natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It maintains that the fact that all of the urban waste water of the city of Milan is discharged into the Lambro-Olona river system, a tributary of the Po, which drains into an area of the Adriatic which is very polluted and susceptible to eutrophication is of no relevance to the alleged infringement.
Se väittää, että sillä, että kaikki Milanon kaupungin yhdyskuntajätevedet virtaavat Po-joen sivuhaaran muodostavaan Lambro-Olonan jokiverkostoon ja että Po-joki laskee sellaiselle Adrianmeren alueelle, joka on erittäin saastunut ja rehevöitymiselle altis, ei ole merkitystä sen rikkomisen osalta, josta sitä moititaan.
Taking the view that the Italian Republic had not adopted any concrete measures, the Commission sent a letter of formal notice dated 30 April 1999 to that Member State, asking it to submit its observations on a possible infringement of its obligations under the directive.
Koska komissio katsoi, että Italian tasavalta ei ollut toteuttanut mitään konkreettisia toimenpiteitä, se toimitti tälle jäsenvaltiolle 30.4.1999 päivätyllä kirjeellä virallisen huomautuksen, jossa se kehotti tätä esittämään näkemyksensä siitä, oliko tämä mahdollisesti laiminlyönyt direktiivin mukaiset velvoitteensa.
It drew particular attention to the fact that the failure to subject to more stringent treatment than the secondary treatment prescribed by Article 4 of the directive the urban waste water of the city of Milan, which discharges into a catchment area of an area which should have been identified, by 31 December 1998, as sensitive within the meaning of Article 5(1) of the directive, constituted a infringement of Article 5(2) of the directive.
Komissio täsmensi, että on direktiivin 5 artiklan 2 kohdan vastaista, että Milanon kaupungin yhdyskuntajätevesiä, jotka virtaavat sellaisen alueen valuma-alueelle, joka olisi pitänyt määritellä direktiivin 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuksi haavoittumiselle alttiiksi alueeksi ennen 31.12.1998, ei käsitellä direktiivin 4 artiklassa säädettyä biologista käsittelyä tehokkaammin.
It points out that not all of the Po has been identified as a sensitive area, but rather only the delta, more than three hundred kilometres away from Milan.
Se toteaa, että Po-jokea ei ole määritelty haavoittumiselle alttiiksi alueeksi koko pituudeltaan vaan ainoastaan suistoalueeltaan, joka sijaitsee yli 300 kilometrin päässä Milanosta.
Moreover, no part of the Po has been defined as a sensitive area by the Lombardy region.
Lombardian maakunta ei myöskään ole määritellyt mitään osaa Po-joesta haavoittumiselle alttiiksi alueeksi.
That argument cannot be accepted.
Näitä väitteitä ei voida hyväksyä.
By letters of 9 July and 27 October 1999, the Italian authorities contested that allegation, arguing inter alia that they were not required to subject the waste in question to more stringent treatment in so far as it did not, at least not directly, discharge into an area identified as sensitive by the Decree.
Italian viranomaiset kiistivät 9.7. ja 27.10.1999 päivätyillä kirjeillä tämän väitteen ja totesivat muun muassa, että niiden ei tarvitse käsitellä kyseisiä jätevesiä tehokkaammin, koska nämä vedet eivät virtaa ainakaan suoraan asetuksessa haavoittumiselle alttiiksi määritellylle alueelle.
Not satisfied with that response, the Commission issued a reasoned opinion on 21 January 2000, calling upon the Italian Republic to take the measures necessary to comply with the opinion within two months of notification thereof.
Direktiivin 5 artiklan 2 kohdan mukaan kaikki Milanon kaltaisten yli 10 000 avl:n taajamien yhdyskuntajätevedet, jotka virtaavat haavoittumiselle alttiille alueelle, oli käsiteltävä direktiivin 4 artiklassa säädettyä tehokkaammin viimeistään 31.12.1998 alkaen.
It is clear from Article 5(2) of the directive that all urban waste water originating from agglomerations having, like Milan, a p.e. of more than 10 000, and which discharges into a sensitive area, had to be subjected to treatment more stringent than that mentioned in Article 4 of the directive, by 31 December 1998 at the latest.
