natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Joined Cases C-310/98 and C-406/98 Hauptzollamt Neubrandenburg ν Leszek Labis, Sagpol SC Transport Miedzynarodowy i Spedycja Free movement of goods
Yhdistetyt asiat C-310/98 ja C-406/98 Hauptzollamt Neubrandenburg ν. Leszek Labis, Sagpol SC Transport Miedzynarodowy i Spedycja Tavaroiden vapaa liikkuvuus
By orders of 7 July 1998 (C-310/98) and 6 October 1998 (C-406/98), the Bundesfinanzhof referred to the Court for a preliminary ruling five questions on the interpretation of Articles 454 and 455 of Commission Regulation (EEC) No 2454/93 of 2 July 1993 laying down provisions for the implementation of Council Regulation (EEC) No 2913/92 establishing the Community Customs Code.
Ennakkoratkaisu Tavaroiden vapaa liikkuvuus — Ulkoinenpassitusmenettely — TIR-camet'lla suoritettu kuljetus Rikkomukset tai säännönvastaisuudet - Todistelut rikkomuksen tapahtumapaikasta Määräaika todisteiden esittämiselle - Hyväksyttävät todistamiskeinot — Hyvitysmenettely (viides jaosto) säännöksistä 2 päivänä heinäkuuta 1993 annetun komission asetuksen (ΕΤΎ) N:o 2454/93 454 ja 455 artiklan tulkinnasta.
According to information provided by the Portuguese customs authorities, the goods were never actually produced to them.
Nämä kysymykset on esitetty kahden riita-asian yhteydessä, joissa asianosaisina ovat Saksan
Those questions were raised in proceedings in two cases between a German customs authority, the Hauptzollamt Neubrandenburg (hereinafter 'the Hauptzollamt'), and two Polish transport firms, Mr. Leszek Labis trading as 'Firma Przedsiebiorstwo Transporowo-Handlowe ("MetTrans")' (hereinafter 'Met-Trans') (C-310/98) on the one hand, and Sagpol SC Transport Miedzynarodowy i Spedycja (hereinafter 'Sagpol') (C-406/98) on the other, relating to the recovery of import customs duties owing to offences committed in the course of international transport operations carried out under cover of TIR carnets relating to goods falling within the Community external transit regime.
Bundesfinanzhof on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle 7.7.1998 (C-310/98) já 6.10.1998 (C-406/98) tekemillään päätöksillä viisi ennakkoratkaisukysymystä tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista
It therefore required Met-Trans, as the entity responsible for the customs debt, to pay DEM 24 724.11.
Se vaati Met-Transia tullivelallisena maksamaan 24 724,11 Saksan markkaa (DEM).
The complaint brought against the recovery notice by Met-Trans was rejected.
Met-Transin tekemä valitus maksunkantopäätöksestä hylättiin.
On application by Sagpol, the Finanzgericht Mecklenburg-Vorpommern held that the Hauptzollamt did not have the power to recover the duties and charges in question because Sagpol had, within the time-limit, provided satisfactory evidence that the actual place where the offence was committed was Madrid.
Finanzgericht Mecklenburg-Vorpommern, jossa Met-Trans oli nostanut kanteen, katsoi, että Hauptzollamt ei ollut toimivaltainen kantamaan kyseessä olevia tulleja ja maksuja, ja se kumosi maksunkantopäätöksen.
Accordingly it annulled the notice of recovery.
Hauptzollamt haki tähän tuomioon muutosta (Revision) Bundesfinanzhofissa.
The Hauptzollamt appealed on a point of law (by way of 'Revision') against that decision to the Bundesfinanzhof.
Tavaralähetyksen uudelleen esittämisen määräajaksi määrätullipaikassa Madridissa vahvistettiin 9.6.1994.
The Bundesfinanzhof decided to stay proceedings in both cases in order to refer a number of questions to the Court for a preliminary ruling.
Tavaran uudelleen esittämisen määräajaksi Porton tullissa eli määrätullipaikassa vahvistettiin 16.8.1994.
