetyn rahallisen tuen takaisin perimiseen.
In such a case, Community law requires that court to order the measures appropriate effectively to remedy the consequences of the unlawfulness.
Tällaisessa tapauksessa sen on yhteisön oikeuden mukaan määrättävä asianmukaisista toimenpiteistä, joilla sääntöjenvastaisuuden vaikutukset voidaan tehokkaasti korjata.
However, even in the absence of exceptional circumstances, Community law does not impose an obligation of full recovery of the unlawful aid.
Yhteisöjen oikeudessa ei kuitenkaan aseteta sille edes silloin, kun kyse ei ole poikkeuksellisista olosuhteista, velvollisuutta periä sääntöjenvastainen tuki takaisin kokonaisuudessaan.
In that case, from the point of view of operators other than the recipient of such aid, its unlawfulness will, first, expose them to the risk, in the result unrealised, of the implementation of incompatible aid, and, second, make them suffer, depending on the circumstances earlier than they would have had to, in competition terms, the effects of compatible aid.
Tässä tapauksessa tällaisen tuen sääntöjenvastaisuus on muiden toimijoiden kuin kyseisen tuen saajan kannalta katsoen johtanut siihen, että yhtäältä ne joutuvat ottamaan riskin – joka lopulta ei toteudu – siitä, että yhteismarkkinoille soveltumaton tuki toteutetaan, ja että toisaalta ne joutuvat mahdollisesti kestämään kilpailun kannalta – aikaisemmin kuin niiden olisi pitänyt – yhteismarkkinoille soveltuvan tuen vaikutukset.
From the aid recipient’s point of view, the undue advantage will have consisted, first, in the nonpayment of the interest which it would have paid on the amount in question of the compatible aid, had it had to borrow that amount on the market pending the Commission’s decision, and, second, in the improvement of its competitive position as against the other operators in the market while the unlawfulness lasts.
Tuensaajan kannalta katsoen perusteeton etu on muodostunut yhtäältä niiden korkojen maksamatta jäämisestä, jotka tuensaaja olisi suorittanut yhteismarkkinoille soveltuvan tuen kyseessä olevasta määrästä, jos sen olisi pitänyt lainata tämä määrä markkinoilta komission päätöstä odotettaessa, ja toisaalta sen kilpailuaseman parantumisesta markkinoiden muihin toimijoihin nähden sääntöjenvastaisuuden keston ajan.
The national court must therefore, applying Community law, order the aid recipient to pay interest in respect of the period of unlawfulness.
Kansallisen tuomioistuimen on siis yhteisön oikeuden perusteella määrättävä tuensaaja maksamaan korkoa sääntöjenvastaisuuden ajalta.
The last sentence of Article 88(3) EC is based on the preservative purpose of ensuring that compatible aid alone is implemented.
EY 88 artiklan 3 kohdan viimeinen virke perustuu näet turvaamistavoitteeseen eli sen takaamiseen, että pelkästään yhteismarkkinoille soveltuvat tuet toteutetaan.
In order to achieve that purpose, the implementation of planned aid is to be deferred until the doubt as to its compatibility is resolved by the Commission’s final decision.
Tämän tavoitteen saavuttamiseksi tukisuunnitelman toteuttamista lykätään siihen saakka, kunnes epäilys sen soveltuvuudesta yhteismarkkinoille poistetaan komission lopullisella päätöksellä.
When the Commission adopts a positive decision, it is then apparent that such purpose has not been frustrated by the premature
Kun komissio tekee myönteisen päätöksen, on siis ilmeistä, että tuen
Within the framework of its domestic law, the national court may, if appropriate, also order the recovery of the
Kansallinen tuomioistuin voi kansallisen oikeutensa yhteydessä tarvittaessa määrätä lisäksi sääntöjenvastaisen
CLEF AND MINISTRE DE LA CULTURE ET DE LA COMMUNICATION unlawful aid, without prejudice to the Member State’s right to re-implement it, subsequently.
CELF JA MINISTRE DE LA CULTURE ET DE LA COMMUNICATION tuen takaisin perimisestä, tämän kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltion oikeutta toteuttaa kyseinen tuki uudes -taan myöhemmin.
Whilst it is true that a recipient cannot be precluded from relying on exceptional circumstances on the basis of which it had legitimately assumed the aid to be lawful and thus from declining to refund that aid, on the other hand the mere existence of the subsequently annulled positive decision cannot be regarded as capable of having caused such an expectation.
