natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The protection provided for consumers by Council Directive 93/13/EEC of 5 April 1993 on unfair terms in consumer contracts entails the national court being able to determine of its own motion whether a term of a contract before it is unfair when making its preliminary assessment as to whether a claim should be allowed to proceed before the national courts.
1) Se suoja, joka kuluttajille varmistetaan kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5 päivänä huhtikuuta 1993 annetulla neuvoston direktiivillä 93/13/EY, merkitsee sitä, että kansallinen tuomioistuin voi viran puolesta arvioida käsiteltäväkseen saatetun sopimusehdon kohtuuttomuutta suloin, kun se tutkii kansallisessa tuomioistuimessa nostetun kanteen tutkittavaksi ottamista.
The national court is obliged, when it applies national law provisions predating or postdating the said Directive, to interpret those provisions, so far as possible, in the light
Direktiivin mukaisen tulkinnan vaatimus edellyttää erityisesti sitä, että kansallinen tuomioistuin asettaa etusijalle sellaisen tulkinnan, jonka avulla se voi viran puolesta olla hyväksymättä toimivaltaa, joka sille annetaan kohtuuttomalla sopimusehdolla.
Advocate General A. Saggio delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 16 December 1999.
Julkisasiamies A. Saggio on esittänyt ratkaisuehdotuksensa täysistunnossa 16 päivänä joulukuuta 1999.
Case C-455/98 Tullihallitus ν Kaupo Salumets and Others Taxation
Asia C-455/98 Tullihallitus v. Kaupo Salumets ym. Verotus
Preliminary ruling (Tax provisions Harmonisation of laws — Turnover taxes — Common system of value added tax — Sixth Directive — Tax on importation — Scope — Contraband importation of ethyl alcohol) (First Chamber) fines and imprisonment for having smuggled into Finland during 1996 and 1997 about 100 000 litres of ethyl alcohol from Estonia.
Salumets ja hänen rikoskumppaninsa oli velvoitettava maksamaan tullit, arvonlisävero, valmistevero ja alkoholivero, jotka maahantuojien olisi pitänyt maksaa tuodessaan tavaran yhteisön alueelle ja jotka olivat yhteensä noin ? > S miljoonaa Suomen markkaa.
By order of 8 December 1998, the Tampereen Käräjäoikeus (Tampere District Court), Finland, referred to the Court for a preliminary ruling a question on the interpretation of the Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977, Council Directive 92/12/EEC of 25 February 1992, Council Directive 92/83/EEC of 19 October 1992 and Council Regulation (EEC) No 2913/92 of 12 October 1992 (hereinafter 'the Customs Code').
Tampereen käräjäoikeus on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle 8.12.1998 tekemällään päätöksellä ennakkoratkaisukysymyksen 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 25 päivänä helmikuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/12/ETY 19 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/83/ETY ja 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (jäljempänä tullikoodeksi) tulkinnasta.
The Käräjäoikeus separated from the criminal proceedings the application by the Tullihallitus for Mr Salumets and his accomplices to be ordered to pay customs duty, VAT, excise duty and alcohol duty which should have been paid by the importers when the goods entered Community territory, amounting to approximately FIM 38 000 000.
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin, jossa vaatimus oli esitetty, on epätietoinen siitä, sovelletaanko tullikoodeksin ja edellä mainittujen verodirektiivien säännöksiä myös maahan salakuljettamalla tuotuun väkiviinaan.
That question was raised in proceedings between the Finnish Tullihallitus (Customs Administration) and Mr Salumets and other persons prosecuted for smuggling into Finland ethyl alcohol from a non-member country.
Tämä kysymys on esitetty asiassa, jossa asianosaisina ovat yhtäältä tullihallitus sekä toisaalta Kaupo Salumets ja eräät muut henkilöt, jotka ovat olleet syytettyinä kolmannesta maasta peräisin olevan väkiviinan salakuljettamisesta Suomeen.
The Käräjäoikeus, hearing that application, expressed doubt as to whether the provisions of the Customs Code and the tax directives mentioned above apply also to ethyl alcohol imported as contraband.
