natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Community legislation on State aid would be neither clear not predictable for those who are subject to it if aid which could not be regarded as compatible between 1980 and 1993, in the absence of a derogation from the general prohibition of State aid under Article 87(1) EC, which applied to that period, could subsequently be regarded as compatible if such a derogation were made available.
Valtiontukia koskeva yhteisön lainsäädäntö ei kuitenkaan olisi yksityisille oikeussubjekteille selvää eikä ennakoitavissa, jos tuki, jota ei voitu katsoa soveltuvaksi yhteismarkkinoille vuosien 1980 ja 1993 välisenä aikana sen vuoksi, että tuona aikana voimassa olevasta EY 87 artiklan 1 kohdassa määrätystä yleisestä valtiontukia koskevasta kiellosta ei ollut poikkeusta, voitaisiin katsoa yhteismarkkinoille soveltuvaksi myöhemmin, jos mainitusta poikkeuksesta määrätään.
The Commission’s argument in that connection must therefore be rejected.
Näin ollen tämä komission väite on hylättävä.
As regards the Commission’s argument that the application of a new rule to its examination of aid that has not been notified does not constitute a reward of an unlawful act, it must be pointed out that to consider that aid which has not been notified can be declared compatible with the common market by virtue of a derogation which was not in force when that aid was paid would result in conferring an advantage on the Member State which granted it in relation to any other Member State which might have intended to grant similar aid but refrained from doing so since there was no derogation authorising this.
Sen komission väitteen osalta, jonka mukaan uuden säännön soveltaminen ilmoittamattoman tuen tarkasteluun ei muodosta palkkiota sääntöjenvastaisuudesta, on todettava, että jos katsottaisiin, että ilmoittamaton tuki voidaan todeta soveltuvaksi yhteismarkkinoille sellaisen poikkeuksen nojalla, joka ei ollut voimassa, kun mainittua tukea maksettiin, suosittaisiin tuen myöntänyttä jäsenvaltiota muihin jäsenvaltioihin nähden, jotka olisivat mahdollisesti halunneet myöntää samankaltaista tukea, mutta eivät ole myöntäneet sitä, koska ei ollut olemassa sen sallivaa poikkeusta.
Similarly, an advantage would be conferred on the Member State in question in relation to any other Member State which, since it intended to grant aid for the same period, notified the aid before the derogation in question came into effect and, as a consequence, obtained a decision from the Commission stating that the aid was incompatible with the common market.
Kyseessä olevaa jäsenvaltiota myös suosittaisiin kaikkiin muihin sellaisiin jäsenvaltioihin nähden, jotka olisivat halunneet myöntää tukea samalle ajanjaksolle ja jotka olisivat ilmoittaneet siitä ennen kyseessä olevan poikkeuksen voimaantuloa ja vastaavasti olisivat saaneet komissiolta päätöksen, jossa todetaan, että tuki ei sovellu yhteismarkkinoille.
The Commission’s argument cannot therefore be accepted.
Komission väite ei näin ollen menesty.
Lastly, the Commission’s argument in the alternative that the aid paid before 1 November 1993 is in any event covered by the derogation in Article 87(3)(c) EC must be rejected.
Lopuksi on hylättävä komission toissijainen väite, jonka mukaan ennen 1.11.1993 maksettuja tukia koskee joka tapauksessa EY 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukainen poikkeus.
Without it being necessary to consider whether the derogation in Article 87(3)(c) EC could, before the EU Treaty entered into force, have constituted an adequate legal basis for it to be accepted that State aid to promote culture and heritage conservation was compatible with the common market, it is sufficient to state that, since the Commission chose the legal basis which it considered to be the most appropriate in the present case, namely Article 87(3)(d) EC, it is in the light of that provision alone that it the question whether the contested decision is in conformity with Community law must be examined.
