natgillin/translations-raw huggingface dataset:
With regard to equal treatment for men and women in the eld of social security, the Court considered that the adoption of rules intended to allow persons of a particular sex, originally discriminated against, to become eligible throughout their retirement for the pension scheme applicable to persons of the other sex on payment of adjustment contributions representing the dierence between the contributions paid by
Miesten ja naisten tasa-arvoises-ta kohtelusta sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä yhteisöjen tuomioistuin totesi, että direktiivin 79/7/ETY39 kanssa ei ole ristiriidassa se, että annetaan kansallista lainsäädäntöä, jonka tarkoituksena on mahdollistaa sellaisen eläkejärjestelmän soveltaminen koko eläkkeen keston ajan määrättyä sukupuolta olevan, alun perin syrjityn henkilöryhmän hyväksi, jota sovelletaan vastakkaista sukupuolta olevaan henkilöryhmään, kunhan maksetaan sellaiset oikaisuun liittyvät vakuutusmaksut, jotka muodostuvat alun perin syrjittyjen henkilöiden siltä ajalta, jona syrjintää on tapahtunut, suorittamien vakuutusmaksujen ja toisen henkilöryhmän samalta ajanjaksolta suorittamien korkeampien maksujen välisestä erotuksesta, lisättyinä koroilla, joilla korvataan rahanarvon aleneminen. Oikaisuun liittyviin vakuutusmaksuihin ei kuitenkaan voida lisätä muita korkoja kuin sellaisia, joilla on
Council Directive 76/207/EEC of 9 February 1976 on the implementation of the principle of equal treatment for men and women as regards access to employment, vocational training and promotion, and working conditions (OJ 1976 L 39, p. 40).
Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä työoloissa 9.2.1976 annettu neuvoston direktiivi 76/207/ETY (EYVL L 39, s. 40).
Council Directive 92/85/EEC of 19 October 1992 on the introduction of measures to encourage improvements in the safety and health at work of pregnant workers and workers who have recently given birth or are breastfeeding (OJ 1992 L 348, p. 1).
Toimenpiteistä raskaana olevien ja äskettäin synnyttäneiden tai imettävien työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen kannustamiseksi työssä 19.10.1992 annettu neuvoston direktiivi 92/85/ETY (EYVL L 348, s. 1).
Council Directive 79/7/EEC of 19 December 1978 on the progressive implementation of the principle of equal treatment for men and women in matters of social security (OJ 1979 L 6, p. 24).
Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen asteittaisesta toteuttamisesta sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä 19.12.1978 annettu neuvoston direktiivi 79/7/ETY (EYVL 1979, L 6, s. 24).
Council Directive 2000/78/EC of 27 November 2000 establishing a general framework for equal treatment in employment and occupation (OJ 2000 L 303, p. 16).
Yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annettu neuvoston direktiivi 2000/78/EY (EYVL L 303, s. 16).
Proceedings market, and that the means put in place to achieve that aim of public interest do not appear to be inappropriate and unnecessary for the purpose.
Yhteisöjen tuomioistuin ja tarpeettomia.
After holding that the publicinterest objective of regulating the labour market for the purpose, in particular, of checking unemployment and encouraging employment must, as a rule, be treated as justifying a dierence in treatment on grounds of age, the Court concluded that that measure was appropriate and necessary because it took account of the fact that the persons concerned are entitled to a retirement pension and because management and labour are free to make use, by way of collective agreements, and therefore exibly, of the compulsory retirement mechanism.
Todettuaan, että yleisen edun mukaisella tavoitteella, joka koskee työmarkkinoiden sääntelyä muun muassa työttömyyden hillitsemiseksi ja työllisyyden tukemiseksi, on lähtökohtaisesti katsottava voitavan perustella kansallisen lainsäädännön puitteissa ikään perustuvaa erilaista kohtelua, yhteisöjen tuomioistuin päätteli kyseisen säännöksen olevan asianmukainen ja tarpeellinen sen vuoksi, että yhteisöjen tuomioistuin otti huomioon sen, että asianomaiset saavat vanhuuseläkkeen, ja sen, että työmarkkinaosapuolille on annettu mahdollisuus soveltaa työehtosopimusten perusteella – ja näin ollen joustavasti – pakollista eläkkeelle siirtymistä koskevaa järjestelyä.
