natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In November 1997 he received a letter from DG V (Employment, Industrial Relations and Social Affairs) from which he concluded that the Commissionwas not going to start an infringement procedure against the UK.In thisletter, dated 6 November 1997, the complainant was informed that the two Directives had been transposed into national UK law, and that therefore itis primarily the responsibility of the competent UK judicial authorities to seethat national law is correctly applied.In a dispute, the national court concerned may ask for a preliminary ruling by the Court of Justice on the interpretation of the applicable Community law.DG V also informed the complainant that there is no Community legislation dealing specifically withindividual dismissal.
Kantelija kirjoitti puolestaan puheenjohtaja Santerille 15.marraskuuta 1997ja pyysi tarkistamaan päätöstä.Hänen mukaansa se, että Yhdistynyt kuningaskunta oli pannut direktiivit täytäntöön kansallisessa lainsäädännössä, eivälttämättä merkinnyt, etteivät muut Yhdistyneen kuningaskunnan säädökset rikkoisi direktiivejä.PO V:n pääjohtaja vastasi 21.tammikuuta 1998ja vahvisti, että ilmeistä yhteisön lainsäädännön rikkomista ei ollut nähtävissä ja että asiaan tulisi pikemminkin hakea muutosta Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädännön puitteissa.Kantelija ei tyytynyt komission päätökseen ja jätti oikeusasiamiehelle kantelun, jonka mukaan komissio eiaikonut haastaa Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisia Euroopanyhteisöjen tuomioistuimeen.
The complaint was forwarded to the Commission in May 1998.In itsopinion, the Commission observed that the complainant’s letter to the Commission, dated 26 September 1997, had been registered at the Secretariat-General on 2 October 1997.The relevant Commission departments examined the complaint and concluded that there were no groundsfor registering the letter as a complaint.The Secretariat-General wasinformed accordingly in a letter dated 29 October 1997, and DG V sent alsoa reply to the complainant on 6 November 1997.
Kantelu toimitettiin komissiolle toukokuussa 1998.Lausunnossaankomissio huomautti, että pääsihteeristö kirjasi kantelijan komissiolle lähettämän 26.syyskuuta 1997 päivätyn kirjeen vastaanotetuksi 2.lokakuuta1997.Komission toimivaltaiset osastot tutkivat valituksen ja tulivat siihentulokseen, ettei ollut syytä rekisteröidä kirjettä valituksena.Pääsihteeristölle ilmoitettiin tästä 29.lokakuuta 1997 päivätyllä kirjeellä, ja PO V lähetti myös vastauksen kantelijalle 6.marraskuuta 1997.
As regards the alleged infringement of the Directive 77/187/EEC on transfers of undertakings, and the complainant’s statement that the applicationof the 1988 Education Reform Act led to his unfair dismissal, the Commission stated that this legislation in no way breached the Directive.The Education Reform Act, more specifically section 172 (“Power totransfer staff”) deals with educational reforms and the transfer of certaincategories of staff following the abolition of the ILEA, and thus aims to protect the acquired rights of employees in the event of the transfer of under-takings.The Commission also indicated that Article 4 of the Directive does
Kantelijan väitteistä, joiden mukaan direktiiviä 77/187/ETY (liikkeen luovutus) oli rikottu ja vuoden 1988 koulutusuudistuksen toteuttaminen johtihänen perusteettomaan irtisanomiseensa, komissio totesi, ettei kyseinenlainsäädäntö ollut mitenkään ristiriidassa direktiivin kanssa.Koulutusuudistuslaki, tarkemmin sanottuna sen 172.luku (henkilökunnansiirtämisvalta) käsittelee koulutusuudistuksia ja tiettyjen henkilöstöryhmiensiirtämistä ILEA:n lakkauttamisen vuoksi.Sillä pyritään näin ollen suojelemaan työntekijöiden oikeuksia liikkeenluovutusten yhteydessä.Komissiototesi myös, ettei direktiivin 4 artiklassa kielletä irtisanomisia, joita mahdollisesti joudutaan tekemään organisatoristen syiden vaatiessa muutoksiatyövoimassa.
