natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It follows that public policy may be relied on only if there is a genuine and sufficiently serious threat to a fundamental interest of society.
Tästä seuraa, että yleiseen järjestykseen voidaan vedota vain, kun on kyse yhteiskunnan perustavanlaatuista etua uhkaavasta todellisesta ja riittävän vakavasta vaarasta.
The reasons which may be invoked by a Member State in order to justify a dero-
Niiden syiden lisäksi, joihin jäsenvaltio voi vedota
COMMISSION v LUXEMBOURG gation from the principle of freedom to provide services must be accompanied by appropriate evidence or by an analysis of the expediency and proportionality of the restrictive measure adopted by that State, and precise evidence enabling its arguments to be substantiated.
KOMISSIO v. LUXEMBURG perustellakseen palvelujen tarjoamisen vapaudesta tehtävää poikkeusta, sen on esitettävä toteuttamansa rajoittavan toimenpiteen sopivuutta ja oikeasuhteisuutta koskeva analyysi sekä täsmällisiä tietoja, joilla sen väitteitä voidaan tukea.
Therefore, in order to determine whether the measures at issue are necessary and proportionate to the objective of safeguarding public policy, a Member State is required to submit evidence to establish whether and to what extent the application to workers posted to its territory of the rule concerning automatic adjustment of rates of pay to the cost of living is capable of contributing to the achievement of that objective.
Jotta voitaisiin arvioida, ovatko kyseiset toimenpiteet tarpeellisia ja oikeasuhteisia yleisen järjestyksen suojelua koskevaan tavoitteeseen nähden, jäsenvaltion on esitettävä seikkoja, joiden nojalla on mahdollista todeta, voidaanko, ja missä määrin, säännöksellä, joka koskee sen alueelle lähetettyjen työntekijöiden palkkojen automaattista mukauttamista elinkustannusten kehitykseen, edistää tämän tavoitteen saavuttamista.
there is no reason why provisions concerning collective agreements, namely provisions which encompass their drawing up and implementation, should per se and without more fall under the definition of public policy.
sitä, että työehtosopimuksia koskevat säännökset, toisin sanoen niiden valmisteluun ja toimeenpanoon liittyvät säännökset, voisivat sellaisinaan ja ilman muuta täsmennystä kuulua yleisen järjestyksen käsitteen alaan.
Second, such a finding must be made as regards the actual provisions of such collective agreements themselves, which in their entirety and for the simple reason that they derive from that type of measure, cannot fall under that definition either.
Toiseksi tämä toteamus on tehtävä näiden työehtosopimusten varsinaisista määräyksistä, jotka nekään eivät kokonaisuudessaan ja pelkästään siitä syystä, että ne ovat peräisin tämäntyyppisistä toimenpiteistä, voi kuulua tuon käsitteen alaan.
Third, since the second indent of Article 3(10) of Directive 96/71 relates exclusively to the terms and conditions of employment laid down in collective agreements which have been declared universally applicable, a national law which expressly covers ordinary collective labour agreements cannot properly claim to reflect the discretion granted to Member States under that article.
Koska kolmanneksi direktiivin 96/71 3 artiklan 10 kohdan toinen luetelmakohta koskee yksinomaan yleisesti sovellettaviksi julistetuilla työehtosopimuksilla säänneltyjä työehtoja ja -oloja, kansallisella lainsäädännöllä, joka koskee nimenomaisesti tavanomaisia työehtosopimuksia, ei voida väittää lopultakin vain pantavan täytäntöön jäsenvaltioille kyseisessä artiklassa annettu mahdollisuus.
A Member State which declares that measures resulting, in particular, from collective agreements which have been declared universally applicable constitute mandatory provisions falling under national public policy fails to fulfil its obligations under the first indent of Article 3(10) of Directive 96/71 concerning the posting of workers in the framework of the provision of services.
Jäsenvaltio, joka julistaa, että kansalliseen yleiseen järjestykseen liittyviä pakottavia säännöksiä ovat muun muassa yleisesti sovellettaviksi julistettujen työehtosopimusten määräykset, jättää noudattamatta palvelujen tarjoamisen yhteydessä tapahtuvasta työntekijöiden lähettämisestä työhön toiseen jäsenvaltioon annetun direktiivin 96/71 3 artiklan 10 kohdan ensimmäisen luetelmakohdan mukaiset jäsenyysvelvoitteensa.
The question whether a Member State has failed to fulfil its obligations must be determined by reference to the situation prevailing in that Member State at the end of the period laid down in the reasoned opinion and the Court cannot take account of any subsequent changes.