Vaikkei näin ollen voida pitää mahdottomana, että tukien saaja voi vedota poikkeuksellisiin olosuhteisiin, joiden nojalla se on voinut perustellusti luottaa siihen, että tuet on myönnetty oikein, ja vastustaa tämän perusteella niiden palauttamista, pelkästään sen, että on olemassa myönteinen päätös, joka on myöhemmin kumottu, ei sitä vastoin voida katsoa synnyttävän tällaista luottamusta.
Where an action for annulment has been brought against a positive decision, the recipient is not entitled to harbour any assurance as to the lawfulness of the aid so long as the Community court has not delivered a definitive ruling.
Kun myönteisestä päätöksestä on nostettu kumoamiskanne, tuensaajalla ei näet voi olla varmuutta tuen laillisuudesta, joka yksin voi aikaansaada tuensaajan perustellun luottamuksen, niin kauan kuin yhteisöjen tuomioistuimet eivät ole lopullisesti ratkaisseet asiaa.
It follows that, where a Commission decision declaring compatible with the common market aid implemented in breach of the last sentence of Article 88(3) EC is annulled by the Community court, the obligation arising from that provision to remedy the consequences of the aid’s unlawfulness extends also, for the purposes of calculating the sums to be paid by the recipient, and save for exceptional circumstances, to the period between that adoption of the Commission’s positive decision and its annulment by the Community court.
Tästä seuraa, että kun yhteisöjen tuomioistuimet kumoavat komission päätöksen, jolla EY 88 artiklan 3 kohdan viimeisen virkkeen vastaisesti toteutettu tuki todetaan yhteismarkkinoille soveltuvaksi, kyseisestä määräyksestä johtuva velvollisuus korjata tuen sääntöjenvastaisuuden vaikutukset koskee laskettaessa niitä summia, jotka tuensaajan on maksettava, ja jollei kyse ole poikkeuksellisista olosuhteista, myös sitä ajanjaksoa, joka on kulunut komission tekemän myönteisen päätöksen ja sen välillä, kun yhteisöjen tuomioistuimet kumoavat mainitun päätöksen.
When the Community court annuls a Commission decision declaring compatible with the common market aid which, contrary to the prohibition laid down by the last sentence of Article 88(3) EC, had been implemented without awaiting the Commission’s final decision, the presumption of the lawfulness of the acts of the Community institutions and the rule that annulment is retroactive apply in turn.
Kun yhteisöjen tuomioistuimet kumoavat komission päätöksen, jolla todetaan yhteismarkkinoille soveltuvaksi tuet, jotka on toteutettu EY 88 artiklan 3 kohdan viimeisessä virkkeessä määrätyn kiellon vastaisesti odottamatta komission lopullista päätöstä, yhteisön toimielinten toimien laillisuutta koskevaa olettamaa ja kumoamisen taannehtivuutta koskevaa sääntöä sovelletaan peräkkäin.
Aid implemented after the Commission’s positive decision is presumed lawful until the Community court decides to annul that decision and subsequently, on the latter decision, the aid is deemed, in accordance with the first paragraph of Article 231 EC, not to have been declared compatible by the annulled decision, with the result that its implementation must be regarded as unlawful.
Komission myönteisen päätöksen jälkeen toteutetut tuet oletetaan siten laillisiksi yhteisöjen tuomioistuimien kumoamisesta tekemään päätökseen saakka, ja tämän jälkeen viimeksi mainitun päätöksen tekemisen päivänä kyseisten tukien osalta katsotaan EY 231 artiklan ensimmäisen kohdan perusteella, ettei niitä ole todettu kumotulla päätöksellä yhteismarkkinoille soveltuviksi, joten niiden toteuttamista on pidettävä sääntöjenvastaisena.
It is thus apparent that, in that case, the rule arising from the first paragraph of Article 231 EC puts a stop, retroactively, to the application of the presumption of lawfulness.
Näin ollen on ilmeistä, että tässä tapauksessa EY 231 artiklan ensimmäisestä kohdasta seuraavalla säännöllä päätetään taannehtivasti laillisuusolettaman soveltaminen.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-199/06
JULKISASIAMIES MAZÁKIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-199/06
OPINION OF ADVOCATE GENERALMAZÁK delivered on 24 May 2007 1
JULKISASIAMIEHEN RATKAISUEHDOTUSJÁN MAZÁK
I — Introduction between 1980 and 2002.
