natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Before the Court of First Instance, LVM, DSM and ICI maintained that the Commission had infringed the principle of non bis in idem by adopting a fresh decision after the Court of Justice had annulled the PVC I decision.
LVM, DSM ja ICI ovat esittäneet ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa, että komissio oli loukannut kahdenkertaisen seuraamuksen kieltoa koskevaa periaatetta tehdessään uuden päätöksen sen jälkeen, kun yhteisöjen tuomioistuin oli kumonnut ensimmäisen PVC-päätöksen.
Thus, the principle of non bis in idem merely prohibits a fresh assessment in depth of the alleged commission of an offence which would result in the imposition of either a second penalty, in addition to the first, in the event that liability is established a second time, or a first penalty in the event that liability not established by the first decision is established by the second.
Tältä osin on korostettava, että kuten valituksenalaisen tuomion perusteluista ilmenee, kahdenkertaisen seuraamuksen kieltoa koskeva periaate, joka on eräs yhteisön oikeuden perusperiaate ja joka lisäksi vahvistetaan Euroopan neuvoston ihmisoikeussopimuksen seitsemännen lisäpöytäkirjan 4 artiklan 1 kappaleessa, estää kilpailuasioissa sen, että yritys tuomitaan uudelleen sellaisesta kilpailua rajoittavasta käyttäytymisestä tai että sitä vastaan ryhdytään uudelleen toimenpiteisiin sellaisen kilpailua rajoittavan käyttäytymisen johdosta, josta sille on jo määrätty seuraamus tai jonka osalta on todettu, että se ei ole vastuussa siitä, sellaisella aiemmalla ratkaisulla, johon ei enää voida hakea muutosta.
They observe that, in paragraph 96 of the contested judgment, the Court of First Instance held that the Commission cannot bring proceedings against an undertaking under Regulation No 17 and Regulation No 99/63 for infringement of Community competition rules or penalise it by the imposition of a fine for anti­competitive conduct which the Court of First Instance or the Court of Justice has already found to be either proven or unproven by the Commission.
Ne esittävät, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on valituksenalaisen tuomion 96 kohdassa todennut, että komissio ei voi ryhtyä toimenpiteisiin yritystä vastaan asetuksen N:o 17 ja asetuksen N:o 99/63/ETY nojalla yhteisön kilpailusääntöjen rikkomisen vuoksi tai rangaista
ICI further submits that Article 4 of Protocol No 7 to the ECHR applies in the case of a final conviction, that is to say, where no further ordinary remedies are available or where the parties have exhausted such remedies or have permitted the time-limit to expire without availing themselves of them.
Tämän periaatteen soveltaminen edellyttää siis, että oikeussääntöjen rikkomisen tosiasiallisuuteen on otettu kantaa tai että niiden rikkomisesta tehdyn arvioinnin lainmukaisuuteen on kohdistettu valvontaa.
(a) The absence of a fresh statement of objections
muodostaa toisen PVC-päätöksen tekemistä edeltäviä valmistelevia toimia.
Montedison submits that, in accordance with Regulation No 17 and Regulation No 99/63, the Commission should have opened a fresh administrative procedure commencing with a fresh statement of objections before adopting the PVC II decision, since that was a new decision even though its content was identical to that of the PVC I decision.
Yhteisön toimen kumoaminen ei välttämättä vaikuta valmisteleviin toimiin (em. asia Espanja v. komissio, tuomion 32 kohta), sillä kumotun toimen korvaamiseen tähtäävä menettely voidaan lähtökohtaisesti aloittaa uudelleen juuri siitä vaiheesta, jossa lainvastaisuus tapahtui (em. asia C-415/96, Espanja v. komissio, tuomio 12.11.1998, 31 kohta).
It follows from the consideration above of the plea alleging infringement of the principle of res judicata that the annulment of the PVC I decision by the Court's judgment of 15 June 1994 did not affect the validity of the prior procedural measures, including in particular the statement of objections.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kuitenkin toteaa valituksenalaisen tuomion 189 kohdassa, että yhteisöjen tuomioistuin oli kumonnut ensimmäisen PVC-päätöksen sellaisen menettelyvirheen vuoksi, joka koski yksinomaan komission päätöksen lopullisen tekemisen yksityiskohtia.