Koska komissio piti tätä vastausta riittämättömänä, se osoitti Italian tasavallalle 21.1.2000 perustellun lausunnon, jossa se kehotti tätä toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet kyseisen lausunnon noudattamiseksi kahden kuukauden kuluessa sen tiedoksiannosta.
Contrary to the arguments put forward by the Italian Government, it makes no difference in this regard whether the waste water discharges directly or indirectly into a sensitive area.
Toisin kuin Italian hallitus väittää, tämän osalta on merkityksetöntä, virtaavatko nämä jätevedet suoraan vai välillisesti haavoittumiselle alttiille alueelle.
In its reply of 6 April 2000, the Italian Government maintained its position, but stated that it had asked for a state of emergency to be declared, which would allow for the adoption of a simplified procedure to enable the city of Milan to proceed rapidly with the construction of the three planned treatment plants.
Italian hallitus pysyi 6.4.2000 päivätyssä vastauksessaan aiemmassa kannassaan ja ilmoitti, että se oli pyytänyt hätätilan julistamista, jotta olisi mahdollista soveltaa yksinkertaistettua menettelyä ja rakentaa Milanon kaupungin suunnittelemat kolme jätevedenpuhdistamoa nopeasti.
It was in those circumstances that Commission brought the present action.
Direktiivin 3 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa, joka koskee haavoittumiselle alttiina alueina pidettyihin vesistöihin johdettavia yhdyskuntajätevesiä, ja direktiivin 5 artiklan 2 kohdassa, jossa edellytetään, että kaikki viemäröityjen taajamien yhdyskuntajätevedet on
and by Article 174(2) EC, which provides that Community policy on the environment is to aim at a high level of protection.
yhteisön ympäristöpolitiikalla pyritään suojelun korkeaan tasoon, tukevat tätä tulkintaa, käsiteltävä tehokkaammin ennen niiden johtamista haavoittumiselle alttiisiin vesistöihin, ei tehdä minkäänlaista eroa sen mukaan, johdetaanko jätevedet haavoittumiselle alttiille alueelle suoraan vai välillisesti.
which requires urban waste water entering collecting systems to be subjected to more stringent treatment before discharge into sensitive areas, make no distinction between direct and indirect discharges into sensitive areas.
Tämä tarkoitus kuitenkin vaarantuu, jos ainoastaan sellaiset jätevedet, jotka virtaavat suoraan haavoittumiselle alttiille alueelle, käsitellään direktiivin 4 artiklassa säädettyä tehokkaammin.
That interpretation is, moreover, supported by the objective of the directive, which is, according to Article 1, the protection of the environment,
Myös direktiivin tarkoitus, joka sen 1 artiklan mukaan on ympäristönsuojelu, ja EY 174 artiklan 2 kohta, jossa vahvistetaan, että
That objective would be undermined if only waste water which discharges directly into a sensitive area had to be subjected to more stringent treatment than that mentioned in Article 4 of the directive.
Yhteisöjen tuomioistuin on antanut seuraavan tuomiolauselman:
Decfores that, by not ensuring that, by 31 December 1998 at the latest, the discharges of urban waste water of the city of Milan, within a relevant catchment area draining into the areas of the delta of the River Po and the north-west coast of the Adriatic Sea defined by Decree-Law No 152 of the Italian Republic of 11 May 1999, enacting provisions on the prevention of water pollution and implementing Directive 91/271/EEC concerning urban waste-water treatment and Directive 91/676/EEC of 12 December 1991 concerning the protection of waters against pollution caused by nitrates from agricultural sources as sensitive, within the meaning of Article 5 of Council Directive 91/271/EEC of 21 May 1991 concerning urban waste-water treatment, were subjected to more stringent treatment than secondary treatment or an equivalent treatment prescribed by Article 4 ofthat directive, the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under Article 5(2) of that same directive;
Italian tasavalta ei ole noudattanut yhdyskuntajätevesien käsittelystä 21 päivänä toukokuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/271/ETY 5 artiklan 2 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ollut 31.12.1998 mennessä huolehtinut siitä, että vesien suojelemisesta sekä toisaalta yhdyskuntajätevesien käsittelystä annetun direktiivin 91/271/ETY ja toisaalta vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta annetun direktiivin 91/676/ETY täytäntöönpanosta 11 päivänä toukokuuta 1999 annetulla decreto legislativolla nro 152 direktiivin 91/271/ETY 5 artiklassa tarkoitetuiksi haavoittumiselle alttiiksi alueiksi määriteltyjen Po-joen suistoalueen ja luoteis-Adrianmeren rannikkoalueen valuma-alueelle johdettavat Milanon kaupungin yhdyskuntajätevedet käsitellään kyseisen direktiivin 4 artiklassa säädettyä biologista tai sitä vastaavaa käsittelyä tehokkaammin.
