natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The national court found first of all that there had been no infringement of Robeco Groep NV's rights in its trade name. It went on to hold that, whilst clearly displaying visual similarities, on an aural level the names Robelco and Robeco could not be regarded as similar for the purposes of Article 13A(l)(d) of the UBL, as amended.
Nämä kysymykset on esitetty asiassa, jossa asianosaisina ovat Robelco NV ja Robeco Groep NV ja jossa viimeksi mainittu on vaatinut, että ensin mainittua kiellettäisiin käyttämästä nimeä Robelco liikenimenä ja toiminimenä tai käyttämästä muuta nimeä Robeco muistuttavaa merkkiä.
Unlike Article 5(5), Article 13A(l)(d) also covers use of a sign similar to the trade mark.
Pääasian oikeudenkäynti ennakkoratkaisukysymykset
Robelco NV is a Belgian company set up on 20 November 1996 by two investment companies with a nominal share capital of BEF 6 million.
Robelco NV:n perusti 20.11.1996 Belgian oikeuden mukaisena yrityksenä kaksi sijoitusyhtiötä, ja sen osakepääomaksi tuli 6 miljoonaa Belgian frangia (BEF).
The company's activity is for the most part based in the province of Vlaams-Brabant (Flemish Brabant) and involves property promotion (including purchases, sales, exchanges, leases, the supply of loans and the financing of property projects), particularly in the sphere of business parks and tailor-made projects.
Tämä yhtiö toimii pääasiallisesti Vlaams-Brabantin provinssissa, ja se harjoittaa kiinteistöalan liiketoimintaa (muun muassa ostoa, myyntiä, vaihtoa, vuokrausta, lainojen myöntämistä ja kiinteistöprojektien rahoittamista) etenkin yrityspuistojen ja mittatilauksena toteutettavien projektien parissa.
The company has expanded rapidly since its incorporation.
Yhtiö on kasvanut nopeasti perustamisestaan lähtien.
In those circumstances the Hof van Beroep te Brussel decided to stay proceedings and to refer a number of questions to the Court for a preliminary ruling.
Robeco Groep NV on vuonna 1929 perustettu alankomaalainen konserni, joka tuo markkinoille rahoitustuotteita ja -palveluja.
By its first question the national court is essentially asking whether Article 5(5) of the Directive must be interpreted as meaning that a Member State must protect a trade mark only against the use, for purposes other than that of distinguishing goods or services, of a sign identical with the trade mark, or also against such use of a sign similar to the trade mark.
Sana Robeco rekisteröitiin 21.5.1987 Beneluxmaiden tavaramerkkivirastossa sana- ja kuviomerkkinä, samoin kuin useita muita saman sarjan tavaramerkkejä (muun muassa Rolinco, Rodamco, Roparco, Rotrusco). Yhtä poikkeusta (Rodamco) lukuun ottamatta nämä rekisteröinnit koskevat tavaroiden ja palvelujen kansainvälistä luokitusta tavaramerkkien rekisteröimistä varten koskevaan 15.6.1957 tehtyyn Nizzan sopimukseen,
On 2 June 1999 Robeco Groep NV brought an action against Robelco NV before the Rechtbank van Koophandel te Brussel (Commercial Court, Brussels) (Belgium) for an order restraining the latter from making use of the name Robelco or of any sign similar to Robeco as a trade name or company name, on penalty of a payment of BEF 100 000 per day of delay.
Robeco Groep NV nosti 2.6.1999 Robelco NV:tä vastaan kanteen Rechtbank van Koophandel te Brusselissa (Belgia), jotta sitä kiellettäisiin käyttämästä nimeä Robelco tai muuta nimen Robeco kanssa samankaltaista merkkiä toiminimenä ja liikenimenä uhalla, että muuten sen maksettavaksi määrätään 100 000 BEF:n suuruinen uhkasakko kultakin päivältä, jona kieltomääräystä ei noudateta.
Robeco Groep NV contended, inter alia, that there had been an infringement of Article 13A(l)(d) of the Uniform Benelux Law on Trade Marks (hereinafter the UBL'), as amended.