The first question in Case C-310/98 and the second question in Case C-406/98
Tähän pyyntöön ei vastattu.
The Finanzgericht (Finance Court) Mecklenburg-Vorpommern, before which Met-Trans brought an action, found that the Hauptzollamt did not have the power to recover the duties and charges in question and annulled the recovery notice.
Hauptzollamt tarkisti myöhemmin TIR-carnet'n, joka oli palautettu sille Portugalin tullitoimipaikan allekirjoituksella ja 16.8.1994 päivätyllä leimalla varustettuna, ja se totesi sekä leiman että allekirjoituksen olevan ilmeisesti väärennettyjä.
The Hauptzollamt brought an appeal on a point of law ('Revision') against that decision before the Bundesfinanzhof.
Portugalin tulliviranomaisten toimittamien tietojen mukaan tavaraa ei ollut niille tosiasiassa koskaan esitetty.
On 2 June 1994 Sagpol, as a TIR carnet holder, placed a consignment of butter from Poland bound for Spain under the Community external transit regime at the German Customs Office of Pommellen, the office of departure.
Hauptzollamt ilmoitti 23.12.1994 päivätyllä kirjeellään Sagpolille, että lähetystä ei ollut esitetty uudelleen määrätullipaikassa eikä rikkomuksen tapahtumapaikkaa voida todeta.
By its first question in Case 310/8 and its second question in Case C-406/98, which relate to the same issue, the national court is essentially asking whether the first subparagraph of Article 454(3) of Regulation No 2454/93 must be interpreted as meaning that proof of the place where an offence or irregularity was committed which is required by the customs authorities of the Member State where the offence or irregularity has been detected can only be produced in the form of documents showing that the competent authorities in another Member State have established that the offence or irregularity was actually committed in that State.
Hauptzollamt ilmoitti näin ollen Met-Transille, että tavaralähetystä ei ollut esitetty määrätullipaikassa ja että koska rikkomuksen tapahtumapaikkaa ei ole voitu saada selville, asetuksen N:o 2454/93 454 artiklan 2 ja 3 kohdan nojalla katsotaan, että rikkomus on tapahtunut Saksan liittotasavallassa, mikäli vastapuoli ei kolmen kuukauden määräajassa näytä toteen passitusmenettelyn säännönmukaista suorittamista taikka rikkomuksen tosiasiallista tapahtumapaikkaa.
Having received no information by way of reply from the office of destination, the Hauptzollamt sent that office a request for information as to the whereabouts of the goods. That request went unanswered.
Koska Hauptzollamt ei saanut vaatimiaan todisteita asettamassaan määräajassa, se lähetti 18.5.1995 Sagpolille päätöksen 162 251,69 DEM:n suuruisten tuontitullien ja muiden maksujen kantamisesta.
Since it did not receive the evidence requested within the period prescribed, on 18 May 1995 the Hauptzollamt sent Sagpol a notice of recovery of the import duties and other taxes in the amount of DEM 162 251. 69.
Hauptzollamt katsoi näiden tietojen olevan riittämättömät, jotta niiden avulla voitaisiin todistaa riittävän selvästi rikkomuksen tosiasiallinen tapahtumapaikka ja kumota olettama siitä, että rikkomus oli tapahtunut Saksassa eli siinä jäsenvaltiossa, jossa se oli todettu, ja se katsoi olevansa toimivaltainen
It is for the national authorities to determine, according to the principles of their national law on evidence, whether, in the specific case before them, and in the light of all the circumstances, the place where the offence or irregularity was committed has been proved to their satisfaction; for example, it is for them to determine whether, for instance, particular testimony is to be admitted or not, and whether it should be considered to have probative force.
Finanzgericht Mecklenburg-Vorpommern katsoi Sagpolin nostaman kanteen osalta, että Hauptzollamt ei ollut toimivaltainen kantamaan kyseisiä tulleja ja maksuja, koska Sagpol oli määräajassa esittänyt riittävät todisteet siitä, että rikkomuksen tosiasiallinen tapahtumapaikka oli Madrid.
affected by the transportation operation irregularity at issue.