Asiakirjoista ilmenee, että ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin oli tuominnut pääasian vastaajat vankeus- ja sakkorangaistuksiin siitä, että nämä olivat salakuljettaneet Virosta Suomeen noin 100 000 litraa väkiviinaa.
It appears from the documents in the case that the defendants in the main proceedings were convicted by the Käräjäoikeus and sentenced to
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin erotti rikosasiasta erillisenä riita-asiana käsiteltäväksi tullihallituksen vaatimuksen, jonka mukaan
In particular, that court is uncertain whether the unlawful importation into Finland of ethyl
Aluksi on todettava, että yhteisöjen tuomioistuimen huumausaineita ja väärennettyä rahaa koskeva oikeuskäytäntö koskee tavaroita, joilla ei niiden luonteen ja erityispiirteiden vuoksi voida käydä laillista kauppaa eikä niitä voida saattaa vaihdannan piiriin.
The circumstances in which the goods were imported in the present case cannot alter that assessment.
Näin ei ole pääasiassa kyseessä olevan väkiviinan laita.
An intrinsically lawful product such as ethyl alcohol may not be equated with a narcotic drug for reasons connected with its origin, quality or purity.
Kyseessä ei ole sellainen tavara, jonka myynti olisi kielletty sen luonteen tai sen erityispiirteiden vuoksi.
The Court notes, first, that its case-law concerning narcotic drugs and counterfeit currency, refers to goods which by their very nature and because of their special characteristics cannot be lawfully marketed or introduced into economic channels.
Salakuljettamalla maahantuodun alkoholin ja laillisen kaupankäynnin kohteena olevan alkoholin välillä voi sitä paitsi olla kilpailua, koska on olemassa lailliset alkoholimarkkinat, joista salakuljetustuotteilla juuri saamaan osa.
Consequently, ethyl alcohol may not be regarded as a product which is outside economic channels.
Tässä asiassa maahantuontiin liittyneiden asianhaarojen vuoksi ei ole syytä päätyä toisenlaiseen ratkaisuun.
It is therefore subject to the taxes and customs duty normally payable under the Community rules.
Nimittäin itsessään laillista tuotetta, kuten väkiviinaa, ei voida rinnastaa huumausaineeseen sen alkuperään, laatuun tai puhtauteen liittyvistä syistä.
That is not the case with the ethyl alcohol at issue in the main proceedings.
lainsäädännön mukaan normaalisti maksettavat verot ja tullit.
'Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment, Council Directive 921 121 EEC of 25 February 1992 on the general arrangements for products subject to excise duty and on the holding, movement and monitoring of such products, Council Directive 92/83/EEC of 19 October 1992 on the harmonisation of the structures of excise duties on alcohol and alcoholic beverages and Council Regulation (EEC) No 2913/92 of 12 October 1992 establishing the Community Customs Code must be interpreted as meaning that their provisions on liability to tax and tax debts apply aho to contraband importation into Community customs territory of ethyl alcohol from non-member countries.'
Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta yhteinen arvonlisäverojärjestelmä:yhdenmukainen määräytymisperuste 17 päivänä toukokuuta 1977 annettua kuudetta neuvoston direktiiviä 77/388/ETY, valmisteveron alaisia tuotteita koskevasta yleisestä järjestelmästä sekä näiden tuotteiden hallussapidosta, liikkumisesta ja valvonnasta 25 päivänä helmikuuta 1992 annettua neuvoston direktiiviä 92/12/ETY, alkoholin ja alkoholijuomien valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistamisesta 19 päivänä lokakuuta 1992 annettua neuvoston direktiiviä 92/83'/ETY ja yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annettua neuvoston asetusta (ETY) N:o 2913/92 on tulkittava niin, että niihin sisältyviä verovelvollisuutta ja tullivelkaa koskevia säännöksiä on sovellettava myös tuotaessa yhteisön tullialueelle salakuljettamalla kolmansista maista peräisin olevaa väkiviinaa.