Robeco Groep NV vetosi etenkin muutetun Beneluxmaiden yhtenäisen tavaramerkkilain (jäljempänäyhteinen tavaramerkkilaki) 13 §:n A momentin 1 kohdan d alakohdan rikkomiseen.
On 9 February 2000 that court granted the application and prohibited Robelco NV from continuing to use its trade name or any sign similar to the name Robeco.
Kyseinen tuomioistuin hyväksyi vaatimuksen 9.2.2000 ja kielsi Robelco NV:tä jatkamasta liikenimensä sekä muiden nimen Robeco kanssa samankaltaisten merkkien käyttämistä.
protection to be afforded to trade marks within the Community.
kuin tavaramerkki, vai myös silloin, kun se on tavaramerkin kanssa samankaltainen.
It follows that reinforced protection of a trade mark's distinctive character or reputation against certain uses of a sign other than for the purpose of distinguishing goods or services is not covered by Community harmonisation.
Kuten komissio on perustellusti todennut, direktiivin 5 artiklasta ilmenee, että tämän säännöksen tarkoituksena on yhdenmukaistaa tavaramerkeille annettavan suojan laajuus yhteisön sisällä.
Thus, Article 5(1) of the Directive, which defines the content of exclusive rights in a trade mark, prohibits, at subparagraph (a), use of an identical sign for identical goods or services and, at subparagraph (b), use of an identical or similar sign for goods or services that are similar or identical where there is a likelihood of confusion, which includes the likelihood of association on the part of the relevant public.
Direktiivin 5 artiklan 1 kohdan, jossa määritellään yksinoikeus tavaramerkkiin, a alakohdassa kielletään käyttämästä samaa merkkiä samoja tavaroita tai palveluja varten ja b alakohdassa käyttämästä samaa tai samankaltaista merkkiä niin ikään samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten, kun se aiheuttaa yleisön keskuudessa sekaannusvaaran, joka sisältää myös vaaran merkin ja tavaramerkin välisestä mielleyhtymästä.
It must be recalled that the purpose of the Directive, which is the first harmonising directive in the area of trade mark law, is, according to the first recital in the preamble thereto, to approximate the laws of Member States on trade marks in order to abolish existing disparities which may impede the free movement of goods and freedom to provide services.
Ennakkoratkaisupyynnön esittänyt tuomioistuin totesi ensinnäkin, ettei Robeco Groep NV:n oikeutta sen liikenimeen ollut loukattu. Tämän jälkeen se huomautti, että vaikka molemmilla nimillä, Robelco ja Robeco, oli selviä visuaalisia yhtäläisyyksiä, niiden ei voitu auditiiviselta kannalta katsoa muistuttavan toisiaan muutetun yhtenäisen tavaramerkkilain 13 §:n A momentin 1 kohdan d alakohdassa tarkoitetulla tavalla.
The Directive does not, however, as the third recital of the preamble makes clear, seek a full-scale approximation of those laws.
Lisäksi se totesi, että näiden kahden yhtiön toiminta ja maantieteelliset markkinat poikkesivat toisistaan.
Article 5(2) of the Directive provides that any Member State may extend that protection, by prohibiting the use of a sign identical with, or similar to, a trade mark which has a reputation in the Member State in relation to goods or services which are not similar to those for which the trade mark is registered, where use of that sign without due cause takes unfair advantage of, or is detrimental to, the distinctive character or the repute of the trade mark.
Direktiivin 5 artiklan 2 kohdassa säädetään, että jäsenvaltio voi laajentaa tätä suojaa kieltämällä sellaisen merkin käyttämisen, joka on sama tai samankaltainen kuin tässä jäsenvaltiossa laajalti tunnettu tavaramerkki, sellaisia tavaroita tai palveluja varten, jotka eivät ole samankaltaisia kuin ne, joita varten tavaramerkki on rekisteröity, kun merkin aiheeton käyttö merkitsee tavaramerkin erottamiskyvyn tai maineen epäoikeutettua hyväksi käyttämistä taikka on haitaksi tavaramerkin erottamiskyvylle tai maineelle.
