natgillin/translations-raw huggingface dataset:
THE OBJECTIVE OF PRICE STABILITYIn October 1998 the Governing Council of the ECB announced a quantitative definition of itsprice stability objective.
HINTAVAKAUSTAVOITE EKP:n neuvosto ilmoitti lokakuussa 1998 hintavakaustavoitteensa kvantitatiivisen määritelmän ”euroalueen yhdenmukaistetun kuluttajahintaindeksin (YKHI) alle 2 prosentin vuotuinen nousu”.
That objective was defined as “a year-on-year increase in the Harmonised Index of Consumer Prices (HICP)for the euro area of below 2%”.
Koska hintavakauden määritelmässä viitattiin YKHIn alle 2 prosentin nou-suun,oliselvää,ettäpaitsiinflaatiomyösdeflaatio olisi hintavakauden vastainen.
By referring to an increase in the HICP of below 2%, the definition of price stability made it clear thatboth inflation and deflation are incompatiblewithpricestability.
Hintavakauden määritelmässä inflaatiovauhdille eiyksilöity selvää alarajaa, koska YKHIiin mahdollisesti sisältyvän mittausharhan suuruus eiole tiedossa ja voi vaihdella eri aikoina.
Thedefinitionofpricestability did not specify an explicit lower boundforinflationrates,reflectinguncertaintysurrounding the size of a potential measurementbias in the HICP and its possible variation overtime.
Ylärajaasetettiin selvästi nollatasoa korkeammalle, jot-tamääritelmäänsisältyisiriittäväpuskurideflaatioriskejä vastaan. Kahden prosentin ylärajan katsottiin olevan samalla riittävän alhainen hintavakauden hyötyjen saavuttamiseksi.
The upper bound was set at a level clearlyabovezeroinordertoincorporateinthedefinition a safety margin to guard against therisks of deflation.
EKP:nneuvostoilmoittimyös,ettähinta-vakauden tavoitteeseen pyritään keskipitkälläaikavälillä.
At the same time, the upperbound of 2% was considered to be low enoughfor the benefits of price stability to be reaped.
Tämä kuvasti ajatusta, ettei rahapolitiikka sovi hintojen kontrollointiin tai talouskehityksen hienosäätöön lyhyellä aikavälillä.
However, despite the significant costs of inflation, a number of considerations also suggest that maintaining a moderate positiverate of inflation would be desirable.
Inflaation merkittävistä kustannuksista huolimatta on kuitenkin olemassa lukuisia perusteluita, miksi olisi tavoiteltavampaa pyrkiä maltilliseen positiiviseen inflaation.
The firstargument concerns the presence of a zero lowerbound for nominal interest rates and the risks ofdeflation.
Ensimmäinenperustelu liittyy deflaatioriskeihin ja siihen,ettänimellistenkorkojenalarajaonnolla.Alarajaongelma johtuu siitä, että keskuspankkiei voi pakottaa nimelliskorkoja alle nollan.
The lower bound problem stems fromthe fact that a central bank cannot force nominalinterest rates to levels below zero.
Josnäin yritettäisiin tehdä, siinä todennäköisestiepäonnistuttaisiin, koska yleisö pitäisi mieluummin hallussaan käteistä rahaa – jonka nimellinen tuotto on nolla – kuin antaisi lainaa taipitäisi talletuksia negatiivisella korolla.
Any attempttodoso wouldprobablyfail,asthepublicwould prefer to hold cash – which yields a zeronominalreturn–ratherthanlendorhold
Tällaisissa oloissa useista kokonaiskysyntään vaikuttaneista negatiivisista sokeista johtuva pitkäaikainen deflaatio saattaa heikentää keskuspan-
1See also the article entitled “The outcome of the ECB’s evaluationof its monetary policy strategy” in the June 2003 issue of the ECB’s Monthly Bulletin.
Ks. lisäksi artikkeli ”EKP:n arvio rahapolitiikan strategiasta” kesäkuun 2003 EKP:n Kuukausikatsauksessa.
The Governing Council also specified that “price stabilityisto be maintained overthemedium term”.
EKP:n neuvosto vahvisti hintavakauden määritelmänsä 8.5.2003 julkaisemassaan tiedotteessa.
This reflected the recognitionthat monetary policy is not suited to controllingprices or finetuning economic developmentsover short periods of time.
