natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It follows that the method for calculating the estimated total loss is designed, in any event, to establish, in a forward-looking and conventional way, the losses caused by disposing of surplus Community production.
Edellä esitetystä seuraa, että ennakoidun kokonaistappion laskentamenetelmän tarkoituksena on joka tapauksessa määrittää tulevaisuuteen suuntautuen ja sopimukseen perustuen tappiot, jotka johtuvat yhteisön tuotantoylijäämien kaupaksi saattamisesta.
If quantities exported without refunds were included in the account of consumption within the Community, that account would be overvalued.
Jos vientituetta viedyt määrät kuitenkin sisällytettäisiin yhteisön kulutukseen, yhteisön kulutus yliarvioitaisiin.
Thus, there is a risk that the objective pursued by the system of the self-financing of the costs of disposing of surpluses — which, from the introduction of that system by Regulation No 1785/81, has been to ensure, in a fair yet efficient way, that the producers themselves meet those costs in full, and the application of which by the Commission has always been based on a definition of exportable surplus which includes sugar exports regardless of whether they benefit from a refund — would not be achieved.
Ylijäämien kaupaksi saattamisesta aiheutuvien maksujen itserahoitusjärjestelmän, jonka soveltamisessa komissio on aina nojautunut sellaiseen vietävän ylijäämän käsitteeseen, joka sisältää sekä vientituella että vientituetta tapahtuvan sokerin viennin, tavoitetta, joka on siitä saakka, kun kyseinen järjestelmä on asetuksella N:o 1785/81 otettu käyttöön, ollut varmistaa oikeudenmukaisesti mutta tehokkaasti, että tuottajat vastaavat itse kokonaan näistä kustannuksista, ei ehkä näin ollen saavutettaisi.
There is therefore a risk that the maintenance of the system would be liable to be undermined, contrary to recital 12 in the preamble to Regulation No 1260/2001.
Näin ollen kyseisen järjestelmän säilyttäminen saattaisi kärsiä, mikä olisi vastoin asetuksen N:o 1260/2001 johdantoosan 12 perustelukappaleessa todettua.
In the light of the foregoing, Article 15(1)(c) of Regulation No 1260/2001 must be interpreted as meaning that, for the purpose of calculating the exportable surplus, all the quantities of exported products which fall under that article, regardless of whether or not refunds have actually been paid, are to be subtracted from consumption.
Kun edellä esitetty otetaan huomioon, asetuksen N:o 1260/2001 15 artiklan 1 kohdan c alakohtaa on tulkittava niin, että riippumatta siitä, onko vientitukea tosiasiallisesti maksettu vai ei, kaikki kyseisen artiklan soveltamisalaan kuuluvat vietyjen tuotteiden määrät on vietävää ylijäämää laskettaessa vähennettävä kulutuksesta.
The question whether, pursuant to Article 15 of Regulation No 1260/2001, all the quantities of exported products which fall under that provision are to be taken into account for the purpose of calculating the estimated average loss per tonne of sugar
Kysymys siitä, onko asetuksen N:o 1260/2001 15 artiklan mukaan otettava huomioon kaikki kyseisen säännöksen soveltamisalaan kuuluvat vietyjen tuotteiden määrät, kun ennakoitu keskimääräinen tappio sokeritonnilta määritetään
Pursuant to Article 15(1)(d) of Regulation No 1260/2001, the average loss is equal to the difference between the total amount of refunds and the total amount of levies on the total tonnage of export obligations in question to be fulfilled during the marketing year concerned.
Asetuksen N:o 1260/2001 15 artiklan 1 kohdan d alakohdan mukaan keskimääräinen tappio vastaa tukien kokonaismäärän ja maksujen kokonaismäärän erotuksen suhdetta tiettynä markkinointivuonna toteutettavien vientisitoumusten kokonaistonnimäärään.
The estimate of the total loss is, according to Article 15(1)(e) of that regulation, calculated by multiplying the exportable surplus by the average loss.
Mainitun asetuksen 15 artiklan 1 kohdan e alakohdan mukaan ennakoitu kokonaistappio lasketaan kertomalla vietävä ylijäämä keskimääräisellä tappiolla.
