natgillin/translations-raw huggingface dataset:
1957: the Treaty of Rome: set up the European Economic Community (EEC) and the European Atomic Energy Community (EAEC) and established their own Council, distinct from that of the ECSC and with rather more authority in relation to the Commission.
1957: Rooman sopimus, jolla perustettiin Euroopan talousyhteisö (ETY) ja Euroopan atomienergiayhteisö (Euratom) sekä niiden oma neuvosto, joka poikkesi EHTY:n neuvostosta ja jolla oli komissioon nähden enemmän vaikutusvaltaa.
giving legal advice. Members of the Legal Service are on hand at all important meetings to advise on issues raised in discussions and to clarify the legal aspects of certain procedures.
1965: Sulautumissopimus, jolla perustettiin kolmelle Euroopan yhteisölle yhteinen neuvosto ja yhteinen komissio ja jolla virallisesti muodostettiin pysyvien edustajien komitea (Coreper).
The Legal Service also represents the Council before the Court of Justice, the Court of First Instance and the Civil Service Tribunal.
Neuvosto jatkoi kuitenkin toimintaansa eriävin menettelyin kyseessä olevan perussopimuksen tai toimivallan mukaan.
1965: the Merger Treaty: created a single Council and a single Commission for the three Communities and formally established the Permanent Representatives Committee.
He antavat neuvoja keskusteluissa esiin tulleissa seikoissa ja selvittävät tiettyihin menettelyihin liittyviä oikeudellisia näkökohtia.
But the Council continued to operate in rather different ways depending on the treaty and the legal powers it was exercising.
Lisäksi oikeudellinen yksikkö edustaa neuvostoa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa ja EU:n virkamiestuomioistuimessa.
1970: the Treaty amending certain Budgetary Provisions of the Treaties.
1970: Sopimus tiettyjen talousarviota koskevien määräysten muuttamisesta perustamissopimuksissa.
The General Secretariat is organised into eight Directorates General (DGs), together with a Legal Service and a private ofice divided between the departments attached to the Secretary General/High Representative for CFSP and to the Deputy Secretary-General.
Pääsihteeristössä on kahdeksan pääosastoa (PO) ja niiden lisäksi oikeudellinen yksikkö ja kabinetti, joka käsittää EU:n ulkopolitiikan korkeana edustajana toimivan pääsihteerin ja varapääsihteerin suorassa alaisuudessa toimivat yksiköt.
Virtually all the DGs work on specific policy areas which match those of the Council configurations. gurations.
Lähes kaikki pääosastot hoitavat jotain tiettyä politiikan alaa, joka vastaa jotain neuvoston kokoonpanoa.
1975: the Treaty amending Certain Financial Provisions of the Treaties: these laid down a budgetary procedure and allocated budgetary powers amongst Community institutions.
1975: Sopimus tiettyjen varainhoitoa koskevien määräysten muuttamisesta perustamissopimuksissa: Sopimuksessa vahvistettiin talousarviomenettely ja yhteisön eri toimielinten toimivaltuudet talousarvioasioissa.
The Council was given extensive powers to determine Community spending, sharing some of them for the first time with the European Parliament.
Neuvostolle annettiin yhteisön menojen määrittämiseen laajat toimivaltuudet ja osa näistä valtuuksista jaettiin nyt ensimmäistä kertaa Euroopan parlamentin kanssa.
1986: the Single European Act: extended the opportunities for the Council to decide by qualified majority vote, notably for measures needed to create the single market.
1986: Euroopan yhtenäisasiakirja, jolla laajennettiin neuvoston mahdollisuuksia tehdä päätöksiä määräenemmistöllä etenkin yhtenäismarkkinoiden luomisen edellyttämistä toimenpiteistä.
The introduction of the “cooperation procedure” extended the Parliament’s share of legislative power.
Yhteistoimintamenettelyn käyttöönotto vahvisti Euroopan parlamentin asemaa lainsäätäjänä.
The Single Act gave the Council management responsibility for European Political Cooperation.
Yhtenäisasiakirjan myötä neuvostolle annettiin vastuu Euroopan poliittisen yhteistyön hoitamisesta.
1997: the Treaty of Amsterdam: immigration, visa and asylum policy and judicial cooperation in civil matters become common policies for which decisions are taken unanimously for ve years, but the Treaty introduces the possibility of moving to qualified majority voting.