On riittävää todeta, ilman että olisi tarpeen tutkia, voisiko EY 87 artiklan 3 kohdan c alakohdassa säädetty poikkeus olla ennen Euroopan unionista tehdyn sopimuksen voimaantuloa riittävä oikeudellinen perusta kulttuurin ja kulttuuriperinnön edistämiseen tarkoitetun valtiontuen yhteismarkkinoille soveltuvuuden hyväksymiseksi, että kun komissio on valinnut käsiteltävänä olevassa asiassa sopivammaksi katsomansa oikeudellisen perustan, eli EY 87 artiklan 3 kohdan d alakohdan, ainoastaan tämän määräyksen perusteella on tutkittava sitä, onko riidanalainen päätös yhteisön oikeuden mukainen.
Moreover, since the Commission itself stated in the contested decision (recital 186) that it was concerned with checking the compatibility of the aid on the export agency market only under Article 87(3)(d) EC, it cannot rely on the application of a different provision before the Court.
Lisäksi koska komissio on itse todennut riidanalaisessa päätöksessä (186 perustelukappale), että se keskittyy tarkistamaan, soveltuuko tuki vientiagenttien markkinoille perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan d alakohdan mukaisesti, se ei voi vedota eri määräyksen soveltamiseen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa.
It follows from the foregoing that the Commission erred in law in considering that the contested aid was compatible with the common market under Article 87(3)(d) EC as regards that part of the aid paid to CELF before the date on which the EU Treaty entered into force.
Edellä esitetystä seuraa, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen, kun se on katsonut, että riidanalainen tuki soveltuu yhteismarkkinoille EY 87 artiklan 3 kohdan d alakohdan nojalla siltä osin kuin on kyse CELFille ennen Euroopan unionista tehdyn sopimuksen voimaantuloa maksetusta tuen osasta.
The last sentence of Article 1 of the contested decision must therefore be annulled in so far as it relates to the period before 1 November 1993.
Näin ollen riidanalaisen päätöksen 1 artiklan viimeinen virke on kumottava siltä osin kuin se koskee ajanjaksoa ennen 1.11.1993.
The second part of the third plea, alleging manifest errors of assessment
Kolmannen kanneperusteen toinen kohta, joka koskee ilmeisiä arviointivirheitä
The applicant submits that the contested aid is totally unrelated to small orders and is simply operating aid granted to CELF on an indefinite basis.
Kantaja katsoo, että riidanalaiselta tuelta puuttuu kaikenlainen yhteys pieniin tilauksiin ja että se on vain CELFille myönnetty ajallisesti rajoittamaton toimintatuki.
According to the applicant, when the contested aid was granted, small orders were not defined.
Kantajan mukaan pieniä tilauksia ei määritelty, kun riidanalainen tuki myönnettiin.
Such a definition, specifying that small orders are orders to the value of less than FRF 500, was introduced only in connection with Case T-49/93.
Tällainen määritelmä, jossa täsmennetään, että pienet tilaukset ovat arvoltaan alle 500 FRF, on annettu vain asiassa T-49/93.
Instead of being set following an economic analysis, the FRF 500 threshold was determined empirically.
Sen sijaan, että 500 FRF:n raja olisi vahvistettu taloudellisen tarkastelun päätteeksi, se on määritelty empiirisesti.
As regards the relevance of that definition, the applicant submits that 1994 was deliberately chosen as a reference year in order to justify setting the break-even point at FRF 500.
Kantaja väittää edellä mainitun määritelmän merkityksen osalta, että vuosi 1994 valittiin tahallaan viitevuodeksi sen perustelemiseksi, että kannattavuuden raja on 500 FRF.
In any event, the applicant states that it is not sufficient, on the basis of an examination of the analytical accounts for one year alone, even where that is supported by three other years, to declare that aid paid for over 20 years is compatible.
Joka tapauksessa kantaja korostaa, että kustannuslaskelman tarkastelu vain yhden vuoden osalta, vaikkakin vahvistettuna kolmella muulla vuodella, ei ole riittävää, jotta yli kahdenkymmenen vuoden ajan maksettu tuki voidaan katsoa yhteismarkkinoille soveltuvaksi.
It observes that the Commission has neither justified the choice of one year alone as a point of reference over such a long period nor explained why the method used in 1994 was not applied to the other years.