Sen arvioiminen, onko jäsenvaltio jättänyt noudattamatta jäsenyysvelvoitteitaan, on tehtävä ottaen huomioon jäsenvaltion tilanne sellaisena kuin se on perustellussa lausunnossa asetetun määräajan päättyessä, eikä yhteisöjen tuomioistuin ota huomioon tämän jälkeen tapahtuneita muutoksia.
Such a national rule cannot constitute a public policy exception within the meaning of the first indent of Article 3(10) of Directive 96/71. First,
Tämä säännös ei voi olla direktiivin 96/71 3 artiklan 10 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitettu yleisen järjestyksen perusteella tehtävä poikkeus.
A Member State, which requires undertakings whose registered office is outside its national territory and which post workers there to deposit, before the start of the posting, with an ad hoc agent residing in that State, the documents necessary for monitoring compliance with their obligations under national law and to leave them there for an indeterminate period after the provision of services has ceased, fails to fulfil its obligations under Article 49 EC.
Jäsenvaltio, joka työntekijöiden lähettämiseen liittyvää ennakkoilmoitusmenettelyä koskevassa kansallisessa lainsäädännössään säätää toimivaltaisten kansallisten viranomaisten oikeudelle saada suorittamansa valvonnan kannalta välttämättömät tiedot sillä tavoin puutteellisia edellytyksiä, etteivät ne ole riittävän selviä varmistamaan sellaisten yritysten oikeusvarmuutta, jotka haluavat lähettää työntekijöitä kyseiseen jäsenvaltioon, jättää noudattamatta EY 49 artiklan mukaiset jäsenyysvelvoitteensa.
A Member State which sets out in rules of national law establishing a prior notification procedure when workers are posted conditions relating to access to the basic information necessary for monitoring purposes by the competent national authorities with insufficient clarity to ensure legal certainty for undertakings wishing to post workers to the territory of that Member State fails to fulfil its obligations under Article 49 EC.
Jäsenvaltio, joka velvoittaa sen alueen ulkopuolelle sijoittautuneet ja tähän jäsenvaltioon työntekijöitä lähettävät yritykset ennen lähettämistä jättämään tässä jäsenvaltiossa asuvalle, tätä varten valitulle valtuutetulle asiakirjat, joita tarvitaan valvottaessa yrityksille kansallisen lain nojalla kuuluvien velvollisuuksien noudattamista, ja jättämään ne sinne määräämättömäksi ajaksi palvelujen suorittamisen jälkeen, jättää noudattamatta EY 49 artiklan mukaiset jäsenyysvelvoitteensa.
As such requirements constitute a restriction on freedom to provide services they cannot be justified where effective monitoring of compliance with employment legislation may be achieved by less restrictive measures.
Koska tällaisilla edellytyksillä rajoitetaan palvelujen tarjoamisen vapautta, ne eivät ole perusteltavissa, sillä työlainsäädännön noudattamisen tosiasiallinen valvonta voidaan varmistaa vähemmän rajoittavilla toimenpiteillä.
The obligation for all undertakings to make available to the national authorities on demand and within as short a period as possible the basic information necessary for monitoring purposes is not without ambiguities which are likely to dissuade undertakings wishing to post workers to that Member State from exercising their freedom to provide services.
Kaikille yrityksille asetettu velvollisuus toimittaa kansallisille viranomaiselle ennen töiden aloittamista pyynnöstä ja niin pian kuin mahdollista valvonnan kannalta välttämättömät tiedot on moniselitteinen, ja sillä saatetaan saada yritykset, jotka haluavat lähettää työntekijöitä kyseiseen jäsenvaltioon, luopumaan palvelujen tarjoamisen vapautensa käyttämisestä.
On the one hand, since the extent of the rights and obligations of those undertakings is not clearly apparent from that provision and, on the other hand, since undertakings which have failed to comply with the obligations laid down in that provision incur not inconsiderable penalties, such a national law is, by its lack of clarity and the ambiguities that it contains, incompatible with Article 49 EC.
Koska näiden yritysten oikeuksien ja velvollisuuksien ulottuvuus ei käy täsmällisesti ilmi kyseisestä säännöksestä ja koska yrityksille, jotka eivät ole noudattaneet tässä säännöksessä säädettyjä velvollisuuksia, voidaan määrätä seuraamuksia, jotka eivät ole vähäisiä, tällainen kansallinen lainsäädäntö ei sovellu yhteen EY 49 artiklan
(see paras 90-95, operative part)
90–95 kohta ja tuomiolauselma)
TRSTENJAKdelivered on 13 September 2007
13 päivänä syyskuuta 2007
Introduction ...........................................................