Advocate General A. Saggio delivered his Opinion at the sitting of the First Chamber on 23 March 2000.
Julkisasiamies A. Saggio on esittänyt ratkaisuehdotuksensa ensimmäisen jaoston istunnossa 23 päivänä maaliskuuta 2000.
(Appeal — Temporary staff — Time-limit for lodging complaint proceedings — Error in classification — Admissibility) (Fifth Chamber) complaint. It is necessary, in that regard, to give priority to the content of the document rather than its form or title.
Muutoksenhaku — Väliaikaiset toimihenkilöt — Valitusaika — Kanteen nostamisen määräaika - Virhe oikeudellisessa luonnehdinnassa — Tutkittavaksi ottaminen (viides jaosto)
By application lodged at the Court Registry on 26 April 1999, Mr Politi brought an appeal against the order of 9 February 1999 in Case T124/98 Politi ν European Training Foundation, hereinafter 'the contested order', in so far as the Court of First Instance dismissed as inadmissible his action for annulment, first, of the decision of the European Training Foundation (hereinafter 'the Foundation') of 16 September 1997 establishing his final evaluation report and, second, of the Foundation's decision of 30 September 1997 not to renew his contract.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tässä tapauksessa todennut, että valittaja asiamiehensä avustamana, 5.11.1997 päivätyssä kirjeessään "ilmoitti - - selvästi ne virheellisyydet, jotka hänen mukaansa sisältyivät lopulliseen arviointikertomukseen ja 30.9.1997 tehtyyn päätökseen" ja "pyrki kantajan ja koulutussäätiön välisen riidan sovinnolliseen ratkaisuun", ja erityisesti vaati peruuttamaan päätöksen siitä, että valittajan työsopimusta väliaikaisena toimihenkilönä ei uusita.
In the present case the Court of First Instance found that in the letter of 5 November 1997 the appellant, through his representative, 'clearly challenged the irregularities which allegedly vitiated the final assessment and the decision of 30 September 1997' and 'requested that an amicable solution be found to the dispute between [the appellant] and the Foundation' and, in particular, that the decision not to renew the temporary staff contract be withdrawn.
Politi on yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 26.4.1999 toimittamallaan valituksella hakenut muutosta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-124/98, Politi vastaan Euroopan koulutussäätiö, 9.2.1999 antamaan määräykseen (jäljempänä riidanalainen määräys), koska sillä on jätetty tutkimatta valittajan vaatimukset siitä, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaisi Euroopan koulutussäätiön (jäljempänä koulutussäätiö) 16.9.1997 tekemän päätöksen, jolla vahvistettiin kantajaa koskeva lopullinen arviointikertomus ja 30.9.1997 tekemän päätöksen siitä, että kantajan työsopimusta ei uusita.
Those findings provide sufficient grounds to classify the letter in question as a complaint for the purposes of Article 90(2) of the Staff Regulations.
Nämä seikat ovat riittäviä siihen, että kyseessä oleva kirje voidaan luonnehtia henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuksi valitukseksi.
The fact that the purpose of that letter was to arrive at an amicable solution does not alter that conclusion.
Se, että kirjeellä pyrittiin sovintoratkaisuun, ei vaikuta tähän johtopäätökseen.
By his appeal Mr Politi complains that the Court of First Instance unlawfully reduced the periods for lodging complaints and bringing actions referred to in Articles 90 and 91 of the Staff Regulations for Officials and Other Servants of the European Community (hereinafter 'the Statute') and breached the rights of the defence by incorrectly classifying the letter of 5 November 1997 from his representative to the Foundation as a complaint and the letter of 31 December 1997, also from his representative to the Foundation, as an 'additional memorandum' supplementing the complaint.
Valittaja moittii valituksessaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta siitä, että tuomioistuin on lainvastaisesti lyhentänyt Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen (jäljempänä henkilöstösäännöt) 90 ja 91 artiklassa säädettyjä valituksen tekemiselle ja kanteen nostamiselle varattuja määräaikoja ja että se on loukannut puolustautumisoikeuksia määrittelemällä virheellisesti valituksiksi 5.11.1997 päivätyn kirjeen, jonka valittajan asiamies oli osoittanut koulutussäätiölle ja 31.12.1997 päivätyn, valitusta täydentävän "lisäkirjelmän", jonka niin ikään valittajan asiamies oli osoittanut koulutussäätiölle.