(Revision) haki tähän päätökseen muutosta Bundesfinanzhofissa.
later, is not located in that State, it must also come into operation in the situation, which is essentially no different, where the Member State which recovered the duties did not have competence under the same rule of principle but wrongly took the view initially that the evidence adduced to establish where the offence was committed was insufficient.
Yhteisöjen tuomioistuimen tehtävänä ei ole korvata yhteisön lainsäätäjää ja tulkita säännöstä vastoin sen täsmällistä sisältöä. Komission tehtävänä on tehdä tältä osin ehdotuksia tarpeellisista lainsäädäntömuutoksista.
It cannot be assumed that because, as from 1997, the Community legislature limited the types of admissible evidence for establishing the regularity of transit operations, it intended, by implication, to do the same in relation to the question of establishing where an offence or irregularity was committed.
Bundesfinanzhof on päättänyt lykätä asioiden käsittelyä ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle ennakkoratkaisukysymyksiä.
The first question in Case C-406/98
Asiassa C-310/98 esitetty toinen kysymys ja asiassa C-406/98 esitetty kolmas kysymys
The second question in Case C-310/98 and the third question in Case C-406/98
Ensimmäinen kysymys asiassa C-310/98 ja toinen kysymys asiassa C-406/98
By its first question in Case C-406/98, the national court is essentially asking whether the first subparagraph of Article 454(3) and Article 455(1) of Regulation No 2454/93 must be interpreted as meaning that the customs authorities of the Member State where the offence or irregularity was detected are entitled to impose on the TIR carnet holder a timelimit of three months to furnish satisfactory proof of the place where the offence or irregularity was actually committed, such that any evidence produced after expiry of that timelimit no longer affects that State's competence to recover the duties and charges.
Kansallinen tuomioistuin tiedustelee asiassa C-310/98 esittämällään toisella kysymyksellä ja asiassa C-406/98 esittämällään kolmannella kysymyksellä pääasiallisesti, onko asetuksen N:o 2454/93 454 artiklan 3 kohdan kolmatta ja neljättä alakohtaa tulkittava niin, että niissä säädettyä hyvitysmenetelmää sovelletaan myös tapauksessa, jossa rikkomuksen todennut jäsenvaltio on kantanut tullit ja muut maksut, vaikka oli hyväksytyllä tavalla esitetty todisteet siitä, että rikkomus oli tosiasiallisesti tapahtunut toisessa jäsenvaltiossa.
By its second question in Case C-310/98 and its third question in Case C-406/98, the national court is essentially asking whether the third and fourth subparagraphs of Article 454(3) of Regulation No 2454/93 must be interpreted as meaning that the compensation mechanism provided for by that regulation also applies in cases where the duties and other charges have been levied by the Member State where the offence was detected even though it had been satisfactorily proved that the offence was actually committed in another Member State.
Asiassa C-310/98 esittämällään ensimmäisellä kysymyksellä ja asiassa C-406/98 esittämällään toisella kysymyksellä, joilla on sama kohde, kansallinen tuomioistuin tiedustelee pääasiallisesti, onko asetuksen N:o 2454/93 454 artiklan 3 kohdan ensimmäistä alakohtaa tulkittava niin, että sen jäsenvaltion, jossa rikkomus tai säännönvastaisuus on todettu, tulliviranomaisten vaatima todiste kyseisen rikkomuksen tai säännönvastaisuuden tapahtumapaikasta voidaan antaa vain esittämällä asiakirjat, joissa vahvistetaan toisen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten todenneen, että rikkomus tai säännönvastaisuus on tosiasiallisesti tapahtunut niiden alueella.
The first subparagraph of Article 454(3) of Regulation No 2454/93 unambiguously refers, as regards the length of the period in question, to Article 455(1) of that regulation. Article 455(1) in turn refers, as regards the timelimit it lays down, to Article 11(1) of the TIR Convention.
