natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Those were the circumstances in which Mr M.H. Shaw and Mr T.J. Falla, tied lessees who have each concluded with Whitbread a 20-year lease of a public house, which is one of the standard leases referred to in the contested decision, and WPP Luxembourg Appeal Group Ltd, an association of tied lessees who have concluded with Whitbread standard leases referred to in the decision, brought the present action on 27 May 1999.
Tässä tilanteessa komissio teki EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan mukaisesta menettelystä 24 päivänä helmikuuta 1999 tehdyn komission päätöksen 1999/230/EY (asia IV/35.079/F3 - Whitbread) (jäljempänä riidanalainen päätös). Komissio katsoi, että ilmoitetut vakiomuotoiset vuokrasopimukset kuuluvat perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, mutta totesi, että tätä artiklaa ei perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan nojalla sovelleta ajanjaksolla 1.1.1990-31.12.2008.
On 24 May 1994 Whitbread notified the three types of leases mentioned above, namely the 20-year lease, the pre-retirement lease and the five-year lease.
Whitbread ilmoitti 24.5.1994 edellä mainituista kolmesta vakiomuotoisesta vuokrasopimuksesta eli 20 vuoden vuokrasopimuksesta, eläkkeelle jäämistä edeltävästä vuokrasopimuksesta ja viiden vuoden vuokrasopimuksesta.
It sought negative clearance or, failing that, confirmation by the Commission that the leases qualified for the application of Commission Regulation (EEC) No 1984/83 of 22 June 1983 on the application of Article 85(3) of the Treaty to categories of exclusive purchasing agreements, as amended by Commission Regulation (EC) No 1582/97 of 30 July 1997, or for an individual exemption pursuant to Article 85(3) of the EC Treaty (now Article 81(1) EC)), with retroactive effect from the date on which the agreements were concluded.
Whitbread pyysi puuttumattomuustodistusta tai komission vahvistusta siitä, että vuokrasopimuksiin voidaan soveltaa perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan soveltamisesta yksinostosopimusten ryhmiin 22 päivänä kesäkuuta 1983 annettua asetusta (ETY) N:o 1984/83, sellaisena kuin se on muutettuna 30.7.1997 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1582/97, tai että sopimuksille voidaan myöntää takautuvasti niiden tekopäivästä lukien EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan (josta on tullut EY 81 artiklan 3 kohta) mukainen yksilöllinen poikkeuslupa.
By order of 10 January 2000, the President of the Third Chamber of the Court granted Mr Shaw legal aid.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (kolmas jaosto) jätti kanteen tutkimatta WPP Luxembourg Apeeal Group Ltd:n osalta 29.11.1999 antamallaan määräyksellä.
The applicants claim that the Court should annul the contested decision.
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa riidanalaisen päätöksen.
Whether the applicants are individually concerned by the contested decision
Kysymys siitä, koskeeko riidanalainen päätös kantajia erikseen
As part of the administrative procedure and pursuant to Article 19(3) of Regulation No 17 of the Council of 6 February 1962, First Regulation implementing Articles 85 and 86 of the Treaty, the Commission published Notice 97/C 294/02. In response to the notice, it received 135 observations from interested third parties, including observations dated 27 October 1997 from a group of lessees of which Mr M.H. Shaw was a member.
Lisäksi kantajilla on vuokrasopimustensa purkamisen jälkeen edelleen aineellinen ja moraalinen intressi saada ratkaisu käsillä olevassa riita-asiassa, koska ne ovat nostaneet englantilaisissa tuomioistuimissa vahingonkorvauskanteita, joilla he pyrkivät saamaan korvauksen vahingosta, joka heille on väitteen mukaan aiheutunut siitä, että heille on asetettu oluen ostovelvoite, jota he pitävät, toisin kuin komissio riidanalaisessa päätöksessään, perustamissopimuksen 85 artiklan vastaisena.
The group requested the Commission to register its observations as a formal complaint against Whitbread pursuant to Article 3(2) of Regulation No 17.
Tämän vuoksi kanne otetaan tutkittavaksi.
In the present case, the applicants brought an action for annulment of the decision to grant an exemption for an agreement to which they were parties, claiming that that agreement imposed discriminatory prices on them and so prevented them from competing on equal terms.