Samalla se täsmensi pyrkivänsä kyseisenmääritelmän mukaisesti säilyttämään inflaatio-
deposits at a negative rate. In these conditions, aprotractedperiodofdeflationcausedbyasequence of negative aggregate demand shocksmay limit the central bank’s ability to reducereal interest rates in order to stimulate demand and counteract deflationary pressures.
kin mahdollisuuksia alentaa reaalista korkota-soavirkistääkseenkysyntääjakompensoi-dakseen deflaatiopaineita.
Although alternative policy actions are available even when the interest rate is at zero, itis prudent to maintain a safety margin by aimingat a positive, but low, rate of inflation ratherthan at zero inflation.
Vaikka käytettävissäon vaihtoehtoisia politiikan välineitä myös kor-kojenollessanollassa,onviisastasäilyttääturvamarginaali siten, että nollainflaation asemesta tavoitellaan positiivista mutta alhaistainflaatiovauhtia.
Thesecondargumentformaintainingamoderate positive rate of inflation concerns thepossible presence of a measurement bias in theprice index, caused, for example, by a lack ofadequate adjustmentfor changesin quality.This would meanthat aiming at a measured inflation rate of zero could actually lead to declining prices.
Toinen perustelu maltillisen positiivisen inflaatiovauhdin puolesta liittyy hintaindeksin mahdolliseen mittausharhaan, joka voi aiheutua esimerkiksi siitä, että hintojen mittaustuloksissa eioteta laatueroja riittävän hyvin huomioon.
Although the size of the measurement bias in the euro area HICPisuncertain, available studies indicate that it islikely to be limited.
Tämäviittaa siihen, että mittausten mukaan nollatasoisen inflaatiovauhdin tavoitteleminen voisiitse asiassajohtaa hintojenlaskuun.
Inthese circumstances,it has been arguedthatmonetary policy should aim at a union-wideinflation rate high enough to prevent regions with lower inflation rates from facing the significant costs associated withdownwardnominal rigidities or entering protracted periodsof declining prices.
rahaliitossa yhtenäiseen ja riittävän korkeaaninflaatioasteeseen, jotta matalamman inflaationalueetvoisivatvälttyänimellisistäjäykky-yksistä tai pitkäaikaisesta hintojen alenemisesta aiheutuvilta huomattavilta kustannuksilta.
While these considerationsare theoretically sound, in practice they can beaccommodatedbyastrategythataimstomaintain the inflation rate below but close to 2% over the medium term, as clarified by the Governing Council on 8 May.
Vaikka nämä perustelut ovat teoreettisesti moitteettomia, käytännössä ne voidaan ottaariittävän hyvin huomioon strategialla, jossa inflaatiovauhti pyritään säilyttämään alle 2 prosentissa mutta lähellä kahta prosenttia keskipitkällä aikavälillä, kuten EKP:n neuvosto totesi 8.5.2003.
In fact, it shouldbe noted that the present degree of convergencein the euro area is relatively high and does notseem to pose a significant problem at the currentjuncture.
Itse asiassa on todettava, että lähentyminen euroalueella on jo verrattain edistynyt eikä näytä tuottavan tällä hetkellä suuriaongelmia.
In view of the accession process, theoverall relevance of this effect is also likely toremain limited in the future, given the smallweight of the acceding countries’ economies inan enlarged euro area.
Myös tulevan laajenemisprosessinyhteydessä tämä vaikutus jää todennäköisestirajalliseksi, koska uusien jäsenvaltioiden suhteellinen osuus laajentuneen euroalueen taloudesta on pieni.
In addition, accedingcountries will have to fulfil the convergencecriteria in order to adopt the euro.
Lisäksi uusien jäsenvaltioidenon täytettävä lähentymiskriteerit voidakseen ottaa euron käyttöön.
This requiresthem to demonstrate that they have convergedsufficientlyandinasustainablewayandto meet the conditions necessary to sustain alow inflation environment prior to the adoptionof the euro.
Näin ollen niiden on osoitettava, että niiden taloudellinen lähentyminenon ollut riittävää ja kestävää, sekä täytettävä hitaan inflaation säilyttämisen edellytykset enneneuron käyttöönottoa.
The third argument in favour of aiming for lowpositive inflation rates concerns the fact that apositive rate of change in the price level mayhave a beneficial effect in facilitating the realadjustment of the economy to various shocks inthe presence of downward nominal rigidities.These rigidities may stem from producers’ and workers’ resistance to nominal reductions in prices and wages.
