natgillin/translations-raw huggingface dataset:
They essentially set out standard arguments in order to establish that the failure to amend the Community legislation so as to comply with the WTO agreements after the DSB’s decision of 25 September 1997 involved a breach of higherranking rules of law.
Kyseiset asianosaiset esittivät perinteisiä argumentteja osoittaakseen, että sillä, että yhteisön säännöstöä ei 25.9.1997 tehdyn DSB:n päätöksen jälkeen muutettu WTO-sopimusten mukaiseksi, loukattiin ylemmäntasoisia oikeussääntöjä.
It was only as a subsidiary point that FIAMM and Fedon simply contended, without expanding upon and otherwise substantiating this assertion, that, should the WTO agreements not be directly applicable, the DSB’s decision of 25 September 1997 should have direct effect.
Komission mukaan FIAMM ja Fedon tyytyivät väittämään vain toissijaisesti, että vaikka oletettaisiinkin, etteivät WTO-sopimukset ole välittömästi sovellettavissa, 25.9.1997 tehdyllä DSB:n päätöksellä olisi oltava välitön oikeusvaikutus, mutta ne eivät kuitenkaan täsmentäneet tätä väitettään tai tukeneet sitä muilla perusteilla.
The Court of First Instance, which is not indeed required to rule on each of the arguments put forward by the applicants, accordingly took account of the arguments of FIAMM and Fedon in an appropriate manner, mainly concentrating, in paragraphs 108 to 150 of the FIAMM judgment and paragraphs 101 to 143 of the Fedon judgment, on an examination of the conduct of the Community institutions, but not without referring to the effects of the DSB’s decision of 25 September 1997 in paragraphs 108 and 144 of the FIAMM judgment and paragraphs 101 and 137 of the Fedon judgment.
Komissio katsoo näin ollen, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin, joka sitä paitsi ei ole velvollinen lausumaan jokaisesta kantajien argumentista, otti asianmukaisesti huomioon FIAMMin ja Fedonin argumentit, kun se asiassa FIAMM antamansa tuomion 108–150 kohdassa ja asiassa Fedon antamansa tuomion 101–143 kohdassa keskittyi tutkimaan yhteisön toimielinten menettelyn mutta viittasi silti myös asiassa FIAMM antamansa tuomion 108 ja 144 kohdassa ja asiassa Fedon antamansa tuomion 101 ja 137 kohdassa 25.9.1997 tehdyn DSB:n päätöksen vaikutuksiin.
In view of the, even implicit, grounds of the judgments under appeal, FIAMM and Fedon are, furthermore, able to understand the reasons for which the Court of First Instance held that the institutions’ conduct had not been established to be unlawful, even after a decision of the DSB.
Kun lisäksi otetaan huomioon valituksenalaisten tuomioiden perustelut ja myös niiden implisiittiset perustelut, FIAMM ja Fedon voivat ymmärtää syyt, joiden perusteella ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, ettei toimielinten menettelyä ollut osoitettu lainvastaiseksi ja ettei se ollut lainvastainen myöskään DSB:n päätöksen perusteella.
If the Court of Justice were nevertheless to hold that the grounds of the judgments under appeal are insufficient, it could uphold their operative parts while supplementing their grounds.
Jos yhteisöjen tuomioistuin kuitenkin pitää valituksenalaisten tuomioiden perusteluja riittämättöminä, se voi pysyttää niiden tuomiolauselman samalla, kun se täydentää kyseisiä perusteluja.
Any distinction between review of the legality of Community action with a view to a finding of invalidity and such review with a view to the award of compensation is, in this regard, irrelevant.
Komission mukaan tämän osalta ei ole merkityksellistä, että kumoamiseen tarkoitettu yhteisön toiminnan lainmukaisuuden valvonta erotetaan siitä lainmukaisuuden valvonnasta, jolla pyritään vahingonkorvaukseen.
Furthermore, to compensate the industry affected by measures providing for suspension which are consistent with the WTO agreements would prejudice the rebalancing of concessions to which those measures contribute and would therefore prejudice reciprocity.