Se huomauttaa, että komissio ei ole perustellut yhden ainoan viitevuoden valitsemista niin pitkältä ajanjaksolta, eikä selittänyt, miksi vuonna 1994 käytettyä menetelmää ei ole sovellettu muiden vuosien osalta.
Since no consistent method of calculation was used, the contested aid should be regarded as an operating subsidy, granted irrespective of the extra costs incurred in processing small orders.
Koska ei ole sovellettu mitään johdonmukaista laskentatapaa, riidanalainen tuki on katsottava toimintatueksi, joka on myönnetty pienten tilausten käsittelystä aiheutuvista lisäkustannuksista riippumatta.
As regards 1994, the applicant submits that the analytical accounts for CELF were drawn up to demonstrate artificially that the aid disbursed had been used only for the purpose of processing small orders.
Kantaja esittää vuoden 1994 osalta, että CELFin kustannuslaskenta oli suoritettu siten, että sillä näytettäisiin keinotekoisesti, että maksettu tuki oli käytetty vain pienten tilausten käsittelyyn.
The costs of processing small orders were increased as a result of a number of accounting devices, namely ‘unjustified individual multiplying factors’, the ‘failure to take account of the actual manner in which orders were completed’ and ‘various allocation keys’.
Pieniin tilauksiin liittyviä kuluja oli suurenneltu lukuisilla keinotekoisilla kirjanpitotoimilla, joita olivat ”perusteettomat kertoimet”, ”tilausten konkreettisten käsittelytapojen huomiotta jättäminen” ja ”erilaiset jakoperusteet”.
First of all, the applicant observes that the costs incurred by CELF in processing small orders were assessed by applying individual multiplying factors, which varied
Ensiksi kantaja huomauttaa, että pienten tilausten käsittelyyn liittyvät CELFin kustannukset on arvioitu soveltamalla toiminnoittain vaihtelevia kertoimia sillä
According to the applicant, there is no objective justification for the multiplying factors applied or the value attributed to them.
Kantajan mukaan sovellettujen kertoimien olemassaolo ja arvo eivät perustu mihinkään objektiiviseen perusteeseen.
As a consequence, at least 9.12% of the costs relating to other CELF activities were artificially attributed to small orders.
Vastaavasti vähintään 9,12 prosenttia CELFin muuhun toimintaan liittyvistä kuluista on näennäisesti liitetty pieniin tilauksiin.
Secondly, the applicant considers that, even if the application of an individual multiplying factor could be justified, such an application should be limited to orders that were not tele-transmitted.
Toiseksi kantaja katsoo, että vaikka kertoimen käyttäminen olisi perusteltua, sen soveltaminen tulisi rajoittaa muihin kuin sähköisesti lähetettyihin tilauksiin.
Teletransmission significantly reduces the costs of processing and receiving orders and usually obviates the need to have recourse to messengers as the majority of suppliers deliver the teletransmitted order themselves.
Sähköinen lähettäminen vähentää huomattavasti tilausten käsittely- ja vastaanottokuluja ja tekee useimmiten tarpeettomaksi turvautumisen lähettiin, koska suurin osa tavarantoimittajista toimittaa itse sähköisesti lähetetyt tilaukset.
Even though more than two-thirds of CELF’s small orders were teletransmitted in 1994, the Commission failed in the contested decision to distinguish between teletransmitted orders and those in written form.
Vaikka yli kaksi kolmannesta CELFin pienistä tilauksista oli käsitelty sähköisesti vuonna 1994, komissio ei tehnyt riidanalaisessa päätöksessä eroa sähköisesti lähetettyjen tilausten ja paperilomakkeella lähetettyjen tilausten välillä.
Consequently, the costs associated with small orders was increased by FRF 40 421 (EUR 6 162.14) as regards messengers’ expenses, FRF 143 703 (EUR 21 907.38) as regards the costs associated with receiving goods and FRF 235 567 (EUR 35 911.96) as regards business expenses.