Orders the Italian Republic to pay the costs'
Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Advocate General F.G. Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 11 December 2001.
Julkisasiamies F. G. Jacobs on esittänyt ratkaisuehdotuksensa kuudennen jaoston istunnossa 11 päivänä joulukuuta 2001.
Ί) declare that the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under Article 5(2) of Council Directive 91/271/EEC of 21 May 1991 concerning urban waste water treatment by not ensuring that by 31 December 1998 at the latest the discharges of urban waste water of the city of Milan, located within a basin flowing into the areas of the delta of the River Po and the north-west coast of the Adriatic Sea - areas defined by Decree 152 of the Italian Republic of 11 May 1999 as sensitive within the meaning of Article 5 of the Directive — were subjected to more stringent treatment than secondary treatment or an equivalent treatment prescribed by Article 4 of the Directive;
1) toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut yhdyskuntajätevesien käsittelystä 21 päivänä toukokuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/271/ETY 5 artiklan 2 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole ennen 31.12.1998 määrännyt, että yhdyskuntajätevedet, jotka ovat peräisin Milanon kaupungista, jota ympäröivän alueen joet virtaavat Po-joen suistoalueelle ja Adrianmeren luoteisrannikolle - eli alueille, jotka 11.5.1999 annetulla Italian tasavallan asetuksella n:o 152 määriteltiin direktiivin 5 artiklassa tarkoitetuiksi haavoittumiselle alttiiksi alueiksi — käsitellään direktiivin 4 artiklassa säädettyä biologista tai sitä vastaavaa käsittelyä tehokkaammin,
2) order the Italian Republic to pay the costs.'
2) velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Case T-372/00 Mário Campolargo ν Commission of the European Communities Staff Regulations of Officials
Asia T-372/00 Mário Campolargo v. Euroopan yhteisöjen komissio Henkilöstösäännöt
23 April 2002
23 päivänä huhtikuuta 2002
(Officials — Recruitment Procedures —Application of Article 29(1) of the Staff Regulations — Recruitment of a temporary worker — Withdrawal of an administrative act) (First Chamber)
Henkilöstö — ΡαΙνέαύ^εβηοΐίοηιεηβηβ^ — Henkilöstösääntöjen 29 artiklan 1 kohdan soveltaminen — Väliaikaisen toimihenkilön palkkaaminen — Hallintotoimen peruuttaminen (ensimmäinen jaosto)
24 April 2002
24 päivänä huhtikuuta 2002
(Non-contractual liability for an unlawful act — Regulation (EEC) No 2340/90 — Embargo on trade with Iraq — Impairment of rights equivalent to expropriation — Causal link) (Fourth Chamber)
Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu lainvastaisesta säädöksestä — Asetus N:o 2340/90 — Irakia koskeva kauppasulku — Pakkolunastusta vastaava oikeudenloukkaus — Syy-yhteys (neljäs jaosto)
The applicant, Elliniki Viomichania Oplon AE (EVO), is a company incorporated under Greek law which manufactures and markets arms and ammunition nationally and internationally.
Kantaja Elliniki Viomichania Oplon AE (EVO) on Kreikan oikeuden mukaan perustettu yhtiö, joka valmistaa ja myy aseita ja ammuksia kansallisesti ja kansainvälisesti.
September 1987, the contracting parties signed an annex under which the applicant agreed to supply an additional quantity of ammunition for a price of USD 18 090 000.
Yhdysvaltain dollaria (USD). Sopimuspuolet allekirjoittivat 25.9.1987 liitteen, jonka mukaan kantaja sitoutui toimittamaan lisäammuserän, jonka hinta oli 18 090 000 USD.