Annulment of a Community measure does not necessarily affect the preparatory acts (Spain ν Commission, cited above, paragraph 32), since the procedure for replacing such a measure may, in principle, be resumed at the very point at which the illegality occurred (Case C-415/96 Spain ν Commission [1998], paragraph 31).
Kyseinen periaate ei sen sijaan sellaisenaan estä ryhtymästä uudelleen toimenpiteisiin tämän saman kilpailua rajoittavan käyttäytymisen takia, kun ensimmäinen päätös on kumottu muotoa koskevilla perusteilla ilman, että tehdyksi väitettyihin tekoihin olisi aineellisesti otettu kantaa, sillä kumoamispäätös ei tällöin merkitse "vapauttamista" rikosasioissa tälle termille annetussa merkityksessä.
In paragraph 189 of the contested judgment, the Court of First Instance stated that the Court of Justice, by its judgment of 15 June 1994, had annulled the PVC I decision on account of a procedural defect affecting only the manner in which it was finally adopted by the Commission.
Tällaisessa tapauksessa uudessa päätöksessä määrättyjä seuraamuksia ei ole katsottava lisäseuraamuksiksi kumotussa päätöksessä määrätyille seuraamuksillevaan niillä korvataan kumotussa päätöksessä määrätyt seuraamukset.
It was therefore entitled to conclude that, since the procedural defect had occurred at the final stage of adoption of the PVC I decision, the annulment did not affect the validity of the measures preparatory to that decision which were taken before the stage at which the defect was found (see, with respect to a directive, Case 331/88 Fedesa and Others [1990], paragraph 34).
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on siis perustellusti voinut päätellä tästä, että koska todettu menette7ylyvirhe tapahtui ensimmäisen PVC-päätöksen tekemisen viimeisessä vaiheessa, kumoaminen ei ollut vaikuttanut niiden toimenpiteiden pätevyyteen, joilla tätä päätöstä valmisteltiin ja jotka edelsivät vaihetta, jonka todettiin olevan virheellinen (ks. erään direktiivin osalta asia C-331/88, Fedesa ym., tuomio 13.11.1990, 34 kohta).
The pleas raised by all the appellants alleging the need for new administrative procedural measures following the annulment of the PVC I decision and by ICI alleging the incompleteness of the file submitted for deliberation by the college of Commissioners at the time of adoption of the PVC II decision
Kaikkien valittajien esittämät perusteet, jotka koskevat tarvetta ryhtyä uusiin hallintotoimiin ensimmäisen PVC-päätöksen kumoamisen jälkeen, ja ICI:n esittämä peruste, joka koskee komission jäsenten muodostaman kollegion käsiteltäväksi toista PVC-päätöstä tehtäessä saatetun asiakirjaaineiston puutteellisuutta.
The appellants also complain of the Court of First Instance's finding, in paragraphs 251 and 252 of the contested judgment, that a new hearing was not required in the absence of new objections.
Valituksissaan valittajatarvostelevatensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta siitä, että se ei ole hyväksynyt kanneperusteita, joita ne ovat esittäneet näistä eri seikoista, joita on paikallaan tarkastella peräkkäin.
In their appeals, the appellants complain that the Court of First Instance did not accept their pleas on those various points, which it is necessary to consider in turn.
LVM, DSM, Elf Atochem, Degussa, Enichem ja ICI ovat ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa esittäneet, että ensimmäisen PVC-päätöksen kumoaminen vaikutti kaikkiin kyseistä päätöstä edeltäviinvalmisteleviin toimiin. Nämä toimet eivät näin ollen voi pätevästi
required if a new hearing had itself been necessary.
kuin ensimmäisen täysin samanlainen PVC-päätöksen sisältö.
proceedings in which sanctions, especially fines or penalty payments, may be imposed, observance of the rights of the defence is a fundamental principle of Community law which must be complied with, even if the proceedings in question are administrative proceedings (Case 85/76 Hoffmann-La Roche ν Commission [1979], paragraph 9).
asetuksen N:o 99/63/ETY 4 artiklan mukaan, joissa sovelletaan tätä periaatetta, komissio voi lopullisessa päätöksessään ottaa huomioon ainostaan sellaiset väitteet, joiden osalta yrityksille ja yritysten yhteenliittymille on varattu tilaisuus esittää näkökantansa.