Näin ollen pieniin tilauksiin liittyvät kustannukset nousivat 40 421 FRF:lla (6 162,14 eurolla) lähettikulujen osalta, 143 703 FRF:lla (21 907,38 eurolla) vastaanottokulujen osalta ja 235 567 FRF:lla (35 911,96 eurolla) liiketoimintakulujen osalta.
In addition, the applicant observes that the French authorities switched the number of teletransmitted orders and that of orders in written form and sent them to the Commission in that form.
Lisäksi kantaja huomauttaa, että Ranskan viranomaiset olivat vaihtaneet komissiolle ilmoitetut sähköisesti lähetettyjen tilausten ja paperilomakkeella lähetettyjen tilausten prosenttiluvut keskenään.
Contrary to the Commission’s assessment that the effect of that switch was only minor, according to the applicant, it had a significant impact.
Kantaja katsoo vastoin komission arviota, jonka mukaan tämän vaihtamisen vaikutus jäi vähäiseksi, että seuraukset ovat olleet huomattavia.
Thirdly, the applicant criticises the choice of ‘allocation keys’ in the contested decision, namely the criteria according to which costs are allocated to the processing of
Kolmanneksi kantaja arvostelee riidanalaisessa päätöksessä tehtyä ”jakamisen jakoperusteiden” valintaa, eli kriteereitä, joilla kustannukset on liitetty pieniin tilauksiin
SIDE v COMMISSION small orders or to other activities.
SIDE v. KOMISSIO ja muihin toimintoihin.
The accountancy costs and supply costs relating to small orders were calculated on the basis of the number of invoices issued (47%) rather than that of the number of books issued (5%).
Pieniin tilauksiin liittyvät kirjanpitokulut ja toimistokulut on laskettu lähetettyjen laskujen määrän (47 %) eikä toimitettujen kirjojen määrän (5 %) perusteella.
However, the other expenditure on administrative staff associated with small orders was calculated by taking the number of books supplied as the point of reference.
Muut pieniin tilauksiin liittyvät hallintohenkilöstökulut on kuitenkin laskettu ottamalla viitearvoksi toimitettujen kirjojen määrä.
The accounts department does more than simply issue invoices, however.
Kirjanpitoyksikön tehtävänä ei kuitenkaan ole pelkästään laskujen lähettäminen.
The applicant concludes from all of the above that the costs associated with processing small orders were considerably lower than those presented by CELF.
Kantaja toteaa kaiken edellä esitetyn perusteella, että pienten tilausten käsittelyyn liittyvät kustannukset ovat huomattavasti vähäisemmät kuin CELF on esittänyt.
The total costs associated with small orders were increased by at least FRF 1 384 222 (EUR 211 023.28) for the 1994 reference year.
Kokonaisuudessaan pieniin tilauksiin liittyviä kustannuksia on yhteensä nostettu vähintään 1 384 222 FRF:lla (211 023,28 eurolla) viitevuoden 1994 osalta.
Finally, the applicant submits that any consideration relating to an alleged general interest objective on the part of CELF is inadmissible.
Lopuksi kantaja esittää, että kaikenlainen CELFin väitettyyn yleishyödylliseen tehtävään liittyvä pohdinta on merkityksetöntä.
First, the issue of classification as State aid is not the subject of the present proceedings.
Yhtäältä tuen määrittely ei ole käsiteltävänä olevan kanteen kohteena.
The Commission states that the contested decision is based on complex economic assessments.
Komissio muistuttaa, että riidanalainen päätös perustuu taloudellisten kysymysten monitahoiseen arviointiin.
In those circumstances, judicial review is confined to ascertaining whether the Commission complied with the rules of procedure and the rules relating to the duty to give reasons, that the facts relied on in making the disputed decision were accurate and that there was no manifest error in the assessment of those facts or misuse of powers.
Näin ollen tuomioistuimen suorittama valvonta kohdistuu ainoastaan siihen, että menettelyä ja perusteluvelvollisuutta koskevia sääntöjä on noudatettu, että riitautetun ratkaisun perustana olevat tosiseikat pitävät asiallisesti paikkansa, että tosiseikkoja ei ole arvioitu ilmeisen virheellisesti ja että harkintavaltaa ei ole käytetty väärin.