Under the terms of payment fixed in Article 3 of the contract, 10% of the price of each lot of ammunition was payable on shipment, upon presentation of the bill of lading and a commercial invoice.
Sopimuksen 3 artiklassa vahvistettujen maksua koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen mukaan 10 prosenttia kunkin ammuserän hinnasta oli maksettava lastausajankohtana esitettäessä rahtiasiakirjat ja kauppalasku.
The remainder, that is, 90%, was to be paid 24 months after each shipment, plus interest calculated at an agreed rate of 4% per annum.
Loput 90 prosenttia oli maksettava 24 kuukauden kuluttua kustakin lastauksesta sopimusperusteisine 4 prosentin vuotuisine korkoineen.
Payment was to be made by means of a letter of credit issued by the Central Bank of Iraq to the
Maksu oli suoritettava siten, että
On 12 January 1987, the applicant concluded with the Ministry of Defence of the Republic of Iraq a contract ('the contract') to provide a number of lots of ammunition for a price, calculated per item free on board, totalling (USD) 65 124 000 United States dollars. On 25
Kantaja teki 12.1.1987 Irakin tasavallan puolustusministeriön kanssa sopimuksen (jäljempänä sopimus), joka koski useiden ammuserien toimittamista; niiden kokonaishinta kappalehinnan perusteella laskettuna FOB-ehdoin rahtimaksuitta oli 65 124 000
Commercial Bank of Greece in favour of the applicant.
Central Bank of Iraq avaa kantajan hyväksi remburssin Commercial Bank of Greecen välityksellä.
By telex of 21 January 1987, the Central Bank of Iraq informed the Commercial Bank of Greece that a letter of credit, expiring on 25 March 1990, had been issued in favour of the applicant.
Central Bank of Iraq ilmoitti Commercial Bank of Greecelle 21.1.1987 päivätyllä teleksillä, että kantajan hyväksi oli avattu remburssi, joka oli voimassa 25.3.1990 asti.
The validity of that letter of credit was extended several times; the last extension, until 30 May 1991, was communicated to the Commercial Bank of Greece by telex from the Central Bank of Iraq of 23 April 1989.
Kyseisen remburssin voimassaoloaikaa jatkettiin useita kertoja; Commercial Bank of Greecelle ilmoitettiin viimeinen määräajan jatkaminen Central Bank of Iraqin 23.4.1989 päivätyllä teleksillä, jonka mukaan määräaikaa jatkettiin 30.5.1991 asti.
Article 12(1) of the contract stipulates that all disputes arising in connection with the contract were to be finally settled by the International Chamber of Commerce, Geneva.
Sopimuksen 12 artiklan 1 kohdan mukaan Geneven kansainvälinen kauppakamari ratkaisee lopullisesti sopimusta koskevat erimielisyydet.
territory of the Community of all commodities or products originating in, or coming from, Iraq or Kuwait and the export to those countries of all commodities or products originating in, or coming from, the Community.
Asetuksen N:o 2340/90 1 artiklassa kielletään 7.8.1990 lähtien kaikkien Irakista tai Kuwaitista peräisin olevien tai siellä tulevien tuotteiden tuonti yhteisön alueelle sekä kaikkien yhteisöstä peräisin olevien tai sieltä tulevien tuotteiden vienti näihin maihin.
Article 2 of the same regulation prohibits as from 7 August 1990: (a) all activities or commercial transactions, including all operations connected with transactions which have already been concluded or partially carried out, the object or effect of which is to promote the export of any commodity or product originating in, or coming from, Iraq or Kuwait; (b) the sale or supply of any commodity or product, wherever it originates or comes from, to any natural or legal person in Iraq or Kuwait or to any other natural or legal person for the purposes of any commercial activity carried out in or from the territory of Iraq or Kuwait; and (c) any activity the object or effect of which is to promote such sales or supplies.