Johdanto .....................................................................
— Legal framework ............................................................
Asiaa koskevat oikeussäännöt ...................................................
A — Community law ........................................................
A Yhteisön lainsäädäntö .......................................................
B — National law ...........................................................
B Kansallinen lainsäädäntö ....................................................
III — Prelitigation procedure .....................................................
III Oikeudenkäyntiä edeltänyt menettely ............................................
IV — Proceedings before the Court and forms of order sought ........................
IV Oikeudenkäyntimenettely yhteisöjen tuomioistuimessa ja asianosaisten vaatimukset . . .
— Main arguments of the parties ................................................
Asianosaisten pääasialliset perustelut ............................................
A — First complaint: incorrect transposition of Article 3(1) and (10) of Directive 96/71 ..............................................................
A Ensimmäinen väite: direktiivin 96/71 3 artiklan 1 ja 10 kohdan virheellinen täytäntöönpano ..................................................................
— Requirement of a written contract of employment or a corresponding document within the meaning of Directive 91/533 (point (1) of Article 1(1) of the Law of 20 December 2002) .....................................
– Kirjallista työsopimusta tai direktiivin 91/533/ETY mukaista asiakirjaa koskeva vaatimus (20.12.2002 annetun lain 1 §:n 1 momentin 1 kohta) .................
— Automatic adjustment of rates of pay to reflect changes in the cost of living (point (2) of Article 1(1) of the Law of 20 December 2002) ...............
– Palkkauksen automaattinen mukauttaminen elinkustannusten kehityksen mukaan (20.12.2002 annetun lain 1 §:n 1 momentin 2 kohta) ..................
— Compliance with rules on parttime and fixedterm work (point (8) of Article 1(1) of the Law of 20 December 2002) ..........................
– Osaaikatyötä ja määräaikaisia työsopimuksia koskevan lainsäädännön noudattaminen (20.12.2002 annetun lain 1 §:n 1 momentin 8 kohta) ...................
— Compliance with collective labour agreements (point (11) of Article 1(1) of the Law of 20 December 2002) .......................................
– Kollektiivisten työsopimusten noudattaminen (20.12.2002 annetun lain 1 §:n 1 momentin 11 kohta) .....................................................
B — Second complaint: incomplete transposition of Article 3(1)(a) of Directive 96/71 ..............................................................
B Toinen väite: direktiivin 96/71 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan puutteellinen täytäntöönpano ..................................................................
C — Third complaint: lack of clarity concerning monitoring measures ............
C Kolmas väite: valvontatoimia koskeva selvyyden puute ..........................
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-319/06
JULKISASIAMIES TRSTENJAKIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-319/06
D — Fourth complaint: requirement for an ad hoc agent ........................
D Neljäs väite: ad hoc -valtuutettua koskeva vaatimus .............................
VI — Legal appraisal .............................................................
VI Oikeudellinen arviointi .........................................................
A — Introductory observations ...............................................
A Alustavat huomautukset .....................................................
Legislative purpose of Directive 96/71 .................................
Direktiivin 96/71 lainsäädännöllinen tavoite .................................
Framework for legal assessment ......................................
Oikeudellisen arvioinnin kehys ............................................
B — Examination of the complaints ..........................................
B Kanneperusteiden tutkiminen ................................................
The first complaint .....................................................
Ensimmäinen väite ..........................................................
The concept of public policy contained in Article 3(10) of Directive 96/71 .......................................................
Direktiivin 96/71 3 artiklan 10 kohtaan sisältyvä yleisen järjestyksen käsite ...
The provisions of points (1), (2), (8) and (11) of Article 1(1) of the Law of 20 December 2002 ............................................
20.12.2002 annetun lain 1 §:n 1 momentin 1, 2, 8 ja 11 kohdan säännökset ...
— Requirement of a written contract of employment or corresponding document established pursuant to Directive 91/533 ..........
– Kirjallista työsopimusta tai direktiivin 91/533 mukaista asiakirjaa koskeva vaatimus ..........................................................
— Automatic adjustment of pay in accordance with developments in the cost of living . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
– Palkkauksen automaattinen mukauttaminen elinkustannusten kehityksen mukaan ...........................................................
— Compliance with the rules on parttime and fixedterm work .....