Lisäksi se, että WTO-sopimusten mukaisen myönnytysten peruuttamisen kohteeksi joutuneelle teollisuudelle myönnetään vahingonkorvausta, haittaa myönnytysten tasapainon palauttamista, johon kyseinen peruuttaminen myötävaikuttaa, ja siis vastavuoroisuutta.
The Kingdom of Spain also takes the view that the judgments under appeal satisfy the obligation to state reasons.
Myös Espanjan kuningaskunta katsoo, että valituksenalaiset tuomiot ovat perusteluvelvollisuuden mukaiset.
The Court of First Instance referred, in paragraph 100 of the FIAMM judgment and paragraph 93 of the Fedon judgment, to the proposition advanced by FIAMM and Fedon regarding the direct effect of a DSB decision and, in paragraphs 116 to 150 of the FIAMM judgment and paragraphs 109 to 143 of the
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin nimittäin otti asiassa FIAMM antamansa tuomion 100 kohdassa ja asiassa Fedon antamansa tuomion 93 kohdassa huomioon FIAMMin ja Fedonin väitteen DSB:n päätöksen välittömästä oikeusvaikutuksesta, ja asiassa FIAMM antamansa tuomion 116–150
Fedon judgment, it refuted that proposition in examining the question whether the existence of such a decision enables the Community courts to review the legality of the conduct of the Community institutions in the light of WTO rules.
TUOMIO 9.9.2008 – YHDISTETYT ASIAT C-120/06 P JA C-121/06 P kohdassa ja asiassa Fedon antamansa tuomion 109–143 kohdassa se hylkäsi tämän väitteen tutkimalla, antaako se, että tällainen päätös on tehty, yhteisöjen tuomioistuimille toimivallan valvoa yhteisön toimielinten menettelyn lainmukaisuutta WTO:n sääntöihin nähden.
Furthermore, the Court of First Instance did not err in law in concluding that it was impossible to carry out such a review in the case in point.
Espanjan kuningaskunta katsoo lisäksi, ettei ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tehnyt mitään oikeudellista virhettä katsoessaan, ettei tällaista valvontaa voida harjoittaa tässä tapauksessa.
In particular, the risk for the Community of laying itself open to actions for damages would be liable to weaken its position and to lead it not to contemplate the possibility of exhausting all the ways in which disputes may be settled, including in particular the possible adoption of retaliatory measures by the opposing party and the subsequent search for a solution.
Se toteaa erityisesti, että yhteisön riski altistua vahingonkorvauskanteille on omiaan heikentämään yhteisön asemaa ja saamaan sen luopumaan mahdollisuudesta käyttää loppuun kaikki riitojenratkaisuprosessin menetelmät, joihin kuuluu erityisesti se, että vastapuoli mahdollisesti toteuttaa vastatoimia ja että ratkaisuun pyritään myöhemmin.
Nor is there any justification in law for drawing a distinction according to whether the review of the legality of the Community’s action takes place with a view to the annulment of a measure or with a view to the award of compensation, since the criteria for such review are invariable and in particular cannot depend on whether or not there is damage or on the time at which the damage is alleged.
Espanjan kuningaskunta katsoo vielä, että erottelu sen mukaan, tapahtuuko yhteisön toiminnan lainmukaisuuden valvonta kumoamis- vai vahingonkorvaustarkoituksessa, ei ole oikeudellisesti mahdollista, koska tällaisen valvonnan kriteerit ovat muuttumattomat, eivätkä ne varsinkaan voi riippua siitä, onko aiheutunut vahinkoa vai ei, tai ajankohdasta, jona tällaiseen vahinkoon vedotaan.
First of all, as the Advocate General has observed in point 20 of his Opinion, although, according to its heading, the first plea is intended to raise a lack of reasoning in the judgments under appeal, examination of the content of the appeals reveals that the latter also contain substantive complaints regarding the approach adopted by those judgments; those complaints were, moreover, the focus of most of the debate between the parties both during the written procedure and at the hearing.