Kyseisen asetuksen 2 artiklassa kielletään 7.8.1990 lähtien a) kaikki kaupallinen toiminta ja kaupalliset liiketoimet, mukaan luettuna kaikki jo päättyneisiin tai osittain toteutettuihin liiketoimiin liittyvä toiminta, jonka tarkoituksena on suosia tai jonka seurauksena suositaan Irakista tai Kuwaitista peräisin olevien tai sieltä tulevien tuotteiden vientiä, b) kaikkien sellaisten tuotteiden myynti tai hankinta, jotka ovat peräisin tai tulevat mistä tahansa, Irakissa tai Kuwaitissa olevalle luonnolliselle henkilölle tai oikeushenkilölle taikka muulle luonnolliselle henkilölle tai oikeushenkilölle kaupalliseen toimintaan, joka tapahtuu Irakin tai Kuwaitin alueella tai alueelta varten ja c) kaikki toiminta, jonka tarkoituksena on suosia tai jonka seurauksena suositaan tätä myyntiä tai tätä hankintaa.
Between 25 October 1987 and 30 May 1989, the applicant sent 10 lots of ammunition under the contract and received after each shipment 10% of the price for each lot.
Kantaja toimitti sopimuksen mukaisesti 25.10.1987 ja 30.5.1989 välisenä ajanjaksona kymmenen ammuserää, ja se sai kunkin lastauksen jälkeen 10 prosenttia kunkin erän hinnasta.
Under the terms of the contract the remaining 90% was to be paid 24 months after each shipment.
Loput 90 prosenttia piti sopimusehtojen mukaan maksaa 24 kuukauden kuluttua kustakin lastauksesta.
On 2 August 1990, the United Nations Security Council adopted Resolution 660 (1990) to the effect that there had been a breach of international peace and security resulting from Iraq's invasion of Kuwait and that Iraqi forces should withdraw immediately and unconditionally from the territory of Kuwait.
Yhdistyneiden Kansakuntien (jäljempänä YK) turvallisuusneuvosto antoi 2.8.1990 päätöslauselman nro 660 (1990), jossa se totesi, että kansainvälistä rauhaa ja turvallisuutta oli rikottu Irakin hyökättyä Kuwaitiin, ja vaati Irakin joukkojen välitöntä ja ehdotonta vetäytymistä Kuwaitin alueelta.
The documents before the Court show that the Central Bank of Iraq refused to pay the applicant the remaining 90% of the price of the goods plus the agreed interest, that is, USD 75 451 500, which was owed to it under the contract, invoking United Nations Security Council Resolutions 661 (1990), 670 (1990) and 687 (1991).
Kuten asiakirja-aineistosta ilmenee, Central Bank of Iraq kieltäytyi maksamasta kantajalle tälle sopimuksen mukaan kuuluvaa loppuerää, joka oli 90 prosenttia tavaroiden hinnasta sopimusperusteisine korkoineen eli 75 451 500 USD, vedoten YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselmiin nro 661 (1990), nro 670 (1990) ja nro 687 (1991).
Since the applicant had not received payment of the sum owed, it sought, jointly with another Greek company owed money by the Republic of Iraq, and obtained, on 30 August 1990, an order for the temporary seizure of the Iraqi oil tankers Alfarahidi and Jambur which were anchored in the port of Piraeus.
Koska kantajalle ei maksettu sille kuuluvia saatavia, se vaati yhdessä toisen kreikkalaisen yhtiön kanssa, joka myös oli Irakin tasavallan velkoja, irakilaisten Pireuksen satamassa ankkuroituina olevien Alfarahidi- ja Jamburöljyalusten vakuustakavarikointia, joka toteutettiin 30.8.1990.
On 6 August 1990, the United Nations Security Council adopted Resolution 661 (1990) in which, declaring that it was 'mindful of its responsibilities under the Charter of the United Nations for the maintenance of international peace and security' and noting that the Republic of Iraq had not complied with Resolution 660 (1990), it decided to impose an embargo on trade with Iraq and Kuwait.
YK:n turvallisuusneuvosto antoi 6.8.1990 päätöslauselman nro 661 (1990), jossa se julistettuaan olevansa "tietoinen Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirjan mukaisista velvoitteistaan ylläpitää kansainvälistä rauhaa ja turvallisuutta" ja todettuaan Irakin jättäneen noudattamatta päätöslauselmaa nro 660 (1990) päätti Irakin ja Kuwaitin asettamisesta kauppasulkuun.
The embargo was subsequently confirmed by the United Nations Security Council in Resolutions 670 (1990) of 25 September 1990 and 687 (1991) of 3 April 1991.