Accordingly, where, as in the main proceedings, the sign is not used for the purposes of distinguishing goods or services, it is necessary to refer to the legal orders of the Member States to determine the extent and nature, if any, of the protection afforded to owners of trade marks who claim to be suffering damage as a result of use of that sign as a trade name or company name.
Ennakkoratkaisupyynnön esittänyt tuomioistuin totesi vielä, että muutetun yhtenäisen tavaramerkkilain 13 §:n A momentin 1 kohdan d alakohta näyttäisi poikkeavan direktiivin 5 artiklan 5 kohdasta. Toisin kuin tämä direktiivin säännös, ensin mainittu säännös koskee myös tavaramerkin kanssa samankaltaisen merkin käyttämistä.
None the less, it is clear from Article 5(5) of the Directive that the harmonisation brought about by Article 5(1) to (4) does not affect national provisions relating to the protection of a sign against use other than for the purpose of distinguishing goods or services, where such use without due cause takes unfair advantage of, or is detrimental to, the distinctive character or the repute of the trade mark.
Mikäli muutettua yhtenäistä tavaramerkkilakiapidetäänyhteensopivana tämän direktiivin säännöksen kanssa, kansallinen tuomioistuin kysyy, onko direktiivin 5 artiklan 5 kohtaa sovellettaessa annettava merkitystä sekaannusvaaralle ja mielleyhtymää koskevalle vaaralle.
The Member States may adopt no legislation in this area or they may, subject to such conditions as they may determine, require that the sign and the trade mark be either identical or similar, or that there be some other connection between them.
Näissä olosuhteissa Hof van Beroep te Brussel päätti lykätä asian käsittelyä ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle ennakkoratkaisukysymyksen.
'Article 5(5) of First Council Directive 89/104/EEC of 21 December 1988 to approximate the laws of the Member States relating to trade marks must be interpreted as meaning that a Member State may, if it sees fit, and subject to such conditions as it may determine, protect a trade mark against use of a sign other than for the purposes of distinguishing goods or services, where use ofthat sign without due cause takes unfair advantage of, or is detrimental to, the distinctive character or the repute of the trade mark.'
Ensimmäisellä kysymyksellään kansallinen tuomioistuin pyrkii selvittämään, onko direktiivin 5 artiklan 5 kohtaa tulkittava siten, että jäsenvaltion on suojattava tavaramerkkiä muuhun tarkoitukseen kuin tavaroiden tai palvelujen erottamiseksi tapahtuvaa merkin käyttämistä vastaan ainoastaan silloin, kun merkki on sama
Advocate General D. Ruiz-Jarabo Colomer delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 21 March 2002.
Koska silloin kun merkkiä ei käytetä tavaroiden tai palvelujen erottamiseksi, kuten kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa, tavaramerkin haltijoille, jotka väittävät itselleen aiheutuvan vahinkoa tämän merkin käytöstä liikenimenä tai toiminimenä, annettavan suojan laajuus ja mahdollisesti sisältö on määritettävä jäsenvaltioiden oikeusjärjestysten perusteella.
(Competition — Regulation (EEC) No 4064/89 — Amendment of a decision declaring a concentration compatible with the common market — Restrictions directly related to and necessary to the implementation of the concentration ('ancillary restrictions') — Action for annulment —Admissibility —Actionable measures — Interest in bringing proceedings — Legal certainty — legitimate expectations — Statement of reasons) (Third Chamber, Extended Composition)
On syytä huomata, että direktiivillä, joka on ensimmäinen tavaramerkkioikeuden yhdenmukaistamisdirektiivi, pyritään sen ensimmäisen perustelukappaleen mukaan lähentämään jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädäntöä niiden erojen poistamiseksi, jotka voivat rajoittaa tavaroiden vapaata liikkuvuutta ja palvelujen tarjoamisen vapautta. Direktiivillä ei kuitenkaan ole tarkoitus sen kolmannen perustelukappaleen mukaan lähentää jäsenvaltioiden lainsäädäntöä täydellisesti.
Legal and factual background of several contractual clauses which, according to them, were to be regarded as restrictions directly related and necessary to the implementation of the concentrations within the meaning of Article 6(l)(b) of Regulation No 4064/89 ('the ancillary restrictions').
