natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It is therefore only in the alternative and in cursory terms that I shall now proceed to examine the substance of the question whether Article 10 EC precludes national legislation under which, in the context of the payment by the competent national body of family allowances for the dependent children of a selfemployed worker, the child of that worker who receives family allowances paid under the Staff Regulations or the CEOS is not taken into account for the purposes of determining the ranking of that worker’s other children, which under that legislation influences the amount of the family allowances payable for those children.
Tutkin siten seuraavassa vain toissijaisesti ja lyhyesti sen aineellisen kysymyksen, onko kansallinen lainsäädäntö, jonka perusteella tilanteessa, jossa toimivaltainen kansallinen laitos suorittaa perhelisät itsenäisen ammatinharjoittajan huollettavina olevista lapsista, tämän ammatinharjoittajan lasta, jolle suoritetaan perhelisiä henkilöstösääntöjen tai yhteisöjen muuta henkilöstöä koskevien palvelussuhteen ehtojen nojalla, ei oteta huomioon määriteltäessä saman ammatinharjoittajan muiden lasten ikäjärjestykseen perustuvaa asemaa, joka kyseisen lainsäädännön mukaan vaikuttaa viimeksi mainituista suoritettavien perhelisien määrään, ristiriidassa EY 10 artiklan kanssa.
However, I am bound to note that the Court reached that conclusion after finding that such national legislation ‘is likely to impede and therefore to discourage employment within an institution of the European Union, inasmuch as, by accepting employment with such an institution, a worker who was formerly a member of a national pension scheme risks losing the right to benefit under that scheme from an old-age pension to which he would have been entitled had he not accepted that employment’. 32
En voi olla kuitenkaan toteamatta, että yhteisöjen tuomioistuin teki tämän päätelmän sen jälkeen, kun se oli todennut, että tällainen kansallinen lainsäädäntö ”on omiaan haittaamaan ja siis estämään Euroopan unionin parissa harjoitettavaa ammatillista toimintaa siinä mielessä, että kun työntekijä, joka on aiemmin kuulunut kansalliseen eläkejärjestelmään, hyväksyy työpaikan unionin toimielimessä, hän on vaarassa menettää mahdollisuutensa nauttia tämän kansallisen järjestelmän mukaista vanhuusetuutta, johon hänellä olisi ollut oikeus, jos hän ei olisi hyväksynyt tätä työpaikkaa”. 32
31 — Ibid., paragraphs 48 and 49.32 — Ibid., paragraph 47.
31 – Sama asia, tuomion 48 ja 49 kohta.32 – Sama asia, tuomion 47 kohta.
30 — Cited above.
30 – Mainittu edellä.
Community to recruit national employees with a certain length of service, thereby impeding the functioning of the Community institutions.
GYSEN olla vaikeampaa saada palvelukseensa tietyn ikäisiä kyseisen maan työntekijöitä, joten sillä estettiin yhteisön toimielinten toimintaa.
entering the service of the Communities, or to induce them to quit the employment that they carry on there’, that is to say ‘of such a nature as to impede the functioning of the Community institutions’.
taloudellinen etuus, jonka nämä saisivat, jos heillä ei olisi tätä asemaa”, kyseessä eivät näyttäneet olevan ”määräykset, jotka olisivat omiaan vähentämään joidenkin henkilöiden halukkuutta tulla yhteisöjen palvelukseen tai saamaan heidät jättämään hoitamansa toimen”, jolloin ne ”estäisivät yhteisön toimielinten toiminnan”.
The Court therefore concluded that Article 5 of the EEC Treaty did not preclude Member States from denying to officials or servants of the Communities a benefit such as that provided under the national scheme that was the subject of the main proceedings.
Se siis päätteli, että ETY:n perustamissopimuksen 5 artikla ei ollut esteenä sille, että pääasian kohteena olleen kansallisen järjestelmän mukainen etuus evättiin yhteisöjen toimihenkilöiltä ja virkamiehiltä.
The Court had adopted a similar approach previously in Tither 33, which concerned a national scheme aimed at subsidising the purchase and improvement of dwellings, the benefits of which (subsidies on the interest paid on mortgage loans) were denied to those who performed activities for which they received taxexempt remuneration under a special exemption or immunity, and were thus denied to employees of the Communities.