1997: Amsterdamin sopimus: Maahan-muutto-, viisumi- ja turvapaikkapolitiikasta sekä oikeudellisesta yhteistyöstä yksityisoikeuden alalla tuli yhteisön toimivaltaan kuuluvia yhteisiä politiikkoja. Näitä aloja koskevat päätökset tehdään yksimielisesti viiden vuoden ajan, mutta sopimuksessa annetaan myös mahdollisuus siirtyä määräenemmistöpäätöksiin.
More legislative power to be shared with the Parliament through the extension and modification of co-decision; the Treaty modified the role of Secretary-General of the Council, who also became High Representative for the Common Foreign and Security Policy (CFSP).
Euroopan parlamentille annettiin lisää lainsäädäntövaltaa yhteispäätösmenettelyn laajentamisen ja muuttamisen myötä. Myös neuvoston pääsihteerin asema muuttui: hänestä tuli yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan korkea edustaja.
1992: the Treaty on European Union (TEU): known as the Treaty of Maastricht, set out the objectives and rules for Economic and Monetary Union and organised the European Union’s powers and responsibilities around a new three-pillar structure.
1992: Sopimus Euroopan unionista (SEU) eli niin sanottu Maastrichtin sopimus, jossa määriteltiin talous- ja rahaliiton tavoitteet ja säännöt sekä ryhmiteltiin Euroopan unionin toimivalta kolmeen pilariin.
The Council’s powers, rules and decision making procedures vary according to the pillar under which it is operating.
Neuvoston valtuudet, säännöt ja päätöksentekomenettelyt vaihtelevat sen mukaan, mihin pilariin kulloinenkin toiminta kuuluu.
The Treaty on European Union:
Euroopan unionista tehdyssä sopimuksessa
• extended the range of quali- ed majority voting on first pillar issues;
• laajennettiin määräenemmistöpäätöksentekoa ensimmäiseen pilariin kuuluvissa asioissa
• gave the European Parliament extended powers of co-decision with the Council on legislative matters in certain policy areas, e.g. free movement of workers, internal market, consumer protection;
• laajennettiin Euroopan parlamentin toimivaltaa tehdä neuvoston kanssa yhteispäätöksiä tietyillä lainsäädännön aloilla, kuten työntekijöiden vapaan liikkuvuuden, sisämarkkinoiden ja kuluttajansuojan aloilla
2000: The Treaty of Nice (signed on 26 February 2001): during the Intergovernmental Conference on institutional reform (IGC 2000), an agreement was reached at the end of the Nice summit on 11 December 2000.
2000: Nizzan sopimus (allekirjoitettiin 26. helmikuuta 2001): Toimielinuudistusta käsitelleen hallitustenvälisen konferenssin aikana (HVK 2000) saatiin aikaan sopimus Nizzan huippukokouksen päätteeksi 11. joulukuuta 2000.
This Treaty allowed for laying down principles and methods to be adopted to reform the institutional system and accompany enlargement to the States of Central and Eastern Europe.
Tämän sopimuksen avulla voitiin vahvistaa ne periaatteet ja menettelyt, joita noudatetaan toimielinjärjestelmän uudistamisessa ja joilla tuetaan unionin laajentumista Keski- ja Itä-Euroo-pan valtioihin.
With regard to reform of the institutions, the innovations lie in the Commission’s method of operation: the Treaty provides that between 2004 and 2009 it will be composed of one commissioner per Member State.
Toimielinuudistus koskee komission toimintatapoja. Sopimuksessa määrätään, että vuosina 2004–2009 komissiossa on yksi jäsen jäsenvaltiota kohti.
The Council has also been reformed in order to extend the field of application of qualified majority voting, and to introduce the principle of enhanced cooperation between Member States.
Myös neuvostoa uudistettiin, jotta voitiin lisätä määräenemmistöpäätöksiä ja ottaa käyttöön tiiviimmän yhteistyön periaate jäsenvaltioiden välillä.
allowed for the possibility for the first time that not all Member States would participate in particular policies – opt-outs were permitted from Economic and Monetary Union and the social eld.