It also correctly pointed out that Article 19(1) of Regulation No 17 and Article 4 of Regulation No 99/63, which apply that principle, require the Commission to deal in its final decision only with those objections on which the undertakings and associations of undertakings concerned have had the opportunity to put their case.
Tältä osin on todettava, että edellä esitetystä oikeusvoiman huomiotta jättämistä koskevan perusteen tarkastelusta ilmenee, että se, että yhteisöjen tuomioistuimen 15.6.1994 annetussa tuomiossa kumottiin ensimmäinen PVC-päätös, ei ole vaikuttanut kyseisen päätöksen tekemistä edeltävien hallintotoimien pätevyyteen eikä varsinkaan väitetiedoksiantojen pätevyyteen.
Thus, in accordance with Article 10(3) of Regulation No 17 and Article 1 of Regulation No 99/63, the PVC II decision in fact 'followed up' a procedure establishing an infringement under Article 85 of the Treaty and was preceded by the hearings of the undertakings concerned and by delivery of the opinion of the Advisory Committee on 1 December 1988.
Komission ei siis pelkästään kyseisen päätöksen kumoamisen vuoksi pitänyt lähettää kyseisille yrityksille uutta väitetiedoksiantoa.
(d) The absence of any fresh intervention by the Hearing Officer
Se, ettei asianomaisia yrityksiä ole kuultu uudelleen
It was therefore entitled to conclude that observance of the rights of the defence requires that each undertaking or association of undertakings concerned be given the opportunity to be heard as to the objections raised against each of them which the Commission proposes to deal with in the final decision finding infringement of the competition rules.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin siis pystyi päättelemään, että puolustautumisoikeuksien kunnioittaminen edellyttää, että jokaiselle asianomaiselle yritykselle tai yritysten yhteenliittymälle annetaan tilaisuus tulla kuulluksi niistä väitteistä, jotka komissio aikoo hyväksyä kutakin niitä vastaan lopullisessa päätöksessä, jossa kilpailusääntöjen rikkominen todetaan.
In so doing, it did not lay down any limitation by the provisions of Regulation No 17 and Regulation No 99/63 of the fundamental principle of observance of the rights of the defence but in fact stated its content in relation to competition law.
Näin tehdessään se ei ole rajoittanut puolustautumisoikeuksien kunnioittamisen perusperiaatetta asetusten N:o 17 ja N:o 99/63/ETY johdetun oikeuden säännöksillä vaan se on itse asiassa palauttanut mieliin kyseisen periaatteen merkityksen kilpailuoikeuden alalla.
Having gone on to declare that the PVC II decision did not contain any new objection as compared with the text of the PVC I decision, the Court of First Instance did not err in law in ruling, in paragraph 252 of the contested judgment, that no new hearing was required prior to adoption of the PVC II decision.
LVM ja DSM väittävät, että tämä tarve johtui puolustautumisoikeuksien kunnioittamisen perusperiaatteesta, jota ei voida rajoittaa eikä varsinkaan supistaa johdetun oikeuden säännöksillä yhteisön oikeuden perusperiaatteiden ensisijaisuuden takia.
Degussa, Enichem and ICI claim that the Commission should also have involved the Hearing Officer, whose new role had in the interim been defined by the Commission's decision of 24 November 1990 on the hearings in proceedings relating to Articles 85 and 86 of the EEC Treaty and Articles 65 and 66 of the ECSC Treaty.
Todettuaan näin ollen, että toinen PVC-päätös ei sisällä mitään sellaista väitettä, joka olisi uusi ensimmäiseen PVC-päätökseen sisältyviin väitteisiin verrattuna, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on minkäänlaista oikeudellista virhettä tekemättä todennut valituksenalaisen tuomion 252 kohdassa, että uusi kuuleminen ei ollut tarpeen ennen toisen PVC-päätöksen tekemistä.