Yhteisöjen tuomioistuin oli aikaisemminkin noudattanut vastaavanlaista lähestymistapaa asiassa Tither antamassaan tuomiossa, 33joka koski kansallista järjestelmää, jonka tarkoituksena oli helpottaa asuintalojen hankkimista ja peruskorjaamista ja jossa suljettiin etuuden (hypoteekkilainojen korkoja koskevat helpotukset) ulkopuolelle ne henkilöt, jotka saivat verottomia työtuloja erityisvapautuksen tai erivapauksien perusteella, eli yhteisöjen virkamiehet.
The Court had been asked by the referring court, in particular, whether Article 5 of the EEC Treaty (now Article 10 EC) obliged the Member State involved to grant the benefit also to such persons if they met the other conditions laid down by the scheme in question.
Ennakkoratkaisupyynnön esittänyt tuomio -istuin pyysi yhteisöjen tuomioistuinta erityisesti toteamaan, velvoitettiinko ETY:n perustamissopimuksen 5 artiklassa (josta on tullut EY 10 artikla) asianomainen jäsenvaltio myöntämään tämä etuus myös näille oikeussubjekteille, jos he täyttivät muut kyseisessä järjestelmässä asetetut edellytykset.
Recalling that the cited provision ‘prohibits Member States, inter alia, from adopting measures which are likely to impede the functioning of the Community institutions’, the Court observed that although legislation such as the scheme in question could ‘have the effect of depriving officials and servants of the Communities of a financial advantage which they would enjoy if they did not have that status’, it did not appear that the scheme was ‘likely to dissuade certain persons from
Yhteisöjen tuomioistuin muistutti, että kyseisessä määräyksessä ”velvoitetaan jäsenvaltiot erityisesti pidättymään kaikista toimenpiteistä, jotka ovat omiaan vaarantamaan yhteisön toimielinten toiminnan”, ja huomautti, että vaikka kyseisen järjestelmän kaltaisella lainsäädännöllä ”saatettaisiin evätä yhteisön virkamiehiltä ja toimihenkilöiltä
Returning now to the present proceedings for a preliminary ruling, it seems difficult to maintain that a provision such as that set out in the first subparagraph of Article 16(1) of the Royal Decree of 8 April 1976 — if interpreted as meaning that the children of a selfemployed worker receiving family allowances under the Staff Regulations or the CEOS may not be taken into account in the context defined by that provision — is likely to dissuade certain persons from entering the service of the Communities, or to induce them to quit the employment that they carry on there.
Kun palataan nyt käsiteltävään ennakkoratkaisuasiaan, on mielestäni vaikeaa väittää, että jos 8.4.1976 tehdyn kuninkaan päätöksen 16 §:n 1 momentin ensimmäisen kohdan kaltaista lainsäädäntöä tulkittaisiin siten, että siinä määritellyssä asiayhteydessä ei voitaisi ottaa huomioon itsenäisen ammatinharjoittajan lapsia, jotka saavat perhelisiä henkilöstösääntöjen tai yhteisöjen muuta henkilöstöä koskevien palvelussuhteen ehtojen nojalla, se saattaisi vähentää joidenkin henkilöiden halukkuutta tulla yhteisöjen palvelukseen tai saada heidät jättämään hoitamansa toimen.
The Commission itself notes, with reference to the case in point, that the Belgian provision does not cause any loss to the Community servant in question (the first husband of Ms Gysen and father of Adrien), as it simply has the effect of reducing the amount of the family
Komissio itsekin korostaa nyt käsiteltävän asian osalta, että Belgian lainsäädännön perusteella kyseiseltä yhteisön virkamieheltä (Gysenin ensimmäinen aviomies, Adrienin isä) ei vähennetä mitään, koska sen ainoana vaikutuksena on se, että niiden perhelisien määrä, jotka vakuutuskassan on suoritettava hänen entiselle puolisolleen tämän lapsista Augustin ja Elise, jotka tämä on saanut toisen
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-449/06 infringement by the Belgian State of the duty of sincere cooperation with the Community institutions enshrined in Article 10 EC.