Finally, a question referred for a preliminary ruling by a Spanish court concerning the granting of length-of-service allowances allowed the Court to declare that the concept of ‘working conditions’, mentioned in Clause 4(1) of the framework agreement on xed-term work (41), the provisions of which, just as those of Directive 1999/70 (42) to which that framework agreement is annexed, can apply also to xed-term employment contracts and relationships concluded with the public authorities and other publicsector bodies, may be the basis for a claim for the grant to a xed-term worker of a length-of-service allowance reserved under national law solely to permanent sta(judgment of 13 September 2007 in Case C-307/05 Del Cerro Alonso).
Espanjalaisen tuomioistuimen ikälisien myöntämisestä eräässä toisessa asiassa esittämän ennakkoratkaisukysymyksen johdosta yhteisöjen tuomioistuin totesi myös, että määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen,41jonka määräykset samoin kuin direktiivin 1999/70/EY,42jonka liitteenä tämä puitesopimus on, määräykset on tarkoitettu sovellettaviksi myös julkisen sektorin yritysten ja laitosten kanssa tehtyihin määräaikaisiin työsopimuksiin ja työsuhteisiin, 4 lausekkeen 1 kohdassa tarkoitettua työehtojen käsitettä voidaan käyttää perusteena vaatimukselle, jolla pyritään saamaan määräaikaiselle työntekijälle ikälisä, joka kansallisen oikeuden mukaan kuuluu vain vakituisille työntekijöille (asia C-307/95, Del Cerro Alonso, tuomio 13.9.2007).
Furthermore, as the Court stated, it is contrary to that same provision to introduce a dierence in treatment between xed-term workers and permanent workers justied solely on the basis that it is provided for by a provision of statute or secondary legislation of a Member State or by a collective agreement concluded between the staff union representatives and the relevant employer.
Lisäksi tämän saman määräyksen kanssa on ristiriidassa, näin yhteisöjen tuomioistuin totesi, se, että otetaan käyttöön määräaikaisten työntekijöiden ja vakituisten työntekijöiden välinen erilainen kohtelu, jota perustellaan vain sillä, että siitä säädetään jäsenvaltion laissa tai asetuksessa taikka henkilöstöä edustavan ammattijärjestön ja kyseessä olevan työnantajan tekemässä työehtosopimuksessa.
The meaning of certain provisions of Community law concerning workers’ rights and their protection was claried by the Court in answer to various questions referred for a preliminary ruling.
Yhteisöjen tuomioistuin täsmensi kuluneena vuonna työntekijöiden oikeuksia ja näiden oikeuksien suojelua koskevien tiettyjen yhteisön säännösten ulottuvuutta useisiin ennakkoratkaisukysymyksiin antamissaan vastauksissa.
Case C-278/05 Robins and Others [2007] ECR I-1053 shed light on various problems relating to the protection of employees in the event of the insolvency of their employer, raised by a court of the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland in a reference for a preliminary
I-1053) puolestaan valotettiin useita erään Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneessä kuningaskunnassa toimivan tuomioistuimen ennakkoratkaisupyyn nös-sään esille tuomia ongelmia, jotka liittyivät työntekijöiden suojeluun siinä tapauksessa,
Framework agreement on xed-term work, concluded on 18 March 1999, which is set out in the Annex to Council Directive 1999/70/EC of 28 June 1999 concerning the framework agreement on xed-term work concluded by ETUC, UNICE and CEEP (OJ 1999 L 175, p. 43).
Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/70/EY (EYVL L 175, s.