(c) The objection that the Advisory Committee was not re-consulted
Se, ettei neuvoa-antavaa komiteaa ole kuultu uudelleen
It follows from what was actually involved in the task entrusted to the Hearing Officer who intervened in the procedure prior to adoption of the PVC I decision that the intervention in question was necessarily linked to the hearing of the undertakings with a view to the possible adoption of a decision.
Niinpä valittajat arvostelevat ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta siitä, että se on valituksenalaisen tuomion 251 ja 252 kohdassa todennut, ettei yrityksiä ollut tarpeen kuulla uudelleen, koska asiassa ei ollut esitetty uusia väitteitä.
All of the appellants submit that the annulment of the PVC I decision necessitated a fresh consultation of the Advisory Committee, pursuant to Article 10(3) of Regulation No 17, for the purposes of adopting the PVC II decision.
Kaikki valittajat esittävät, että ensimmäisen PVC-päätöksen kumoaminen merkitsi sitä, että toisen PVC-päätöksen tekemiseksi olisi ollut tarpeen kuulla neuvoa-antavaa komiteaa uudelleen asetuksen N:o 17 10 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
They complain that the Court of First Instance, in paragraphs 256 and 257 of the contested judgment, held that a fresh consultation of the Advisory Committee would only have been
Ne arvostelevat ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta siitä, että tämä on valituksenalaisen tuomion 256 ja 257 artiklassa todennut, että neuvoa-antavaa komiteaa olisi pitänyt kuulla uudelleen vain siinä tapauksessa, että asianomaisten yritysten kuuleminen uudelleen olisi ollut tarpeen.
Accordingly, having correctly held that a new hearing was not necessary following the annulment of the PVC I decision, the Court of First Instance was right to conclude, in paragraph 253 of the contested judgment, that a fresh intervention by the Hearing Officer in the
Nyt esillä olevassa asiassa on kuitenkin jo todettu, että ensimmäisen PVC-päätöksen kumoaminen ei vaikuttanut tämän päätöksen
circumstances provided for in the decision of 24 November 1990, which had meanwhile become applicable, was no longer required.
tekemistä edeltävien hallintotoimien pätevyyteen ja että se ei edellyttänyt uusien kuulemistilaisuuksien järjestämistä.
(e) The composition of the file submitted to the college of Commissioners for deliberation
Komission jäsenistä muodostuvan kollegion käsiteltäväksi saatetun asiakirjaaineiston koostumus
ICI considers that, as a result of defects in the administrative procedure prior to adoption of the PVC I decision, the college of Commissioners was unable to consider all the relevant documents, particularly a fresh report by the Hearing Officer and a fresh report on the outcome of consultation of the Advisory Committee.
Niinpä toinen PVC-päätös oli tosiaankin tehty asetuksen N:o 17 10 artiklan 3 kohdan ja asetuksen N:o 99/73/ETY 1 artiklan mukaisesti perustamissopimuksen 85 artiklan rikkomisen toteamista koskevan menettelyn "jälkeen", ja sitä ennen oli suoritettu säädetyt yritysten kuulemiset sekä hankittu neuvoa-antavan komitean 1.12.1988 päivätty lausunto.
The college of Commissioners, the composition of which was different from that of the college which adopted the PVC I decision, thus had at its disposal only the submissions of the parties lodged six years earlier, the report of the Hearing Officer drawn up around that time and the opinion of the Advisory Committee, also dating from 1988.
Koska toinen PVC-päätös ei sisällä olennaisia muutoksia ensimmäiseen PVC-päätökseen verrattuna ja koska neuvoa-antavaa komiteaa oli kuultu alustavasta luonnoksesta ensimmäiseksi PVC-päätökseksi asetuksen N:o 17 10 artiklan 5 kohdan mukaisesti, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on näin ollen voinut perustellusti todeta, ettei tätä komiteaa ollut tarpeen kuulla uudelleen.