Jäsenvaltiot voivat olla kokonaan säätämättä asiasta tai vaatia asettaminsa edellytyksin, että merkki ja tavaramerkki ovat samoja tai samankaltaisia, tai edellyttää muun yhteyden olemassaoloa.
The operative part of the decision is worded as follows:
Yhteisöjen tuomioistuin on ratkaissut esitetyt kysymykset seuraavasti:
On 16 May 2000 Lagardère SCA ('Lagardère'), Canal + SA ('Canal+') and Liberty Media Corporation ('Liberty') gave notice to the Commission of two concentrations, one involving the acquisition by Lagardère of joint control, with Canal + and Liberty, of the company Multithématiques and the formation of ordinary partnerships with equal shares between Lagardère and Multithématiques with a view to the common production of special-interest channels, and the other involving the acquisition by Lagardère of joint control, with Canal+, of CanalSatellite and the formation of two joint ventures between Lagardère and Canal + for the production of special-interest channels ('JV 1') and of interactive services ('JV 2') respectively.
Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY 5 artiklan 5 kohtaa on tulkittava siten, että jäsenvaltio voi halutessaan ja asettaminsa edellytyksin suojata tavaramerkkiä muuhun tarkoitukseen kuin tavaroiden tai palvelujen erottamiseksi tapahtuvaa merkin käyttämistä vastaan, jos merkin aiheeton käyttö merkitsee tavaramerkin erottamiskyvyn tai maineen epäoikeutettua hyväksi käyttämistä taikka on haitaksi tavaramerkin erottamiskyvylle tai maineelle.
'For the reasons set out above, the Commission has decided not to oppose [the notified concentrations] and to declare them compatible with the common market and with the EEA Treaty.
Julkisasiamies D. Ruiz-Jarabo Colomer on esittänyt ratkaisuehdotuksensa kuudennen jaoston istunnossa 21 päivänä maaliskuuta 2002.
This decision is taken on the basis of Article 6(l)(b) of [Regulation No 4064/89]'.
Julkisasiamies ehdottaa, että yhteisöjen tuomioistuin vastaa esitettyihin kysymyksiin seuraavasti:
In addition, referring to Article 3(1) of Regulation No 447/98 and point 11.1 of form CO, the parties to the concentration gave notice
Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY 5 artiklan 5 kohdan soveltaminen ei edellytä kyseessä olevan merkin ja tavaramerkin minkäänasteista samankaltaisuutta, vaan kysymys kuuluu jäsenvaltioiden yksinomaiseen toimivaltaan.
On 7 July 2000 the parties to the concentration learnt, informally and by chance, that the Commission was preparing a new decision concerning the notified concentrations.
Asia T-251/00 Lagardère SCA, Canal+ SA v. Euroopan yhteisöjen komissio Kilpailu
In a letter dated 31 July 2000, the Director-General of the Directorate-General for Competition, Mr Schaub, replied to the abovementioned letter of 13 July 2000 and explained the circumstances in which the error arose. He added:
Kilpailu — Asetus (ETY) N:o 4064/89 — Sellaren päätöksen muuttaminen, jolla todetaan yrityskeskittymäyhteismarkkinoillesoveltuvaL·i—Yrityskesk^ttymäntoteuttamiseenvälittömästi liittyvät ja sen toteuttamiseksi välttämättömät rajoitukset (liitännäisrajoitukset) — Kumoamiskanne — Tutkittavaksi ottaminen —Kannekelpoiset toimet — Oikeussuojaintressi — Oikeusvarmuus — Perusteltu luottamus — Perustelut) (laajennettu kolmas jaosto) oikeusasteen tuomioistuin on antanut seuraavan
The introductory part of the decision, signed by Mr Monti, a Commission member, states as follows:
Yhteisöjen ensimmäisen tuomiolauselman:
'As a result of a handling error, the text of the decision of 22 June 2000 ... which was signed and notified to you was incorrect.
(Suomenkielistä käännöstä ei ole vielä saatavissa.)
Lagardère, Canal + and Liberty brought this action for annulment by application lodged at the Registry of the Court of First Instance on 15 September 2000.