EKP:n neuvosto päätti,ettäsopivinindeksisen arvioimiseksi, onko hintavakaus onnistuttusäilyttämään, on edelleen YKHIn kokonaisindeksi. Se kuvaa tarkimmin – harmonisoidullatavalla kaikissa maissa – edustavan kulutustavarakorin hinnan muutoksia ajan kuluessa.
While the practical importance of downward nominal rigidities ishighly uncertain and the empirical evidence isnot conclusive, particularly for the euro area, itiscrucialthatstructuralreformsseektoincrease the flexibility of product and labourmarkets.
Seon uskottava ja luotettava tilasto, jonka avullavoidaan viestiä läpinäkyvällä tavalla EKP:n sitoutuminen rahan ostovoiman täydelliseen ja tehokkaaseen suojelemiseen.
Regarding the index to be used for assessingwhether price stability has been achieved, the Governing Council concluded that headline HICP remains appropriate. It most closely approximates – in a harmonised fashion acrossthe countries of the euro area – the changes overtime in the price of a representative basket ofconsumer goods.
Kolmas perustelu lievästi positiivisen inflaatiovauhdin säilyttämisen puolesta liittyy suotuisiin vaikutuksiin, joita hintatason positiivisella muutoksella voi olla, koska se helpottaa talouden sopeutumista reaalisesti erilaisiin sokkeihin, kun taloudessa on nimellisten hintojen laskua estäviä jäykkyystekijöitä.
It is a credible and reliablestatisticthathelpstocommunicate,inatransparent manner, the ECB’s commitment tofull and effective protection against reductionsin the purchasing power of money.
Tällaisia jäykkyystekijöitä voi aiheutua tuottajien ja työntekijöiden vastahakoisuudesta nimellistenhintojenjapalkkojenalennuksiin.Vaikkajäykkyyksien käytännön merkitys on erittäinepävarma eikä empiirinen näyttö etenkään euroalueelta ole aukotonta, on keskeisen tärkeää,että rakenneuudistuksilla pyritään parantamaanhyödyke- ja työmarkkinoiden joustavuutta.
Anadditionalconsiderationthatmightbeputforwardinfavourof maintaining a low positive inflation rate in the mediumterm concerns processes of real convergence amongheterogeneous regions in a currency union.
Lisäksi eräs keskipitkän aikavälin alhaista mutta positiivista inflaatiovauhtia puoltava perustelu liittyy valuuttaliittoon kuuluvien heterogeenisten alueiden reaaliseen lähentymiseen.
Ifconvergence across regions in terms of incomeand productivity levels is incomplete, structuralinflationdifferentialsmayarisebetweenregions to allow price (and income) levels in the
Joseri alueiden tulo- ja tuottavuustasojen lähentyminen on vielä kesken, alueiden kesken voimuodostua rakenteellisia inflaatioeroja, minkäansiosta liiton kehittyvien alueiden hintataso (jatulotaso) voi saavuttaa kehittyneemmät samaanliittoon kuuluvat taloudet.
It is sometimes argued that central banks should use measures of “core” or “underlying” inflation to define their primary objective.
Toisinaan väitetään, että keskuspankkien tulisikäyttää ”ydininflaation” tai ”perusinflaation”käsitteitä määritellessään keskeistä tavoitettaan.Nämä mittarit ovat käyttökelpoisia analyysinvälineitä, koska niissä kokonaisinflaatiosta onpoistettu epävakaimmat osat ja/tai tilapäiset te-kijätperustavanlaatuisempienhintakehitys-trendien paljastamiseksi.
These measures provide useful tools for analysis, as they remove the more volatile components and/or temporary factors from
Perusinflaation käyttöhintavakauden määritelmässä johtaisi kuitenkinrahapolitiikan kannalta huomattaviin ongelmiinerityisesti läpinäkyvyyden menetyksen vuoksi.Lisäksi se olisi jokseenkin mielivaltaista, koska
Chart 1 Longerterm inflation expectations
Kuvio 1. Pitkän aikavälin inflaatio-odotukset
(annual percentage changes)
(vuotuinen prosenttimuutos)
HICP inflation longerterm inflation expectations (Consensus Economics Forecasts) 1)five-year ahead HICP inflation expectations (Survey of Professional Forecasters) upper bound of definition of price stability
Pitkän aikavälin inflaatio-odotukset (Consensus Economicsin ennusteet) 1)Viiden vuoden kuluttua odotettu YKHI-inflaatio (Survey of Professional Forecasters -kysely, SPF)
Stage Three of EMU
EMUn kolmas vaihe
Sources: Eurostat, Consensus Economics Forecasts, Survey of Professional Forecasters and ECB calculations.1) Longerterm inflation expectations are market inflation expectations at a horizon of six to ten years.