The contested decision is not the outcome of a mathematical exercise but of a comprehensive assessment in order to ascertain whether the aid paid was disproportionate and whether it led to a distortion of competition.
Riidanalainen päätös ei ole matemaattisen todistelun, vaan sellaisen kokonaisvaltaisen tarkastelun tulos, jonka tavoitteena oli selvittää, ovatko maksetut tuet olleet epäsuhtaisia ja olivatko ne johtaneet kilpailun vääristymiseen.
With regard to the alleged manifest errors of assessment, the Commission refers to the broad powers it enjoys for determining whether aid is compatible under Article 87(3) EC.
Komissio viittaa väitettyjen ilmeisten arviointivirheiden osalta laajaan harkintavaltaansa, joka sillä on sen arvioimiseksi, onko tuki EY 87 artiklan 3 kohdan mukainen.
Therefore, the Community court should not substitute its own assessment, especially in the economic field, for that of the Commission.
Niinpä yhteisöjen tuomioistuimen ei pidä korvata arvioinnillaan, joka koskee erityisesti taloudellisia seikkoja, komission arviointia.
On the basis of those considerations, the Commission is of the view that the burden of proof on the applicant is particularly onerous.
Näiden johtopäätösten perusteella komissio arvioi, että kantajalle asetettu todistustaakka on erityisen painava.
It is for the applicant to rebut the presumption that the contested decision is lawful by putting forward evidence capable of casting doubt on the findings set out in the contested decision.
Sen täytyy horjuttaa riidanalaisen päätöksen hyväksi voimassa olevaa laillisuusolettamaa siten, että se esittää seikkoja, jotka voivat asettaa riidanalaisen päätöksen sisältämät arviot kyseenalaisiksi.
In that regard, the Commission states, first, that the cultural objective of the aid at issue was not called into question by the applicant and, second, that the contested aid did not overcompensate the costs relating to the activities in question, even though the file submitted by the French authorities is not without its weak points and provides no guarantee as to exactly how all the sums were used.
Tältä osin komissio katsoo yhtäältä, että kantaja ei ole asettanut kyseenalaiseksi riidanalaisen tuen kulttuuriin liittyvää päämäärää, ja toisaalta, että riidanalaiset tuet eivät ylikompensoi kyseessä olevaan toimintaan liittyviä kustannuksia, vaikka Ranskan viranomaisten luovuttamassa asiakirja-aineistossa on puutteita ja vaikka se ei takaa kaikkien summien käyttötarkoituksen määrittelyä frangin tarkkuudella.
In fact, the Commission is of the view that, if the French authorities had submitted to it beforehand a complete file guaranteeing absolutely that the sums paid were strictly to offset the extra costs associated with the public service objectives pursued by CELF, the Commission could have concluded, by reference to the judgment in Altmark Trans and Regierungspräsidium Magdeburg, that there was no State aid.
Komissio arvioi nimittäin, että jos Ranskan viranomaiset olisivat toimittaneet sille etukäteen täydellisen asiakirja-aineiston, jossa taataan ehdottomalla tavalla, että maksetut summat kompensoivat tiukasti CELFin tehtäväkseen ottamiin julkisiin palveluihin liittyvät lisäkustannukset, se olisi voinut katsoa edellä mainitussa asiassa Altmark Trans ja Regierungspräsidium Magdeburg annettuun tuomioon viitaten, että kyse ei ole valtiontuesta.
The Commission submits that the evidence produced by the applicant in order to dispute that there was a sufficient link between the aid paid and the small orders is of a very general nature.
Komissio väittää, että kantajan esittämät seikat, joilla pyritään kiistämään riittävän yhteyden olemassaolo maksetun tuen ja pienten tilausten välillä, ovat hyvin yleisluonteisia.
That evidence sought to deny the obvious, namely that it is more costly to process small orders than large orders.
Näiden seikkojen tarkoituksena on kieltää ilmeinen asia eli se, että pienten tilausten käsittely on kalliimpaa kuin suurten tilausten käsittely.