Council Directive 2001/23/EC of 12 March 2001 on the approximation of the laws of the Member States relating to the safeguarding of employees’ rights in the event of transfers of undertakings, businesses or parts of undertakings or businesses (OJ 2001 L 82, p. 16).
Työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liikkeen taikka yritys- tai liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 12.3.2001 annettu neuvoston direktiivi 2001/23/EY (EYVL L 82, s. 16).
Court of Justice ruling.
Kehitys ja toiminta että työnantaja on maksukyvytön.
Having regard to the considerable latitude enjoyed by the Member States in this sphere, it was held, in respect of Article 8 of Directive 80/987 (44), that where the employer is insolvent and the assets of the supplementary company or inter-company pension schemes are insucient, accrued pension rights need not necessarily be funded by the Member States themselves or be funded in full.
Jäsenvaltioilla tällä alalla oleva laaja harkintavalta huomioon ottaen direktiivin 80/987/ETY44 8 artiklan osalta todettiin, että jos työnantaja on maksukyvytön ja jos yhtiön tai useamman yhtiön yhteisen lisäeläkejärjestelmän varat eivät ole riittävät, jäsenvaltioilla ei ole velvollisuutta itse taata saavutettujen vanhuusetuuk-sia koskevien oikeuksien rahoitusta eikä näitä etuuksia ole maksettava kokonaisuudessaan.
Nor did the Court fail to remark that, when such a provision of Community law has not been properly transposed into domestic law, the liability of the Member State concerned is contingent on a finding of manifest and grave disregard by that State for the limits set on its discretion.
Yhteisöjen tuomioistuin ei myöskään jättänyt muistuttamatta siitä, että siinä tapauksessa, että yhteisön tällaista säännöstä ei ole saatettu asianmukaisesti osaksi kansallista oikeusjärjestystä, kyseessä olevan jäsenvaltion vastuun syntymisen edellytyksenä on, että todetaan, että kyseinen valtio on rikkonut ilmeisellä ja vakavalla tavalla sen harkintavallalle asetettuja rajoja.
In Case C-342/05 Commission v Finland (judgment of 14 June 2007) the Court had to consider whether, as the Commission maintained, by authorising wolf hunting the Republic of Finland had failed to full its obligations under Directive 92/43/ (45).
Asiassa C-342/05, komissio vastaan Suomi (tuomio 14.6.2007), yhteisöjen tuomioistuin joutui tarkastelemaan sitä, onko, kuten komissio väitti, Suomen tasavalta jättänyt noudattamatta luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21.5.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY45 mukaisia velvoitteitaan salliessaan susien metsästyksen.
By virtue of Article 12(1) and of Annex IV(a) to that directive, wolves are one of the animal species in need of strict protection.
Kyseisen direktiivin 12 artiklan 1 kohdan ja direktiivin liitteessä IV olevan a kohdan mukaan sudet nimittäin kuuluvat niihin eläinlajeihin, jotka edellyttävät tiukkaa suojelua.
However, Article 16 of the directive provides for exceptional arrangements derogating from those prohibitions.
Direktiivin 16 artiklassa kuitenkin säädetään direktiivissä säädettyjä kieltoja koskevasta poikkeusjärjestelmästä.
By virtue of the provisions of domestic law transposing that article, the Finnish authorities have every year issued wolf-hunting permits by way of derogation.
Direktiivin täytäntöönpanoa koskevien kansallisten säännösten nojalla Suomen viranomaiset ovat vuosittain myöntäneet poikkeuslupia suden metsästykseen.
The Court noted first of all that it is settled caselaw that even if the applicable national legislation is in itself compatible with Community law, a failure to full obligations may arise due to the existence of an administrative practice which infringes that law, provided that that practice is, to some degree, of a consistent and general nature.