Käsiteltävänä olevassa asiassa kantajat ovat nostaneet kumoamiskanteen päätöksestä, jolla myönnetään poikkeuslupa sopimukselle, jonka osapuolia he olivat ja jossa heidän mukaansa määrättiin heidän maksettavakseen syrjiviä hintoja, minkä vuoksi he eivät voineet kilpailla samoilla kilpailuedellytyksillä kuin heidän kilpailijansa.
They started proceedings in the English courts against Whitbread for compensation for having had obligations contrary to Article 85 of the Treaty imposed on them under the exempted agreement.
Kantajat ovat myös nostaneet englantilaisissa tuomioistuimissa Whitbreadia vastaan vahingonkorvauskanteita sillä perusteella, että heille on sopimuksessa, jolle on myönnetty poikkeuslupa, asetettu EY 81 artiklan vastaisia velvoitteita.
Moreover, one of the two applicants took part in the administrative procedure.
Lisäksi toinen kantajista on osallistunut hallinnolliseen menettelyyn.
In view of those circumstances, which, contrary to Whitbread's submissions, show that the contested decision affects the personal legal situation of the applicants, they are in factual circumstances which distinguish them individually in like manner to the person addressed.
Kun otetaan huomioon olosuhteet, joista ilmenee, toisin kuin Whitbread väittää, että riidanalaisella päätöksellä vaikutetaan kantajien oikeudelliseen asemaan, kantajat ovat sellaisessa tosiasiallisessa tilanteessa, jonka perusteella ne voidaan yksilöidä samalla tavalla kuin se, jolle kyseinen päätös on osoitettu.
They are therefore individually concerned.
Näin ollen päätös koskee heitä erikseen.
It is not disputed that the applicants had an interest in bringing proceedings at the time of lodging the application.
On kiistatonta, että kantajilla oli kannetta nostaessaan oikeussuojan tarve.
Specification of the purchasing obligation by beer type
Ostovelvoitteen määritteleminen olutlajin mukaan
Whitbread submits that that interest has since lapsed as a result of the termination of the lease.
Whitbread väittää, että tämä tarve on myöhemmin poistunut vuokrasopimuksen purkamisen vuoksi.
It relies here on the judgment of the Court of First Instance in Case T-443/93, Casillo Grani ν Commission [1995].
Whitbread vetoaa tältä osin edellä mainittuun asiaan Casillo Grani vastaan komissio.
In that case, the threat to the applicant's competitive position corresponded, at the time of the event putting an end to its interest in bringing proceedings, namely the declaration of bankruptcy, to a legal situation which, although certain, was entirely in the future.
Kyseisessä asiassa kantajan kilpailutilanteen vaarantuminen oli oikeussuojan tarpeen poistavan tapahtuman tapahtumahetkellä eli silloin, kun yritys asetettiin konkurssiin, kylläkin varma mutta vasta tulevaisuudessa toteutuva oikeudellinen tilanne.
At the time of the event which, in that case, was considered to have deprived the applicant of its interest in bringing proceedings, the contested act had thus not yet produced the effects which were the reason for the application.
Tämän sellaisen tapahtuman tapahtumahetkellä, jonka kyseisessä asiassa katsottiin aiheuttaneen kantajan oikeussuojan tarpeen poistumisen, riidanalainen päätös ei ollut vielä aiheuttanut vaikutuksia, joiden vuoksi kanne oli nostettu.
In the present case, on the other hand, those effects, namely the imposition of contractual obligations considered to be anti-competitive, appeared as soon as the agreements at issue were concluded and took effect, in other words before the event which, according to Whitbread, deprived the applicants of their interest in bringing proceedings, namely the termination of the leases.
Käsiteltävänä olevassa asiassa sen sijaan nämä vaikutukset eli sitoutuminen kilpailun vastaisina pidettyihin sopimusvelvoitteisiin aiheutuivat sopimuksen tekohetkestä ja riidanalaisten sopimusten voimaantulosta alkaen eli ennen tapahtumaa, joka Whitbreadin mukaan poisti kantajilta oikeussuojan tarpeen, eli vuokrasopimusten purkamista.