It follows from the case-law of the Court of Justice that an act whereby an official or servant specifically challenges an administrative measure which adversely affects him constitutes a
Yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännöstä ilmenee, että asiakirja, jossa virkamies tai toimihenkilö selvästi riitauttaa hänelle vastaisen hallinnollisen toimenpiteen, on henkilöstösääntöjen 90 artiklassa 2 kohdassa tarkoitettu valitus.
Having regard to the foregoing, it must be held that the Court of First Instance was correct in its view that the period for replying to the complaint had begun to run on 5 November 1997, in accordance with Article 90(2) of the Staff Regulations, with the consequence that, the action should have been brought no later than 15 June 1998, which, as the Court of First Instance observed, was well before the date on which it was in fact brought.
Ottaen huomioon edellä esitetty on todettava, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on aivan oikein katsonut, että valitukseen vastaamiselle varattu määräaika alkoi kulua 5.11.1997 henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdan mukaisesti, mistä seuraa, että kanne olisi pitänyt nostaa viimeistään 15.6.1998, eli kuten ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on todennut, sen käsiteltävänä olevan kanteen vireillepanoa selvästi aikaisempana ajankohtana.
Orders Mr Politi to pay the costs.'
Politi velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Advocate General F.G. Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 24 February 2000.
Julkisasiamies F.G. Jacobs on esittänyt ratkaisuehdotuksensa viidennen jaoston istunnossa 24 päivänä helmikuuta 2000.
' dismiss the appeal; and order the appellant to pay the costs.'
(Suomenkielistä käännöstä ei ole vielä saatavissa.)
Joined Cases T-172/98, T-175/98, T-176/98 and T-177/98 Salamander AG and Others ν European Parliament Council of the European Union Environment and consumers
Yhdistetyt asiat T-172/98, T-175/98, T-176/98 ja T-177/98 Salamander AG ym. v. Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto Ympäristö ja kuluttajat
(Action for annulment — Directive tobacco products — Admissibility) (Third Chamber)
Kumoamiskanne — Direktiivi 98/43/EY Tupakkatuotteiden mainontaa ja niiden hyväksi tapahtuvaa sponsorointia koskeva kielto -Tutkittavaksi ottaminen (kolmas jaosto) yksinoikeus tupakkatuotteiden mainontaan, ainoa yhteistyökumppani.
Salamander AG is a company incorporated under German law which manufactures shoes and boots.
Salamander AG on Saksan oikeuden mukaan perustettu yritys, jonka toimialaan kuuluu kenkien ja saapikkaiden valmistaminen.
Since 1978 it has held a licence from R.J.R. Nabisco, the company which owns the 'Camel' trade mark, to manufacture and market footwear under the 'Camel Boots' mark.
Sen hallussa on vuodesta 1978 lähtien ollut "CameFmerkin omistajan R. J. R. Nabiscon myöntämä lisenssi, jonka nojalla sillä on oikeus valmistaa ja pitää kaupan "Camel Boots" -nimisiä kenkiä.
Media group companies'), are companies incorporated under Greek law, which sell advertising space in public places in three Greek cities.
Alma Media Group Advertising SA & Co. Partnership, Panel Two and Four Advertising SA, Rythmos Outdoor Advertising SA ja Media Center Advertising SA (jäljempänä Alma Media -yhtymän yhtiöt) ovat Kreikan oikeuden mukaan perustettuja yrityksiä, joiden toimialaan kuuluu kolmessa Kreikan kaupungissa julkisilla paikoilla sijaitsevien mainostilojen myynti. Ne ovat tehneet näiden kaupunkien viranomaisten kanssa sopimuksia, joiden perusteella ne ovat sitoutuneet asentamaan ja ylläpitämään mainostauluja ja sellaista yleisessä käytössä Una Film "City Revue" GmbH on Itävallan oikeuden mukaan perustettu yritys, jonka toimialaan kuuluu mainoselokuvien levittäminen elokuvateattereihin.