Yhteisöjen tuomioistuin muistutti ensin vakiintuneessa oikeuskäytännössä katsotun, että vaikka sovellettava kansallinen lainsäädäntö itsessään onkin yhteisön oikeuden mukaista, yhteisön oikeuden vastaisen hallintokäytännön olemassaolo voi merkitä EY 226 artiklassa tarkoitettua jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä, jos hallintokäytäntö täyttää tietyt vakiintuneisuutta ja yleisyyttä koskevat edellytykset.
It then found that Article 16 of the directive, in so far as it provides for an exception, must be interpreted strictly and must impose on the authority taking the decision the burden of proving that the necessary conditions are present for each derogation.
Tämän jälkeen se totesi, että koska direktiivin 16 artiklassa säädetään poikkeuksesta, kyseistä artiklaa on tulkittava suppeasti, ja vaadittujen edellytysten täyttymistä koskevan todistustaakan on oltava poikkeuksesta päätöksen tekevällä viranomaisella kunkin poikkeuksen osalta.
In those circumstances, the Member States are required to ensure that all action aecting the protected species is authorised only on the basis of decisions containing a clear and sucient statement of reasons which refers to the reasons, conditions and requirements laid down in that article.
Jäsenvaltioiden on tällöin taattava, että kaikki suojeltuihin lajeihin kohdistuvat puuttumiset sallitaan vain täsmällisesti ja asianmukaisesti perustelluilla päätöksillä, joissa viitataan tässä artiklassa säädettyihin perusteluihin, edellytyksiin ja vaatimuksiin.
The favourable conservation status of the populations of the species concerned in their natural range constitutes a necessary precondition for the grant of the derogations provided for.
Se, että kyseisten lajien kantojen suojelun taso on suotuisa niiden luontaisella levinneisyysalueella, on kuitenkin välttämätön ennakkoedellytys säädettyjen poikkeusten myöntämiselle.
The grant of such derogations is possible by way of exception only where it is duly established that they are not such as to worsen the unfavourable conservation status of those populations or to prevent their restoration at a favourable conservation status, the objective referred to in Article 16 of that directive.
Tällaisia poikkeuksia voidaan myöntää vain poikkeuksellisesti silloin, kun on asianmukaisesti osoitettu, että niillä ei entisestään huononneta kyseisten kantojen epäsuotuisaa suojelun tasoa tai estetä kyseisten kantojen suotuisan suojelun tason ennalleen saattamista, mikä on direktiivin 16 artiklan tavoitteena.
It is possible that the killing of a limited number of wolves, even if some of them may cause serious damage, may aect that objective.
Ei näin ollen voida pitää mahdottomana sitä, että vähäisen susimäärän tappaminen vaikuttaisi tähän tavoitteeseen, vaikka jotkut näistä susista voisivatkin aiheuttaa erittäin merkittävää vahinkoa.
The Court concluded that a Member State which authorises wolf hunting on a preventive basis without its being established that the hunting is such as to prevent serious damage has failed to full its obligations under Directive 92/43.
Yhteisöjen tuomioistuin päätteli tästä, että jäsenvaltio ei noudata
Council Directive 80/987/EEC of 20 October 1980 on the approximation of the laws of the Member States relating to the protection of employees in the event of the insolvency of their employer (OJ 1980 L 82, p. 16).
Työntekijöiden suojaa työnantajan maksukyvyttömyystilanteessa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 20.10.1980 annettu neuvoston direktiivi 80/987/ETY (EYVL L 283, s. 23).
Judicial cooperation in civil matters
Yksityisoikeuden alalla tehtävä yhteistyö
In the sphere of cooperation in civil and judicial matters attention is drawn first of all to the judgment of 27 November 2007 in Case C-435/06 C, interpreting for the first time the provisions of Regulation No 2201/2003 (46).
Yksityisoikeuden alalla tehtävän oikeudellisen yhteistyön alalta käsitellään ensiksi asiassa C-435/05, C, 27.11.2007 annettua tuomiota, jossa ensimmäistä kertaa tulkitaan tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa ja asetuksen (EY) N:o 1347/2000 kumoamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 2201/200346säännöksiä.
