natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By part (c) of the second question in Case C418/97 the national court asks essentially whether, in order to determine whether the use of LUWA-bottoms as fuel is to be regarded as constituting discarding, it is necessary to consider whether that use relates to a main product or a by-product (a residue).
Kansallinen tuomioistuin tiedustelee asiassa C-418/97 esittämällään kysymyksellä 2 c lähinnä sitä, onko päätettäessä siitä, onko LUWA-bottomsin käyttämistä polttoaineena pidettävä sen hävittämisenä, pohdittava sitä, koskeeko tämä käyttö päätuotetta vai sivutuotetta (jäämää).
By part (a) of the second question in Case C419/97 the national court asks whether, in order to determine whether the use of wood chips as fuel is to be regarded as constituting discarding, it is necessary to consider whether the waste from the construction and demolition sector from which the chips were made has already undergone, prior to burning, operations which are to be regarded as a discarding of the waste, namely operations (recycling operations) to render the waste suitable for re-use as a fuel, and if so, whether that operation may be regarded as an operation for recovery of waste only if it is expressly mentioned in Annex IIB to the directive or whether it may also be so regarded if it is analogous to an operation mentioned in that annex
Asiassa C-419/97 esittämällään kysymyksellä 2 a kansallinen tuomioistuin tiedustelee, onko ratkaistaessa sitä, tarkoittaako puuhakkeen käyttö polttoaineena sen hävittämistä, pohdittava, onko rakennus- ja purkujätteeseen, josta puuhake valmistetaan, jo ennen jätteen polttamista kohdistettu toimenpiteitä, joita on pidettävä tämän jätteen hävittämisenä, eli toimenpiteitä, joilla pyritään tekemään jätteistä uudelleenkäyttöön soveliaita (kierrätystoimenpidettä), ja jos tähän vastataan myöntävästi, voidaanko tätä toimenpidettä pitää jätteen hyödyntämistoimena vain siinä tapauksessa, että toimenpide on mainittu
It should be noted that even where waste has undergone a complete recovery operation which has the consequence that the substance in question has acquired the same properties and characteristics as a raw material, that substance may none the less be regarded as waste if, in accordance with the definition in Article 1(a) of the directive, its holder discards it or intends or is required to discard it.
nimenomaisesti direktiivin liitteessä II B, vai myös siinä tapauksessa, että tämä toimenpide on samankaltainen kuin liitteessä mainittu toimenpide.
If a complete recovery operation does not necessarily deprive an object of its classification as waste, that applies a fortiori to an operation during which the objects concerned are merely sorted or pre-treated, such as when waste in the form of wood impregnated with toxic substances is transformed into chips or those chips are reduced to wood powder, and which, since it does not purge the wood of the toxic substances which impregnate it, does not have the effect of transforming those objects into a product analogous to a raw material, with the same characteristics as that raw material and capable of being used in the same conditions of environmental protection.
On todettava ennakolta, että siinäkin tapauksessa, että jätteeseen on kohdistettu täysimääräinen hyödyntämistoimi, jonka seurauksena kyseinen aine on saanut samat ominaisuudet ja erityispiirteet kuin raakaaineella, tätä ainetta voidaan pitää jätteenä, jos direktiivin 1 artiklan a alakohdan määritelmän mukaisesti sen haltija hävittää sen, aikoo hävittää sen tai on velvollinen hävittämään sen.
The fact that the substance is the result of a complete recovery operation for the purposes of Annex IIB to the directive is only one of the factors to be taken into consideration for the purpose of determining whether the substance constitutes waste and does not as such permit a definitive conclusion to be drawn in that regard.
Se, että aine on peräisin direktiivin liitteessä II Β tarkoitetusta täysimääräisestä hyödyntämistoimesta, on vain yksi niistä seikoista, jotka on otettava huomioon ratkaistaessa, onko kyseessä jäte, mutta
The Court ruled:
Asia C-418/97
For the purpose of determining whether the use of a substance such as LUWA-bottoms as a fuel is to be regarded as constituting discarding, it is irrelevant that that substance may be recovered in an environmentally responsible manner for use as fuel without substantial treatment.