Article 3 of Regulation No 2988/74 applies only to actions brought against the measures interrupting the limitation period which are listed in Article 2 of the Regulation. More precisely, according to LVM and DSM, it applies only to actions against measures of the Commission which, taking the form of a decision, are open to challenge.
Koska kollegio oli erilainen kuin ensimmäisen PVC-päätöksen tehnyt kollegio, sillä oli ICI:n mukaan käytössään vain asianosaisten kuusi vuotta aiemmin jättämät kirjelmät, kuulemismenettelyistä vastaavan neuvonantajan tuolloin laatima kertomus ja neuvoa-antavan komitean lausunto, joka myöskin oli peräisin vuodelta 1988.
LVM and DSM claim that the final decision does not interrupt the limitation period, since it does not appear in the exhaustive list contained in Article 2 of Regulation 2988/74.
Se, ettei kuulemismenettelyistä vastaava neuvonantaja ole uudelleen osallistunut asian käsittelyyn
They conclude that an action brought against that decision cannot suspend the limitation period. ICI submits that no act subsequent to notification of the statement of objections, which is the last of the interruptive acts listed in Article 2 of Regulation No 2988/74, can have the effect of suspending the limitation period.
Tältä osin on todettava, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin nimenomaisesti totesi, että sen jälkeen, kun ensimmäinen PVC-päätös kumottiin, komissio ei ole tehnyt mitään oikeudellista virhettä, kun se ei kuullut asianomaisia yrityksiä uudelleen ennen toisen PVC-päätöksen tekemistä.
It should be noted in that regard that the Court of First Instance correctly pointed out that, after the annulment of the PVC I decision, the Commission did not commit any error in law by not carrying out a fresh hearing of the undertakings concerned before adopting the PVC II decision.
Degussa, Enichem ja ICI esittävät, että komission olisi myöskin pitänyt pyytää kuulemismenettelyistä vastaavaa neuvonantajaa osallistumaan asian käsittelyyn. Kyseisen neuvonantajan uudesta tehtävästä oli tällä välin määrätty ETY:n perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan ja EHTY:n perustamissopimuksen 65 ja 66 artiklan soveltamismenettelyissä suoritettavien kuulemisien kulusta 24 päivänä marraskuuta 1990 tehdyssä komission päätöksessä.
Accordingly, contrary to what ICI maintains, the file submitted to the college of Commissioners did not have to contain, inter alia, a new report by the Hearing Officer or a fresh report on the consultation of the Advisory Committee.
Päinvastoin kuin ICI väittää, komission jäsenistä muodostuvalle kollegiolle toimitetun asiakirjaaineiston ei näin ollen ollut sisällettävä kuulemismenettelyistä vastaavan neuvonantajan uutta kertomusta eikä neuvoa-antavan komitean uutta pöytäkirjaa.
The plea raised by LVM, DSM, Montedison and ICI alleging expiry of the limitation period for penalising infringements
LVM:n, DSM:n, Montedisonin ja ICI:n esittämä peruste, joka koskee vanhentumisaikaa kilpailua koskevissa menettelyissä
It should be observed that, according to Article 4(2) of Regulation No 2988/74, the limitation period for the enforcement of sanctions begins to run only on the day on which 'the decision becomes final', that is to say, either from expiry of the period for bringing an action against the decision on the infringement and the fine, where no action has been brought, or from the decision of the Community judicature giving a final ruling on an action which has been brought, where that action is dismissed, since it is clear that the question of the limitation period for enforcement is devoid of purpose where the decision is annulled.
Jo kuulemismenettelyistä vastaavalle neuvonantajalle, joka on osallistunut ensimmäisen PVC-päätöksen tekemistä edeltävään menettelyyn, uskotun tehtävän sisällöstä ilmenee, että kyseinen asian käsittelyyn osallistuminen väistämättä liittyi siihen, että yrityksiä kuultiin mahdollista päätöstä varten.
Consequently, the rules relating to the interruption and suspension of the limitation period for the enforcement of sanctions, as laid down in Articles 5 and 6 of Regulation No 2988/74, no longer apply once the Commission has adopted the final decision.