• annettiin ensimmäistä kertaa mahdollisuus siihen, ettei kaikkien jäsenvaltioiden tarvitse osallistua tiettyyn politiikkaan – pois jättäytyminen tuli mahdolliseksi talous- ja rahaliiton sekä sosiaalipolitiikan aloilla.
THE SPECIAL ROLEOF THE EUROPEAN COUNCIL THE EU’S HELMSMAN am805477EN_Int.indd 18 am805477EN_Int.indd 18
EUROOPPANEUVOSTON ERITYISASEMA EU:N SUUNNANNÄYTTÄJÄ
A strategic body to deal with the challenges of energy supply and climate change.
Strateginen elin koskevat neuvottelut.
The European Council generally meets four times a year.
Eurooppaneuvosto kokoontuu yleensä neljä kertaa vuodessa.
It can happen that it meets more often in the event of an emergency, as was the case for example after the terrorist attacks of 11 September 2001.
Se voi kokoontua myös useammin, jos asian kiireellisyys sitä vaatii, kuten tapahtui 11. syyskuuta 2001 tehtyjen terrori-iskujen jälkeen.
Although in the past it met in the country holding the Presidency, since 2003 it has automatically been meeting at the Council’s headquarters in Brussels.
Eurooppaneuvosto on kehittynyt ennen muuta käytännön politiikan sanelemien ehtojen ja osallistujien toiveiden mukaisesti.
The European Council’s evolution has been shaped above all by practical political necessities and the wishes of the participants.
Eurooppaneuvoston kokoukset järjestettiin aiemmin puheenjohtajavaltiossa, mutta vuodesta 2003 lähtien ne on pidetty neuvoston toimitiloissa Brysselissä.
It acquired a formal status in the Treaty on European Union signed in 1992, which defined its function as providing the impetus and general political guidelines for the Union’s development.
Se sai virallisen aseman vuonna 1992 Euroopan unionista tehdyssä sopimuksessa, jossa sen tehtäväksi määriteltiin seuraava: ”Eurooppa-neuvosto antaa unionille sen kehittämiseksi tarvittavat virikkeet ja määrittelee kehittämisen yleiset poliittiset suuntaviivat.”
It is not surprising that the meetings between Heads of State, Heads of Government and the President of the Commission attract a great deal more public attention than a routine session of the Council.
Nämä valtionpäämiesten, pääministerien ja komission puheenjohtajan väliset kokoukset kiinnostavat tietenkin yleisöä huomattavasti enemmän kuin neuvoston tavanomaiset istunnot.
It is not unusual for more than 1 500 journalists to ock to Brussels to cover a European Council meeting.
Eurooppaneuvoston kokoontuessa Brysseliin saapuu jopa yli 1 500 toimittajaa.
The meetings of the European Council: who and what is involved, when and where?
Eurooppaneuvoston kokoukset: kuka, mitä, missä, milloin?
Preparation of European Council meetings
Eurooppaneuvoston kokousten valmistelu
The deliberations of the European Council are prepared very thoroughly in advance by the Council bodies.
Neuvoston eri elimet valmistelevat Eurooppaneuvoston työskentelyä pitkälti etukäteen.
The European Council is composed of 27 Heads of State or Government and the President of the Commission.
Eurooppa-neuvostossa kokoontuvat 27 valtion tai hallitusten päämiestä sekä komission puheenjohtaja.
They are usually assisted by the Foreign Affairs Ministers and another member of the Commission.
Heitä avustavat tavallisesti ulkoasiainministerit ja yksi muista komission jäsenistä.
Unlike at Council meetings, only the politicians have access to the meeting room – the o -cials assisting them remain outside, so as to preserve the original intimacy of European Council meetings.
Toisin kuin neuvoston istunnoissa vain poliittiset johtajat pääsevät kokoussaliin – heitä avustavat virkamiehet istuvat toisaalla.
One month before the European Council meeting, the Presidency circulates an “annotated agenda” which indicates, for each item on the agenda, the Presidency’s intentions. This agenda is submitted to the GAERC.
Näin pyritään säilyttämään Eurooppaneuvoston kokousten alkuperäinen välittömyys.
The Presidency then circulates the draft conclusions of the European Council, which are discussed in Coreper II, and then in the GAERC.