Aluksi on todettava, kuten julkisasiamies teki ratkaisuehdotuksensa 20 kohdassa, että vaikka ensimmäisen valitusperusteen otsikon mukaan tänä perusteena ovat valituksenalaisten tuomioiden puutteelliset perustelut, valituskirjelmien sisällön tutkimisesta ilmenee, että nämä kirjelmät sisältävät kyseisissä tuomioissa omaksuttua ratkaisua vastaan myös aineellisia perusteita, ja näihin perusteisiin sitä paitsi kohdistui pääosa asianosaisten ja väliintulijan lausumista sekä kirjallisessa käsittelyssä että istunnossa.
It is therefore appropriate, for the purposes of ruling on the first plea, to distinguish its two parts, concerning, first, a lack of reasoning in the judgments under appeal and, second, an error of law committed by the Court of First Instance in relation to the
Ensimmäisen valitusperusteen ratkaisemiseksi on siis tarpeen erottaa toisistaan tämän perusteen kaksi osaa, joista ensimmäisenä ovat valituksenalaisten tuomioiden puutteelliset perustelut ja toisena oikeudellinen virhe, jonka
FIAMM AND OTHERS v COUNCIL AND COMMISSION conditions under which the Community can incur liability for the unlawful conduct of its institutions.
FIAMM YM. v. NEUVOSTO JA KOMISSIO ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen väitetään tehneen niissä edellytyksissä, joiden täyttyessä yhteisö voi joutua vastuuseen elintensä lainvastaisesta menettelystä.
First part of the plea
Valitusperusteen ensimmäinen osa
The question whether the grounds of a judgment of the Court of First Instance are contradictory or inadequate is a question of law which is amenable, as such, to judicial review on appeal (see, inter alia, the judgment of 11 January 2007 in Case C-404/04 P Technische Glaswerke Ilmenau v Commission, paragraph 90).
Kysymys ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomion perustelujen ristiriitaisuudesta tai puutteellisuudesta on oikeuskysymys, minkä vuoksi se voi sellaisena olla muutoksenhaun kohteena (ks. erityisesti asia C-404/04 P, Technische Glaswerke Ilmenau v. komissio, tuomio 11.1.2007, 90 kohta).
Examination of the applications lodged by FIAMM and Fedon before the Court of First Instance reveals, first of all, that the assertion relating to the possible direct effect of the DSB’s decision of 25 September 1997 does not appear at all in the section of those applications intended to establish that an infringement of the WTO agreements by the Community exists or can be relied upon.
FIAMMin ja Fedonin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen jättämistä kannekirjelmistä ilmenee ensinnäkin, että väite, joka koskee 25.9.1997 tehdyn DSB:n päätöksen mahdollista välitöntä oikeusvaikutusta, ei sisälly näiden kirjelmien siihen osaan, jossa pyritään osoittamaan, että yhteisö on rikkonut WTO-sopimuksia tai että tähän rikkomiseen voidaan vedota.
The assertion can be found in a section of the applications seeking to demonstrate that the higherranking rules of law which are thus alleged to have been infringed, and which include, in particular, the principle pacta sunt servanda and the WTO agreements, are ‘intended to protect individuals’, so that there would be compliance in that regard with one of the conditions which the caselaw requires to be met in order for liability of the Community for unlawful conduct of its institutions to be put in issue.
Tällainen väite nimittäin esitetään kannekirjelmien siinä osassa, jonka tarkoituksena on osoittaa, että sellaisilla ylemmäntasoisilla oikeussäännöillä, joita siis väitetään rikotun ja joihin kuuluvat erityisesti pacta sunt servanda -periaate ja WTO-sopimukset, ”pyritään suojaamaan yksityisiä” ja että yksi niistä edellytyksistä siis täyttyy, jotka oikeuskäytännössä on asetettu mahdollisuudelle vedota yhteisön vastuuseen sen elinten lainvastaisesta menettelystä.