The Commission observed that all disputes concerning the criteria andpractical arrangements for determining which employees perform tasksassociated with the transfer are within the jurisdiction of the appropriatenational bodies, particularly the relevant court and tribunals to which thecomplainant might, if appropriate, take his case.
Komissio huomautti, että kiistat, jotka koskevat kriteereitä ja käytännön järjestelyjä sen määrittämiseksi, ketkä työntekijät suorittavat luovutukseen liittyviä tehtäviä, kuuluvat kansallisten elinten lainsäädännön piiriin, erityisestitoimivaltaisten oikeusistuinten ja tuomioistuinten piiriin, ja kantelija voisiviedä tapauksen niiden käsiteltäväksi, jos katsoo sen aiheelliseksi.
As regards the alleged infringement of the Directive 76/207/EEC on equaltreatment for men and women, and the complainant’s statement that someex-ILEA employees were treated more favourably than others, the Commission observed that it was clear from the information supplied by thecomplainant that he did not refer to discrimination on the grounds of sexwhich is the scope of the Directive.
Kantelijan väitteestä miesten ja naisten tasa-arvoista kohtelua koskevandirektiivin 76/207/ETY rikkomisesta sekä siitä, että joitakin ILEA:n entisiätyöntekijöitä suosittiin, komissio huomautti, että kantelijan toimittamien tietojen perusteella oli selvää, ettei hän viitannut sukupuolen perusteellatapahtuvaan syrjintään, jota direktiivi koskee.
The complainant’s observations The complainant made no observations on the Commission’s opinion.
Kantelijan huomautukset Kantelija ei esittänyt huomautuksia komission lausunnosta.
The alleged failure of the Commission to initiate an infringement procedure against the UK authorities for violation of Directives77/187/EEC and 76/207/EEC
Väite,jonka mukaan komissio laiminlöi rikkomismenettelyn aloittamisen Yhdistynyttä kuningaskuntaa vastaan direktiivien 77/187/ETY ja76/207/ETY laiminlyönnin vuoksi
The complainant’s main allegation consisted in the fact that the Commission did not initiate an infringement procedure against the UKauthorities for violation of Directives 77/187/EEC and 76/207/EEC,because of his unfair dismissal further to the 1988 Education Reform Act. The Commission observed that there was no breach of the said Directives and that it had informed the complainant on 6 November1997 of its decision not to pursue the case.
Kantelijan pääasiallinen väite oli, että komissio ei aloittanut rikkomismenettelyä Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisia vastaan direktiivien 77/187/ETY ja 76/207/ETY laiminlyönnin vuoksi.Rikkomistahän perusteli sillä, että hänet oli irtisanottu perusteettomasti vuoden1988 koulutusuudistuksen voimaantulon jälkeen.Komissio huomautti,ettei mainittuja direktiivejä ollut rikottu ja että se oli ilmoittanut kantelijalle 6.marraskuuta 1997 päätöksestään olla käsittelemättä tapausta.
The Ombudsman noted that the complaint concerned an alleged maladmininstration by the Commission in the administrative procedure fordealing with a complaint for infringement of Community law by a Member State (the Article 226 procedure).As regards this administrative procedure, the Commission should abide by the undertakingsit made in the framework of the Ombudsman’s own initiative inquiry303/97/PD39.According to these undertakings, the complainant iskept informed about the outcome of the investigation of his complaint,whether no action has been taken on it or infringement proceedingshave been instituted, and a decision to close the file without takingany action must be taken within a maximum period of one year fromthe date when the complaint was registered.