YKm turvallisuusneuvosto vahvisti kauppasulun 25.9.1990 antamassaan päätöslauselmassa nro 670 (1990) ja 3.4.1991 antamassaan päätöslauselmassa nro 687 (1991).
On 8 August 1990, the Council, referring to the 'serious situation resulting from the invasion of Kuwait by Iraq' and to United Nations Security Council Resolution 661 (1990), adopted, on a proposal from the Commission, Regulation (EEC) No 2340/90 preventing trade by the Community as regards Iraq and Kuwait.
Vedoten "Irakin hyökkäyksestä Kuwaitiin aiheutuva[an] vakava[an] tilanneeseen]" ja YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselmaan nro 661 (1990) neuvosto antoi komission ehdotuksesta yhteisön Irakin ja Kuwaitin kanssa käymän kaupan estämisestä 8 päivänä elokuuta 1990 asetuksen (ETY) N:o 2340/90.
On 28 May 1991, the applicant brought proceedings before the Polimeles Protodikio Athinon (Court of First Instance (several judges), Athens) (Greece) against the Central Bank of Iraq.
Kantaja nosti 28.5.1991 kanteen Central Bank of Iraqia vastaan Ateenan alemman oikeusasteen tuomioistuimessa.
On 12 November 1992, that court delivered its judgment ordering the Central Bank of Iraq to pay the applicant the sum of USD 75 451 500, plus interest at the statutory rate.
Kyseinen tuomioistuin antoi 12.11.1992 tuomion, jossa se velvoitti Central Bank of Iraqin maksamaan kantajalle 75 451 500 USD laillisine korkoineen.
That judgment was declared provisionally enforceable in respect of the sum of USD 35 000 000.
Tämä tuomio julistettiin väliaikaisesti täytäntöönpantavaksi 35 000 000 USD:n osalta.
The applicant attempted to have it enforced in Iraq, but was prevented by the retaliatory measures taken by that country as a result of the embargo.
Kantaja väittää, että se yritti saada pakkotäytäntöönpanon toteutetuksi Irakissa mutta että kyseisen maan kauppasulun jälkeen toteuttamat vastatoimet estivät tämän. Ateenan
the Efetio Athinon (Court of Appeal, Athens) on 19 June 1996.
muutoksenhakutuomioistuin vahvisti 12.11.1992 annetun tuomion 19.6.1996.
regulation to undertakings in the applicant's position.
jättänyt säätämättä sellaisten vahinkojen korvaamisesta, jotka aiheutuvat tästä asetuksesta yrityksille, jotka ovat samankaltaisessa tilanteessa kuin kantaja.
The documents before the Court, in particular those relating to proceedings before the Polimeles Protodikio Athinon and the Efetio Athinon, show that the Central Bank of Iraq refused to pay the sum owed to the applicant, pleading compliance with United Nations Security Council Resolutions 661 (1990), 670 (1990) and 687 (1991).
Esitetyistä asiakirjoista ja erityisesti menettelyä Ateenan alemman oikeusasteen tuomioistuimessa ja muutoksenhakutuomioistuimessa koskevista asiakirjoista ilmenee, että Central Bank of Iraq kieltäytyi maksamasta kantajan saatavaa vedoten YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselmien nro 661 (1990), nro 670 (1990) ja nro 687 (1991) noudattamiseen.
Believing itself bound by those resolutions, the Central Bank of Iraq justified its refusal by the impossibility of making that payment without acting in breach of the freeze on Iraqi funds imposed by the United Nations Security Council.
Central Bank of Iraq katsoi, että nämä päätöslauselmat sitoivat sitä, ja se perusteli kieltäytymistään sillä, että se ei voinut suorittaa maksua rikkomatta YK:n turvallisuusneuvoston vaatimusta Irakin rahavarojen jäädyttämisestä.
On two occasions, namely from 10 to 14 July 1994 and from 22 to 24 July 1995, representatives of the applicant and of the Iraqi Government met in order to clarify any matters pending between the parties in relation to the contract.
Kantajan edustajat ja Irakin hallituksen asiamiehet tapasivat kahteen otteeseen, 10.-14.7.1994 ja 22.-24.7.1995, selvittääkseen sopimuspuolia koskevat sopimukseen liittyvät vireillä olevat kysymykset.