Pursuant to Article 22(1) of that regulation, exports from the Community of sugar, isoglucose and inulin syrup are subject to the presentation of an export licence, the issue of which is conditional on the provision of a guarantee that the obligation to export during the term of validity of the licence will be fulfilled.
Mainitun asetuksen 22 artiklan 1 kohdan mukaan kaikkea sokeria, isoglukoosia tai inuliinisiirappia yhteisöstä vietäessä on esitettävä vientitodistus, jonka myöntämisen edellytyksenä on vakuuden antaminen, jolla taataan vientisitoumuksen toteutuminen todistuksen voimassaoloaikana.
In the context of the exports referred to in Regulation No 1260/2001, it is necessary, in the absence of specific reasons to the contrary, to interpret the concept of ‘export obligations to be fulfilled during the current marketing year’ which appears in Article 15(1)(d) of that regulation in a manner which is consistent with Article 22(1) of that regulation, which refers to the export obligation.
Asetuksessa N:o 1260/2001 tarkoitetun viennin osalta on erityisten vastasyiden puuttuessa tulkittava mainitun asetuksen 15 artiklan 1 kohdan d alakohdassa olevaa käsitettä ”kuluvana markkinointivuonna toteutettavat vientisitoumukset” johdonmukaisesti kyseisen asetuksen 22 artiklan 1 kohdan, jossa viitataan vientisitoumukseen, kanssa.
Thus, in the present context, that concept has the effect of covering any quantity of products falling under Article 15 of Regulation No 1260/2001 which is intended for export from the Community.
Esillä olevassa asiayhteydessä kyseinen käsite sisältää siis kaikki mainitun asetuksen 15 artiklan soveltamisalaan kuuluvat tuotemäärät, jotka on tarkoitus viedä yhteisöstä.
In that regard, it should be pointed out that, contrary to the contentions of the numerous interested parties which submitted observations in the proceedings, the question whether or not the quantities of products for export attract export refunds is not relevant in the light of the concept of ‘export obligations to be fulfilled during the current marketing year’.
Tältä osin on todettava, että toisin kuin useat tämän menettelyn kuluessa huomautuksia esittäneet tahot ovat väittäneet, sillä, onko vietäviksi tarkoitettuihin tuotemääriin kohdistunut vientitukea vai ei, ei ole merkitystä käsitteen ”kuluvana markkinointivuonna toteutettavat vientisitoumukset” kannalta.
That concept covers only the quantities of products for which export licences have been issued.
Mainittu käsite viittaa nimittäin vain sellaisiin tuotemääriin, joille on myönnetty vientitodistuksia.
Such an interpretation of Article 15(1)(d) of Regulation No 1260/2001 is consistent with the concept of ‘exportable surplus’ which appears in Article 15(1)(c), as identified at paragraph 45 of the present judgment, and makes it possible, moreover, to calculate in a coherent manner the estimated total loss as defined in Article 15(1)(e).
Asetuksen N:o 1260/2001 15 artiklan 1 kohdan d alakohdan mainitunlainen tulkinta on sopusoinnussa mainitun 1 kohdan c alakohdassa olevan ”vietävän ylijäämän” käsitteen kanssa, sellaisena kuin se on esitetty tämän tuomion 45 kohdassa, ja mahdollistaa lisäksi sen, että ennakoitu kokonaistappio, sellaisena kuin se on määritelty mainitun 1 kohdan e alakohdassa, voidaan laskea johdonmukaisella tavalla.
As the applicants in the main proceedings and the German and French Governments have in essence argued, the estimated total loss — obtained by multiplying the exportable surplus by the average loss — will be excessive if a product may be considered to have been exported for the purpose of calculating the exportable surplus but was not correspondingly taken into account for the purpose of the calculation of the average loss, the denominator of which, as specified in the second subparagraph of Article 15(1)(d) of Regulation No 1260/2001, is the total tonnage of export obligations to be fulfilled during the current marketing year.