In the system defined by Regulation No 1984/83 as qualifying for a block exemption, which requires a specification by brand of beer, the supplier is thus entitled, and in practice will be sure, to prohibit his tied lessees from obtaining from third parties beers of the same type as the brands specified in the agreement.
Asetuksessa N:o 1984/83 säädetyssä järjestelmässä, jolla myönnetään oikeus ryhmäpoikkeukseen ja jossa edellytetään ostovelvoitteen määrittelemistä olutmerkin mukaan, tavarantoimittajalla on näin ollen oikeus, jota se ei käytännössä jätä käyttämättä, kieltää ostovelvoitteen alaisia pubinpitäjiä hankkimasta kolmansilta oluita, jotka ovat samaa lajia kuin sopimuksessa määritellyt olutmerkit.
Lessees who are tied by agreements exempted under Regulation No 1984/83, which thus provide for a specification by brand of beer, are therefore not in fact free to conclude supply contracts directly with foreign or new breweries.
Pubinpitäjät, joita koskee ostovelvoite sellaisten asetuksen N:o 1984/83 mukaisen poikkeusluvan piiriin kuuluvien sopimusten nojalla, joissa ostovelvoite määritellään olutmerkin mukaan, eivät näin ollen tosiasiallisesti voi vapaasti tehdä hankintasopimuksia ulkomaisten tai uusien panimoiden kanssa.
From the point of view of the access of foreign or new breweries to the relevant market, it thus makes no difference whether the agreements provide for a specification by brand of beer, in accordance with the system under Regulation No 1984/83, or a specification of the tie by beer type, as in the agreements at issue.
Ulkomaisten tai uusien panimoiden kyseessä oleville markkinoille pääsyn kannalta ei näin ollen ole merkitystä sillä, määritelläänkö sopimuksissa ostovelvoite asetuksessa N:o 1984/83 säädetyn järjestelmän mukaisesti olutmerkin mukaan vai, kuten kyseessä olevissa sopimuksissa, olutlajin mukaan.
The Commission rightly states, at point 153 of the contested decision, that in any event a tied lessee, even one tied by an agreement exempted under Regulation No 1984/83, is not in a position to add brands of beer on his own initiative, since the brewery is entitled to prohibit sales by the lessee of other brands of the same type in his pub.
tapauksessa, ei edes asetuksen N:o 1984/83 mukaisen poikkeusluvan piiriin kuuluvien sopimusten yhteydessä, pysty lisäämään omasta aloitteestaan olutmerkkejä, koska panimo voisi kieltää ostovelvoitteen alaista pubinpitäjää myymästä pubissaan muita samaa lajia olevia olutmerkkejä.
It follows that, whether he has concluded an agreement exempted by Regulation No 1984/83 or one of the agreements at issue, a tied lessee cannot affect positively or negatively the level of foreclosure of the United Kingdom on-trade beer market.
Tästä seuraa, ettei ostovelvoitteen alainen pubinpitäjä, olipa hän tehnyt asetuksen N:o 1984/83 mukaisen poikkeusluvan piiriin kuuluvan sopimuksen tai yhden kyseessä olevista sopimuksista, pysty vaikuttamaan myönteisesti eikä kielteisesti siihen, kuinka suljetut Yhdistyneen kuningaskunnan oluen anniskelumarkkinat ovat.
Moreover, the applicants retain, after the termination of their leases, a pecuniary and nonpecuniary interest in the outcome of the present proceedings, since they have brought actions in the English courts for compensation for the damage they claim to have suffered as a result of having had a beer tie imposed on them which they consider, contrary to the position taken by the Commission in the contested decision, to be contrary to Article 85 of the Treaty.
Komissio ole tehnyt ilmeistä arviointivirhettä, kun se ei ole sisällyttänyt vertailuryhmään pubiketjujen tai panimoiden johtamia pubeja.
As a result, contrary to the applicants' assertion, the specification of the tie by beer type does not magnify the foreclosure of the market.
Komissio ole tehnyt ilmeistä arviointivirhettä, kun se ei ole sisällyttänyt vertailuryhmään ostovelvoitteen alaisia klubeja.