Kuukautta ennen Eurooppaneuvoston kokousta puheenjohtajavaltio laatii selityksin varustetun esityslistan, jossa esitetään jokaisen käsiteltävän asian kohdalla, miten puheenjohtaja aikoo asiassa edetä.
This process enables the Heads of State and Government to focus their attention on the most important points.
Tämä esityslista toimitetaan yleisten asioiden ja ulkosuhteiden neuvoston hyväksyttäväksi.
The European Council defines the outlines for development of the European Union.
Eurooppaneuvosto määrittelee linjat Euroopan unionin kehittämiselle.
For example, in November 2004 the European Council drew up an ambitious programme for the development of justice and home affairs policy.
Esimerkiksi marraskuussa 2004 Eurooppaneuvosto vahvisti kunnianhimoisen ohjelman oikeus- ja sisäasiain alalle.
Each spring it reviews the implementation of the Lisbon Strategy for growth and employment.
Eurooppaneuvosto arvioi joka kevät Lissabonin kasvu- ja työllisyysstrategian täytäntöönpanoa.
It is at this level that the negotiations for accession of the new Member States were nalised in 2002.
Uusien jäsenvaltioiden liittymisneuvottelut saatettiin loppuun Eurooppaneuvoston tasolla vuonna 2002.
It was also the European Council which in December 2005 concluded the negotiations on the nancing of the Union over the period 2007-2013.
Joulukuussa 2005 se myös saattoi päätökseen unionin rahoitusta vuosina 2007–2013
Conduct of European Council meetings
Eurooppaneuvoston kokousten kulku
The occasion ends with a press conference given by the President of the European Council and the President of the Commission.
Neuvoston pääsihteeristö huolehtii Eurooppa- neuvoston sihteeripalveluista.
It is followed by press conferences held by the other Heads of State or Government.
Se avustaa puheenjohtajaa selityksin varustetun esityslistan ja päätelmäehdotuksen laadinnassa.
European Council meetings generally last for a day and a half.
Eurooppaneuvoston kokoukset kestävät yleensä puolitoista päivää.
Since 1987 these meetings have been preceded by an address by the President of the European Parliament.
Euroopan parlamentin puhemies on vuodesta 1987 esittänyt puheenvuoron Eurooppaneuvoston kokouksen alkaessa.
The first working meeting then begins, followed by informal discussions during the separate dinners of the Heads of State or Government and Foreign Ministers.
Sitä seuraa ensimmäinen työkokous, jonka jälkeen valtion- tai hallitusten päämiehet sekä ulkoministerit käyvät illallisella epävirallisia keskusteluja.
During the European Council, the Secretary-General and the Deputy Secretary-General assist the Presidency, particularly in order to reach agreement on the draft conclusions.
Eurooppaneuvoston päätteeksi pääsihteeristö laatii puheenjohtajavaltion alaisuudessa päätelmien lopullisen version.
After dinner, the Presidency and o cials from the Council’s General Secretariat will nalise the draft conclusions based on the first day’s talks and texts on specific issues that will be the subject of negotiations the following day before being approved.
Illallisen jälkeen puheenjohtajavaltio ja neuvoston pääsihteeristön virkamiehet viimeistelevät ehdotuksen päätelmiksi; ehdotus perustuu ensimmäisen kokouspäivän keskusteluihin ja niitä erityiskysymyksiä käsitteleviin teksteihin, joista mahdollisesti sovitaan seuraavana päivänä.
Another plenary session is held in the morning of day two, and this may stretch into the afternoon.
Varsinaista kokousta jatketaan toisen päivän aamuna, ja se voi venyä iltapäivään.
At the close, the “Presidency Conclusions” are distributed to the media.
Kokouksen loputtua puheenjohtajan päätelmät jaetaan tiedotusvälineille.
At the end of the European Council the General Secretariat draws up, under the Presidency’s responsibility, the nal version of the conclusions.
Eurooppaneuvoston päätteeksi Eurooppa- neuvoston puheenjohtaja ja komission puheenjohtaja pitävät lehdistötilaisuuden.
