natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By letter of 20 March 1992, SIDE drew the Commission's attention to the aid which the French Ministry of Culture was granting to CELF, and asked whether the aid had been notified in accordance with Article 93(3) of the EC Treaty.
SIDE ilmoitti 20.3.1992 päivätyllä kirjeellään komissiolle kulttuuriministeriön CELF:lle myöntämistä tuista. Kirjeessään SIDE tiedustelee komissiolta, onko kyseisten tukien osalta tehty EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdan määräysten mukainen ilmoitus.
Following correspondence and a series of contacts, the Commission adopted on 18 May 1993 a decision declaring the aid for CELF to be compatible with the common market under Article 92(3)(c) of the Treaty ('the decision of 18 May 1993').
Société internationale de diffusion et d'édition (jäljempänä SIDE) on 29.9.1998 nostanut Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen (asia T-155/98). jossa se riitauttaa riidanalaisen päätöksen oikeellisuuden niiltä osin kuin siinä todetaan tuki yhteismarkkinoille soveltuvaksi EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan d alakohdan (josta on muutettuna tullut EY 87 artiklan 3 kohdan d alakohta) perusteella.
On 29 September 1998, the Société Internationale de Diffusion et d'Édition ('SIDE') brought an action before the Court of First Instance (Case T-155/98) claiming that the contested decision was not well founded in so far as it declared the aid to be compatible with the common market under Article 92(3)(d) of the EC Treaty (now, after amendment, Article 87(3)(d) EC).
Kirjeenvaihdon ja lukuisien tiedonantojen seurauksena komissio teki 18.5.1993 päätöksen (jäljempänä 18.5.1993 tehty päätös), jossa se totesi CELF:lle myönnettyjen tukien perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla soveltuvan yhteismarkkinoille.
By application lodged at the Registry of the Court of First Instance on 2 August 1993, SIDE brought an action for annulment of the decision of 18 May 1993.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on lykännyt 25.3.1999 antamallaan määräyksellä tuomioistuimen perussäännön 47 artiklan 3 kohdan nojalla asian T-155/98 käsittelyä siihen asti kunnes yhteisöjen tuomioistuin on antanut tässä asiassa tuomion.
Pursuant to Article 47, third paragraph, of the EC Statute of the Court of Justice, the Court of First Instance, by order of 25 March 1999, stayed proceedings in Case T-155/98 until the Court of Justice delivers judgment in the present case.
SIDE vaati ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen 2.8.1993 jättämällään kanteella ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan 18.5.1993 tehdyn päätöksen.
Background to the dispute
Riidan taustat
By judgment of 18 September 1995 in SIDE ν Commission, the Court of First Instance annulled the decision of 18 May 1993 in so far as it concerned the subsidy granted exclusively to CELF to offset the extra cost involved in handling small orders for French-language books placed by booksellers established abroad.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumosi asiassa T-49/93, SIDE vastaan komissio, 18.9.1995 antamallaan tuomiolla 18.5.1993 tehdyn päätöksen niiltä osin kuin se koski tukea, joka myönnettiin yksinomaan CELF:lle ulkomailla sijaitsevien kirjakauppojen tekemien ranskankielisiä kirjoja koskevien pienten tilausten käsittelemisestä aiheutuvien lisäkustannusten korvaamiseksi.
This partial annulment was pronounced on the ground that there was a procedural defect, namely the Commission's failure to initiate the inter partes procedure provided for by Article 93(2) of the Treaty.
Päätöksen osittainen kumoaminen johtui menettelyvirheestä eli siitä, että komissio ei ollut aloiitanul
CELF was established in its present form in 1980 on the initiative of the French Ministry of Culture and the National Publishing Association in order to deal with orders from booksellers throughout the world which it would not have been profitable to meet without making the costs of the works prohibitive for the end users.
CELF perustettiin nykyisessä muodossaan vuonna 1980 kulttuuriministeriön ja Syndical national de l'éditionin aloitteesta, jotta olisi voitu hoitaa kaikkialta maailmasta tulevat kirjakauppojen tekemät sellaiset tilaukset, joiden toimittaminen ei olisi tuottavaa ilman että teosten hinta tulee liian kalliiksi lopulliselle käyttäjälle.