Oikeusasiamies huomautti, että kantelu koski väitettyä hallinnollistaepäkohtaa komission hallinnollisessa menettelyssä käsiteltäessä valitusta siitä, että jäsenvaltio on rikkonut yhteisön lainsäädäntöä (226artiklan mukainen menettely).Hallintomenettelyn osalta komissiontulisi noudattaa sitoumuksia, jotka se on antanut oikeusasiamiehenomasta aloitteestaan suorittaman tutkimuksen yhteydessä.39Sitoumusten mukaan kantelijalle ilmoitetaan hänen kantelunsa tutkimusten tuloksista sekä siitä, että toimenpiteisiin ei ryhdytä, että aloitetaan rikkomismenettely tai että päätetään lopettaa tapauksen käsit-tely.Lisäksi päätös tapauksen käsittelyn lopettamisesta ilmantoimenpiteitä on tehtävä vuoden kuluessa siitä päivästä, jolloin kantelu rekisteröitiin.
In the present case it appeared that the complainant’s letter of 26September 1997 to the Commission was registered at the Secretariat-General on 2 October 1997 and that a reply was sent to the complainant on 6 November 1997.It further appeared that, on 21 January
Kyseisessä tapauksessa ilmeni, että kantelijan 26.syyskuuta 1997komissiolle lähettämä kirje rekisteröitiin pääsihteeristössä 2.loka-kuuta 1997 ja kantelijalle vastattiin 6.marraskuuta 1997.Lisäksiilmeni, että komissio vastasi 21.tammikuuta 1998 kantelijan toiseenkirjeeseen, jonka hän lähetti puheenjohtaja Santerille 15.marraskuuta1997 ja jossa hän pyysi tarkistamaan edellistä vastausta.
303/97/PD, reported in the European Ombudsman’s Annual Report for 1997 pp 270-274 and seethe Commission’s 15th Annual Report on Monitoring the Application of Community law (1997),Introduction pp III-IV (COM (1998) 317 final).
303/97/PD, selostettu Euroopan oikeusasiamiehen 1997 vuosikertomuksessa ss.261-264 ja katsokomission viidestoista vuosikertomus yhteisön oikeuden soveltamisen valvonnasta (1997), Johdantoss.III-IV (KOM (1998) 317 lopullinen).
In its opinion to the Ombudsman, the Commission provided the complainant with even more details on the reasons why there was nobreach of Community law.As regards the alleged infringement of the Directive 76/207/EEC on equal treatment for men and women, the Commission observed that it was clear from the information suppliedby the complainant that he did not refer to discrimination on thegrounds of sex which is the scope of the Directive.As regards thealleged infringement of the Directive 77/187/EEC on transfers ofundertakings, the Commission stated that the Education Reform Act,more specifically section 172 (“Power to transfer staff”), deals witheducational reforms and the transfer of certain categories of staff following the abolition of the ILEA, and thus aims to protect the acquiredrights of employees in the event of the transfer of undertakings.
PÄÄTÖKSET koskee.Väitteestä, jonka mukaan liikkeenluovutusta koskevaa direktiiviä 77/187/ETY oli rikottu, komissio totesi, että koulutusuudistus, tarkemmin sanottuna sen luku 172 (henkilöstön siirtämisvalta), käsittelee koulutusuudistuksia ja tiettyjen henkilöstöryhmien siirtämistä ILEA:n lakkauttamisen jälkeen.Siten sen tavoitteena on suojata työntekijöiden saamia oikeuksia liikkeenluovutusten yhteydessä.
The Ombudsman therefore considered that in this case the Commission respected the undertakings it made with regard to the Article 226 procedure and explained to the complainant the reasonswhy it decided not to start an infringement proceeding against the UKauthorities.The Commission acted thus within the limits of its legalauthority and no instance of maladministration was found.
Oikeusasiamies katsoi tämän vuoksi, että komissio kunnioitti 226artiklan mukaista menettelyä koskevia sitoumuksiaan tapauksenosalta.Hän selvitti kantelijalle syyt, joiden vuoksi komissio päätti ollaaloittamatta rikkomismenettelyä Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisia vastaan.Komissio toimi siten laillisen toimivaltansa rajoissa,eikä hallinnollista epäkohtaa ilmennyt.
AUDIT OF CONTRACTORDecision on complaint 568/98/PD against the European Commission
URAKOITSIJAN TILINTARKASTUSPäätös kanteluun 568/98/PD Euroopan komissiota vastaan
In June 1998, Mr T.made a complaint against the European Commission,on behalf of two companies.Since 1992, the two complaining companieshad been involved in a variety of Community funded research projects.Theinvolvement did not give rise to any problems.