The Heads of State or of Government at the ceremony for the signing of the Lisbon Treaty in December 2007
Valtion- tai hallitusten päämiehet Lissabonin sopimuksen allekirjoitustilaisuudessa joulukuussa 2007
The European Council in session
Eurooppaneuvoston kokous
The signing ceremony at the Jerónimos monastery in Lisbon am805477EN_Int.indd 21 am805477EN_Int.indd 21
Allekirjoitustilaisuus Mosteiro dos Jerónimos -luostarissa Lissabonissa
THE COUNCIL AT WORK – THE COUNCIL AS A LEGISLATIVE BODY am805477EN_Int.indd 22 am805477EN_Int.indd 22
NEUVOSTON TOIMINTA NEUVOSTO LAINSÄÄTÄJÄNÄ
Setting and managing the agenda
Työohjelman laatiminen ja käsittely
Once a Commission proposal has been received by the Council, it is passed to the Economic and Social Committee and to the Committee of the Regions for opinions when required by the Treaty.
Kun neuvosto on saanut komission ehdotuksen, se toimitetaan Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle lausuntoa varten, silloin kun perustamissopimus sitä edellyttää.
Then the work enters three phases:
Tämän jälkeen työskentely etenee kolmessa vaiheessa:
Phase One: examining the proposal
Ensimmäinen vaihe: ehdotuksen tarkastelu
The consistency and continuity of its work are reinforced by a planning effort at three levels: the Council’s 18-month programme, the Council’s indicative agendas and the timetable of Presidency meetings.
Vaikka neuvoston puheenjohtajuus vaihtuu puolivuosittain, sen työskentelyssä on oltava jatkuvuutta.
The Presidency, with the assistance of the Secretariat, identifies and convenes the appropriate working party.
Puheenjohtaja määrittää pääsihteeristön avustamana, mille työryhmälle asia kuuluu, ja kutsuu sen koolle.
This working party begins with a general examination of the proposal and then makes a line-by-line scrutiny.
Työryhmä tarkastelee ehdotusta ensin yleisesti ja käsittelee sitä sitten yksityiskohtaisesti.
There is no formal limit on the time a working party can take to complete its work; that varies very much from one proposal to another.
Työryhmän työskentelylle ei ole tarkkaa aikarajaa, vaan se voi vaihdella huomattavasti käsiteltävänä olevan ehdotuksen mukaan.
For each 18-month programme, the three Presidencies which will be in ofice during that period draw up the Council’s programme.
Neuvoston 18 kuukauden työohjelman laativat kyseisenä aikana vuorossa olevat kolme puheenjohtajavaltiota.
This covers the Union’s major objectives in all sectors of activity.
Siinä esitellään unionin laajat tavoitteet sen kaikilla toiminta-aloilla.
The programme is subject to the approval of the General Affairs and External Relations Council, which debates it in public session.
Ohjelma toimitetaan hyväksyttäväksi yleisten asioiden ja ulkosuhteiden neuvostolle, joka keskustelee siitä julkisessa istunnossa.
Phase Two: enter Coreper
Toinen vaihe: ehdotus toimitetaan Coreperille
Coreper (or the Special Committee on Agriculture for most agricultural matters) takes up the issue after receiving a report from the working party.
Coreper (tai maatalouden erityiskomitea useimmissa maatalouskysymyksissä) ryhtyy käsittelemään asiaa saatuaan työryhmältä selvityksen.
Before taking up its duties, the Presidency draws up indicative agendas for all the Council meetings it plans to organise.
Ennen kautensa alkua puheenjohtajavaltio laatii alustavat esityslistat kaikille niille neuvoston istunnoille, jotka se aikoo järjestää.
These agendas are defined in the light of the Council’s 18-month programme.
Nämä esityslistat laaditaan neuvoston 18 kuukauden työohjelman pohjalta.
Several months before they take ofice, the incoming Presidencies draft a timetable and send a list of dates for Council meetings to their partners.
Jos Coreper voi hyväksyä ehdotuksen ilman keskustelua, ehdotus otetaan esityslistan I osaan ja toimitetaan neuvostolle hyväksyttäväksi.
In this case, Coreper can:
Asioiden käsittely
The best way to understand how the Council works is to follow the progress of a Commission proposal for Council legislation.
Neuvoston työskentelystä saa parhaan käsityksen seuraamalla, miten komission ehdotuksesta tulee neuvoston säädös.
• too politically sensitive to be settled at a lower level.
• toimittaa asian neuvoston käsiteltäväksi.