Thus CELFs purpose is the dissemination of French language and literature.
CELF:n tavoitteena on siten ranskan kielen ja kirjallisuuden levittäminen.
For that activity it receives annual grants from the French Ministry of Culture.
Tätä toimintaa varten CELF saa kulttuuriministeriöltä suotuisia tukia.
The French authorities were notified of the decision by letter of 2 July 1998.
perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdassa määrättyä kontradiktorista menettelyä.
The French Government submits that it follows from Articles 92 and 93(2) and (3) of the Treaty that new aid, unlike existing aid, cannot be implemented until it has been declared compatible with the common market.
"Tuki. joka on myönnetty CELF:lle ranskankielisten kirjojen pienten tilausten käsittelyä varten, on EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tukea.
There is, however, one instance in which such aid may be implemented without a decision on compatibility having been taken: that is where, precisely, the undertaking receiving the aid may qualify for the derogation from the competition rules provided for in Article 90(2) of the Treaty.
Koska Ranskan hallitus on laiminlyönyt ilmoittaa tästä tuesta komissiolle ennen sen toimeenpanoa, on se myönnetty laittomasti. Tuki soveltuu kuitenkin yhteismarkkinoille, koska se täyttää ehdot perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan d alakohdan mukaisen poikkeuksen myöntämiselle."
The French Government points out in this regard that the possible applicability of Article 90(2) of the Treaty would allow a derogation, not from the obligation of prior notification, an administrative formality unlikely to hinder fulfilment of the specific task assigned to CELF, but rather from the obligation of temporary suspension.
Päätöksestä ilmoitettiin Ranskan viranomaisille 2.7.1998 päivätyllä kirjeellä.
According to settled case-law, the aim of Article 93(3) of the Treaty is to prevent implementation of aid contrary to the Treaty.
On todettava, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdan tarkoituksena on perustamissopimusten vastaisten tukien toteuttamisesta ilmoittaminen.
The Court has further stressed on several occasions that the final sentence of Article 93(3) is the means of safeguarding the machinery for review laid down by that article which, in turn, is essential to ensure the proper functioning of the common market.
Yhteisöjen tuomioistuin on lisäksi korostanut useaan otteeseen, että perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdan viimeinen virke turvaa artiklassa säädetyn valvontamekanismin, joka puolestaan on oleellinen yhteismarkkinoiden toiminnan turvaamisessa.
It follows from that case-law that, even if the Member State takes the view that the aid measure is compatible with the common market, that fact cannot entitle it to defy the clear provisions of Article 93 of the Treaty.
Tästä seuraa tämän oikeuskäytännön mukaan se, että vaikka jäsenvaltio pitää tukitoimea yhteismarkkinoille soveltuvana, jäsenvaltio ei kuitenkaan voi jättää huomiotta muita perustamissopimuksen 93 artiklan selviä määräyksiä.
It follows that the purpose served by the provision introduced by Article 93(3) of the Treaty is not a mere obligation to notify but an
Tästä seuraa, että perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdassa ei ole kyse vain pelkästä ilmoitusvelvollisuudesta, vaan kyseessä on velvollisuus tehdä edeltävä ilmoitus, jolla on suoraan kyseisen määräyksen viimeisessä virkkeessä tarkoitettu toimenpiteet keskeyttävä vaikutus.
Preliminary ruling (EEC-Turkey Association Agreement—Free movement of workers —Article 7, first paragraph, of Decision No 1/80 of the Association Council — Member of a Turkish worker's family Meaning of legal residence — Periods in which the person authorised to join the worker cohabited with him — Right to work as an employed person — Application for interim measures) (Sixth Chamber)
Ennakkoratkaisu ETY.n ja Turkin välinen assosiaatiosopimus Työntekijöiden vapaa liikkuvuus Assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80 7 artiklan 1 kohta - Turkkilaisen työntekijän perheenjäsen Säännönmukaisen asumisen käsite Ajanjaksot, joiden aikana henkilö, joka on saanut luvan muuttaa työntekijän luo, on elänyt tämän kanssa avoliitossa Työskentelyoikeus — Välitoimihakemus (kuudes jaosto)
Council Decision 64/732/EEC of 23 December 1963.