JULKISASIAMIES MENGOZZIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-449/06 vahvistetun velvoitteensa toimia lojaalissa yhteistyössä yhteisön toimielinten kanssa.
allowances that the Caisse must pay to his former wife for Augustin and Elise, her children by her second husband, who is not an official or servant of the Community.
aviomiehensä kanssa, joka ei ole yhteisöjen virkamies eikä toimihenkilö, pienenee siihen nähden, mikä tilanne muutoin olisi.
34Moreover, even if one wishes to consider that that reduction has an impact on the resources that Ms Gysen can mobilise to meet the cost of maintaining her first child and that, accordingly, it ultimately affects the extension of the obligations of that child’s father — a servant of the Community — in terms of his contribution to those costs, such an effect would be too indirect and marginal to have the effect of dissuasion or inducement mentioned above.
34 Vaikka katsottaisiin, että tämä vähennys loppujen lopuksi vaikuttaisi kokonaisvaroihin, joita Gysen voi käyttää suorittaakseen ensimmäisen lapsen ylläpitokulut, ja siis viime kädessä vaikuttaisi niiden velvollisuuksien laajuuteen, jotka kuuluvat viimeksi mainitun lapsen isälle, joka on yhteisön toimihenkilö, näihin kuluihin osallistumisen muodossa, tällainen vaikutus olisi myös liian välillinen ja marginaalinen, jotta se voisi aiheuttaa edellä mainitun halukkuutta vähentävän tai kannustavan vaikutuksen.
Admittedly, the Commission rightly points out that application of the Belgian provision — interpreted as indicated in the preceding paragraph — would mean that, solely because Adrien’s father is employed by a Community institution, Ms Gysen and her children Augustin and Elise would be treated less favourably than if Adrien’s father did not hold that position.
Komissio tosin esittää perustellusti, että kun Belgian lainsäädäntöä tulkitaan edellisessä kohdassa esitetyllä tavalla, sen soveltaminen merkitsisi Gysenille ja hänen lapsilleen Augustinille ja Eliselle viime kädessä yksinomaan sen vuoksi, että Adrienin isä työskentelee yhteisön toimielimessä, epäedullisempaa kohtelua kuin he saisivat, jos tämä isä ei työskentelisi tässä tehtävässä.
35 In the light of the criterion for interpretation that can be deduced from Tither and My, that disparity of treatment does not, in my opinion, constitute an
35 Sen tulkintaperusteen valossa, joka on johdettavissa edellä mainituissa asioissa Tither ja My annetuista tuomioista, tällainen erilainen kohtelu ei kuitenkaan mielestäni merkitse sitä, että Belgian valtio laiminlöisi EY 10 artiklassa
It is hardly necessary to add (since it goes beyond the limits of the examination I have proposed in points 29 and 53 above) that such a disparity of treatment cannot be criticised by invoking the principle of equal treatment as a general principle of Community law or the specific expressions thereof, in particular Article 12 EC (prohibition of discrimination on grounds of nationality) or Article 7(2) of Regulation (EEC) No 1612/68 of the Council of 15 October 1968 on freedom of movement for workers within the Community 36(under which a worker who is a national of a Member State employed in the territory of another Member State ‘shall enjoy the same social and tax advantages as national workers’).
Lisättäköön – siltä osin kuin tällä ylitetään ne tutkimuksen rajat, jotka asetin itselleni edellä 29 ja 53 kohdassa – että tätä erilaista kohtelua ei mielestäni voida kumota sillä, että vedotaan yhdenvertaisen kohtelun periaatteeseen yhteisön oikeuden yleisenä oikeusperiaatteena tai sen erityisiin ilmaisuihin, joita ovat erityisesti EY 12 artikla (kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän kielto) ja työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella 15.10.1968 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1612/68 36 7 artiklan 2 kohta (jonka nojalla toisen jäsenvaltion alueella työskentelevän jäsenvaltion kansalaisen ”on saatava samat sosiaaliset ja verotukseen liittyvät edut kuin kotimaisten työntekijöiden”).
The casefile does not contain any information on the basis of which it can be held that the situation in the present case falls within the scope of Community law rather than being purely internal to the Belgian State.