They have concluded concession contracts with those municipalities under which they undertake to install and maintain advertising hoardings and street furniture for public use which, under certain conditions, may be used for advertising purposes, including, to a large extent, advertising for tobacco products.
Se toteaa olevansa Itävallan oikeuden mukaan perustetun Austria Tabak -nimisen yrityksen, jolla on Itävallassa
Una Film 'City Revue' GmbH is a company incorporated under Austrian law whose activity consists in the distribution of advertising films in cinemas.
olevaa taajamairtaimistoa, jota tietyin edellytyksin voidaan käyttää erityisesti tupakkatuotteiden huomattavankin laajaan mainontaan.
It states that it is the sole contractual partner of Austria Tabak, an undertaking governed by Austrian law which holds exclusive rights over advertising messages for tobacco products in Austria.
Yhteisöjen tuomioistuin on lisäksi jo useaan otteeseen määritellyt direktiivin soveltamisalaltaan yleiseksi toimeksi.
Whether the applicants are directly concerned by Directive 98/43
On siis tutkittava, koskeeko riidanalainen direktiivi kantajia suoraan ja erikseen.
The Court must ascertain whether the Directive, of itself, affects the legal situation of the applicants.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on tutkittava, vaikuttaako riidanalainen direktiivi sinänsä kantajien oikeudelliseen asemaan.
It must be recalled that a directive cannot of itself impose obligations on an individual and may therefore not be relied on as such against him.
Tältä osin on muistutettava, ettei direktiivillä sinänsä voida asettaa velvollisuuksia yksityiselle oikeussubjektille ja ettei siihen sellaisenaan voida vedota tätä henkilöä vastaan.
It follows that a directive which, as in the present case, requires the Member States to impose obligations on economic operators is not of itself, before the adoption of the national transposition measures and independently of them, such as to affect directly the legal situation of those economic operators within the meaning of the fourth paragraph of Article 173 of the Treaty.
Tästä seuraa, että direktiivi, jolla — kuten nyt esillä olevassa asiassa velvoitetaan jäsenvaltiot asettamaan velvollisuuksia taloudellisille toimijoille, ei sellaisenaan, ennen kansallisten täytäntöönpanotoimien toteuttamista ja niistä riippumatta, vaikuta suoraan näiden taloudellisten toimijoiden oikeudelliseen asemaan perustamissopimuksen 173 artiklan neljännessä kohdassa tarkoitetuin tavoin.
The applicants submit, however, that the Directive affects them directly even before its transposition.
Kantajat väittävät kuitenkin, että riidanalainen direktiivi koskee niitä suoraan jo ennen sen täytäntöönpanoa.
The Parliament and the Council, supported by the Republic of Finland, the French Republic, the United Kingdom and the Commission, have raised a plea of inadmissibility under Article 114(1) of the Rules of Procedure of the Court of First Instance.
Parlamentti ja neuvosto ovat Suomen tasavallan, Ranskan tasavallan. Yhdistyneen kuningaskunnan ja komission tukemina esittäneet ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 114 artiklan 1 kohtaan perustuvan oikeudenkäyntiväitteen.
They submit that the actions are inadmissible because of the nature of the contested act and because it is of neither direct nor individual concern to the applicants within the meaning of the fourth paragraph of Article 173 of the EC Treaty (now, after amendment, the fourth paragraph of Article 230 EC).
Ne vaativat, että kanteet on jätettävä tutkittaviksi ottamatta riidanalaisen direktiivin luonteen vuoksi ja siitä syystä, ettei se koske kantajia suoraan eikä erikseen EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan neljännessä kohdassa (josta on muutettuna tullut EY 230 artiklan neljäs kohta) tarkoitetuin tavoin.