7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut edellytykset työskennelläkseen Itävallassa.
Those questions were raised in proceedings between Safet Eyüp, a Turkish national, and the Landesgeschäftsstelle des Arbeitsmarktservice Vorarlberg (Regional Office of the Vorarlberg Employment Service) concerning a decision rejecting her application for a declaration that she fulfilled the conditions laid down in the first paragraph of Article 7 of Decision No 1/80 for working as an employed person in Austria.
Vuonna 1963 syntynyt kantajana oleva Safet Eyiip meni 23.9.1983 naimisiin Lauterachissa (Itävalta) Itävallan laillisilla työmarkkinoilla vuodesta 1975 lähtien lyöskennelleen turkkilaisen työntekijän kanssa.
By order of 18 December 1997, the Verwaltungsgerichtshof (Administrative Court) referred to the Court for a preliminary ruling five questions on the interpretation of the first paragraph of Article 7 of Decision No 1/80 of the Association Council, of 19 September 1980, on the development of the Association (hereinafter 'Decision No 1/80').
Verwaltungsgericht on esittänyt 18.12.1997 tekemällään päätöksellä viisi ennakkoratkaisukysymystä assosiaation kehittämisestä 19 päivänä syyskuuta 1980 tehdyn assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80 (jäljempänä päätös N:o 1/80)7 artiklan 1 kohdan tulkinnasta.
The Association Council was established by the Agreement creating an Association between the European Economic Community and Turkey, signed on 12 September 1963 in Ankara by the Republic of Turkey and the Member States of the EEC and the Community, and concluded, approved and confirmed on behalf of the Community by
Assosiaationeuvosto on perustettu Euroopan talousyhteisön ja Turkin välisestä assosiaatiosta tehdyllä sopimuksella, jonka ovat allekirjoittaneet Ankarassa 12.9.1963 yhtäältä Turkin tasavalta ja toisaalta Euroopan talousyhteisön jäsenvaltiot sekä yhteisö ja joka on tehty, hyväksytty ja vahvistettu yhteisön puolesta 23.12.1963 tehdyllä neuvoston päätöksellä 64/732/ETY.
On 23 September 1983, Mrs Eyüp, who was born in 1963, married at Lauterach (Austria) a
Nämä kysymykset on esitetty Safet Eyiipin, joka on Turkin kansalainen, ja Landesgeschäflsstelle des Arbeitsmarktservice Vorarlbergin välisessä asiassa, joka koskee päätöstä, jolla hylättiin Eyiipin tekemä hakemus, jossa hän vaati todettavaksi, että hän täyttää päätöksen N:o 1/80
On 24 September 1997, the latter nevertheless confirmed the contested decision.
Kantaja meni 7.5.1993 toistamiseen naimisiin entisen puolisonsa kanssa Eggissä (Itävalta).
Turkish worker who had been duly registered as belonging to the Austrian labour force since 1975.
Kantajan puoliso tunnusti avioliiton solmimisen jälkeen isyytensä puolisoiden avioliiton ulkopuolella syntyneiden 4 lapsen osalta.
Following that marriage, the Austrian authorities issued Mrs Eyüp with a residence permit as a family member.
Kantaja haki asiassa muutosta Verwaltungsgerichtshofilta ja valitti erityisesti siitä, etteivät toimivaltaiset viranomaiset olleet katsoneet hänen täyttävän ainakin päätöksen N:o 1/80 7 artiklan 1 kohdan ensimmäisen luetelmakohdassa asetetut edellytykset.
On 13 November 1985, the District Court of Trabzon (Turkey) pronounced the divorce of the couple.
Kantajan puolisolla on Itävallassa "Befreiungsschein", joka on Itävallan viranomaisten antama asiakirja, jonka perusteella henkilöllä on oikeus työskennellä ilman työlupaa koko Itävallan alueella samoin edellytyksin kuin kotimaisilla työntekijöillä.