Yhteisön oikeusjärjestelmän mukaisen todisteen käsitteen puuttuessa kaikki ne todistuskeinot, jotka sallitaan jäsenvaltioiden prosessilainsäädännöissä samankaltaisissa menettelyissä, ovat lähtökohtaisesti hyväksyttäviä.
Where the Member State in which the offence was committed cannot be determined with certainty, a provisional presumption arises that the State in which the offence or irregularity was detected has competence.
Jollei ole mahdollista määrittää varmasti sitä jäsenvaltiota, jonka alueella rikkomus on tapahtunut, on olemassa väliaikainen toimivaltaolettama sen jäsenvaltion hyväksi, jonka alueella rikkomus tai säännönvastaisuus on todettu.
Where it is subsequently established that the first State did have competence, the presumption in favour of the second State is rebutted and a compensation mechanism comes into operation between the two Member States, thus preventing the first State from being barred through lapse of time from recovering the duties and other charges.
Kun myöhemmin vahvistetaan ensiksi mainitun jäsenvaltion toimivalta, viimeksi mainitun jäsenvaltion hyväksi vallinnut olettama väistyy ja näiden kahden jäsenvaltion välillä sovelletaan hyvitysmenetelmää, jonka avulla voidaan välttää se, että ensimmäinen valtio ei voisi enää kantaa tulleja ja muita maksuja niiden vanhentumisen vuoksi.
In particular, it is clear from the provisions just mentioned that the reference is purely to the length of the period, and takes no account of the circumstances addressed by the various provisions.
Erityisesti niiden on harkittava sellaisen todistajan luotettavuutta, joka on osallistunut kyseessä olevaan säännönvastaisesti suoritettuun kuljetukseen.
If the compensation mechanism comes into operation where a Member State has recovered duties even though, under the rule of principle in Article 454(2) of Regulation No 2454/93, it did not have competence to do so because the place where the offence was committed, determined
Vaikka hyvitysmenetelmää sovelletaankin silloin, kun jäsenvaltio on kantanut maksut, vaikkei se olisikaan ollut toimivaltainen asetuksen N:o 2454/93 454 artiklan 2 kohdassa mainittu periaate huomioon ottaen, koska se ei myöhemmän määrittelyn mukaan ole valtio, jossa rikkomus on tapahtunut, sitä on sovellettava myös siinä periaatteessa samankaltaisessa tilanteessa, jossa maksut kantanut jäsenvaltio ei ollut toimivaltainen saman periaatteen nojalla, mutta joka ei virheellisesti alun alkaen katsonut esitettyjen todisteiden olleen riittäviä rikkomuksen tapahtumapaikan vahvistamiseksi.
Even if a threemonth timelimit were more favourable to the customs authorities, that interpretation is too far removed from the wording of the provision in question which, by express and clear references, allows the persons concerned a period of one year to furnish proof
Vaikka yhteisön lainsäätäjä onkin rajoittanut vuodesta 1997 lähtien passitusmenettelyn säännönmukaisuuden toteamista koskevia hyväksyttäviä todistuskeinoja, siitä ei voida päätellä, että se on implisiittisesti halunnut tehdä samoin rikkomuksen tai säännönvastaisuuden tapahtumapaikan vahvistamisen osalta.
legislature to take steps in that regard and adopt suitable measures.
Näin ollen minkään oikeudellisen aukon ei voida todeta olevan kyseessä.
Should it transpire that the legislation in this area is less than coherent and is inappropriate for the purposes of surveillance and the campaign against fraud, it is for the Community
Vaikka myönnettäisiinkin, että kolmen kuukauden määräaika on edullisempi tulliviranomaisille, tällainen tulkinta etääntyisi liikaa kyseessä olevan säännöksen sanamuodosta, jolla oikeussubjekteille myönnetään nimenomaisten ja selvien viittausten avulla yhden vuoden määräaika rikkomuksen tai säännönvastaisuuden tapahtumapaikan toteen näyttämiseksi.