T.kanteli Euroopan komissiota vastaan kahden yhtiön puolesta kesäkuussa 1998.Yhtiöt olivat osallistuneet lukuisiin yhteisön rahoittamiin tutkimushankkeisiin vuodesta 1992 lähtien.Osallistuminen ei ollut aiheuttanutminkäänlaisia ongelmia.
In October 1996, the Court of Auditors performed an audit of the two com-panies.In February 1997, the Court of Auditors informed DG XIII of the
Tätä taustaa vasten toimitettiin kantelu oikeusasiamiehelle.Kantelijanmukaan komissio oli kohdellut yhtiöitä epäoikeudenmukaisesti.Hän painotti erityisesti seuraavia seikkoja:
In July 1997 the companies were informed that all payments to them fromthe Commission would be suspended.From 7 to 10 October 1997, the Commission undertook an on-the-spot inspection at the premises of thecompanies.Representatives of the companies participated in the inspec-tion.Also in October 1997, other Commission services refused to enter intoproject contracts, in which the two companies would be involved.
Vaikka yhtiöt olivat tiedottaneet komissiolle yli kuuden vuoden ajansiitä, miten ne toteuttivat sopimuksia, komissio ei ollut reagoinut tie-toihin.Siten komissio oli antanut yhtiöille väärän vaikutelman siitä,että asiat olivat kunnossa.
This was the background against which the complaint was lodged with the Ombudsman.
Komissio oli jäädyttänyt yhtiöille kuuluvia maksuja perusteettomastikuulematta ensin yhtiöitä.
- the Commission had unfairly suspended payments to the two companies, without first hearing them;
Komissio oli perusteettomasti estänyt yhtiöitä osallistumasta hankkeisiin.
- the Commission had acted with undue delay since the inspection.
Komissio oli ryhtynyt toimiin kohtuuttoman pitkän ajan kuluttua tarkastuksesta.
The complaint was forwarded to the European Commission. The Commission stated that the audit carried out by the Court of Auditorsshowed that important irregularities had taken place in the two companies’way of handling Community funding.Therefore, precautions were immediately taken at the Commission, i.e.payments to the companies were sus-pended.According to the Commission, the on-site inspection made by the Commission services confirmed the findings of the Court of Auditors, inparticular:
Kantelu välitettiin Euroopan komissiolle.Komissio kertoi, että tilintarkastustuomioistuimen suorittamassa tarkastuksessa paljastui merkittäviä epäselvyyksiä yhtiöiden tavassa käsitellä yhteisön varoja.Tämän vuoksi komissioryhtyi heti varotoimiin, ja yhtiöille kuuluvat maksut jäädytettiin.Komissionmukaan sen yksiköiden paikan päällä suorittama tarkastus vahvisti erityisesti seuraavat tilintarkastustuomioistuimen havainnot:
- expenditure statements were not based on real expenditure but systematically and substantially overcharged, especially as regards staffexpenses and general expenses;
- kustannusselvitykset eivät perustuneet todellisiin kustannuksiin, vaanne olivat järjestelmällisesti aivan liian korkeita erityisesti henkilöstö- jayleiskustannusten osalta täydentävät asiakirjat ja tiliotteet puuttuivat ja
- - a co-financing obligation imposed on the companies by the contractsin question had not been complied with.
- - sopimusten perusteella yhtiöille lankeavaa yhteisrahoitusvelvoitetta eiollut noudatettu.
The report on the on-site inspection containing these findings had finallybeen established on 15 May 1998 and had been communicated to the twocompanies which had been given, both at the on-site inspection and afterwards, the possibility to put forward their viewpoints.Following the establishment of the report, the Commission was proceeding with the recoveryof sums unduly paid.