Lähteet: Eurostat, Consensus Economicsin ennusteet, Survey of Professional Forecasters ja EKP:n laskelmat.1) Pitkän aikavälin inflaatio-odotukset ovat 6–10 vuoden päähän ulottuvia markkinoiden inflaatio-odotuksia.
Until December 2002 these wereconstructed as a weighted average of the five largest euro area countries, accounting for more than 80% of euro area GDP.
Joulukuuhun 2002 saakkaniiden viiden suurimman euroalueen maan painotettu keskiarvo, joiden osuus euroalueen BKT:stä on yli 80 %.
anchored at levels in line with the definition ofprice stability since January 1999, remainingwithin a range between 1.7% and 1.9%.
kalta voimakkaita reaktioita, jotka puolestaanvoisivat vaikuttaa tuotannon määrän vaihteluunnegatiivisesti.
headline inflation with a view to uncoveringmore fundamental trends in price movements.However, choosing a measure of underlyinginflation to define price stability would involvesignificant drawbacks from the point of view ofmonetary policy, particularly regarding the loss of transparency.
HINTAVAKAUDEN RISKIEN ANALYSOINTIEKP:n neuvosto ilmoitti lokakuussa 1998, että se järjestelisi, arvioisi ja vertailisi hintavakauden riskien kannalta oleellisia tietoja lähtökohtaisesti kahdelta analyyttiselta kannalta.
Furthermore, it would be rather arbitrary, as there is no single uncontroversial method for determining suchmeasures.
Jälkeenpäin näitä on alettu kutsua EKP:n rahapolitiikan strategian ”kahdeksi pilariksi”.
In any case, by defining the pricestability objective in terms of headline inflation,the ECB is in no way paying excessive attentiontoshort-termpricedevelopmentsinitsmonetary policy deliberations.
Tämän kehikon tarkoituksena on varmistaa, etteirahapolitiikan kannalta oleellisia tietoja jää ottamatta huomioon, kun hintavakauden näkymistämuodostetaan kokonaisvaltaista arviota.
The mediumterm orientation of the ECB’s monetary policystrategy ensures that the Governing Councilduly discounts any shortterm price volatilitywhen taking decisions.
Näistäpilareista toisessa on keskeistä raha, ja siinälaajan raha-aggregaatin kasvulle on asetettu EKP:n hintavakaustavoitteen mukainen viitearvo.
THE ANALYSIS OF RISKS TO PRICE STABILITYIn October 1998 the Governing Council of the ECB announced that its approach to organising,evaluating and cross-checking the informationrelevant for assessing the risks to price stabilitywould be based on two analytical perspectives,which subsequently came to be known as the“two pillars” ofthe ECB’s monetary policystrategy.
Kaiken kaikkiaan EKP:n neuvoston 8.5.2003tekemä päätös kuvastaa EKP:n hintavakaustavoitteen kvantitatiivisesta määritelmästä saatuja positiivisia kokemuksia ja varmistaa jatkuvuuden aiemmin harjoittamaansa rahapolitiik-kaannähden. Kutenkuvio1osoittaa,euro-alueen pitkän aikavälin inflaatio-odotukset ovattammikuusta 1999 lähtien ankkuroituneet lujastihintavakauden määritelmän mukaiselle tasollepysyen 1,7–1,9 prosentissa.
This framework is designed to ensurethat no policyrelevant information is neglectedin the formation of a comprehensive assessmentof the outlook for price stability.
Tämä on erinomainen tulos ottaen huomioon euroaluetta kohdanneet merkittävät epäedulliset hintasokit. Inflaatioodotusten tukevan ankkuroitumisen ansiostaepäsuotuisten hintasokkien keskipitkän aikavälin inflaatiovaikutukset ovat rajalliset.
Within one ofthe two pillars, which gives a prominent role to
Tästäsyystä tällaiset sokit eivät edellytä rahapolitii-
In conclusion, the Governing Council’s decision of 8 May 2003 reflects the positiveexperience with the quantification of the ECB’spricestabilityobjectiveandensuresfullcontinuity with the past conduct of its monetarypolicy.