Furthermore, since the wording of the legislation lays down a period of one year, that legislation cannot be set aside by means of an administrative agreement between Member States prescribing a shorter time-limit, which has no legal authority.
pääasiallisesti, onko asetuksen N:o 2454/93 454 artiklan 3 kohdan ensimmäistä alakohtaa ja 455 artiklan 1 kohtaa tulkittava niin, että sen jäsenvaltion tulliviranomaisilla, jossa rikkomus tai säännönvastaisuus on todettu, on oikeus asettaa TIR-carnet'n haltijalle kolmen kuukauden määräaika rikkomuksen tai säännönvastaisuuden tapahtumapaikkaa koskevien hyväksyttävien todisteiden esittämiselle niin, että tämän määräajan jälkeen esitetyt todisteet eivät enää vaikuta tämän jäsenvaltion toimivaltaan tullien ja maksujen kantamisen osalta.
The third and fourth subparagraphs of Article 454(3) of Regulation No 2454/93 must be interpreted as meaning that the compensation mechanism provided for in that regulation also applies where the duties and other charges were levied by the Member State where the offence was detected even though satisfactory proof had been furnished that the place where the offence was actually committed was located in another Member State.
Tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2 päivänä heinäkuuta 1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 454 artiklan 3 kohdan ensimmäistä alakohtaa on tulkittava niin, että sen jäsenvaltion, jossa rikkomus tai säännönvastaisuus on todettu, tulliviranomaisten vaatimaa todistetta kyseisen rikkomuksen tai säännönvastaisuuden tapahtumapaikasta ei saada rajoittaa vain sellaisten asiakirjojen esittämiseen, joissa vahvistetaan toisen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten todenneen, että rikkomus tai säännönvastaisuus on tapahtunut niiden alueella.
The first subparagraph of Article 454(3) and Article 455(1) of Regulation No 2454/93 must be interpreted as meaning that the customs authorities of the Member State where the offence or irregularity was detected cannot impose on a TIR carnet holder a timelimit of three months for furnishing satisfactory proof of the place where the offence or irregularity was actually committed The timelimit laid down in the first subparagraph of Article 454(3) of Regulation No 2454/93 f or furnishing proof of the place where the offence or irregularity was committed is one year.'
Asetuksen N:o 2454/93 454 artiklan 3 kohdan kolmatta ja neljättä alakohtaa on tulkittava niin, että niissä säädettyä hyvitysmenetelmää sovelletaan myös tapauksessa, jossa rikkomuksen todennut jäsenvaltio on kantanut tullit ja muut maksut, vaikka oli hyväksyttävällä tavalla esitetty todisteet siitä, että rikkomus oli tosiasiallisesti tapahtunut toisessa jäsenvaltiossa.
Case C-327/98 Commission of the European Communities ν French Republic Approximation of laws
Asia C-327/98 Euroopan yhteisöjen komissio v. Ranskan tasavalta Lainsäädännön lähentäminen
They shall notify the other Member States and the Commission of the national authorities responsible for forwarding or receiving information and for applying the procedures referred to in the said Articles 9 and 10.'
Tämän kuljetuslupa-asiakirjan on seurattava räjähdystarvikkeita niiden määränpääksi määrättyyn paikkaan saakka, ja se on esitettävä aina määräpaikan toimivaltaisten viranomaisten pyynnöstä.
By application lodged at the Court Registry on 4 September 1998, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by failing to adopt within the prescribed period the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with Articles 9 to 12 and 14 of Council Directive 93/15/EC of 5 April 1993 on the harmonisation of the provisions relating to the placing on the market and supervision of explosives for civil uses (hereinafter 'the directive'), the French Republic has failed to fulfil its obligations under the EC Treaty.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut kanteen, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 4.9.1998 ja jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole säädetyssä määräajassa antanut siviilikäyttööntarkoitettujenräjähdys tarvikkeiden markkinoille saattamista ja valvontaa koskevien säännösten yhdenmukaistamisesta 5 päivänä huhtikuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/15/ΕΤΎ (jäljempänä direktiivi) 9 12 ja 14 artiklan noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.