The Austrian authorities took the view that, first, only the spouse — and not the cohabitee — of a Turkish worker should be regarded as a member of the latter's family within the meaning of the first paragraph of Article 7 of Decision No 1/80, and that the cohabitation of Mr and Mrs Eyüp had caused the latter to lose the benefit of the period between 23 September 1983 and 13 November 1985 in which they were married.
Kodinhoitoon pääasiallisesti omistautunut kantaja on ollut vastaanottavassa valtiossa töissä ainoastaan lyhytaikaisissa työsuhteissa yhteensä 877 päivän ajan, eikä hän täytä niitä edellytyksiä, jotka päätöksen N:o 1/80 6 artiklan 1 kohdassa asetetaan säännönmukaiselle työskentelylle.
Mr and Mrs Eyüp continued to cohabit, with the result that their life together in Austria has endured since the date of their marriage.
Kantaja esitti samanaikaisesti Vervvaltungsgerichtshofillevälitoimihakemuksen, jossa hän pyysi Venvaltungsgerichtshofia toteamaan, että hänen oikeutensa työskennellä työntekijänä katsottaisiin olevan voimassa siihen saakka, kunnes hänen oikeudestaan työskennellä Itävallan työmarkkinoilla päätettäisiin lopullisesti.
Four of the seven children of the couple were born during the period when they were cohabiting without being married.
Kantaja väitti, että työskentelyn estämisellä ei vaaranneta ainoastaan hänen omaa taloudellista turvaansa, vaan myös hänen perheensä taloudellinen turva, ja että tästä aiheutuu hänelle korvaamattomia vahinkoja.
On 7 May 1993, Mrs Eyüp married her exhusband for the second time in Egg (Austria). Mr Eyüp then acknowledged the four children of the couple born outside marriage.
Kantajan työskennellessä luvatta työnantajalle saattaa nimittäin aiheutua rikosoikeudellisia seuraamuksia, joten kantajalla ei ole minkäänlaisia mahdollisuuksia saada töitä.
Mrs Eyüp then brought an action before the Verwaltungsgerichtshof in which she accused the competent authorities, inter alia, of failing to acknowledge that, at the very least, she fulfilled the conditions set out in the first indent of the first paragraph of Article 7 of Decision No 1/80.
Koska Verwaltungsgerichtshof katsoi asian ratkaisun edellyttävän yhteisön oikeuden tulkintaa, se päätti lykätä asian ratkaisua ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle ennakkoratkaisukysymyksiä.
Mr Eyüp has a 'Befreiungsschein' in Austria, which is a document issued by the administration authorising him to be employed anywhere in the territory of that Member State, without a work permit, in accordance with the same rules as applicable to nationals.
Kantajan entisen työnantajan, joka aikoi ottaa kantajan uudelleen töihin, mutta joka halusi välttää ulkomaalaisen laittomasta työhönottamisesta aiheutuvat rikosoikeudelliset seuraamukset, pyydettyä kantajaa esittämään vaaditun työluvan, kantaja vaati 23.4.1997 tekemällään hakemuksellaan Arbeitsmarktservce Bregenziä (Itävalta) toteamaan, että hän täytti päätöksen N:o 1/80 7 artiklan 1 kohdan toisen luetelmakohdassa asetetut edellytykset.
Without authorisation, the employer would risk criminal prosecution, leaving her with no chance of being employed.
Ensimmäinen, toinen ennakkoratkaisukysymys
Taking the view that an interpretation of Community law was necessary in order to resolve the dispute, the Verwaltungsgerichtshof decided to stay the proceedings and refer a number of questions to the Court of Justice for a preliminary ruling.
Hakemus hylättiin 7.7.1997 ja kantaja valitti tästä päätöksestä Landesgeschäftsstelle des Arbeitsmarktservice Voralbergille.
On 23 April 1997, after an employer for whom Mrs Eyüp had already worked required, before employing her again, that she produce the required work permit so as not to expose him to criminal proceedings for illegally employing a foreigner, Mrs Eyüp applied to the Arbeitsmarktservice Bregenz (Bregenz Employment Service) for a certificate that she met the conditions laid down in the second indent of the first paragraph of Article 7 of Decision No 1/80.