The Court held that that regulation applies to a single decision ordering the immediate taking into care and placement of a child outside the original home in a foster family when that decision was adopted in the context of rules of public law relating to child protection.
Yhteisöjen tuomioistuin totesi tässä tuomiossa, että tätä asetusta sovelletaan yhtenä päätöksenä tehdyn, lapsen välitöntä huostaanottoa ja sijoittamista kodin ulkopuolelle sijaisperheeseen koskevaan ratkaisuun, kun päätös on tehty julkisoikeudellisen lastensuojelun yhteydessä.
Such a decision falls within the scope of the regulation for it relates to ‘parental responsibility’ and forms part of the concept of ‘civil matters’, and that latter concept must be interpreted autonomously and may therefore extend to measures which, from the point of view of the legal system of a Member State, fall within the ambit of public law.
Tällainen päätös kuuluu tämän asetuksen soveltamisalaan, sillä päätös liittyy ”vanhempainvastuuseen” ja kuuluu yksityisoikeuden käsitteen alaan, koska tätä viimeksi mainittua käsitettä on tulkittava itsenäisesti ja se voi näin ollen sisältää myös toimenpiteitä, jotka kansallisen oikeuden mukaan ovat julkisoikeudellisia.
In addition, the Court considered that harmonised national legislation on the recognition and enforcement of administrative decisions on the taking into care and placement of persons, adopted in the context of Nordic cooperation, may not be applied to a decision to take a child into care that falls within the scope of that regulation.
Lisäksi yhteisöjen tuomioistuin katsoi, että henkilöiden huostaanotosta ja sijoittamisesta tehtyjen hallintopäätösten tunnustamista ja täytäntöönpanoa koskevaa Pohjoismaiden yhteistyönä yhdenmukaistettua kansallista lainsäädäntöä ei voida soveltaa asetuksen N:o 2201/2003 soveltamisalaan kuuluvaan lapsen huostaanottoa koskevaan päätökseen.
In accordance with Article 59(1) of the regulation, the latter supersedes for the Member States conventions concluded between them and relating to matters governed by it.
Asetuksen N:o 2201/2003 59 artiklan 1 kohdan mukaan kyseisellä asetuksella nimittäin korvataan jäsenvaltioiden osalta niiden keskenään tekemät tämän asetuksen piiriin kuuluvia asioita koskevat yleissopimukset.
Cooperation between the Nordic States does not appear amongst the exceptions listed exhaustively in that regulation.
Pohjoismaiden yhteistyö ei kuulu poikkeuksiin, jotka luetellaan tyhjentävästi tässä asetuksessa.
The Court also indicated that that interpretation is not invalidated by the Joint Declaration on Nordic Cooperation, annexed to the Treaty concerning the conditions of accession of the Republic of Austria, the Republic of Finland and the Kingdom of Sweden and the adjustments to the Treaties on which the European Union is founded (47).
Yhteisöjen tuomioistuin täsmensi myös, että Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan ja Ruotsin kuningaskunnan liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu, tehtyyn asiakirjaan liitetty Pohjoismaiden yhteistyöstä annettu yhteinen julistus47 ei kumoa tätä päätelmää.
According to that declaration, in fact, those States which are members of the Nordic Committee for Cooperation and members of the Union have undertaken to continue that cooperation, in compliance with Community law.
Kyseisen julistuksen mukaan nimittäin Pohjoismaiden yhteistyöhön osallistuvat valtiot, jotka ovat unionin jäseniä, ovat sitoutuneet jatkamaan tätä yhteistyötä yhteisön lainsäädäntöä noudattaen.
That cooperation must therefore observe the principles of the Community legal order.
Kyseisessä yhteistyössä on näin ollen noudatettava yhteisön oikeusjärjestyksen periaatteita.