Article 13 of the directive provides that matters concerning its application are to be examined by an advisory committee which assists the Commission; this committee is to be is composed of representatives of the Member States and chaired by the representative of the Commission.
Direktiivin 9 artiklassa, joka räjähdystarvikkeiden kuljettamista, koskee säädetään
Article 9 of the directive, which regulates the transfer of explosives, provides, inter alia, that the consignee is to obtain approval from the recipient competent authority to transfer explosives.
Direktiivin ampumatarvikkeiden kuljetuksia koskevan 10 artiklan mukaan ampumatarvikkeiden kuljetuksiin vaaditaan lupa siltä jäsenvaltiolta, jossa ampumatarvikkeet ovat.
Finally, Article 14 of the directive contains provisions relating to the exchange of information concerning undertakings in the explosives sector and the implementation of a system for keeping track of explosives.
Asekauppiaiden välisiin ampumatarvikkeiden kuljetuksiin sovelletaan kuitenkin erityissäännöksiä.
transfer is approved, it should be pointed out, as the Commission correctly observed, that such an obligation does not arise under the directive.
edellyttämät toimenpiteet kahden kuukauden kuluessa sen tiedoksiannosta.
No reply was received to the reasoned opinion and the Commission brought the present action.
Koska perusteltuun lausuntoon ei vastattu, komissio nosti nyt käsiteltävänä olevan kanteen.
In its reply it dropped the complaint in respect of the failure to transpose Article 14 of the directive.
Se luopui kuitenkin kantajan vasta us kirjelmässään direktiivin 14 artiklan täytäntöönpanon laiminlyöntiä koskevasta kanneperusteesta.
As regards the proposals which the French Republic allegedly made in the framework of the committee provided for in Article 13 of the directive with a view to the adoption of a common transfer document, such initiatives have no effect on the existence of the failure to transpose the measure concerned.
Direktiivin 11 artiklassa säädetään muun muassa, että poiketen siitä, mitä 9 ja 10 artiklassa säädetään, jäsenvaltio voi toteuttaa, kun tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvien räjähdystarvikkeiden tai ampumatarvikkeiden laiton hallussapito tai käyttö aiheuttaa vakavaa uhkaa tai seurauksia käyttövarmuudelle, kaikki tarvittavat toimenpiteet räjähdystarvikkeiden tai ampumatarvikkeiden kuljetusten osalta tämän laittoman hallussapidon tai käytön estämiseksi.
Since it refers to a measure which is subsequently to implement the provisions intended to transpose Article 10 of the directive, the decree of 6 May 1995 cannot be regarded as effecting a complete and accurate transposition of that directive.
Ranskan hallitus ei ensinnäkään kiistä räjähdystarvikkeiden osalta sitä, että säännöksiä ei ole pantu täytäntöön, mutta viittaa sillä samoin kuin muillakin jäsenvaltioilla direktiivin
As regards, first, explosives, the French Government does not deny that the relevant provisions were not transposed into national law; however, it refers to difficulties which it, like other Member States, encountered in implementing Articles 9 and 11 of the directive, owing in particular to the absence of a common transfer document.
9 ja 11 artiklan täytäntöönpanossa olleisiin vaikeuksiin, jotka johtuivat erityisesti yhteisen kuljetusasiakirjan puuttumisesta.
It considers that it did not fail to fulfil its obligations because the provisions were not set out in sufficient detail to be transposed.
Se katsoo, ettei se ole jättänyt täyttämättä velvoitteitaan, sillä säännökset eivät olleet riittävän täsmällisiä, jotta ne olisi voitu panna täytäntöön.
It therefore maintains that any failure to transpose the relevant provisions can be explained, in particular, by the inefficiency of the Commission, which did not adopt adequate measures for the application of the directive.
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle kansalliset viranomaiset, joiden tehtävänä on välittää tai vastaanottaa tietoja ja soveltaa 9 ja 10 artiklassa säädettyjä muodollisuuksia."