In the second place, specification of the tie by beer type promotes access to the market by foreign or new breweries more effectively than the specification by brand provided for by Regulation No 1984/83.
Toiseksi ostovelvoitteen määritteleminen olutlajin mukaan helpottaa ulkomaisten tai uusien panimoiden pääsyä markkinoille tehokkaammin kuin asetuksessa N:o 1984/83 tarkoitettu ostovelvoitteen määritteleminen olutmerkin mukaan.
In the third place, the applicants do not challenge the Commission's finding that, on the basis of the specification of the tie by beer type, Whitbread has introduced competing brands into its tied houses to a considerable extent.
Riidanalaisen päätöksen 93 perustelukappaleeseen sisältyvässä taulukossa nro 3 mainitut hintaerot on määritetty komission suorittaman huolellisen tutkimuksen perusteella.
The applicants criticise a number of assessments made by the Commission in the contested decision, namely the assessments of the specification of the purchasing obligation by beer type, the compensation for the price differentials, the existence of other restrictions, and the possibility of granting an individual exemption
Kolmanneksi kantajat eivät kiistä komission esittämää toteamusta, jonka mukaan Whitbread on olutlajien mukaan tehdyn ostovelvoitteen määrittelyn perusteella tuonut vuokrapubeihinsa useita kilpailevia olutmerkkejä.
that the average price differential per barrel was in fact GBP 60.
Kantajat kiistävät tämä johtopäätöksen pätevyyden ja katsovat, että ostovelvoitteesta vapaat pubit voivat saada alennuksia 85,53 GBP oluttynnyriltä ja että keskimääräinen hintaero tynnyriä kohden oli tosiasiassa 60 GBP.
The applicants' very general allegation that United Kingdom breweries do not introduce brands of beer belonging to foreign or competing breweries, unless they are a different type of beer, is thus contradicted by that circumstantiated finding.
Tämä tosiseikkoihin perustuva toteamus kumoaa näin ollen kantajien erittäin yleisluonteisen väitteen, jonka mukaan Yhdistyneen kuningaskunnan panimot tuovat myyntiin ulkomaisten tai kilpailevien panimoiden olutmerkkejä ainoastaan, jos ne ovat eri lajia.
The first of those assertions is based on an offer made by Whitbread in November 1997 to a pub with annual beer sales in excess of the equivalent of 400 barrels, which the applicants' representative communicated to the Commission by letter of 26 February 1998.
Ensimmäinen väite perustuu tarjoukseen, jonka Whitbread teki marraskuussa 1997 pubeille, joiden oluen vuosimyynti on yli 400 oluttynnyriä, ja jonka kantajien asianajaja antoi komissiolle tiedoksi 26.2.1998 päivätyllä kirjeellä.
Quite apart from the question whether such a pub is comparable in terms of beer sales with Whitbread tied houses and individual free houses, it must be noted that the figure of GBP 85.53 expresses the gross amount of a discount.
Riippumatta siitä kysymyksestä, voidaanko tällaista pubia verrata oluen myyntimäärien osalta Whitbreadiin sidoksissa oleviin pubeihin ja yksittäisiin itsenäisiin pubeihin, on todettava, että luku 85,53 GBP ilmaisee hinnanalennuksen bruttomäärän.
However, the price differential as defined by the Commission at point 54 of the contested decision expresses the difference between the discounts given by Whitbread to individual free houses and those given to its tied houses.
Komission riidanalaisen päätöksen 54 perustelukappaleessa määrittelemä hintaero sen sijaan ilmaisee Whitbreadin yksittäisille itsenäisille pubeille ja ostovelvoitteen alaisille pubeille myöntämien alennusten eron.
The challenge to the Commission's assessment of the specification of the tie by beer type must therefore be rejected.
Sen komission arvioinnin riitauttaminen, joka koskee ostovelvoitteen määrittelemistä olutlajin mukaan, on näin ollen hvlättävä.
The second assertion, made at point 4.16 of the application, namely that the average price differential per barrel is in fact GBP 60, is not explained or supported by any evidence.
60 GBP, ei selitetä mitenkään eikä sen tueksi esitetä mitään todisteita.
The information provided by the lessees cannot be regarded as evidence.