Next to be noted is Case C-386/05 Color Drack (judgment of 3 May 2007), in which the Court was led to interpret Article 5(1)(b) of Council Regulation (EC) No 44/2001 of 22 December 2000 on jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments in civil and commercial matters.
Tämä jälkeen on mainittava asia C-386/05, Color Drack (tuomio 3.5.2007), jossa yhteisöjen tuomioistuin joutui tulkitsemaan tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla annetun asetuksen N:o 44/2001 5 artiklan 1 alakohdan b alakohtaa.
According to that provision, a defendant may be sued, in matters relating to a contract, in the courts for the place of performance of the obligation in question, it being made clear that, in the case of the sale of goods, that place is, unless otherwise agreed, the place in a Member State where, under the contract, the goods were or ought to have been delivered.
Tämän säännöksen mukaan vastaajaa vastaan voidaan sopimusta koskevassa asiassa nostaa kanne sen paikkakunnan tuomioistuimessa, jossa kanteen perusteena oleva velvoite on täytetty tai täytettävä, mitä
Council Regulation (EC) No 2201/2003 of 27 November 2003 concerning jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments in matrimonial matters and the matters of parental responsibility, repealing Regulation (EC) No 1347/2000, as amended by Council Regulation (EC) No 2116/2004 of 2 December 2004 (OJ 2004 L 367, p. 1).
Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa ja asetuksen (EY) N:o 1347/2000 kumoamisesta 27.11.2003 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2201/2003 (EUVL L 338, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna 2.12.2004 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 2116/2004 (EUVL L 367, s. 1).
Joint Declaration No 28 on Nordic Cooperation, annexed to the Treaty concerning the conditions of accession of the Republic of Austria, the Republic of Finland and the Kingdom of Sweden and the adjustments to the Treaties on which the European Union is founded (OJ 1994 C 241, p.
Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan ja Ruotsin kuningaskunnan liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu, tehtyyn asiakirjaan liitetty Pohjoismaiden yhteistyöstä annettu yhteinen julistus N:o 28 (EYVL 1994, C 241, s.
21, and OJ 1995 L 1, p. 1).
21 ja EYVL 1995, L 1, s. 1).
Proceedings harm resulting from a criminal act.
Kehitys ja toiminta on täsmennetty siten, että irtaimen tavaran kaupassa tämä paikka on, jollei toisin ole sovittu, se paikkakunta jäsenvaltiossa, missä tavarat sopimuksen mukaan toimitettiin tai oli toimitettava.
This interpretation cannot, according to the Court, be challenged on the ground that it is not in keeping with the provision of Directive 2004/80 (50) relating to compensation to crime victims, for even supposing that the provisions of a directive adopted on the basis of the EC Treaty were capable of having any eect on the interpretation of the provisions of a framework decision based on the Treaty on European Union and that the concept of victim for the purposes of the directive could be interpreted to include legal persons; the directive and the framework decision regulate dierent fields and are not linked in a manner calling for a uniform interpretation of the concept in question.
Yhteisöjen tuomioistuin täsmensi, että kyseistä säännöstä voidaan soveltaa tilanteessa, jossa yhdessä jäsenvaltiossa on useita toimituspaikkoja, ja että tällaisessa tapauksessa toimivaltainen tutkimaan kaikki irtaimen tavaran kauppasopimukseen perustuvat kanteet on se tuomioistuin, jonka tuomiopiiriin kuuluvalla paikkakunnalla täytetään pääasiallinen toimitus, joka puolestaan on määritettävä taloudellisten arviointiperusteiden nojalla. Mikäli ei ole määrääviä tekijöitä sen paikkakunnan toteamiseksi, jossa pääasiallinen toimitus täytetään, kantaja voi nostaa vastaajaa vastaan kanteen valitsemansa toimituspaikan tuomioistuimessa.
Several of the Court’s judgments relate to the combating of terrorism.
Rikosasioissa tehtävä poliisiyhteistyö ja oikeudellinen yhteistyö sekä terrorismin torjunta