Päätettäessä siitä, tarkoittaako LUWA-bottomsin kaltaisen aineen käyttö polttoaineena kyseisen aineen hävittämistä, sillä seikalla ei ole merkitystä, että kyseisiä aineita voidaan hyödyntää ilman huomattavia muutoksia polttoaineena ympäristöhygieenisesti vastuullisella tavalla.
The fact that that use as fuel is a common method of recovering waste and the fact that that substance is commonly regarded as waste may be taken as evidence that the holder has discarded that substance or intends or is required to discard it within the meaning of Article 1(a) of Directive 75/442, as amended by Directive 91/156.
Sitä, että tämä käyttö polttoaineena on jätteiden hyödyntämiseksi tavanomaisesti käytettävä menetelmä, ja sitä, että kyseiset aineet ovat vallitsevien yhteiskunnallisten käsitysten mukaan jätettä, voidaan pitää indisioina direktiivin 75/442/ETY 1 artiklan a alakohdassa, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 91/156/ETY, tarkoitetusta hävittämisestä, hävittämisaikomuksesta tai hävittämisvelvollisuudesta.
However, whether it is in fact waste within the meaning of the directive must be determined in the light of all the circumstances, regard being had to the aim of the directive and the need to ensure that its effectiveness is not undermined
Se, onko todellisuudessa kyse direktiivissä tarkoitetusta jätteestä, on kuitenkin selvitettävä kaikkien asiaan vaikuttavien seikkojen perusteella siten, että direktiivin tavoite otetaan huomioon ja varotaan vaarantamasta sen tehoa.
waste within the meaning of the directive must be determined in the light of all the circumstances, regard being had to the aim of the directive and the need to ensure that its effectiveness is not undermined
Se, onko todellisuudessa kyse direktiivissä tarkoitetusta jätteestä, on kuitenkin selvitettävä kaikkien asiaan vaikuttavien seikkojen perusteella siten, että direktiivin tavoite otetaan huomioon ja varotaan vaarantamasta sen tehoa.
It may not be inferred from the mere fact that a substance such as wood chips undergoes an operation listed in Annex IIB to Directive 75/442, as amended by Directive 91/156, that that substance has been discarded so as to enable it to be regarded as waste for the purposes of the directive.
Se, että aine on peräisin direktiivin liitteessä IIΒ tarkoitetusta hyödyntämistoimesta, on vain yksi niistä seikoista, jotka on otettava huomioon ratkaistaessa, onko tämä aine edelleen jätettä, mutta pelkästään sen perusteella ei voida tehoa' tältä osin lopullisia päätelmiä.
The fact that a substance is the result of a recovery operation within the meaning of Annex IIB to that directive is only one of the factors which must be taken into consideration for the purpose of determining whether that substance is still waste, and does not as such permit a definitive conclusion to be drawn in that regard Whether it is waste must be determined in the light of all the circumstances, by comparison with the definition set out in Article 1(a) of Directive 75/442, as amended by Directive 91/156, that is to say the discarding of the substance in question or the intention or requirement to discard it, regard being had to the aim of the directive and the need to ensure that its effectiveness is not undermined
Se, onko kyse jätteestä, on selvitettävä kaikkien asiaan vaikuttavien seikkojen perusteella sen mukaan, vastaako se direktiivin 1 artiklan a alakohdan määritelmää eli kyseisen aineen hävittämistä, hävittämisaikomusta tai hävittämisvelvollisuutta, siten, että direktiivin tavoite otetaan huomioon ja varotaan vaarantamasta sen tehoa.
For the purpose of determining whether the use of a substance such as wood chips as a fuel is to be regarded as constituting discarding, it L· irrelevant that that substance may be recovered in an environmentally responsible manner for use as fuel without substantial treatment.
Päätettäessä siitä, tarkoittaako puuhakkeen kaltaisen aineen käyttö polttoaineena kyseisen aineen hävittämistä, sillä seikalla ei ole merkitystä, että kyseisiä aineita voidaan hyödyntää ilman huomattavia muutoksia polttoaineena ympäristöhygieenisesti vastuullisella tavalla.