Asiakirja-aineistosta ei näet ilmene mitään sellaista seikkaa, jonka perusteella voitaisiin katsoa, että tässä tapauksessa kyseessä on tilanne, joka kuuluu yhteisön oikeuden soveltamisalaan, eikä täysin Belgian valtion sisäinen tilanne.
34 — Written observations of the Commission, paragraphs 37 and 38.
34 – Komission kirjalliset huomautukset, 37 ja 38 kohta.35 – Komission kirjalliset huomautukset, 40 kohta.
V — Conclusions
V Ratkaisuehdotus
In the light of the foregoing considerations, I suggest that the Court reply in the following terms to the question referred for a preliminary ruling by the Tribunal du travail de Bruxelles:
Edellä esitetyn perusteella ehdotan, että yhteisöjen tuomioistuin vastaisi Tribunal du travail de Bruxellesin esittämään ennakkoratkaisupyyntöön seuraavasti:
‘The Staff Regulations of Officials and the Conditions of Employment of Other Servants of the European Communities, approved by Regulation (EEC, Euratom, ECSC) No 259/68 of the Council of 29 February 1968, have general application and are binding in their entirety and directly applicable in all Member States.
Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavat henkilöstösäännöt ja näiden yhteisöjen muuta henkilöstöä koskevat palvelussuhteen ehdot, jotka on hyväksytty 29.2.1968 annetulla neuvoston asetuksella (ETY, Euratom, EHTY) N:o 259/68, ovat yleisesti sovellettavia ja kaikilta osiltaan velvoittavia, ja niitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
It is for the referring court, which has jurisdiction to interpret and apply national law, to determine whether, in the light of the abovementioned characteristics, those acts constitute an ‘international social security convention in force in Belgium’ within the meaning of the national provision at issue in the main proceedings.’
Kansallisen tuomioistuimen, jonka tehtävänä on tulkita ja soveltaa kansallista oi keutta, on ratkaistava, muodostavatko nämä asiakirjat edellä mainitut ominaispiirteet huomioon ottaen pääasiassa kyseessä olevassa kansallisessa lainsäädännössä tarkoitetun ”Belgiassa voimassa olevan kansainvälisen sosiaaliturvasopimuksen”.
JUDGMENT OF THE COURT (Fourth Chamber)14 February 2008 *
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (neljäs jaosto)
In Case C-449/06,
14 päivänä helmikuuta 2008 *
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC, from the Tribunal du travail de Bruxelles (Belgium), made by decision of 17 October 2006, received at the Court on 6 November 2006, in the proceedings
Asiassa C-449/06, jossa on kyse EY 234 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka tribunal du travail de Bruxelles (Belgia) on esittänyt 17.10.2006 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 6.11.2006, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa
THE COURT (Fourth Chamber), composed of K. Lenaerts, President of the Chamber, G. Arestis, R. Silva de Lapuerta, E. Juhász (Rapporteur) and J. Malenovský, Judges,
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja K. Lenaerts sekä tuomarit G. Arestis, R. Silva de Lapuerta, E. Juhász (esittelevä tuomari) ja J. Malenovský,
Advocate General: P. Mengozzi, Registrar: R. Grass, having regard to the written procedure, after considering the observations submitted on behalf of:
GYSEN julkisasiamies: P. Mengozzi, kirjaaja: R. Grass, ottaen huomioon kirjallisessa käsittelyssä esitetyn, ottaen huomioon huomautukset, jotka sille ovat esittäneet
— Ms Gysen, by N. Sluse, avocate,
– Gysen, edustajanaan avocate N. Sluse,
— the Commission of the European Communities, by J. Currall and D. Martin, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 8 November 2007, gives the following
– Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään J. Currall ja D. Martin,
This reference for a preliminary ruling from the Tribunal du travail de Bruxelles (Labour Court, Brussels), concerning Regulation (EEC, Euratom, ECSC) No 259/68 of the Council of 29 February 1968 laying down the Staff Regulations of Officials
Tribunal du travail de Bruxellesin esittämä ennakkoratkaisupyyntö, joka koskee Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen ja näiden yhteisöjen muuta henkilöstöä koskevien palvelussuhteen ehtojen vahvistamisesta sekä [komission] virkamiehiin tilapäisesti sovellettavien erityisten toimenpiteiden laatimisesta 29.2.1968 annettua neuvoston asetusta (ETY, Euratom, EHTY) N:o 259/68
30), as amended by Council Regulation (EEC, Euratom, ECSC) No 2074/83 of 21 July 1983 (OJ 1983 L 203, p.