Kuten sekä pääasioiden kantajat että Saksan ja Ranskan hallitukset ovat todenneet, ennakoitu kokonaistappio, joka saadaan kertomalla vietävä ylijäämä keskimääräisellä tappiolla, nimittäin yliarvioitaisiin, jos tuote voitaisiin katsoa viedyksi laskettaessa vietävää ylijäämää ja sitä ei otettaisi vastaavasti huomioon laskettaessa keskimääräistä tappiota, jonka nimittäjä muodostuu, kuten asetuksen N:o 1260/2001 15 artiklan 1 kohdan d alakohdan toisessa alakohdassa on ilmoitettu, kuluvana markkinointivuonna toteutettavien vientisitoumusten kokonaistonnimäärästä.
It is apparent from the Court file and, more specifically, from Commission working document D/32013/04 on the method for calculating levies in respect of ‘sugar production’ submitted to the Management Committee for the Sugar Sector on 30 September 2004 that certain Member States have expressed the wish for sugar exported without refunds to be included in the calculation of the average loss.
Asiakirjoista ja erityisesti komission yksiköiden työasiakirjasta D/32013/04, joka koskee sokerin tuotantomaksujen laskentamenetelmää ja joka on esitetty sokerialan hallintokomitealle 30.9.2004, ilmenee, että tietyt jäsenvaltiot ovat toivoneet, että vientituetta viety sokeri sisällytettäisiin keskimääräistä tappiota koskevaan laskelmaan.
According to that document, the total loss, as calculated by the Commission, inter alia in application of Article 6(5) of Regulation No 314/2002, namely in particular by excluding from export obligations the quantities exported without refunds, is equal to or greater than the cost of the sugar refunds.
Kyseisen asiakirjan mukaan kokonaistappio sellaisena kuin komissio on sen laskenut erityisesti asetuksen N:o 314/2002 6 artiklan 5 kohdan nojalla eli nimenomaan niin, että vientituetta vietyjä määriä ei ole sisällytetty vientisitoumuksiin, on yhtä suuri tai suurempi kuin sokerin vientituesta aiheutuvat menot.
The Commission, however, contends that such a method of calculation makes it possible to discourage the creation of surpluses which would exert downward pressure on market prices, would destabilise the common organisation of markets in the sugar sector and might give rise to costs, particularly intervention purchase costs.
Komissio on kuitenkin ilmoittanut, että mainitunlainen laskentamenetelmä mahdollistaa sellaisten ylijäämien muodostumisen hillitsemisen, jotka rasittaisivat markkinahintaa, tekisivät sokerialan yhteisen markkinajärjestelyn epävakaaksi ja voisivat aiheuttaa menoja kuten interventio-ostoja.
That argument cannot be accepted.
Tätä perustelua ei voida hyväksyä.
It follows from recitals 9, 11 and 12 in the preamble to Regulation No 1260/2001 that the system introduced by that regulation seeks to make producers meet in full, in a fair yet efficient way, the cost of disposing of the surpluses of Community production in accordance with the principle of self-financing.
Asetuksen N:o 1260/2001 johdantoosan 9., 11. ja 12. perustelukappaleesta ilmenee nimittäin, että kyseisellä asetuksella käyttöön otetun järjestelmän tarkoituksena on, että tuottajat vastaavat oikeudenmukaisesti mutta tehokkaasti yhteisön tuotannon ylijäämien kaikista myyntikustannuksista itserahoituksen periaatteen mukaisesti.
The dissuasive effect which, according to the ruling of the Court in Eridania zuccherifici nazionali and Others, the system for financing the costs of disposal is liable to have on producers derives, as the Advocate General has noted at point 60 of her Opinion, from the very fact that the production levy imposes on producers the burden of financing the costs of disposing of Community production surpluses.
Yhteisöjen tuomioistuimen edellä mainitussa asiassa Eridania zuccherifici nazionali ym. esittämän toteamuksen mukaan ehkäisevä vaikutus, joka myyntikustannusten rahoitusjärjestelmällä voi tuottajiin olla, perustuu suoraan siihen, kuten julkisasiamies on todennut ratkaisuehdotuksensa 60 kohdassa, että tuotantomaksu saattaa yhteisön tuotannon ylijäämien myyntikustannusten rahoituksen tuottajien vastuulle.