Also, that assertion was expressed, from the angle described above, only very much as a subsidiary point, since FIAMM and Fedon simply submitted that, if direct effect and the resulting status of a rule protecting individuals were not to be accepted in the case of the WTO agreements, they should be as regards decisions of the DSB.
Toiseksi on huomattava, että kyseinen väite on esitetty edellä kuvatussa yhteydessä vain täysin toissijaisesti, koska FIAMM ja Fedon toteavat ainoastaan, että mikäli WTO-sopimuksilla ei katsota olevan välitöntä oikeusvaikutusta eikä sellaisen säännön luonnetta, jolla suojataan yksityisiä ja joka seuraa välittömästä oikeusvaikutuksesta, DSB:n päätöksillä olisi katsottava olevan tällainen vaikutus ja tällainen luonne.
Finally, that assertion, which, as regards FIAMM, takes up two paragraphs of an application of 177 paragraphs and, as regards Fedon, is contained in a footnote, is not, either in the applications or in the replies subsequently lodged by FIAMM and Fedon, expanded upon or accompanied by a specific line of argument intended to support it.
Lopuksi on todettava, että kyseistä väitettä, joka sisältyy FIAMMin kannekirjelmän kahteen kohtaan, kun tässä kirjelmässä on 177 kohtaa, ja Fedonin kannekirjelmän osalta alaviitteeseen, ei ole kyseisissä kirjelmissä eikä sitä paitsi myöskään FIAMMin ja Fedonin myöhemmin jättämissä vastauksissa mitenkään täsmennetty eikä väitteen yhteydessä ole myöskään esitetty mitään sellaisia erityisiä argumentteja, joilla sitä pyrittäisiin tukemaan.
It follows from the foregoing that, contrary to what FIAMM and Fedon contend in the very specific arguments which they devote to this question in the context of their appeals under the cover of a request that the reasoning of the judgments under appeal be reviewed, they did not in their applications to the Court of First Instance in any way state with the clarity and precision which would have been required that the direct effect which may attach to decisions of the DSB would justify the establishment of failure to comply with them as a new, third, exception to the principle that the WTO agreements cannot be relied upon for the purposes of reviewing the legality of secondary Community legislation.
Edellä esitetystä seuraa, että toisin kuin FIAMM ja Fedon väittävät niissä hyvin erityisissä lausumissa, joita ne tästä kysymyksestä valituksissaan esittävät valituksenalaisten tuomioiden perustelujen valvontaa koskevan vaatimuksen varjolla, ne eivät ole ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen jättämissään kannekirjelmissä selostaneet niin selkeästi ja täsmällisesti kuin niiden olisi pitänyt, että DSB:n päätöksillä mahdollisesti oleva välitön oikeusvaikutus tekee perustelluksi, että näiden päätösten noudattamatta jättäminen vahvistetaan uudeksi ja kolmanneksi poikkeukseksi periaatteesta, jonka mukaan WTO-sopimuksiin ei voida vedota johdetun yhteisön oikeuden toimien lainmukaisuuden valvomiseksi.
As is apparent from Fedon’s application and FIAMM’s reply, they, on the contrary, expressly invoked one of the two traditionally accepted exceptions to that principle, submitting that in this instance the Community indicated that it intended to implement a specific obligation assumed within the framework of the GATT.
Kuten Fedonin kannekirjelmästä ja FIAMMin vastauksesta ilmenee, nämä valittajat ovat sitä vastoin nimenomaisesti vedonneet toiseen niistä kahdesta poikkeuksesta, jotka on perinteisesti hyväksytty siitä, että WTO-sopimuksiin ei voida vedota, väittämällä, että yhteisö oli tässä tapauksessa ilmoittanut, että se aikoi panna täytäntöön GATT-sopimuksen yhteydessä hyväksymänsä erityisen velvoitteen.