1), sellaisena kuin se on muutettuna 21.7.1983 annetulla neuvoston asetuksella (ETY, Euratom, EHTY) N:o 2074/83 (EYVL L 203, s.
1) (‘the Staff Regulations’), was made in the course of proceedings between Ms Gysen and Groupe S-Caisse d’Assurances sociales pour indépendents (‘the Caisse’) concerning the determination of the ranking of Ms Gysen’s children for the purposes of calculating the amount of Belgian family allowances.
1; jäljempänä henkilöstösäännöt), on esitetty Gysenin ja Groupe S-Caisse d’Assurances sociales pour indépendants -nimisen itsenäisten ammatinharjoittajien sosiaalivakuutuskassan (jäljempänä vakuutuskassa) välisessä riita-asiassa, joka koskee Gysenin lasten ikäjärjestykseen perustuvan aseman määrittämistä belgialaisten perhelisien määrän vahvistamista varten.
Under the second paragraph of Article 11, the Staff Regulations are ‘binding in their entirety and directly applicable in all Member States’.
Henkilöstösääntöjen 11 artiklan toisessa kohdassa säädetään, että henkilöstösäännöt ”o[vat] kaikilta osiltaan velvoittav[i]a, ja [ni]itä sovelletaan sellais[i]naan kaikissa jäsenvaltioissa”.
According to Article 67(1) of the Staff Regulations, family allowances include the household allowance, the dependent child allowance and the education allowance.
Henkilöstösääntöjen 67 artiklan 1 kohdan mukaan perhelisiä ovat kotitalouslisä, huollettavana olevaa lasta koskeva lisä ja koululisä.
Under Article 67(2) of the Staff Regulations, officials in receipt of the family allowances specified in that article are to declare allowances of like nature paid from other sources, which are to be deducted from those paid under Articles 1 to 3 of Annex VII to the Staff Regulations.
Henkilöstösääntöjen 67 artiklan 2 kohdan mukaan virkamiesten, jotka saavat tässä artiklassa tarkoitettuja perhelisiä, on ilmoitettava muualta saadut samanluonteiset lisät, jotka vähennetään liitteessä VII olevien 1–3 artiklan mukaan maksetuista lisistä.
Under Article 2(7) of Annex VII to the Staff Regulations, if custody of a dependent child is entrusted by law or by an order of court or of the competent administrative authority to another person, the dependent child allowance is to be paid to that person in the name and on behalf of the official.
Henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevassa 2 artiklan 7 kohdassa säädetään, että kun huollettavana oleva lapsi annetaan toisen henkilön huollettavaksi laissa olevan määräyksen perusteella taikka oikeuden päätöksellä tai toimivaltaisen hallinnollisen viranomaisen päätöksellä, lisä maksetaan viimeksi mainitulle henkilölle virkamiehen lukuun ja hänen nimissään.
Pursuant to the Royal Decree of 8 April 1976 establishing the family allowances scheme for selfemployed workers (Moniteur belge of 6 May 1976), the amount of the allowance per child increases according to the number of children.
Itsenäisille ammatinharjoittajille suoritettavien perhelisien järjestelmästä 8.4.1976 tehdyn kuninkaan päätöksen (Moniteur belge 6.5.1976) nojalla lisän määrä lasta kohden kasvaa lasten lukumäärän perusteella.
Under the first subparagraph of Article 16(1) of the Royal Decree, in the version applicable to the facts in the main proceedings, the ranking of the children is to be determined by taking account of the chronological order of the births of the children receiving benefits under that decree, the consolidated statutes on family allowances for salaried workers, the Royal Decree of 26 March 1965 on family allowances granted to certain categories of salaried State employees, the Law of 20 July 1971 establishing guaranteed family benefits, and the international social security conventions in force in Belgium.