The fact that that use as fuel is a common method of recovering waste and the fact that that substance is commonly regarded as waste may be taken as evidence that the holder has discarded that substance or intends or is required to discard it within the meaning of Article 1(a) of Directive 75/442, as amended by Directive 91/156.
Sitä, että tämä käyttö polttoaineena on jätteiden hyödyntämiseksi tavanomaisesti käytettävä menetelmä ja että kyseiset aineet ovat vallitsevien yhteiskunnallisten käsitysten mukaan jätettä, voidaan pitää indisioina direktiivin 75/442/ETY 1 artiklan a alakohdassa, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 91/156/ETY, tarkoitetusta hävittämisestä, hävittämisaikomuksesta tai hävittämisvelvoUisuudesta.
However, whether it is in fact waste within the meaning of that directive must be determined in the light of all the circumstances, regard being had to the aim of the directive and the need to ensure that its effectiveness is not undermined'
Se, onko todellisuudessa kyse direktiivissä tarkoitetusta jätteestä, on kuitenkin selvitettävä kaikkien asiaan vaikuttavien seikkojen perusteella siten, että direktiivin tavoite otetaan huomioon ja varotaan vaarantamasta sen tehoa.
Advocate General S. Alber delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 8 June 1999.
Julkisasiamies S. Alber on esittänyt ratkaisuehdotuksensa viidennen jaoston istunnossa 8 päivänä kesäkuuta 1999.
15 June 2000 liability — Embargo on trade with Iraq — Lawful act
15 päivänä kesäkuuta 2000
(Appeal — Non-contractual (Fifth Chamber) should withdraw immediately and unconditionally from the territory of Kuwait.
Muutoksenhaku Laillinen säädös (viides jaosto)
On 6 August 1990 the United Nations Security Council adopted Resolution No 661 (1990) in which, declaring that it was 'mindful of its responsibilities under the Charter of the United Nations for the maintenance of international peace and security' and noting that the Republic of Iraq had not complied with Resolution No M > ( ) (1990), decided to impose an embargo on trade with Iraq and Kuwait.
Yhdistyneiden Kansakuntien (jäljempänä YK) turvallisuusneuvosto antoi 2.8.1990 päätöslauselman nro 660 (1990), jossa se totesi, että kansainvälistä rauhaa ja turvallisuutta oli rikottu Irakin hyökättyä Kuvvaitiin, ja vaati Irakin joukkojen välitöntä ja ehdotonta vetäytymistä Kuwaitin alueelta.
By application lodged at the Registry of the Court on 6 July 1998 Dorsch Consult Ingenieurgesellschaft mbh brought an appeal under Article 49 of the Statute of the Court of Justice of the EC against the judgment of the Court of First Instance of 28 April 1998 in Case T-184/95 Dorsch Consult ν Council and Commission [1998] by which the Court of First Instance dismissed the application for compensation for the damage allegedly suffered as a result of the adoption of Council Regulation (EEC) No 2340/90 of 8 August 1990 preventing trade by the Community as regards Iraq and Kuwait.
Dorsch Consult Ingenieurgesellschaft mbH on yhteisöjen tuomioistuimeen 6.7.1998 toimittamallaan valituksella hakenut muutosta EY:n tuomioistuimen perussäännön 49 artiklan nojalla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-184/95, Dorsch Consult vastaan neuvosto ja komissio, 28.4.1998 antamaan tuomioon, jolla on hylätty valittajan vaatimus sen vahingon korvaamisesta, jonka tämä väittää itselleen aiheutuneen yhteisön Irakin ja Kuwaitin kanssa käymän kaupan estämisestä 8 päivänä elokuuta 1990 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2340/90 (EYVL L 213, s. 1) vuoksi.
On 30 January 1975 the applicant concluded with the Ministry of Works and Housing of the Republic of Iraq (hereinafter 'the Iraqi Ministry') a contract for services relating to the organisation and supervision of works on the construction of Iraqi Expressway No 1.
Kantaja teki 30.1.1975 Irakin tasavallan rakennus- ja asuntoministeriön (jäljempänä Irakin ministeriö) kanssa sopimuksen, jonka mukaan kantaja sitoutui suorittamaan Iraq Express Way nro l:n rakentamistöiden järjestelyyn ja valvontaan liittyviä palveluja.