With the exception of the largely theoretical case in which all exports benefit from refunds, the system introduced by the Commission, inasmuch as it resulted, in practice, in fixing a priori the total loss at an amount greater than that of the costs linked to refunds, goes beyond the objective of Regulation No 1260/2001, and in particular beyond that of the equitable financing of the costs of disposing of Community production surpluses, noted at paragraph 57 of the present judgment.
Sitä varsin teoreettista tapausta lukuun ottamatta, että kaikkeen vientiin olisi myönnetty vientitukea, komission käyttöön ottama menetelmä ylittää asetuksen N:o 1260/2001 tavoitteen ja erityisesti sen, että yhteisön tuotannon ylijäämien myyntikustannukset rahoitetaan oikeudenmukaisesti, mistä tämän tuomion 57 kohdassa on muistutettu, siltä osin kuin kyseinen menetelmä johtaa käytännössä siihen, että kokonaistappio vahvistetaan etukäteen suuremmaksi kuin mitä vientitukiin liittyvät menot ovat.
In the light of the foregoing, the answer to the question referred must be that Article 15(1)(d) of Regulation No 1260/2001 is to be interpreted as meaning that all the quantities of exported products which fall under that article, regardless of whether or not refunds have actually been paid, are to be taken into account for the purpose of calculating the estimated average loss per tonne of product.
Kun edellä esitetty otetaan huomioon, on vastattava, että asetuksen N:o 1260/2001 15 artiklan 1 kohdan d alakohtaa on tulkittava niin, että kaikki kyseisen artiklan soveltamisalaan kuuluvat vietyjen tuotteiden määrät siitä riippumatta, onko vientitukea tosiasiallisesti maksettu vai ei, on otettava huomioon, kun määritetään ennakoitu keskimääräinen tappio tuotetonnilta.
The validity of Regulations No 1837/2002, No 1762/2003 and No 1775/2004
Asetusten N:o 1837/2002, N:o 1762/2003 ja N:o 1775/2004 pätevyys
Regulations No 1837/2002, No 1762/2003 and No 1775/2004 fixed, for the marketing years 2001/02, 2002/03 and 2003/04, the amount of the production levies in the sugar sector.
Asetuksilla N:o 1837/2002, N:o 1762/2003 ja N:o 1775/2004 on vahvistettu sokerialan tuotantomaksumäärät markkinointivuosille 2001/2002, 2002/2003 ja 2003/2004.
It is common ground that the Commission, pursuant to Article 6(5) of Regulation No 314/2002, took into account, for the purpose of calculating the average loss per tonne of sugar, only those exports which had attracted refunds.
On selvää, että komissio on asetuksen N:o 314/2002 6 artiklan 5 kohdan nojalla ottanut sokeritonnilta laskettavan keskimääräisen tappion laskemisessa huomioon vain sellaisen viennin, johon on kohdistettu vientitukea.
However, it is evident from the Court file that that method of calculation has been applied only from 2003.
Asiakirjoista ilmenee kuitenkin, että kyseistä laskentamenetelmää on sovellettu vasta vuodesta 2003 lukien.
As regards the marketing year 2001/02, to which Regulation No 1837/2002 relates, it is not contested that, for the purpose of fixing the production levies, the Commission calculated the average loss by basing itself on the total quantities of sugar exported in the form of processed products, regardless of whether or not those exports had actually benefited from refunds.
Markkinointivuoden 2001/2002, jota asetus N:o 1837/2002 koskee, osalta on selvää, että tuotantomaksujen vahvistamisessa komissio oli laskenut keskimääräisen tappion kaikkien jalosteina viedyn sokerin määrien perusteella riippumatta siitä, oliko kyseisiin vienteihin tosiasiallisesti myönnetty vientitukea vai ei.
The following year, the Commission proceeded to correct the calculation of the average loss by taking into consideration only the quantities of exported products which had actually given rise to the payment of refunds.
Seuraavana vuonna komissio on oikaissut keskimääräistä tappiota koskevaa laskelmaa niin, että se on ottanut huomioon vain sellaiset vietyjen tuotteiden määrät, joista on tosiasiallisesti maksettu vientitukea.
This led to an increase in the average loss, the amount of which was carried over into the total loss for the marketing year 2002/03.