Kyseisen kuninkaan päätöksen, sellaisena kuin se oli voimassa pääasian tosiseikkojen tapahtumahetkellä, 16 §:n 1 momentin ensimmäisen kohdan mukaan lasten asema ikäjärjestyksessä määräytyy siten, että otetaan huomioon tämän kuninkaan päätöksen, työntekijöille suoritettavia perhelisiä koskevien yhteen sovitettujen lakien, valtion palveluksessa oleville tietyille henkilöstöryhmille myönnettäviä perhelisiä koskevan 26.3.1965 tehdyn kuninkaan päätöksen, taattujen perhe-etuuksien käyttöönotosta 20.7.1971 annetun lain ja Belgiassa voimassa olevien kansainvälisten sosiaaliturvasopimusten nojalla lisiä saavien lasten syntymäjärjestys.
Ms Gysen, a Belgian national, performs selfemployed professional activities in Belgium.
Gysen, joka on Belgian kansalainen, toimii itsenäisenä ammatinharjoittajana Belgiassa.
She married on 1 February 1986.
Hän avioitui 1.2.1986.
A child of the marriage was born on 20 October 1989.
Tästä avioliitosta syntyi lapsi 20.10.1989.
The couple divorced in June 1993.
Avioliitto päättyi eroon kesäkuussa 1993.
Ms Gysen remarried in December 1993.
Gysen avioitui uudelleen joulukuussa 1993.
The two children of that marriage were born on 5 May 1994 and 17 September 1996.
Tästä avioliitosta syntyi kaksi lasta 5.5.1994 ja 17.9.1996.
The couple divorced in 2000.
Avioliitto päättyi eroon vuonna 2000.
Ms Gysen’s eldest son has lived with his mother since 17 January 2001.
Gysenin vanhin poika on asunut äitinsä luona 17.1.2001 lähtien.
With respect to the two younger children, a court decision of 13 February 2001 states that parental authority and the administration of assets are to be exercised jointly, and that Ms Gysen is to receive the family allowances.
Kahden nuoremman lapsen osalta 13.2.2001 tehdyssä tuomioistuimen päätöksessä määrätään, että puolisoilla on yhteishuoltajuus ja että perhelisät suoritetaan Gysenille.
On 1 December 2001, the father of the child born in 1989 was recruited by the Commission of the European Communities.
Vuonna 1989 syntyneen lapsen isä otettiin 1.12.2001 Euroopan yhteisöjen komission palvelukseen.
From that date, the Commission services have paid Ms Gysen the full allowances for her eldest son in the name of and on behalf of his father.
Tuosta päivästä lukien komission yksiköt ovat suorittaneet Gysenille hänen vanhimmasta pojastaan tämän isän nimissä ja lukuun perhelisät kokonaisuudessaan.
Ms Gysen informed the Caisse of that situation by letter of 22 February 2002, following which the Caisse ceased to pay family allowances for Ms Gysen’s eldest son, but continued to pay them for the younger children.
Gysen ilmoitti vakuutuskassalle tästä tilanteesta 22.2.2002 päivätyllä kirjeellä, minkä seurauksena vakuutuskassa lakkasi suorittamasta perhelisiä Gysenin vanhimmasta pojasta mutta jatkoi niiden suorittamista nuoremmista lapsista.
Subsequently, taking the view that the allowances had been paid in error, the Caisse deducted EUR 2 284.84 from the monthly family allowances, with effect from March 2003.
Vakuutuskassa totesi tämän jälkeen, että lisiä oli suoritettu perusteettomasti, ja pidätti maaliskuusta 2003 lähtien kuukausittain suoritetuista perhelisistä 2 284,84 euron suuruisen määrän.
That amount corresponds to the difference between the allowances paid for the younger children, as second and third children, and those which — according to the Caisse — should have been paid, that is to say, allowances for two children, as first and second children.
Tämä määrä vastaa erotusta nuoremmista lapsista ikäjärjestyksessä toisen ja kolmannen lapsen aseman perusteella jo suoritettujen lisien ja niiden lisien välillä, jotka vakuutuskassan mukaan olisi pitänyt suorittaa heistä ikäjärjestyksessä ensimmäisen ja toisen lapsen aseman perusteella.