The contract, which was for a minimum period of six years, was subsequently renewed several times for the purposes of execution and supervision of the abovementioned works.
Tämä sopimus, joka tehtiin vähintään kuudeksi vuodeksi, on tämän jälkeen uusittu useita kertoja edellä mainittujen töiden toteuttamista ja valvontaa varten.
Article 1 of Regulation No 2340/90 prohibits as from 7 August 1990 the introduction into the territory of the Community of all commodities or products originating in, or coming from, Iraq or Kuwait and the export to those countries of all commodities or products originating in, or coming from, the Community.
Asetuksen N:o 2340/90 1 artiklassa kielletään 7 päivästä elokuuta 1990 kaikkien Irakista tai Kuwaitista peräisin olevien tai sieltä tulevien tuotteiden tuonti yhteisön alueelle sekä kaikkien yhteisöstä peräisin olevien tai sieltä tulevien tuotteiden vienti näihin maihin.
On 16 September 1990 the 'Higher Revolutionary Council of the Republic of Iraq", referring to 'arbitrary decisions by certain governments', adopted with retroactive effect from 6 August 1990 Law No 57 on protection of Iraqi property, interests and rights in Iraq and elsewhere (hereinafter 'Law No 57').
'Irakin tasavallan ylempi vallankumousneuvosto' antoi 16.9.1990 'tiettyjen hallitusten mielivaltaisiin päätöksiin' vedoten taannehtivasti 6.8.1990 alkaen lain nro 57 irakilaisten omaisuuden, etujen ja oikeuksien turvaamisesta
On 2 August 1990 the United Nations Security Council adopted Resolution No 660 (1990) to the effect that there had been a breach of international peace and security resulting from Iraq's invasion of Kuwait and that Iraqi forces
Vielä maksamattomat saatavat, jotka kantajalla oli vuoden 1990 alussa Irakin viranomaisilta edellä mainitun sopimuksen mukaisesti suoritettujen palvelujen perusteella, tunnustettiin kahdella 5.2. ja 6.2.1990 päivätyllä kirjeellä, jotka Irakin ministeriö oli osoittanut Rafidian Bank -nimiselle irakilaiselle pankille ja joissa oli määräys siirtää kantajan tilille kyseiset velkasummat.
The appeal is based on 18 pleas, which can be grouped as follows: existence of actual and certain damage (first to third pleas); existence of a direct and foreseeable causal link (fourth to sixth pleas); existence of special and unusual damage (7th to 16th pleas);
Valitus perustuu 18 valitusperusteeseen, jotka voidaan ryhmitellä seuraavasti: tosiasiallisen ja varman vahingon syntyminen (1.-3. valitusperuste) välittömän ja ennakoitavissa olevan syyyhteyden olemassaolo (4.-6. valitusperuste) epätavallisen ja erityisen vahingon syntyminen (7.-16. valitusperuste) oikeus saada korvausta lailliseen toimeen perustuvasta vahingosta (17. valitusperuste)
The applicant, by letters of 4 August 1995, asked the Council and the Commission to compensate it for the damage suffered as a result of those debts having become irrecoverable through application of Law No 57, since that Law had been adopted in response to the adoption by the Community of Regulation No 2340/90.
Kantaja kääntyi 4.8.1995 päivätyillä kirjeillään neuvoston ja komission puoleen vaatien niitä korvaamaan sille aiheutuneen vahingon siitä, että lain nro 57 vuoksi kyseisiä saatavia ei ollut enää mahdollista periä, koska tämä laki oli annettu yhteisön antaman asetuksen N:o 2340/90 vastatoimenpiteenä.
The applicant claimed that the Community legislature was under an obligation to compensate operators affected by the embargo imposed on trade with Iraq and that the failure to do so rendered the Community liable under the second paragraph of Article 215 of the EC Treaty.
Kantaja väitti näissä kirjeissään, että yhteisön lainsäätäjä oli velvollinen korvaamaan toimijoille Irakin vastaisen kauppasulun asettamisesta aiheutuneen vahingon ja että se, ettei se ollut sitä tehnyt, aiheutti EY:n perustamissopimuksen 215 artiklan toisen kohdan mukaisesti yhteisön vastuun.