Edellä mainittujen pubinpitäjien toimittamia tietoja ei voida pitää todisteina.
They are mere unsupported assertions, from only three tied lessees out of a total of nearly 2 000.
Ne ovat pelkkiä perustelemattomia väitteitä, joika ovat esittäneet ainoastaan kolme yhteensä lähes 2 000:sta ostovelvoitteen alaisesta pubinpitäjästä.
Moreover, the discounts indicated are gross figures which do not express the price differential as defined by the Commission at point 54 of the contested decision.
Lisäksi heidän mainitsemansa hinnanalennukset ovat bruttomääriä, jotka eivät ilmaise komission riidanalaisen päätöksen 54 perustelukappaleessa määrittelemää hinnaneroa.
In the absence of adequate supporting evidence, the second assertion must also be rejected.
osalta on täsmennettävä, että siinä pyritään esittelemään Whitbreadin tarjoamien asiantuntijapalveluidenarvonarviointimenetelmä.
The Commission did not make a manifest error of assessment by excluding pubs managed by pub companies or breweries from the reference group.
Komissio hyväksyi tämän menetelmän riidanalaisen päätöksen 77 perustelukappaleessa.
— Existence of countervailing benefits
— Tasoitusetujen olemassaolo
Rent subsidy
Vuokraetu
The applicants submit, in the second place, that the price differential taken by the Commission does not correspond to the discounts actually offered by Whitbread.
Kantajat katsovat, että tässä menetelmässä ei oteta huomioon asiantuntijapalveluita, joita tarjotaan yksittäisten itsenäisten pubinpitäjien lisäksi pubiketjujen omistamille pubeille ja klubeille, jotka ovat Whitbreadiin sidoksissa olevien pubinpitäjien kilpailijoita.
The applicants' criticisms relate, first, to the method of determining the turnover on which the calculation of the rent subsidy was based and, second, to the failure to take sufficiently into consideration the practice of upward-only rent reviews.
Asiantuntijapalveluiden arviointimenetelmässä otetaan huomioon kantajien esittämä arvostelu.
The price differentials shown in Table 3 at point 93 of the contested decision were determined on the basis of a painstaking investigation by the Commission.
Kantajien väitteet koskevat ensinnäkin vuokratuen laskemisen perustana käytettävän liikevaihdon laskentamenetelmää ja toiseksi sitä, ettei "vuokrien tarkistamista ainoastaan ylöspäin" koskevaa käytäntöä ole otettu huomioon riittävällä tavalla.
The applicants challenge the soundness of that conclusion, submitting that non-tied houses could obtain discounts of GBP 85.53 per barrel and
Kantajat väittävät lisäksi, että komissio käytti Whitbreadin yksipuolisia arvioita perusteena tutkimatta väitettyjen etujen olemassaoloa ja laatua.
The ratio in question is the result of checks and calculations by the Commission.
Tämä väite on täysin perusteeton.
Page 87
Hankintaedut
Procurement benefits relate to a variety of specific factual elements in fact the amount of beer sold supplied by Whitbread, the prices at which that beer was sold, the rent paid and the percentage of turnover represented by the sale of items other than Whitbread beers — whose correctness and credibility are not prima facie open to challenge.
Tilanne olisi toinen ainoastaan, jos tietoja olisi vääristelty, mihin kantajat eivät vetoa ja mikä ei edes ole todennäköistä, kun otetaan huomioon kyseessä olevien tekijöiden lukumäärä ja monimutkaisuus.
It would be otherwise only in the case of fraud, which is not alleged by the applicants and which is moreover unlikely in view of the number and complexity of the factors involved.
Näin ollen ei ole osoitettu, että komissio olisi käsiteltävänä olevassa asiassa nojautunut liian suureen mahdolliseen liikevaihtoon.
The Commission set out at points 78 to 86 of the contested decision the criteria by which it assessed procurement benefits, which consist in the possibility for Whitbread tied lessees to acquire various products or services (gas, insurance, credit cards, glassware, crisps and nuts, frozen food, water-saving devices, butchers, pest control, etc.) from third-party suppliers with whom Whitbread has negotiated terms which it regards as advantageous.