Tämä on johtanut mainitun keskimääräisen tappion kasvuun, jonka määrä on lisätty markkinointivuoden 2002/2003 kokonaistappioon.
It follows from the answer given at paragraph 61 of the present judgment that such a method of calculating the average loss does not comply with Article 15 of Regulation No 1260/2001.
Tämän tuomion 61 kohdassa annetusta vastauksesta seuraa kuitenkin, että mainitunlainen keskimääräisen tappion laskentamenetelmä ei ole sopusoinnussa asetuksen N:o 1260/2001 15 artiklan kanssa.
Consequently, Regulations No 1762/2003 and No 1775/2004, which apply that method, are invalid.
Tästä seuraa, että asetukset N:o 1762/2003 ja N:o 1775/2004, joissa mainittua menetelmää sovelletaan, ovat pätemättömiä.
In the light of the foregoing, examination of Regulation No 1837/2002 has not disclosed the existence of any factors such as to affect its validity.
Kun edellä esitetty otetaan huomioon, asetuksen N:o 1837/2002 tutkiminen puolestaan ei ole tuonut esiin sellaisia seikkoja, jotka voisivat vaikuttaa sen pätevyyteen.
That notwithstanding, it follows from the arguments set out above that the correction of the calculation of the average loss noted at paragraph 63 of the present judgment, inasmuch as it was based on the method of calculation noted in that paragraph, does not comply with Article 15 of Regulation No 1260/2001.
Edellä esitetyistä huomioista kuitenkin seuraa, että keskimääräistä tappiota koskevan laskelman oikaisu, joka on kuvattu tämän tuomion 63 kohdassa, ei ole sopusoinnussa asetuksen N:o 1260/2001 15 artiklan kanssa siltä osin kuin laskelma perustuu samassa kohdassa todettuun laskentamenetelmään.
Having regard to all the foregoing considerations, the answer to the questions referred must be that:
Kun kaikki edellä esitetty otetaan huomioon, esitettyihin kysymyksiin on vastattava seuraavasti:
— pursuant to Article 15(1)(c) of Regulation No 1260/2001, for the purpose of calculating the exportable surplus, all the quantities of exported products which fall under that article must, regardless of whether or not refunds have actually been paid, be subtracted from consumption;
– asetuksen N:o 1260/2001 15 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaan riippumatta siitä, onko vientitukea tosiasiallisesti maksettu vai ei, kaikki kyseisen artiklan soveltamisalaan kuuluvat vietyjen tuotteiden määrät on vietävää ylijäämää laskettaessa vähennettävä kulutuksesta
— Article 15(1)(d) of that regulation is to be interpreted as meaning that all the quantities of exported products which fall under that article must, regardless of whether or not refunds have actually been paid, be taken into account for the purpose of calculating both the exportable surplus and the average loss per tonne of product;
– mainitun asetuksen 15 artiklan 1 kohdan d alakohtaa on tulkittava niin, että kaikki kyseisen artiklan soveltamisalaan kuuluvat vietyjen tuotteiden määrät siitä riippumatta, onko vientitukea tosiasiallisesti maksettu vai ei, on otettava huomioon sekä vietävää ylijäämää että keskimääräistä tappiota tuotetonnilta määritettäessä
— Regulations No 1762/2003 and No 1775/2004 are invalid; and
– asetukset N:o 1762/2003 ja N:o 1775/2004 ovat pätemättömiä ja
— examination of Regulation No 1837/2002 has not disclosed the existence of any factors such as to affect its validity.
– asetuksen N:o 1837/2002 tutkiminen ei ole tuonut esiin sellaisia seikkoja, jotka voisivat vaikuttaa sen pätevyyteen.
Since these proceedings are, for the parties to the main proceedings, a step in the respective actions pending before the national courts, the decisions on costs are a matter for those courts.
Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely yhteisöjen tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisten tuomioistuinten asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta.
Pursuant to Article 15(1)(c) of Council Regulation (EC) No 1260/2001 of 19 June 2001 on the common organisation of the markets in the sugar sector, for the purpose of calculating the exportable surplus, all the quantities of exported products which fall under that article must, regardless of whether or not refunds have actually been paid, be subtracted from consumption.
Sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä 19.6.2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/2001 15 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaan riippumatta siitä, onko vientitukea tosiasiallisesti maksettu vai ei, kaikki kyseisen artiklan soveltamisalaan kuuluvat vietyjen tuotteiden määrät on vietävää ylijäämää laskettaessa vähennettävä kulutuksesta.
Article 15(1)(d) of that regulation is to be interpreted as meaning that all the quantities of exported products which fall under that article must, regardless of whether or not refunds have actually been paid, be taken into account for the purpose of calculating both the exportable surplus and the average loss per tonne of product.
Mainitun asetuksen 15 artiklan 1 kohdan d alakohtaa on tulkittava niin, että kaikki kyseisen artiklan soveltamisalaan kuuluvat vietyjen tuotteiden määrät siitä riippumatta, onko vientitukea tosiasiallisesti maksettu vai ei, on otettava huomioon sekä vietävää ylijäämää että keskimääräistä tappiota tuotetonnilta määritettäessä.
Commission Regulations (EC) No 1762/2003 of 7 October 2003 fixing the production levies in the sugar sector for the 2002/03 marketing year and (EC) No 1775/2004 of 14 October 2004 setting the production levies in the sugar sector for the 2003/04 marketing year are invalid.
Tuotantomaksumäärien vahvistamisesta markkinointivuodeksi 2002/2003 sokerialalle 7.10.2003 annettu komission asetus (EY) N:o 1762/2003 ja sokerialan tuotantomaksumäärien vahvistamisesta markkinointivuodeksi 2003/2004 14.10.2004 annettu komission asetus (EY) N:o 1775/2004 ovat pätemättömiä.
Examination of Commission Regulation (EC) No 1837/2002 of 15 October 2002 fixing the production levies and the coefficient for the additional levy in the sugar sector for the marketing year 2001/02 has not disclosed the existence of any factors such as to affect its validity.
Sokerialan tuotantomaksumäärien ja lisämaksukertoimen vahvistamisesta markkinointivuodeksi 2001/2002 15.10.2002 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1837/2002 tutkiminen ei ole tuonut esiin sellaisia seikkoja, jotka voisivat vaikuttaa sen pätevyyteen.
Case C-304/06 P
Asia C-304/06 P
Office for Harmonisation in the Internal Market (Trade Marks and Designs) (OHIM)
Eurohypo AGvastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)
(Appeal — Community trade mark — Regulation (EC) No 40/94 — Article 7(1)(b) — Word mark EUROHYPO — Absolute ground for refusal of registration — Trade mark devoid of any distinctive character)
Muutoksenhaku – Yhteisön tavaramerkki – Asetus (EY) N:o 40/94 – 7 artiklan 1 kohdan b alakohta – Sanamerkki EUROHYPO – Rekisteröinnin ehdoton hylkäysperuste – Tavaramerkki, jolta puuttuu erottamiskyky
Opinion of Advocate General Trstenjak delivered on 8 November 2007 . . . .
Julkisasiamies V. Trstenjakin ratkaisuehdotus 8.11.2007 . . . . . . . . . . .
I - 3300Judgment of the Court (First Chamber), 8 May 2008 . . . . . . . . . . . . .
Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 8.5.2008 . . . . . .
Community trade mark — Definition and acquisition of the Community trade mark — Absolute grounds for refusal — Separate assessment of the different grounds for refusal — Interpretation of the grounds for refusal in the light of the general interest underlying each of them — Assessment of the distinctive character of a trade mark analysing only the descriptive character of the mark
Yhteisön tavaramerkki – Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Ehdot­tomat hylkäysperusteet – Eri hylkäysperusteiden erillinen tarkastelu – Kunkin hylkäyspe­rusteen tulkinta ottaen huomioon se yleinen etu, joka on sen taustalla – Tavaramerkin erottamiskyvyn arvioiminen analysoimalla ainoastaan tavaramerkin kuvailevuutta
(Council Regulation No 40/94, Art. 7(1)(b) and (c))
(Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta)
SUMMARY — CASE C-304/06 P
TIIVISTELMÄ – ASIA C-304/06 P