Ennakkoratkaisupyynnöstä ilmenee, että kantaja ei täyttänyt enää puolisoiden avioeroon tuomitsemispäivänä 13.11.1985 päätöksen N:o 1/80 7 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa olevaa edellytystä vähintään kolmen vuoden säännönmukaisesta asumisesta vastaanottavassa jäsenvaltiossa. Asianomainen oli nimittäin saanut luvan saapua Itävaltaan perheen yhdistämisen perusteella vasta avioiduttuaan puolisonsa kanssa 23.9.1983.
According to the order for reference, on 13 November 1985, the date on which the divorce between Mr and Mrs Eyüp was pronounced, Mrs Eyüp had not yet satisfied the condition of at least three years' legal residence in the host
Kantaja voi perustellusti vedota päätöksen N:o 1/80 7 artiklan 1 kohdan ensimmäisen tai toisen luetelmakohdan mukaisiin oikeuksiin ainoastaan, jos Itävallassa 13.11.1985 jälkeen täyttyneet asumiskaudet voidaan katsoa tässä määräyksessä tarkoitetulla tavalla säännönmukaisiksi.
That application was rejected on 7 July 1997, whereupon Mrs Eyüp appealed to the Landesgeschäftsstelle des Arbeitsmarktservice Vorarlberg.
Itävallan viranomaiset katsoivat nimittäin, että pelkästään turkkilaisen työntekijän aviopuoliso, eikä avopuoliso, voitiin katsoa päätöksen N:o 1/80 7 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetuksi perheenjäseneksi ja että kantaja oli menettänyt puolisoiden avoliiton takia hänelle 23.9.1983-13.11.1985 kestäneestä avioliittoajasta seuranneet edut.
She was authorised to enter Austria on the ground of preserving the family unit only after her marriage to Mr Eyüp, which took place on 23 September 1983.
7 artiklani kohdanensimmäisenluetelmakohdan mukaisen kolmen vuoden ajan.
Mrs Eyüp may rely on rights conferred upon her by the first or second indent of the first paragraph of Article 7 of Decision No 1/80 only in so far as periods of residence in Austria after 13 November 1985 may be regarded as legal within the meaning of that provision.
Kantajalle on perheen yhdistämistarkoituksena annettu lupa muuttaa puolisonsa luokse Itävaltaan, eli jäsenvaltioon, jossa viimeksi mainittu työskenteli säännönmukaisesti.
Notwithstanding the decree of divorce between the spouses, Mr and Mrs Eyüp did not at any time interrupt their living together, since they never ceased to reside together under the same roof.
Avioeroon tuomitsemisesta huolimatta Eyiipin puolisot eivät ole kuitenkaan milloinkaan keskeyttäneet yhteiselämäänsä, sillä he eivät ole koskaan lakanneet asumasta yhdessä samassa asunnossa.
Four children were born during the extra marital cohabitation period.
Asianomaisten avoliiton aikana heille syntyi 4 lasta.
Mr Eyüp always maintained his family, Mrs Eyüp devoting herself essentially to household tasks and having only occasionally taken certain short-term jobs.
Kantajan puoliso on aina huolehtinul perheensä elatuksesta ja kantaja on pääasiallisesti omistautunut kodinhoitoon ja ollut ainoastaan tilapäisesti joissakin lyhytaikaisissa työsuhteissa.
The first three questions should be read as asking essentially whether the first paragraph of Article 7 of Decision No 1/80 must be interpreted as covering the situation of a Turkish national who, like Mrs Eyüp, was authorised in her capacity as the spouse of a Turkish worker duly registered as belonging to the labour force of the host Member State to join that worker there, in circumstances where that spouse, having divorced before the expiry of the three-year qualification period laid down in the first indent of that provision, has nevertheless continued in fact to live uninterruptedly with her former spouse until the date on which the two former spouses remarried.