Todettuaan perustellusti, että yritysten kuuleminen uudelleen ei ollut tarpeen ensimmäisen PVC-päätöksen kumoamisen jälkeen, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on näin ollen voinut perustellusti todeta valituksenalaisen tuomion 253 kohdassa, ettei myöskään kuulemismenettelyistä vastaavan
LVM, DSM, Montedison and ICI complain that the Court of First Instance misapplied Regulation No 2988/74.
LVM, DSM, Montedison ja ICI arvostelevat ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta siitä, että se on soveltanut virheellisesti asetusta N:o 2988/74.
It wrongly ruled that the five-year limitation period applying to the right to penalise infringements had been suspended for the duration of the judicial proceedings against the PVC I decision pursuant to Article 3 of Regulation No 2988/74, which provides that the limitation period in proceedings is to be suspended for as long as 'the decision of the Commission' is the subject of proceedings pending before the Community judicature.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on näiden valittajien mukaan menetellyt virheellisesti todetessaan, että toimenpiteisiin ryhtymiselle varatun viiden vuoden määräajan kuluminen oli kyseisen asetuksen 3 artiklan nojalla pysähtynyt siksi aikaa, kun ensimmäistä PVC-päätöstä koskevat
the rules on proceedings laid down in Articles 1 to 3 of that regulation.
asetuksen N:o 2988/74 5 ja 6 artiklassa olevia oikeussääntöjä ei sovelleta sen jälkeen, kun komissio on tehnyt lopullisen päätöksen.
Such situations arise both in the case of actions against the interruptive measures listed in Article 2 of Regulation No 2988/74 which are open to challenge and in the case of an action against a decision imposing a fine or penalty.
Niin kauan kuin tämä päätös ei ole lainvoimainen, vanhentumisajoista kilpailua koskevissa menettelyissä säädetään kyseisen asetuksen 1—3 artiklassa säädetyillä menettelyyn sovellettavaa vanhentumisaikaa koskevilla oikeussäännöillä.
In accordance with Articles l(l)(b) and (2) and 2(3) of Regulation No 2988/74, the limitation period in proceedings expires if the Commission has not imposed a fine or a penalty within five years from the date on which it began to run where, during that time, no interruptive action is taken or, at the latest, within ten years from the date on which it began to run where interruptive action has been taken.
Asetuksen N:o 2988/74 1 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 2 kohdan sekä 2 artiklan 3 kohdan mukaan menettelyyn sovellettava vanhentumisaika päättyy, kun komissio ei ole määrännyt sakkoja tai seuraamuksia viidessä vuodessa siitä, kun se aloitti asiaa koskevan menettelyn, ilman, että tällä välin olisi suoritettu vanhentumisajan keskeyttävä toimenpide, tai viimeistään kymmenessä vuodessa tästä samasta lähtöajankohdasta laskettuna, jos vanhentumisajan keskeyttäviä toimia on suoritettu.
Nevertheless, pursuant to Article 2(3), the limitation period thus defined is extended by the time for which limitation is suspended pursuant to Article 3.
Kyseisen 2 artiklan 3 kohdan mukaan näin määritelty määräaika kuitenkin pitenee ajalla, joksi vanhentuminen on pysähtynyt 3 artiklan nojalla.
Accordingly, the wording and the purpose of Article 3 cover both actions brought against the challengeable measures referred to in Article 2 and actions brought against a final decision of the Commission.
Asetuksen N:o 2988/74 3 artiklaa sovelletaan vain kanteisiin, jotka nostetaan tämän asetuksen 2 artiklassa luetelluista toimenpiteistä, jotka keskeyttävät vanhentumisajan kulumisen.
Consequently, an action brought against a final decision imposing penalties suspends the limitation period in proceedings pending delivery by the Community judicature of a final ruling on that action.
LVM ja DSM väittävät, että koska lopullista päätöstä ei mainita asetuksen N:o 2988/74 2 artiklassa olevassa luettelossa, joka niiden mukaan on tyhjentävä, se ei keskeytä vanhentumisaikaa.