It added that, as a precaution, it had registered its claims against Iraq with the United Nations Iraq Claims Compensation Commission.
Kantaja totesi lisäksi rekisteröineensä varotoimenpiteenä saatavansa Irakilta United Nations Iraq Claims Compensation Commissioniin.
right to compensation for damage suffered as a result of a lawful act (17th plea);
päivätyllä kantajan oikeus saada korvausta vahingosta, joka on aiheutunut siitä, että yhteisön lainsäätäjä ei ole käyttänyt harkintavaltaansa vahingonkorvauksen suuruudesta päättäessään (18. valitusperuste, joka esitetään toissijaisesti).
By letter dated 20 September 1995 the Council refused to grant the applicant's request for compensation.
Neuvosto kieltäytyi 20.9.1995 kirjeellään hyväksymästä vahingonkorvausvaatimusta.
In those circumstances the applicant brought the present action.
Yhteisöjen tuomioistuin on antanut seuraavan tuomiolauselman:
Dismisses the appeal;
velvoitetaan korvaamaan
Advocate General A La Pergola delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 14 December 1999.
Julkisasiamies A. La Pergola on esittänyt ratkaisuehdotuksensa viidennen jaoston istunnossa 14 päivänä joulukuuta 1999.
(Appeal - PHARE programme - Decision to annul an invitation to tender and to issue a new invitation to tender—Action for damages — Categorisation of reparable damage — Causal link — Measures of organisation of procedure — Measures of inquiry) (Fifth Chamber)
Muutoksenhaht - PHARE-ohjelma — Päätös, jolla peruutetaan tarjouspyyntö, ja uuden tarjouspyynnön tekeminen — Vahingonkorvauskanne - Korvattavan vahingon määrittäminen - Syy-yhteys — Prosessinjohtotoimet - Asian selvittämistoimet (viides jaosto) tarjoaa insinööripalveluja rautatiealalla. Nämä kaksi yritystä muodostivat yhtymän ja esittivät tarjouksensa.
On 4 December 1995, the Commission issued, 'on behalf of the Government of Poland', a new restricted invitation to tender.
Komissio ilmoitti tarjouksensa jättäneille tarjoajille, että tarjouspyyntö oli peruutettu uusien tavoitteiden asettamisen ja urakkaehtojen muuttamisen vuoksi.
It stated that the submission of bids was, in the meantime, deferred.
Komissio teki 4.12.1995 "Puolan hallituksen nimissä" uuden rajoitetun tarjouspyynnön.
By application lodged at the Court Registry on 18 January 1999, TEAM Sri ('the appellant') brought an appeal against the judgment of the Court of First Instance of 29 October 1998 in Case T-13/96 TEAM ν Commission [1998], by which that Court dismissed the action for damages brought by the appellant following, first, the Commission's decision, contained in a letter of 16 November 1995, annulling the tendering procedure for a feasibility study for the modernisation of a railway junction in Warsaw, and, second, the restricted invitation to tender of 4 December 1995 for a feasibility study for the modernisation of a railway node in Warsaw.
TEAM Sri on yhteisöjen tuomioistuimeen 18.1.1999 jättämällään valituksella hakenut muutosta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-13/96, TEAM v. komissio, 29.10.1998 antamaan tuomioon, jolla tuomioistuin hylkäsi valittajan kanteen, jolla tämä vaati korvausta vahingosta, joka sille oli aiheutunut 16.11.1995 päivättyyn kirjeeseen sisältyneestä komission päätöksestä peruuttaa Varsovan rautatieliittymän nykyaikaistamisen toteuttamismahdollisuuksien tutkimusta koskeva tarjouspyyntömenettely ja toiseksi Varsovan risteysaseman nykyaikaistamisen toteuttamismahdollisuuksien tutkimusta koskevasta, 4.12.1995 tehdystä rajoitetusta tarjouspyynnöstä.
The appellant and Kolprojekt brought an action before the Court of First Instance, in which they sought, first, annulment of the contested decision and of the contested invitation to tender and, second, compensation for the damage allegedly suffered by them as a result.