Most proposals feature several times on the agenda of Coreper, which seeks to resolve differences that the working party has not overcome.
Useimmista ehdotuksista keskustellaan useaan otteeseen Coreperissä, joka pyrkii ratkaisemaan erimielisyydet, joista työryhmä ei ole päässyt sopuun.
Phase Three: Council decides
Kolmas vaihe: neuvoston päätös
The Council’s decision-making can therefore be summed up as a three-stage process.
Neuvoston päätöksentekoa voidaankin kuvailla kolmivaiheiseksi.
At one end, the main technical work is done at the level of the experts sitting on working parties; at the other, the ministers meeting in the Council take the political decisions.
Alkuvaiheessa työryhmissä kokoontuvat asiantuntijat tekevät pääosan valmistelutyöstä. Loppuvaiheessa taas neuvostossa kokoontuvat ministerit tekevät poliittiset päätökset.
Between the two, the Ambassadors of the Member States in Coreper combine technical expertise and ability to engage in political arbitration.
Näiden vaiheiden välissä jäsenvaltioiden suurlähettiläät, jotka kokoontuvat Coreperissä, käsittelevät teknisiä asiantuntijakysymyksiä sekä tekevät poliittisia välitysehdotuksia.
In this respect, Coreper acts as a kind of catalyst for the Council.
Coreper onkin neuvoston toimintaan voimakkaasti vaikuttava tekijä.
If Coreper has been able to agree a proposal, it will become an “A” item on the Council agenda, meaning that agreement is expected without discussion.
Kun Coreper on päässyt jostakin ehdotuksesta yhteisymmärrykseen, se otetaan neuvoston esityslistalle A-kohtana, mikä merkitsee, että asia hyväksytään ilman keskustelua.
As a rule, around two thirds of the items on a Council agenda will be for adoption as “A” items.
Yleensä noin kaksi kolmannesta neuvoston esityslistan asioista hyväksytään A-kohtina.
Discussion on these items can nevertheless be re-opened if one or more Member States so request.
Nämä kysymykset voidaan kuitenkin ottaa uudelleen käsiteltäviksi, jos yksi tai useampi jäsenvaltio sitä pyytää.
Other items are entered into the “B” section of the Council agenda.
Muut asiat otetaan neuvoston esityslistalle B-kohtina.
“B” items are matters:
B-kohdat ovat asioita,
• left over from previous Council meetings;
• siirtyneet edellisistä jotka ovat istunnoista
• upon which no agreement was possible in Coreper or the working party;
• joista ei ole päästy sopimukseen Coreperissä eikä työryhmässä
Coreper is also the preferred forum for negotiation with the European Parliament.
Coreper on myös keskeinen elin käytäessä neuvotteluja Euroopan parlamentin kanssa.
Most areas of Community legislation are nowadays subject to the co-decision procedure.
Nykyään suurin osa aloista, joilla yhteisö antaa lainsäädäntöä, kuuluu yhteispäätösmenettelyn piiriin.
On the basis of a Commission proposal, the two legislative branches – European Parliament and Council – are involved in a sometimes long and arduous process of negotiation, at both internal and interinstitutional level, in order to reach a nal agreement on the legislative text to be adopted.
Kun komissio on antanut ehdotuksensa, lainsäädäntöelimet Euroopan parlamentti ja neuvosto käyvät läpi joskus pitkän ja vaikeankin neuvotteluprosessin sekä toimielinten sisällä että niiden välillä, jotta hyväksyttävänä olevasta säädöstekstistä päästäisiin lopulliseen yhteisymmärrykseen.
The President of Coreper is responsible for conducting most contacts with the European Parliament, especially in the decisive nal stages of negotiation.
Yhteyksistä Euroopan parlamenttiin huolehtii pääasiassa Coreperin puheenjohtaja erityisesti neuvottelujen tärkeimmissä ja loppuvaiheissa, ja joka kerta hänen on toimitettava asiakokonaisuus Coreperin hyväksyttäväksi ja saatava neuvotteluvaltuutus.
To do so, he must at each stage have the dossier examined first by Coreper and obtain a mandate for negotiation.
jotka ovat poliittisesti liian arkaluonteisia ratkaistavaksi alemmilla tasoilla.