Paikan päällä tehdyn tarkastuksen raportti, joka sisälsi mainitut havainnot,laadittiin 15.toukokuuta 1998, ja siitä tiedotettiin yhtiöille.Niille annettiinmahdollisuus esittää näkemyksensä sekä paikan päällä suoritetun tarkastuksen yhteydessä että myöhemmin.Raportin laatimisen jälkeen komissioalkoi periä perusteettomasti maksettuja summia takaisin.
As concerns the complainant’s first individual grievance, the Commissionstated in summary that the reports supplied over the years by the companies did not reveal any problems with regard to the conformity of the facts.The Commission thus did not have any reason to start inquiring earlier intothe use of funds by the companies.It was only after the audit of the Courtof Auditors that the Commission was prompted to carry out an in-depthinspection, which involved examination of supporting documents.Thesesupporting documents had not been attached to the reports supplied overthe years.
Kantelijan ensimmäisen väitteen osalta komissio totesi yhteenvetona, ettäyhtiöiden vuosien aikana toimittamista raporteista ei ilmennyt ongelmia tietojen paikkansapitävyyden osalta.Komissiolla ei siten ollut aikaisemminsyytä ryhtyä tutkimaan yhtiöiden varojen käyttöä.Vasta tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksen jälkeen komissio sai aiheen perusteelliseen tutkimukseen, johon sisältyi myös täydentävien asiakirjojen tarkastus.Näitä eiollut liitetty vuosien aikana toimitettuihin raportteihin.
As concerns the second grievance, the Commission stated that it wasunder an obligation to protect the Community’s finances, when, as in thiscase, it was confronted with serious irregularities against those finances.Itwas therefore justified that the Commission withheld payments to the companies, until it had inquired further into the matter.Furthermore, the on-siteinspection showed this to be justified, as there were even importantamounts, already paid out, which needed to be recovered.
Kantelijan toisen väitteen osalta komissio totesi, että sen velvollisuutena onsuojella yhteisön taloudellisia etuja, jos niitä vastaan ilmenee vakavia sääntöjenvastaisuuksia, kuten tässä tapauksessa.Siten oli perusteltua, ettäkomissio jäädytti yhtiöille tarkoitetut maksut asiaa koskevien lisätutkimusten ajaksi.Lisäksi paikan päällä suoritettu tarkastus osoitti sen olevanperusteltua, koska merkittäviäkin jo maksettuja summia täytyi periätakaisin.
As concerns the third grievance, the Commission stated that it was entitledto decide that it did not want to enter into any more contracts with the twocompanies concerned.Furthermore, the Commission stated that the companies themselves had accepted to withdraw from two future projects.
Kolmannesta väitteestä komissio totesi, että sillä oli oikeus olla solmimattalisäsopimuksia kyseisten yhtiöiden kanssa.Lisäksi komissio sanoi, ettäyhtiöt olivat itse suostuneet vetäytymään kahdesta tulevasta hankkeesta.
As concerns the fourth grievance, the Commission found that, given thecomplexity of the legal situation and the failure on the part of the companies to provide additional information, it had dealt with the matter timely andwithout undue delay.It stated that in the time between the inspection andthe establishing of the report, several meetings had taken place inside the Commission to ensure co-ordination.
Neljännen väitteen osalta komissio katsoi toimineensa asiassa oikea-aikai-sesti ja ilman turhaa viivytystä ottaen huomioon juridisen tilanteen monimutkaisuuden ja sen, että yhtiöt eivät toimittaneet lisätietoja.Komissiototesi, että tarkastuksen ja raportin laatimisen välillä komissiossa oli pidettyuseita kokouksia koordinoinnin varmistamiseksi.
In the observations, the complainant maintained the complaint.In particular, the complainant stressed that all relevant rules of Greek law had beencomplied with by the companies.
Huomautuksissaan kantelija pitäytyi kantelussaan.Hän korosti erityisesti,että yhtiöt olivat noudattaneet kaikkia asiaankuuluvia Kreikan lain määräyksiä.