24 päivänä toukokuuta 2007 1
The aid, which was granted without prior notification to the Commission, was for the purpose of reducing the cost of processing small orders from abroad for books written in French.
I Johdanto tuet myönnettiin ilman, että niistä olisi ilmoitettu komissiolle etukäteen, ja niiden tarkoituksena oli pienentää ulkomailta peräisin olevien, ranskankielistä kirjallisuutta koskevien pienten tilausten käsittelystä aiheutuvia kustannuksia.
In this preliminary reference the referring court seeks clarification on the extent of the obligation of national authorities, pursuant to Article 88(3) EC, to recover State aid granted in contravention of the notification and standstill obligations imposed by that provision, in the event that the Commission subsequently declares the aid in question compatible with the common market.
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin haluaa tällä ennakkoratkaisupyynnöllään saada selvennystä siihen, missä määrin kansalliset viranomaiset ovat EY 88 artiklan 3 kohdan nojalla velvollisia perimään takaisin valtiontuen, jota myönnettäessä on lyöty laimin edellä mainittuun määräykseen sisältyvät ilmoitusvelvollisuus ja velvollisuus pidättäytyä tukitoimen toteuttamisesta, kun komissio myöhemmin toteaa kyseessä olevan tuen olevan yhteismarkkinoille soveltuvaa tukea.
In 1992, the Société internationale de diffusion et d’édition (‘SIDE’), a competitor of CELF, complained to the Commission about the aid in question.
Vuonna 1992 CELF: n kanssa kilpaileva yhtiö, Société internationale de diffusion et d’édition (jäljempänä SIDE) kanteli kyseessä olevasta tuesta komissiolle.
By decision dated 18 May 1993, the Commission found the aid to be compatible with the common market. 2
Komissio totesi 18.5.1993 päivätyssä päätöksessään kyseiset tuet yhteismarkkinoille soveltuviksi. 2
II — Background
II Asian tausta
That decision was partially annulled by the Court of First Instance in a judgment of 18 September 1995 on grounds of procedural irregularities.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumosi osittain tämän päätöksen 18.9.1995 antamallaan tuomiolla menettelyvirheiden perusteella.
3The Court of First Instance
3Ensimmäisen oikeusasteen
2 — Aid to exporters of French Books, No NN 127/92 (OJ 1993 C 174, p. 6).
2 – Ranskalaisten kirjojen viejille myönnetyt valtiontuet, NN 127/92 (EYVL C 174, s. 6).
The Centre d’exportation du livre français (‘CELF’) received State aid on an annual basis
Centre d’exportation du livre français (jäljempänä CELF) sai vuodesta 1980 alkaen vuoteen 2002 valtiontukea vuosittain. Nämä
3 — Case T-49/93 SIDE v Commission [1995] ECR II-2501.
3 – Asia T-49/93, SIDE v. komissio, tuomio 18.9.1995 (Kok. 1995, s. II-2501).
Given that the two actions challenged the validity of the same act, the Court of First Instance stayed the proceedings in its case until the Court of Justice delivered its judgment.
Koska molemmissa kanteissa riitautettiin saman päätöksen pätevyys, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin lykkäsi menettelyä käsiteltäväkseen saatetussa asiassa, kunnes yhteisöjen tuomioistuin lausuisi asiasta.
considered that the Commission had failed to comply with its obligation to initiate the inter partes procedure provided for by Article 88(2) EC.
tuomioistuin katsoi, että komissio oli laiminlyönyt velvollisuutensa suorittaa perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa määrätty kontradiktorinen menettely.
Following that judgment, the Commission opened that formal procedure on 30 July 1996.
Tuomion antamisen jälkeen komissio aloitti 30.7.1996 tällaisen muodollisen menettelyn.
By judgment of 22 June 2000, the Court of Justice dismissed the action brought by the French Republic. 5
Yhteisöjen tuomioistuin hylkäsi Ranskan tasavallan nostaman kumoamiskanteen 22.6.2000 antamallaan tuomiolla. 5
On 10 June 1998, the Commission adopted a second decision concerning the aid in favour of CELF.