Yhdistetyt asiat T-79/01 ja T-86/01 Robert Bosch GmbH v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) Immateriaalioikeus
In particular, the letter states:
20 päivänä marraskuuta 2002
'Legally, the Commission's new text dated 10 July 2000 can have no consequences for the notifying parties because the period referred to in Article 10 of Regulation No 4064/89 expired long
Yhteisön tavaramerkki — Sanamerkit Kit Pro ja Kit Super Pro — Ehdottomat hylkäysperusteet — Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta (neljäs jaosto)
it must be found that, in theory, the Commission had power to adopt the contested decision.
Kantaja on 3.3.1998 tehnyt kaksi tavaramerkkihakemusta sanamerkin rekisteröimisestä yhteisön tavaramerkiksi sisämarkkinoiden harmonisointivirastolle (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 nojalla, sellaisena kuin se on muutettuna.
contested decision was illegal, it should not have withdrawn the decision of 22 June 2000 with retrospective effect.
Tutkija hylkäsi 13.12.1999 tekemillään päätöksillä hakemukset asetuksen N:o 40/94 38 artiklan nojalla sillä perusteella, että tavaramerkit, joiden rekisteröintiä oli haettu, kuvailivat asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetulla tavalla asianomaisia tavaroita ja että niiltä puuttui erottamiskyky asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetulla tavalla.
The plea of breach of the principles of legal certainty, protection of legitimate expectations and respect for acquired rights
Tavaramerkit, joiden rekisteröintiä on haettu, ovat sanamerkit Kit Pro ja Kit Super Pro.
In view of the foregoing, this plea in law must be upheld.
oikeusasteen tuomioistuin on antanut seuraavan
The plea of infringement of the obligation to state reasons
Yhteisöjen ensimmäisen tuomiolauselman:
In the decision of 10 July 2000 the Commission merely informed the applicants that 'the text of the decision of 22 June 2000 which was signed and notified to [them] was incorrect'.
Asia T-88/98 Kundan Industries Ltd ja Tata International Ltd v. Euroopan unionin neuvosto Kauppapolitiikka
Consequently, as the defendant has not proved that the act which was partly revoked by the
21 päivänä marraskuuta 2002 valmistetut kiinnikkeet — Vientihinnan — Normaaliarvon määrittäminen —
It follows that the plea of breach of the duty to provide reasons is also well founded.
Polkumyynti — Ruostumattomasta teräksestä määrittäminen — Hinnan epäluotettavuus Puolustautumisoikeudet (laajennettu neljäs jaosto)
Joined Cases T-79/01 and T-86/01 Robert Bosch GmbH ν Office for Harmonisation in the Internal Market (Trade Marks and Designs) (OHIM) Intellectual property
Passbookjärjestelmä), jonka avulla se voi hyvittää yhteisön markkinoilla käytettäviä, Kundanin laskuttamia hintoja alhaisempia hintoja.
(Community trade mark — Kit Pro and Kit Super Pro Absolute grounds for refusal —Article 7(1)(b) of Regulation (EC) No 40/94) (Fourth Chamber)
Tässä asiakirjassa todettiin, ettei vientihintaa ollut enää laskettu Kundanin Tatalta laskuttamista hinnoista, vaan Tatan yhteisön ostajilta laskuttamista hinnoista.
On 3 March 1998, the applicant filed two applications for Community word marks at the Office for Harmonisation in the Internal Market (Trade Marks and Designs) pursuant to Council Regulation (EC) No 40/94 of 20 December 1993 on the Community trade mark, as amended.
Komissio julkaisi 5.9.1997 väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Kiinan kansantasavallasta, Intiasta, Malesiasta, Korean tasavallasta, Taiwanista ja Thaimaasta peräisin olevien ruostumattomasta teräksestä valmistettujen kiinnikkeiden ja niiden osien tuonnissa 4 päivänä syyskuuta 1997 annetun asetuksen (EY) N:o 1732/97 (jäljempänä väliaikainen asetus).
By decisions of 13 December 1999, the examiner refused the applications under Article 38 of Regulation No 40/94 on the ground that the trade marks applied for were descriptive of the goods in question and devoid of any distinctive character within the meaning of Article 7(l)(c) and (b) of Regulation No 40/94.