– Osaaikatyötä ja määräaikaisia työsopimuksia koskevan lainsäädännön noudattaminen ....................................................
— Compliance with collective labour agreements ..................
– Kollektiivisten työsopimusten noudattaminen .........................
The second complaint ..................................................
Toinen väite ...............................................................
The third complaint ...................................................
Kolmas väite ...............................................................
The fourth complaint ..................................................
Neljäs väite ................................................................
VII — Costs . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
VII Oikeudenkäyntikulut ...........................................................
VIII — Conclusion ................................................................
VIII Ratkaisuehdotus ...............................................................
I — Introduction
I Johdanto valtion kansalaisen vapautta tarjota palveluja yhteisössä.
The first paragraph of Article 50 EC defines as ’services’ services that are normally provided for remuneration, in so far as they are not governed by the provisions relating, in particular, to freedom of movement for capital and persons.
EY 50 artiklan ensimmäisessä kohdassa tällaiset palvelut määritellään suorituksiksi, joista tavallisesti maksetaan korvaus ja joita muun muassa määräykset pääomien ja henkilöiden vapaasta liikkuvuudesta eivät koske.
Under the last paragraph of Article 50 EC, the person providing a service may, in order to do so, temporarily pursue his activity in the State where the service is provided, under the same conditions as are imposed by that State on its own nationals.
EY 50 artiklan viimeisen kohdan nojalla palvelun tarjoaja saa tilapäisesti harjoittaa toimintaansa valtiossa, jossa palvelu tarjotaan, niillä edellytyksillä, jotka tämä valtio asettaa kansalaisilleen.
The present case is a Treaty infringement action under Article 226 EC whereby the Commission of the European Communities seeks a declaration from the Court that, by reason of the requirements that it imposes on undertakings established in another Member State and which post workers to Luxembourg for the purpose of the provision of services, the Grand Duchy of Luxembourg has failed to fulfil its obligations under Article 3(1) and (10) of Directive 96/71/EC of the European Parliament and of the Council of 16 December 1996 concerning the posting of workers in the framework of the provision of services 2(‘Directive 96/71’ or ’the Directive’) and Articles 49 EC and 50 EC.
Nyt esillä olevassa asiassa komissio on nostanut EY 226 artiklan nojalla jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan kanteen, jossa se vaatii Euroopan yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, ettei Luxemburgin suurherttuakunta ole noudattanut palvelujen tarjoamisen yhteydessä tapahtuvasta työntekijöiden lähettämisestä työhön toiseen jäsenvaltioon 16.12.1996 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 96/71/EY 2(jäljempänä direktiivi 96/71) 3 artiklan 1 ja 10 kohdan eikä EY 49 ja EY 50 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on asettanut ehtoja yrityksille, joiden kotipaikka on toisessa jäsenvaltiossa ja jotka lähettävät työntekijöitä työhön Luxemburgiin palvelujen tarjoamista varten.
Under the heading ’Terms and conditions of employment’, Article 3(1) and (10) of Directive 96/71 provides as follows:
Direktiivin 96/71 3 artiklan, jonka otsikkona on ”Työehdot ja -olot”, 1 ja 10 kohdassa säädetään seuraavaa:
Member States shall ensure that, whatever the law applicable to the employment relationship, the undertakings referred to in Article 1(1) guarantee workers posted to their territory the terms and conditions of employment covering the following matters which, in the Member State where the work is carried out, are laid down:
Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että työsuhteeseen sovellettavasta lainsäädännöstä riippumatta 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut yritykset takaavat jäsenvaltion alueelle työhön lähetetylle työntekijälle jäljempänä tarkoitettujen seikkojen osalta työehdot ja -olot, jotka siinä jäsenvaltiossa, jossa työ suoritetaan, vahvistetaan:
The first paragraph of Article 49 EC provides that restrictions on freedom to provide services within the Community are to be prohibited in respect of nationals of Member
EY 49 artiklan ensimmäisen kohdan nojalla kielletään rajoitukset, jotka koskevat muuhun yhteisön valtioon kuin palvelujen vastaanottajan valtioon sijoittautuneen jäsen-
— by law, regulation or administrative provision,
– tai hallinnollisin laein, asetuksin määräyksin,
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-319/06 and/or
JULKISASIAMIES TRSTENJAKIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-319/06 ja/tai f) raskaana olevien naisten ja äskettäin synnyttäneiden naisten sekä lasten ja nuorten työehtoihin ja -oloihin sovellettavat suojatoimenpiteet
— by collective agreements or arbitration awards which have been declared universally applicable within the meaning of paragraph 8, in so far as they concern the activities referred to in the Annex:
8 kohdassa tarkoitetulla tavalla yleisesti sovellettaviksi julistetuin työehtosopimuksin tai välitystuomioin siltä osin kuin ne koskevat jotain liitteessä tarkoitettua toimintaa: miesten ja naisten tasa-arvoinen kohtelu sekä muut syrjintäkieltoa koskevat säännökset.