The Commission refers to a document entitled ‘CELF — CELF Profitability’, which gave details of the reasons for the extra costs associated with processing small orders, the latter representing almost half of CELF’s orders.
Tältä osin komissio viittaa asiakirjaan, jonka otsikko on ”CELF – CELFin kannattavuus”, jossa yksilöidään pienten tilausten käsittelyyn liittyvien lisäkustannusten syyt ja jonka mukaan pienet tilaukset edustavat lähes puolta CELFin tilauksista.
First of all, with regard to the alleged accounting devices, the Commission states that the use of individual multiplying factors is justified as the processing costs per book are, according to the French authorities, greater, on average by approximately 50%, for small orders by comparison with other orders.
Ensiksi komissio esittää väitettyjen keinotekoisten kirjanpitotoimien osalta, että kerrointen käyttö on perusteltua, koska kirjakohtaiset käsittelymaksut ovat Ranskan viranomaisten mukaan pienten tilausten osalta keskimäärin noin 50 prosenttia suuremmat kuin muiden tilausten osalta.
The use of individual multiplying factors was explained in detail in a letter from the French Government of 5 March 1998.
Kerrointen käyttöä on selitetty yksityiskohtaisesti Ranskan hallituksen kirjeessä, joka on päivätty 5.3.1998.
Secondly, as regards the fact that teletransmission was taken into account, the Commission points out that the contested decision was based on the information which was provided by the French authorities in 1998 and adjusted in 2003.
Toiseksi komissio muistuttaa sähköisen lähettämisen huomioon ottamisen osalta, että riidanalainen päätös perustuu Ranskan viranomaisten vuonna 1998 antamiin ja vuonna 2003 oikaisemiin tietoihin.
The cost of a small order was adjusted from EUR 27.44 per book to EUR 27.20 per book.
Pienen tilauksen oikaistu kustannus oli 27,20 euroa kirjaa kohti eikä enää 27,44 euroa kirjaa kohti.
By way of comparison, the costs associated with ordinary orders were EUR 18.44 per book.
Vertailun vuoksi on esitettävä, että tavanomaisiin tilauksiin liittyvät kustannukset nousevat 18,44 euroon kirjaa kohti.
The Commission argues that each small order, whether or not tele-transmitted, entails extra costs.
Komissio esittää, että jokainen pieni tilaus, sähköisesti lähetetty tai ei, aiheuttaa lisäkustannuksia.
For example, when the books are stored, a small order occupies the same space as a larger order, which was not disputed by the applicant.
Esimerkiksi kun kirjoja varastoidaan, pieni tilaus tarvitsee saman tilan kuin suurempi tilaus, mitä kantaja ei ole kiistänyt.
Furthermore, the average number of books per line is almost twice as low in the case of small orders, which increases the costs accordingly.
Lisäksi keskimääräinen teosten määrä tilausriviä kohti on melkein kaksi kertaa vähäisempi pienten tilausten osalta, mikä nostaa kustannuksia entisestään.
Thirdly, with regard to the allocation keys, the Commission is of the view that the number of invoices is a better criterion for calculating the accountancy costs associated with small orders than the number of books.
Kolmanneksi komissio katsoo jakamisen jakoperusteiden osalta, että laskujen määrä on parempi kriteeri pienten tilausten kirjanpitokulujen laskemiseen kuin kirjojen määrä.
By contrast, the number of books is more relevant for the purpose of the other services.
Sitä vastoin kirjojen määrä on merkityksellisempi muiden yksikköjen osalta.
The Commission states, in addition, that the applicant’s argument concerning CELF’s accounting devices is based essentially (almost two-thirds of the costs being as a result adjusted) on that unfounded criticism of the allocation keys.
Komissio esittää muun muassa, että kantajan väite, joka koskee CELFin keinotekoisia kirjanpitotoimia, nojaa olennaisesti (melkein kaksi kolmasosaa kustannuksista on tällä tavoin oikaistu) tähän jakamisen jakoperusteiden perusteettomaan arvosteluun.