EKP:nneuvostoilmoitti8.5.2003,ettäsenrahapoliittiset päätökset perustuisivat jatkossakin hintavakauden riskien kokonaisvaltaiseenanalysointiin kahden pilarin perusteella.
As Chart 1 shows, longerterm inflationexpectations in the euro area have been firmly
Vastedes pilareita kutsuttaisiin ”taloudelliseksi analyysiksi” ja ”rahatalouden analyysiksi”. EKP:nneuvostototesi,ettäajanmyötämolempia
trend in money growth, which is empiricallyclosely associated with the formation of pricesat more extended horizons.
analyysitapojaolisyvennettyjalaajennettueuroalueelta saatavien tietojen lisääntymisen jateknisten välineiden kehityksen mukaisesti jaettä kehittämistä jatkettaisiin myös tulevaisuudessa.
money, a reference value for the growth rate ofa broad monetary aggregate consistent with the ECB’s price stability objective has been specified.
teissa. Tässä mielessä EKP:n lähestymistapakuvastaa sitoutumista sen varmistamiseen, ettäsamalla kun se reagoi talouden kehitykseen,pitkällä aikavälillä hintakehitykseen vaikuttavaperustavanlaatuinen tekijä eli rahan määrän kasvuvauhti on jatkuvan tarkkailun alla.
The undisputed relationship between moneygrowth and inflation in the medium to long termprovidesmonetarypolicywithafirmandreliable nominal anchor beyond the horizons conventionally adopted when constructing inflation forecasts on the basis of standard macroeconomic models.
EKP:n kehikossa hintakehitysnäkymien kannal-taolennaisiatietojaeijaotella.Myöskäänindikaattoreita ei jaeta jyrkästi joko taloudenanalyysiin tai rahatalouden analyysiin kuuluviksi.
In this sense, the ECB’s approach constitutes a commitment toensuring that, while economic developments areresponded to as they unfold, the fundamentalfactor driving prices over extended horizons –therateof moneygrowth–isconsistentlymonitored.
Sitä vastoin kaikkia olennaisia tietojakäytetään johdonmukaisesti siten, että ne täydentävät kaikin mahdollisin tavoin toisiaan.
On 8 May 2003 the Governing Council announced that its monetary policy decisionswould continue to be based on a comprehensiveanalysis of the risks to price stability made onthe basis ofthetwo pillars.
EKP:n neuvosto selkeytti myös tapaa, jolla seyhdistää näiden kahden toisiaan täydentävänanalyysin tulokset pyrkiessään muodostamaankokonaisvaltaisen arvion hintakehityksen riskeistä.
Thetwo pillarswould henceforth be referred to as “economic analysis” and “monetary analysis”. The Governing Council stated that, over time, bothformsofanalysishadbeendeepenedandextended as the availability of euro area datahad increased and technical tools had improved,and wouldcontinuetobedevelopedinthefuture.
EKP:n neuvosto totesi erityisesti, ettärahatalouden analyysillä pyritään vahvistamaankäsitystä siitä, mitkä taloudellisesta analyysistäsaadut lyhyen ja keskipitkän aikavälin tiedotovat merkittäviä keskipitkän ja pitkän aikavälinnäkökulmasta.
The Governing Council also clarified the way inwhich it integrates the indications stemmingfrom these two complementary types of analysisasitseeksto cometo an overalljudgementontherisksto pricestability.In particular, the Governing Council indicated that the monetary analysis serves mainly as a meansofcross-checking,froma mediumtolong-termperspective,theshortto medium-termindications derived from the economic analysis.
Taloudellinen analyysi keskittyy pääasiassa kulloiseenkin talousja rahoitusmarkkinakehitykseen ja siitä aiheutuviin, lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä hintavakauteen kohdistuviin riskeihin, jotka liittyvät kysynnän jatarjonnan keskinäiseen sopeutumiseen hyödy-ke-, palvelu- ja tuotannontekijämarkkinoilla.
In order to properly reflect the cross-checkingrole of monetary analysis in its communicationwiththe public,the Governing Council also decided that the President’s Introductory Statement to the ECB’s monthly press conferences would henceforth have a differentstructure, which would take into account the clarification of the ECB’s monetarypolicystrategy.
Tässä yhteydessä on kiinnitettävä asianmukaista huomiota talouteen kohdistuvien sokkienominaisuuksien tunnistamiseen ja sekä siihen, miten ne vaikuttavat kustannuksiin ja hinnoittelukäyttäytymiseen, että sokkien laajene-mismahdollisuuksiintaloudessalyhyelläjakeskipitkällä aikavälillä.