It is apparent, first of all, from paragraph 108 of the FIAMM judgment and paragraph 101 of the Fedon judgment that in the case in point the Court of First Instance sought to decide whether the WTO agreements, including the DSU and its provisions devoted to the implementation of decisions of the DSB, confer on persons the right to rely on those agreements when contesting the validity of Community legislation ‘if the DSB has declared that both that legislation and the subsequent legislation adopted by the Community in order to comply with the WTO rules in question are incompatible with those rules’.
Asiassa FIAMM annetun tuomion 108 kohdasta ja asiassa Fedon annetun tuomion 101 kohdasta kuitenkin ilmenee ensinnäkin, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tarkoituksena on tässä tapauksessa ollut ratkaista kysymys siitä, seuraako WTO-sopimuksista, mukaan lukien DSU ja sen sisältämät DSB:n päätösten täytäntöönpanoa koskevat määräykset, yksityisille oikeus vedota näihin sopimuksiin tuomioistuimissa yhteisön lainsäädännön pätevyyden riitauttamiseksi, ”jos DSB on todennut, että sekä kyseinen lainsäädäntö että yhteisön myöhemmin muun muassa WTO:n sääntöjen noudattamiseksi antama lainsäädäntö ovat ristiriidassa näiden sääntöjen kanssa”.
Next, likewise referring to ‘the WTO agreements’ as so defined, the Court of First Instance explained, in paragraphs 110 to 112 of the FIAMM judgment and paragraphs 103 to 105 of the Fedon judgment, that, in accordance with settled caselaw and for the reasons recalled by the Court of First Instance, those agreements are not in principle among the rules in the light of which the Community courts review the legality of action by the Community institutions.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin täsmensi sitten asiassa FIAMM antamansa tuomion 110–112 kohdassa ja asiassa Fedon antamansa tuomion 103–105 kohdassa viittaamalla myös näin määriteltyihin WTO-sopimuksiin, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan ja syistä, jotka ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin palautti mieleen, kyseiset sopimukset eivät lähtökohtaisesti kuulu niihin normeihin, joihin nähden yhteisöjen tuomioistuimet valvovat yhteisön toimielinten toiminnan lainmukaisuutta.
Finally, it is to be noted that the judgments under appeal do contain considerable explanation of the legal effects that may attach to a decision of the DSB, in particular where the period of time allowed for implementation of the decision has expired.
Lopuksi on todettava, että valituksenalaisissa tuomioissa pohditaan tosiaankin laajasti sitä oikeudellista ulottuvuutta, joka DSB:n päätökseen voi liittyä, erityisesti tilanteessa, jossa tällaisen päätöksen täytäntöönpanolle asetettu määräaika on päättynyt.
While it is true that that explanation appears in passages of the judgments under appeal in which the Court of First Instance examined whether one of the two exceptions traditionally accepted by the caselaw to the principle that the WTO agreements cannot be relied upon by individuals was applicable in the case in point, the fact remains that the findings made by the Court of First Instance at that juncture responded in an implicit, but nevertheless certain, manner to the specific arguments which are alleged in the appeals not to have been dealt with by the Court.
Vaikka kyseinen pohdinta tosin sisältyykin valituksenalaisten tuomioiden niihin kohtiin, joissa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tutkii, voidaanko tässä tapauksessa soveltaa toista niistä kahdesta poikkeuksesta, jotka oikeuskäytännössä on perinteisesti hyväksytty periaatteesta, jonka mukaan yksityiset eivät voi vedota WTO-sopimuksiin, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tässä yhteydessä suorittamassa arvioinnissa vastataan implisiittisesti, mutta kuitenkin varmasti, niihin konkreettisiin argumentteihin, jotka valittajat väittävät ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen jättäneen käsittelemättä.