Neuvosto antoi 16.2.1998 Kiinan kansantasavallasta, Intiasta, Korean tasavallasta, Malesiasta, Taiwanista ja Thaimaasta peräisin olevien ruostumattomasta teräksestä valmistettujen kiinnikkeiden ja niiden osien tuontiin sovellettavan lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta annetun asetuksen (EY) N:o 393/98 (jäljempänä lopullinen asetus tai riidanalainen asetus).
The trade marks of which registration was sought were Kit Pro and Kit Super Pro.
Kantajat nostivat nyt käsiteltävänä olevan kanteen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen 7.6.1998 jättämällään kannekirjelmällä.
Dismisses the applications;
Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan perusasetuksen 2 artiklan 8 ja 9 kohtaa on rikottu
Orders the applicant to pay the costs.'
Kantajat väittävät, että perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan
Case T-88/98 Kundan Industries Ltd, Tata International Ltd ν Council of the European Union Commercial policy
Näin ei ole silloin, kun kyseessä on palkkio, jota ei todellisuudessa ole maksettu.
(Dumping — Stainless steel fasteners — Calculation of export price — Unreliability of the price — Calculation of normal value — Rights of the defence) (Fourth Chamber, Extended Composition)
Jotta toimielimet olisivat voineet tehdä kyseisen oikaisun, niiden olisi pitänyt perustaa se sellaisiin seikkoihin, jotka olisivat osoittaneet tai joiden nojalla olisi voitu päätellä, että palkkiota oli todellisuudessa maksettu ja että se vaikutti määräävästi vientihinnan ja normaaliarvon keskinäiseen vertailukelpoisuuteen.
Facts applicants' premises in India for the purposes of carrying out an inspection.
Näin ollen toimielimet eivät ole rikkoneet perusasetuksen 2 artiklan 8 ja 9 kohdan säännöksiä päättäessään jättää tämän hinnan huomiotta ja käyttää uudelleenmuodostettua vientihintaa.
Kundan Industries Limited and Tata International Limited ('Kundan' and Tata') are companies incorporated under Indian law.
Toinen kanneperuste, jonka mukaan perusasetuksen 2 artiklan 10 kohtaa on rikottu
On 5 September 1997, the Commission published Regulation (EC) No 1732/97 of 4 September 1997 imposing a provisional anti-dumping duty on imports of stainless steel fasteners and parts originating in the People's Republic of China, India, Malaysia, the Republic of Korea, Taiwan and Thailand (the provisional regulation').
Toimielimet ovat nyt esillä olevassa asiassa käyttäneet perustana yksinomaan toteamusta, jonka mukaan Tatan tehtävät sen toimiessa viejänä olivat samanlaisia kuin kaupintaperiaattella toimivan kauppiaan tehtävät.
Article 1 of that regulation imposed a provisional duty of 53.6% on Kundan.
Toimielimet ovat pitäneet tätä toteamusta riittävänä perusteena kyseisen oikaisun suorittamiselle eivätkä ole esittäneet vähäisintäkään näyttöä, jonka nojalla voitaisiin päätellä, että Kundanin ja Tatan välillä on sovittu palkkiosta.
By letter dated 9 September 1997, the Commission's services disclosed to the applicants the essential facts and considerations on the basis of which the provisional anti-dumping duty had been imposed.
Kantajat riitauttavat toisella kanneperusteellaan sen, että noin 2 prosentin suuruiseksi arvioitu palkkio on vähennetty kantajien käyttämästä vientihinnasta eli hinnasta, jota Tata käytti yhteisön markkinoilla.
Commercial relations between the applicants are governed by an exclusive distribution memorandum of understanding, entered into on 25 October 1994.
Näin ollen on katsottava, että toimielimet ovat tehneet oikeudellisen virheen perusasetuksen 2 artiklan 10 kohtaa soveltaessaan.
On 10 October 1997, the applicants submitted to the Commission their comments on the provisional duty determination.
Kaiken edellä esitetyn kanneperuste on hyväksyttävä.
They contested in particular the adjustments made by the Commission to Kundan's export price.
Kolmas kanneperuste, jonka mukaan perusasetuksen 18 artiklan 3 kohtaa on rikottu