The economic analysis focuses mainly on theassessment of current economic and financialdevelopments and the implied short to mediumterm risks to price stability from the perspectiveof the interplay between supply and demand ingoods,servicesandfactor marketsatthosehorizons.
EKP:nneuvostopäätti myöslopettaarahanmäärän kasvulle annetun viitearvon muodollisetvuosittaiset tarkistukset korostaakseen sitä, ettäviitearvo toimii vertailuarvona rahatalouden kehitykselle nimenomaan pitkällä aikavälillä.
In this respect, due attention is paid tothe need to identify the nature of shocks hittingthe economy, their effects on cost and pricingbehaviourandtheshorttomedium-termprospects for their propagation in the economy.
Sekuitenkin päätti myös jatkaa viitearvoon vaikuttavien ehtojen ja oletusten arviointia sekä viestiä näiden oletusten muutoksista heti, kun se tulisi tarpeelliseksi.
To underscorethelonger-term nature of the reference value for monetary growth as a benchmark for the assessment of monetary developments, the Governing Council decidedto nolonger conduct aformalreview ofthereference value on an annual basis.
Taloudellinen analyysi yksin ei kuitenkaan katamekanismeja, joiden välityksellä rahataloudelliset tekijät toimivat pitkällä aikavälillä, eikä senavulla voida tunnistaa hintakehityksen pitkänaikavälin trendejä.
However, it also decided to continue to assess the conditions and assumptions underlying the reference value and communicate any changesto the underlying assumptions as soon as theybecome necessary.
Näin ollen rahapolitiikassaon otettava eksplisiittisesti huomioonrahanmäärän keskipitkän aikavälin kasvutrendi, jonka on empiirisesti havaittu olevan läheisessäyhteydessä hintojen muodostukseen pitkän ajankuluessa.
However, economic analysis in isolation fails tocapturethe mechanisms by which monetaryfactors act over extended horizons and does notidentify the longerterm trends underlying pricedevelopments.
Rahan määrän kasvun ja inflaation kiistämätönyhteys keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä antaarahapolitiikalle tukevan ja luotettavan nimellisenkiinnekohdan, jonka aikahorisontti ulottuu pidemmälle kuin tavanomaisten rahataloudellistenmallien perusteella laadituissa inflaatioennus-
Thereistherefore a needformonetary policy to explicitly take into accountthe information contained in the mediumterm
PÄÄTELMÄTEKP:n neuvosto vahvisti EKP:n rahapolitiikanstrategiansekätäsmensisitä 8.5.2003 antamallaan ilmoituksella.
Box 1
Kehikko 1.
RESEARCH RELATED TO THE ECB’S MONETARY POLICY STRATEGY EVALUATION
EKP:N RAHAPOLITIIKAN STRATEGIAN ARVIOINTIIN LIITTYVÄ TUTKIMUS
Duringthe winterandspring of 2003the Governing Council ofthe ECBconductedanevaluation of the ECB’s monetary policy strategy. Ten background studies were prepared by Eurosystem staff, partly in consultation with external co-authors.
Talvella ja keväällä 2003 EKP:n neuvosto suoritti EKP:n rahapolitiikan strategian arvioinnin.Eurojärjestelmän työntekijät tekivät kymmenen taustatutkimusta osittain myös ulkopuolistenkirjoittajien avulla.
The studies focused ontechnical issues which were considered relevant, such as the choice of the price index and theformat used to define price stability, the indicator properties of monetary aggregates and thestability of euro area money demand.
Tutkimuksissa keskityttiin tärkeiksi katsottuihin teknisiin aiheisiin, kutenhintavakauden määrittelemisessä käytettytapaja hintaindeksi,raha-aggregaattienindi-kaattoriominaisuudet sekä euroalueen rahan kysynnän vakaus.
The technical studies were made available on the ECB’swebsite immediately after the communication of the outcome of the strategy evaluation on 8 May2003.
Kyseiset tutkimukset julkaistiin EKP:n verkkosivuilla heti, kun strategian arvioinnin tuloksista tiedotettiin 8.5.2003.
In November 2003 the ECB published a book, which brought together those studies.1
EKP julkaisi marraskuussa 2003 kirjan, jossa tutkimukset koottiin yhteen.1