Thus, it is apparent in particular from paragraphs 129 to 131 of the FIAMM judgment and paragraphs 122 to 124 of the Fedon judgment that the Court of First Instance held, after an examination of the relevant provisions of the DSU, that the expiry of the period of time allowed for the Community to bring its banana import regime into conformity with the DSB’s decision of 25 September 1997 had
Näin ollen asiassa FIAMM annetun tuomion 129–131 kohdasta ja asiassa Fedon annetun tuomion 122–124 kohdasta ilmenee erityisesti, että DSU:n merkitykselliset määräykset tutkittuaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi erityisesti, että DSU:n mukaiset riitojenratkaisumenetelmät eivät olleet loppuneet sen määräajan päättymiseen, joka yhteisölle oli asetettu tämän soveltaman banaanien
The Court also stated in this connection that review of the legality of the conduct of the defendant institutions could have the effect of weakening the position of the Community negotiators in the search for a mutually acceptable solution to the dispute consistent with WTO rules and, in some cases, of thus depriving the legislative or executive organs of a contracting party of the possibility afforded in particular in Article 22 of the DSU of entering into a negotiated arrangement even on a temporary basis.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi samoin tämän osalta, että vastaajina olevien toimielinten menettelyn lainmukaisuuden valvonta voisi heikentää yhteisön neuvottelijoiden asemaa etsittäessä riitaan keskinäisesti hyväksyttävää ja WTO:n sääntöjen mukaista ratkaisua ja että sopimuspuolen lainsäädäntö- ja täytäntöönpanoelimiltä saatettaisiin näin ollen poistaa muun muassa DSU:n 22 artiklan mukainen mahdollisuus löytää edes väliaikainen neuvotteluratkaisu.
Furthermore, in paragraph 132 of the FIAMM judgment and paragraph 125 of the Fedon judgment, the Court of First Instance concluded its analysis in this regard, holding that the applicants were therefore wrong in inferring from Articles 21 and 22 of the DSU an obligation on the WTO member to comply, within a specified period, with the recommendations and rulings of the WTO bodies and in contending that DSB rulings are enforceable unless the contracting parties unanimously oppose this.
Lisäksi on korostettava, että asiassa FIAMM antamansa tuomion 132 kohdassa ja asiassa Fedon antamansa tuomion 125 kohdassa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi tämän osalta tekemänsä tarkastelun päätteeksi, että valittajat olivat siis katsoneet virheellisesti, että WTO:n jäsenellä on DSU:n 21 ja 22 artiklan nojalla velvollisuus noudattaa tietyssä määräajassa WTO:n elinten suosituksia ja päätöksiä ja että DSB:n päätökset ovat täytäntöönpanokelpoisia, elleivät sopimuspuolet vastusta sitä yksimielisesti.
In so deciding, the Court of First Instance ruled, implicitly at the very least, on the applicants’ assertion that direct effect should be accorded to such recommendations or such rulings once the period of time allowed for their implementation has expired.
Asian näin ratkaistessaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin lausui ainakin implisiittisesti valittajien väitteestä, jonka mukaan tällaisilla suosituksilla tai tällaisilla päätöksillä olisi katsottava olevan välitön oikeusvaikutus sen jälkeen, kun niiden täytäntöönpanolle asetettu määräaika on päättynyt.
It follows from all of the foregoing that the grounds of the judgments under appeal deal adequately with the arguments set out by the applicants at first instance and that they in particular enable the Court of Justice to exercise its power of judicial review, so that the first part of the plea must be declared unfounded.
Kaikesta edellä esitetystä seuraa, että valituksenalaisten tuomioiden perusteluissa vastataan riittävästi valittajien ensimmäisessä oikeusasteessa esittämiin argumentteihin ja että erityisesti näiden perustelujen avulla yhteisöjen tuomioistuin voi harjoittaa laillisuusvalvontaansa, joten valitusperusteen ensimmäinen osa on todettava perusteettomaksi.
Second part of the plea
Valitusperusteen toinen osa
The following should be stated in relation to the second part of the first plea, alleging an error of law regarding the circumstances in which liability for unlawful conduct of the Community can found an action.
Ensimmäisen valitusperusteen toisen osan mukaan niissä edellytyksissä, joiden täyttyessä yhteisö voi joutua vastuuseen lainvastaisesta menettelystään, on tehty oikeudellinen virhe, ja tästä perusteesta on täsmennettävä seuraavaa.