(a) and maximum work periods minimum rest periods;
a) ja enimmäistyöajat vähimmäislepoajat
For the purposes of this Directive, the concept of minimum rates of pay referred to in paragraph 1(c) is defined by the national law and/or practice of the Member State to whose territory the worker is posted.
Tässä direktiivissä ensimmäisen alakohdan c alakohdassa tarkoitettujen vähimmäispalkkojen käsite määritellään sen jäsenvaltion lainsäädännössä ja/tai kansallisen käytännön mukaan, jonne työntekijä on lähetetty työhön.
(b) minimum paid annual holidays;
b) vuosilomien palkallisten vähimmäiskesto
… the minimum rates of pay, including overtime rates; this point does not apply to supplementary occupational retirement pension schemes;
– – c) vähimmäispalkat, myös ylityökorvaukset; tätä alakohtaa ei sovelleta täydentäviin työeläkejärjestelmiin
This Directive shall not preclude the application by Member States, in compliance with the Treaty, to national undertakings and to the undertakings of other States, on a basis of equality of treatment, of:
Tämä direktiivi ei estä jäsenvaltioita perustamissopimuksen mukaisesti määräämästä tai säätämästä, että kansallisten yritysten ja muiden valtioiden yritysten on yhdenvertaisen kohtelun nojalla noudatettava: d) erityisesti tilapäistä työvoimaa välittävien yritysten käyttöön asettamia työntekijöitä koskevat ehdot
— terms and conditions of employment on matters other than those referred to in the first subparagraph of paragraph 1 in the case of public policy provisions,
– e) työterveys ja työturvallisuus, työhygienia muita kuin 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa mainittuja seikkoja koskevia työehtoja ja -oloja siltä osin kuin kyse on yleiseen järjestykseen (ordre public) liittyvistä säännöksistä
’(1) All the laws, regulations and administrative provisions and those resulting from collective agreements which have been declared universally applicable or an arbitration decision with a scope similar to that of universally applicable collective agreements which concern the following matters:
8 kohdassa tarkoitetuissa työehtosopimuksissa tai välitystuomioissa vahvistettuja ja muita kuin liitteessä tarkoitettuja toimintoja koskevia työehtoja ja -oloja.”
At the time of the Directive’s adoption, a declaration was recorded (Declaration No 10) in which it was stated that ’the expression “public policy provisions” should be construed as covering those mandatory rules from which there can be no derogation and which, by their nature and objective, meet the imperative requirements of the public interest.
Direktiiviä hyväksyttäessä ilmoitettiin (lausuma 10), että ilmaisun ”yleiseen järjestykseen liittyvät säännökset olisi katsottava kattavan pakottavat säännökset, joista ei voi poiketa ja jotka luonteensa ja tavoitteensa vuoksi vastaavat julkista etua koskeviin pakottaviin vaatimuksiin.
These may include, in particular, the prohibition of forced labour or the involvement of public authorities in monitoring compliance with legislation on working conditions.’ 3 the written contract of employment or the document established pursuant to [Council] Directive 91/533/EEC of 14 October 1991 on an employer’s obligation to inform employees of the conditions applicable to the contract or employment relationship (OJ 1991 L 288, p. 32);
Näihin säännöksiin voi sisältyä esimerkiksi pakkotyön kieltäminen tai viranomaisten velvoittaminen valvomaan työoloja koskevan lainsäädännön noudattamista”. 3
Article 1 of the Luxembourg Law of 20 December 2002 on the transposition of Directive 96/71 and on the monitoring of
Direktiivin 96/71 täytäntöönpanosta ja työlainsäädännön soveltamisen valvonnasta 20.12.2002 annetun Luxemburgin lain (jäljempänä 20.12.2002 annettu laki) 4 1 §:ssä säädetään seuraavaa:
working time and weekly rest periods;
2) vähimmäispalkkaa ja palkkauksen automaattista mukauttamista elinkustannusten kehityksen mukaan,
3 — Declaration No 10 was not published in the Official Journal of the European Communities.
3 – Lausumaa 10 ei ole julkaistu EYVL:ssä.