Komissio esitti riidanalaisen päätöksen 78—86 perustelukappaleessa edellytykset, joiden mukaan se arvioi hankintaetuja, jotka muodostuvat Whitbreadiin sidoksissa olevien pubien mahdollisuudesta saada erilaisia tuotteita tai palveluja (kaasu, vakuutukset, luottokortit, lasit, perunalastut ja pähkinät, pakaste-elintarvikkeet, vedensäästölaitteet, lihatuotteet, tuhoeläintentorjunta yms.), joita tarjoavat ulkopuoliset tavarantoimittajat, joiden kanssa Whitbread on sopinut edullisiksi katsomistaan toimitusehdoista.
That possibility constitutes, with the rent subsidy and the professional services, a benefit such as to compensate the price differential.
Kyseinen mahdollisuus on vuokratuen ja asiantuntijapalveluiden tapaan hintaeroa kompensoiva etu.
It has thus not been shown that the Commission relied in the present case on an exaggerated potential turnover figure.
Sen komission arvioinnin riitauttaminen, joka koskee vuokratukea, ei näin ollen ole perusteltu.
The challenge to the Commission's assessment of the rent subsidy is thus unfounded.
Sen komission arvioinnin riitauttaminen, joka koskee Whitbreadin ostovelvoitteen alaisille pubinpitäjille tarjoamia hankintaetuja, on näin ollen hylättävä.
The challenge to the Commission's assessment of the procurement benefits provided by Whitbread to tied lessees must be rejected.
Ensiksi riidanalaisen päätöksen 68 perustelukappaletta koskevan arvostelun
Professional services
Investointeihin liittyvä etu
It appears from point 88 of the contested decision that almost all the tied lessees submitted in the administrative procedure that investment by Whitbread in a tied house entails a rent increase which applies, with no possibility of reduction, until the end of the lease, which may have a term of 20 years.
Riidanalaisen päätöksen 88 perustelukappaleesta ilmenee, että melkein kaikki ostovelvoitteen alaiset pubinpitäjät totesivat hallinnollisessa menettelyssä, että Whitbreadin ostovelvoitteen alaisiin pubeihin tekemät investoinnit aiheuttavat vuokrankorotuksen, joka koskee sellaisen vuokrasopimuksen jäljellä olevaa kestoaikaa, joka on voitu tehdä 20 vuodeksi ja jonka mukaista vuokraa ei voida alentaa.
With respect, first, to the criticism relating to point 68 of the contested decision, it must be stated that the purpose of point 68 is to describe a method put forward by Whitbread for estimating the value of the professional services.
On todettava, että riidanalaisen päätöksen arvostellut perustelut on esitetty päätöksen kohteena olevien sopimusten yleisen esittelyn yhteydessä.
That method consists in calculating the cost to Whitbread of services provided free of charge to tied lessees and comparing that cost with the cost of the services provided by Whitbread to individual free house operators.
Niitä ei ole käytetty kyseisten sopimusten kilpailua rajoittavia ehtoja koskevassa tosiasia-arvioinnissa (riidanalaisen päätöksen 42 perustelukappale) eikä varsinkaan niiden oikeudellisten arvioiden yhteydessä, joilla komissio perusteli yksilöllisen poikkeusluvan myöntämistä tässä asiassa (riidanalaisen päätöksen 150 178 perustelukappale).
In response to that objection, which the applicants repeat, the Commission, before adopting the contested decision, rechecked whether and to what extent capital expenditure actually constitutes a benefit compensating the price differential.
Tämän toteamuksen jälkeen, johon kantajat yhtyvät, komissio tarkisti ennen riidanalaisen päätöksen tekemistä, ovatko investoinnit tosiasiassa hintaeroa kompensoiva etu ja missä määrin ne sitä kompensoivat.
At point 87 of the contested decision, the Commission described a method of assessing the benefit in connection with capital expenditure, taking account of the increase in rent.
Riidanalaisen päätöksen 87 perustelukappaleessa komissio esitti investointeihin liittyvän edun arviointimenetelmän, jossa otetaan huomioon vuokran korottaminen.