Komissio teki 10.6.1998 CELF:lle myönnettyjä tukia koskevan toisen päätöksen.
According to Article 1 of the decision, ‘[t]he aid granted to CELF for the handling of small orders of books in the French language constitutes aid within the meaning of Article [87(1) EC].
Päätöksen 1 artiklan mukaan ”tuki, joka on myönnetty CELF:lle ranskankielisten kirjojen pienten tilausten käsittelyä varten, on perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tukea.
It is, however, compatible aid as it satisfies the conditions for derogation under Article [87(3)(d) EC].’ 4
Tuki soveltuu kuitenkin yhteismarkkinoille, koska se täyttää ehdot perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan d alakohdan mukaisen poikkeuksen myöntämiselle”. 4
The Court of First Instance, by judgment dated 28 February 2002, annulled the last sentence of Article 1 of the Commission’s decision of 10 June 1998, which held that the aid to CELF was compatible aid.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumosi 28.2.2002 antamallaan tuomiolla 10.6.1998 tehdyn komission päätöksen 1 artiklan viimeisen virkkeen, jossa CELF:lle myönnettyjen tukien katsottiin olevan yhteismarkkinoille soveltuvia tukia.
That court based its decision on the ground that the Commission had committed a manifest error of assessment as regards the definition of the market. 6
Kyseinen tuomioistuin perusti ratkaisunsa siihen, että komissio oli tehnyt markkinoiden määrittelyssä ilmeisen arviointivirheen. 6
The Commission, in a third decision dated 20 April 2004, 7while acknowledging
Kolmannessa, 20.4.2004 päivätyssä päätöksessään 7komissio totesi jälleen, että tuki oli yhteismarkkinoille soveltuvaa
Two actions for annulment were lodged before the Community Courts against that decision.
Tästä päätöksestä nostettiin kaksi kumoamiskannetta yhteisöjen tuomioistuimissa.
SIDE brought an action before the Court of First Instance.
SIDE nosti kanteen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa.
The French Republic brought an action before the Court of Justice on the ground that the Commission had erred in law by failing to apply Article 86(2) EC.
Ranskan tasavalta nosti kanteen yhteisöjen tuomioistuimessa sillä perusteella, että komissio oli tehnyt oikeudellisen virheen jättäessään soveltamatta EY 86 artiklan 2 kohtaa.
7 — 2005/262/EC: Commission Decision of 20 April 2004 on the aid implemented by France in favour of the Coopérative d’exportation du livre français (CELF) (OJ 2005 L 85, p. 27).
6 – Asia T-155/98, SIDE v. komissio, tuomio 28.2.2002 (Kok. 2002, s. II-1179).
4 — 1999/133/EC: Commission Decision of 10 June 1998 concerning State aid in favour of Coopérative d’exportation du livre français (CELF) (OJ 1999 L 44, p. 37).
4 – Coopérative d’exportation du livre français’lle (CELF) myönnetystä valtiontuesta 10.6.1998 tehty komission päätös 1999/133/EY (EYVL L 44, s. 37).
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-199/06 decision before the Tribunal administrative (Administrative Court) (France).
JULKISASIAMIES MAZÁKIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-199/06 käsiteltäväksi Tribunal administratif de Paris’ssa (hallintotuomioistuin).
By judgment of 26 April 2001, the Administrative Court annulled the Minister for Culture and Communication’s decision.
Tribunal administratif kumosi 26.4.2001 antamallaan tuomiolla ministerin päätöksen.
the unlawful nature of the aid 8to CELF, found again that the aid was compatible with the common market.
tukea, vaikka se katsoi samalla, että CELF:lle myönnetyt tuet olivat luonteeltaan lainvastaisia.
Annulment proceedings are currently pending before the Court of First Instance with respect to the Commission’s third decision. 9
8Komission kolmatta päätöstä koskeva kumoamismenettely on parhaillaan vireillä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa. 9
B — Procedures at national level
B Asian käsittely kansallisella tasolla
The Minister for Culture and Communication and CELF lodged an appeal against the judgment of the Administrative Court before the Cour administrative d’appel (Administrative Court of Appeal) (France).
Kulttuuri- ja viestintäministeri ja CELF valittivat Tribunal administratif de Paris’n tuomiosta Cour administrative d’appel de Paris’hin (hallintoasioita käsittelevä muutoksenhakutuomioistuin).