Tällaisessa tilanteessa on katsottava, että kolmella ensimmäisellä kysymyksellä kysytään pääasiallisesti sitä, onko päätöksen N:o 1/80 7 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että se koskee sellaisen pääasian kantajan kaltaisen Turkin kansalaisen tilannetta, jolle on annettu lupa saapua vastaanottavaan valtioon sen laillisilla työmarkkinoilla työskentelevän turkkilaisen työntekijän puolisona perheen yhdistämisen perusteella silloin, kun viimeksi mainittu henkilö on erottuaan ennen 7 artiklan ensimmäisessä luetelmakohdassa määrätyn kolmen vuoden odotusajan päättymistä kuitenkin keskeytyksettä jatkanut yhteiselämää aikaisemman puolisonsa kanssa näiden entisten puolisoiden uudelleen avioitumiseen asti.
If that interpretation cannot be accepted, the further question arises whether, leaving aside the period in which the persons concerned cohabited outside marriage, the periods of marriage preceding and following the cohabitation may be aggregated for the purposes of calculating periods of lawful residence within the meaning of the first paragraph of Article 7 of Decision No 1/80.
Jos määräystä ei kuitenkaan voida tulkita näin, on pääteltävä, voidaanko, jos asianomaisten avoliitossa eletty ajanjakso jätetään huomioon ottamatta, tätä ajanjaksoa edeltävät ja sen jälkeiset ajanjaksot laskea yhteen päätöksen N:o 1/80 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun säännönmukaisen asumisa jan jakson laskemiseksi.
Mr and Mrs Eyüp did not at any time reside separately or cease to live together in Austria, so that they constantly maintained a common legal residence within the meaning of the first paragraph of Article 7 of Decision No 1/80.
Eyiipin puoliso! eivät ole koskaan asuneet erillään tai lakanneet elämästä yhdessä Itävallassa, joten he ovat säilyttäneet koko ajan päätöksen N:o 1/80 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun säännönmukaisen yhteisen asunnon.
Their conduct was thus permanently in accordance with the objective underlying that provision, namely de facto family unity in the host Member State.
Heidän menettelynsä on siten vastannut tämän määräyksen perusteena olevaa tavoitetta, eli tosiasiallista perheen yhdistämistä vastaanottavassa valtiossa.
The Court has consistently held that the first paragraph of Article 7 of Decision No 1/80 has direct effect in the Member States, so that Turkish nationals fulfilling the conditions which it lays down may directly rely on the rights conferred on them by that provision.
Yhteisöjen tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan päätöksen N:o 1/80 7 artiklan 1 kohdalla on välitön oikeusvaikutus jäsenvaltioissa ja että näin ollen ne Turkin kansalaiset, jotka täyttävät artiklassa asetetut edellytykset, voivat vedota suoraan heille tässä määräyksessä myönnettyihin oikeuksiin.
Having regard to the particular facts of the case before the national court, and in particular the fact that the Eyüps' period of extramarital cohabitation took place between their two marriages, that period cannot be regarded as an interruption of their joint family life in Austria, so that it must be taken into account in its entirety for the purposes of calculating periods of legal residence within the meaning of the first paragraph of Article 7 of Decision No 1/80.
Kun otetaan huomioon pääasiasta ilmenevien tosiseikkojen ominaispiirteet ja erityisesti, että kantajan ja kantajan puoliso asuivat avoliitossa kahden avioliittonsa välisen ajan, tämän ajanjakson ei voida katsoa keskeyttäneen heidän yhteistä perhe-elämäänsä Itävallassa, joten se on otettava kokonaisuudessaan huomioon laskettaessa päätöksen N:o 1/80 7 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuja säännönmukaisia asumisajanjaksoja.
The Court has also held that that first paragraph of Article 7 of Decision No 1/80 is designed to promote family unity in the host Member State, in order to facilitate the employment and residence of Turkish workers duly registered as belonging to the labour force of the Member State concerned, by first allowing family members who have been authorised to join the migrant worker to be present with him and by then
Yhteisöjen tuomioistuin on tulkinnut päätöstä N:o 1/80 siten, että sen kanssa ei periaatteessa ole ristiriidassa se, että jäsenvaltion viranomaiset asettavat siinä turkkilaisen työntekijän perheenjäsenelle myönnetyn palkatun työn tekemisen ja siitä seuraavaan oleskeluoikeuden edellytykseksi sen. että asianomainen todella elää tämän työntekijän kanssa tämän päätöksen