Komissio ilmoitti, että se aikoi tehdä urakkaehdoista täsmällisempiä ja että se vahvistaisi tarjousten jättämiselle uuden määräpäivän. Komissio täsmensi, että tarjouksia ei voitaisi tällä välin tehdä.
The Community's PHARE programme is based on Council Regulation (EEC) No 3906/89 of 18 December 1989.
Yhteisön PHARE-ohjelma perustuu 18.12.1989 annettuun neuvoston asetukseen N:o 3906/89.
The Polish Government asked the Commission to withdraw the Warsaw railway junction study from the PHARE programme and to replace it with other urgent railway projects. It pointed out that the tendering procedure had been suspended for several months, that there were plans to modernise the junction, and that priority must be given to new activities on another line.
Kantaja ja Kolprojekt nostivat ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen, jossa ne vaativat toisaalta riidanalaisten päätöksen ja tarjouspyynnön kumoamista ja toisaalta näillä toimilla niille aiheutetun vahingon korvaamista.
The appellant is an engineering consultancy company incorporated under Italian law specialising in the construction, management and maintenance of civil engineering, industrial and infrastructure projects.
Valittajana oleva TEAM Sri on Italian oikeuden mukaan perustettu insinööritoimisto, joka harjoittaa sekä talon- ja teollisrakentamista että maa- ja vesirakennustöitä ja hallinnointia sekä niihin liittyvää kunnossapitoa.
The Commission informed the Polish Government that it had decided to annul the whole procedure.
Komissio teki 13.6.1995 Varsovan rautatieliittymän nykyaikaistamisen toteuttamismahdollisuuksientutkimustakoskevan rajoitetun tarjouspyynnön.
On 13 June 1995, the Commission issued a restricted invitation to tender for a feasibility study for the modernisation of a railway junction in Warsaw.
Puolan hallitus pyysi komissiota vetämään Varsovan rautatieliittymän tutkimuksen pois PHARE-ohjelmasta ja korvaamaan sen muilla kiireisillä rautatiehankkeilla.
That invitation to tender was sent to, amongst others, the appellant and Centralne Biuro Projektowo-Badawcze Budownictwa Kolejowego (Kolprojekt), a Polish public-owned company providing railway engineering consultancy services.
Puolan hallitus totesi, että tarjousten tekeminen oli keskeytetty useaksi kuukaudeksi, että edellä mainittua liittymää oli tarkoitus nykyaikaistaa ja että uudet toiminnot eräällä toisella reitillä olivat etusijalla.
The Commission raised a procedural issue and asked the Court of First Instance to rule that the application for annulment should not proceed to judgment, to declare the claim for damages inadmissible or, in the alternative, dismiss it as unfounded, and to order the appellant and Kolprojekt to pay the costs of the claim for damages.
Tarjouspyyntö lähetettiin muun muassa valittajalle ja Centralne Biuro Projektovvo-Badawcze Budownictwa Kolejovvegolle (Kolprojekt), joka on Puolan oikeuden mukaan perustettu, valtion omistuksessa oleva yhtiö, joka
The Commission informed the tenderers that the invitation to tender had been cancelled due to the introduction of new objectives and modified terms of reference.
Komissio ilmoitti Puolan hallitukselle, että komissio oli päättänyt peruuttaa koko
the evaluation of the tenders submitted in the context of the invitation to tender of 13 June 1995.
23 artiklan menettelynyleisten sääntöjen 2 kohdan d alakohdan perusteella.
By order of 8 May 1998, the President of the Fourth Chamber of the Court of First Instance ordered that Kolprojekt's name be removed from the register of the Court of First Instance, on the ground that it wished to withdraw its application.
Komissio lähetti ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle 5.6.1998 päivätyn kirjeen liitteenä mainituista asiakirjoista version, joka ei ollut luottamuksellinen, ja tarkensi samalla, että komissio ei voinut vapaasti käyttää Puolan hallitukselta tai sen viranomaisilta peräisin olevia asiakirjoja.
The Court of First Instance dismissed the action and ordered the appellant to pay all the costs relating to the application for damages.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin lähetti kirjeen ja kyseiset asiakirjat kantajalle, joka vastaanotti ne 12.6.1998.