The fact that the actions challenge a directive
Sen seikan merkitys, että kanteiden kohteena on direktiivi
The Court notes that the fourth paragraph of Article 173 of the Treaty makes no provision, for the benefit of individuals, for a direct action before the Community judicature challenging a directive.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin toteaa, että perustamissopimuksen 173 artiklan neljännessä kohdassa ei anneta yksityisille oikeutta nostaa direktiivejä koskevia suoria kanteita yhteisöjen tuomioistuimessa.
On that point, it is sufficient to note that this obligation, to which the Member States are subject in accordance with the Inter-Environnement Wallonie judgment of the Court of Justice of 18 December 1997, may not be extended to individuals.
Kantajat väittävät, että on olemassa yleinen oikeusperiaate, jonka mukaan sekä jäsenvaltioiden julkisoikeudellisilla kokonaisuuksilla että kaikilla yksityisoikeudellisilla oikeussubjekteilla on direktiivin täytäntöönpanolle säädetyn määräajan kuluessa velvollisuus pidättyä toteuttamasta toimenpiteitä, jotka ovat omiaan vakavasti vaarantamaan direktiivissä säädetyn tavoitteen toteuttamisen.
In certain circumstances, however, even a legislative measure which applies to economic operators generally may be of direct and individual concern to some of them.
Tältä osin riittää kun todetaan, että tätä asiassa Inter-Environnement Wallonie 18.12.1997 annetusta yhteisöjen tuomioistuimen tuomiosta
The Court must therefore ascertain whether the Directive affects the applicants directly and individually.
On myös syytä muistuttaa, että vaikka direktiivi sitookin lähtökohtaisesti ainoastaan niitä, joille se on osoitettu, eli jäsenvaltioita, se on yleensä välillinen lainsäädäntö- tai hallintotoimi.
event not from the Directive but from that Member State's discretionary decision not to make use of the possibility of obtaining a derogation under the Directive.
Tämän jälkeen on toissijaisesti todettava, että jäsenvaltioilla on vapaus sallia tupakkatuotteen nimellä vilpittömässä mielessä ennen 30.7.1998 kaupan pidettyjen muiden kuin tupakkatuotteiden mainonta, mikä koskee Salamanderia, Davidoff-yhtiöitä ja osittain Una Filmiä.
The applicants submit, next, that the Directive will affect them directly after it has been transposed, independently of the national transposition measures.
Näiden tuotteiden mainonnan mahdollinen kieltäminen jäsenvaltiossa ei kuitenkaan ole seurausta riidanalaisesta direktiivistä, vaan tämän jäsenvaltion harkintaan perustuvasta päätöksestä olla käyttämättä tällä direktiivillä annettua poikkeamismahdollisuutta.
The Court notes to begin with that the Directive cannot of itself impose an obligation on the applicants to refrain from all advertising for tobacco products or diversification products.
Kantajat viittaavat niihin taloudellisiin seurausvaikutuksiin, joita niille aiheutuu tai saattaa aiheutua siitä, että riidanalainen direktiivi tullaan piakkoin täytäntöönpanemaan.
That obligation can arise only from the transposition measures adopted by the Member States.
Jos oletetaan, että nämä vaikutukset aiheutuvat suoraan itse direktiivistä eivätkä siitä, että taloudelliset toimijat varautuvat etukäteen siihen, että jäsenvaltiot tävtäntöönpanevat sen, ne eivät kuitenkaan vaikuta kantajien oikeudelliseen vaan ainoastaan tosiasialliseen asemaan.
It follows that the Directive, which requires the Member States to impose obligations on economic operators, cannot of itself impose those obligations on the applicants, and is thus not such as to concern them directly.
Kantajat väittävät tämän jälkeen, että sen jälkeen kun riidanalainen direktiivi on täytäntöönpantu, se koskee niitä suoraan eli kansallisista täytäntöönpanotoimista riippumatta.
As a secondary point, the Directive leaves the Member States a power of assessment, such that the applicants cannot be directly concerned by it.
Lisäksi direktiivillä jäsenvaltioille annettu harkintavalta on sen kaltainen, että sen perusteella on mahdotonta, että direktiivi koskisi kantajia suoraan.