THE DECISION1Scope of the inquiry
Tutkimuksen kohde
Auditors.Further to the audit, the Commission suspended the payments to the companies under the contracts.The Commission’s antifraud unit proceeded to an on-site inspection of the companies’premises which, according to the Commission, established seriousirregularities.Therefore the Commission did not want to enter into anyfurther contracts with the companies and issued recovery orders forsums paid under existing contracts.The complainant considered thatthe Commission’s behaviour was unfair and that the Commission hadacted with undue delay.
Kantelun tehneet yhtiöt olivat mukana 17:ssä komission kanssa solmitussa, yhteisön varoin rahoitetussa sopimuksessa.Noin kuudenvuoden kuluttua tilintarkastustuomioistuin suoritti tilintarkastuksenyhtiöissä.Tarkastuksen jälkeen komissio jäädytti yhtiöille sopimustenperusteella kuuluvat maksut.Komission petosten vastaisen toiminnanyksikkö suoritti tarkastuksen yhtiöiden toimitiloissa, ja komissionmukaan siinä paljastui vakavia sääntöjenvastaisuuksia.Siksi komissioei halunnut solmia uusia sopimuksia yhtiöiden kanssa ja antoi perintämääräykset voimassa olevien sopimusten puitteissa maksetuistasummista.Kantelijan mielestä komission toiminta oli epäoikeudenmukaista ja komissio oli toiminut kohtuuttoman pitkän ajan kuluttua.
Thus, the framework of the case were contractual relationshipsbetween the Commission and the two companies concerned andbasically, the complainant questioned the Commission’s powers whenit is not satisfied with the performance of the other party to a contract.
Tapauksen taustana oli siis komission ja kyseisten yhtiöiden välinensopimussuhde, ja kantelija kyseenalaisti periaatteessa komission toimivaltuudet tilanteessa, jossa se on tyytymätön toisen sopimuspuolentoimintaan.
Therefore it had to be recalled that the European Ombudsman doesnot seek to establish whether either party has acted in conformity withthe contract.That question can only be dealt with effectively by a courtof competent jurisdiction which would have the possibility to heararguments of the parties concerning the relevant national law and toevaluate conflicting evidence on the disputed issues of fact.However,as a matter of good administration, a public authority engaged in acontractual dispute with a private party should always be able to provide the Ombudsman with a coherent account of the legal basis for itsactions and why it believes its view of its position to be justified.
Näin ollen on muistettava, että Euroopan oikeusasiamies ei pyri selvittämään, ovatko sopimuskumppanit toimineet sopimuksen mukai-sesti.Sitä kysymystä voisi käsitellä tehokkaasti vain toimivaltainentuomioistuin, jolla olisi mahdollisuus kuulla osapuolten perustelujasovellettavan kansallisen lain osalta ja arvioida kiistanalaisia tosiasioita koskevaa ristiriitaista todistusaineistoa.Yksityisen osapuolenkanssa sopimuskiistaan joutuneen viranomaisen tulisi hyvän hallintotavan mukaisesti kuitenkin aina pystyä esittämään oikeusasiamiehelleaukoton oikeusperusta toimenpiteidensä tueksi ja selvittämään, miksise uskoo näkökantansa olevan oikeutettu.
Unfair treatment by the Commission
Epäoikeudenmukainen kohtelu komission taholta
In the first grievance, the complainant reproached the Commission fornot having reacted to the companies’reports for years.According tothe Commission, the irregularities committed were of such a naturethat the Commission would not have been able to detect them on thebasis of the companies’periodic reports to the Commission and couldnot lead the complainant to believe that things were in order.
Ensimmäisessä väitteessään kantelija moitti komissiota siitä, että seei ollut usean vuoden aikana reagoinut yhtiöiden raportteihin.Komission mukaan sääntöjenvastaisuudet olivat luonteeltaan sellaisia, että komissio ei olisi voinut havaita niitä yhtiöiden sille toimitta-
The Ombudsman found that the Commission’s explanation for itsfailure to act was reasonable and could not constitute maladministration in relation to the two companies concerned.
Oikeusasiamies katsoi, että komission selvitys toimimattomuudelleenoli perusteltu, eikä sen toiminnassa yhtiöitä kohtaan esiintynyt hallinnollista epäkohtaa.