natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In addition, although the national court refers to a ‘concession’ for the distribution of the natural gas service, it should be borne in mind that that term has an independent definition in Community law.
Vaikka ennakkoratkaisupyynnön esittänyt tuomioistuin viittaa maakaasun jakelua koskevaan ”konsessioon”, on huomattava, että tällä käsitteellä on itsenäinen määritelmä yhteisön oikeudessa.
It is, thus, for the national court to verify whether the contract concluded between the municipality and ASM Brescia comes within the definition of ‘service concession’, resulting from the Court’s caselaw, 6 which adopts the definition set out in the interpretative communication of the Commission of the European Communities according to which ‘there is a concession when the operator bears the risk involved in operating the service in question (establishing and exploiting the system), obtaining a significant part of revenue from the user, particularly by charging fees in any form.
Ennakkoratkaisupyynnön esittäneen tuomioistuimen on näin ollen varmistettava, että kyseisen kunnan ja ASM Brescian välinen sopimus vastaa ”palveluja koskevan konsession” määritelmää, sellaisena kuin se on esitetty yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännössä, 6jossa toistetaan Euroopan yhteisöjen komission tulkitsevassa tiedonannossa esitetty määritelmä, jonka mukaan ”urakoitsija kantaa kyseisen palvelun hyödyntämiseen liittyvän riskin (palvelun perustaminen ja hyödyntäminen) ja saa korvauksensa merkittävältä osin perimällä käyttäjiltä maksuja jossakin muodossa.
As is the case for works concessions, the way in which the operator is remunerated is a factor which helps to determine who bears the exploitation risk.’ 7
Samoin kuin käyttöoikeusurakoissa, on tapa, jolla palvelun järjestäjä saa korvauksen, määräävä tekijä pääteltäessä, kenellä on kohteen käyttöön liittyvä riski”. 7
The adoption of the first directives on electricity in 1996 and on gas in 1998 was intended to achieve the completion of the internal market, which presupposed that public monopolies other than those concerning infrastructure would be abandoned in favour of free and undistorted competition in those fields.
Ensimmäisten direktiivien antamisella, sähködirektiivillä vuonna 1996 ja maakaasudirektiivillä vuonna 1998, pyrittiin sisämarkkinoiden toteuttamiseen, mikä edellytti muiden kuin infrastruktuuria koskevien julkisten monopolien purkamista vapaan ja vääristymättömän kilpailun saavuttamiseksi näillä aloilla.
However, those directives allowed the Member States a certain discretion in terms of market opening, organisation of access to the network and market regulation.
Näissä direktiiveissä jätettiin kuitenkin jäsenvaltioille jossain määrin valinnanvaraa markkinoiden avaamisen, verkkoon pääsyn järjestämisen ja markkinoiden sääntelyn suhteen.
The Commission stated that ‘[p]ractice demonstrates that this situation leads to distortion of competition, as some Member States’ markets are more
Komission mukaan ”käytäntö on osoittanut, että tämä tilanne johtaa kilpailun vääristymiseen, kun eräissä jäsenvaltioissa markkinat on avattu
It replaces Council Directive 92/50/EEC of 18 June 1992 relating to the coordination of procedures for the award of public service contracts (OJ 1992 L 209, p. 1).
Tällä direktiivillä korvataan julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 18.6.1992 annettu neuvoston direktiivi 92/50/ETY (EYVL L 209, s. 1).
ASM BRESCIA open to effective competition than others’.
ASM BRESCIA laajemmin tosiasialliselle kilpailulle kuin toisissa”.
9 Directive 2003/55 was adopted in that on Member States by that directive.
9Direktiivi 2003/55 on annettu
More specifically, should that text be regarded as imposing on Member States an obligation to bring such concessions to an end early and, only if so, from what moment is that obligation imposed and according to what detailed rules?
Onko erityisesti katsottava, että tässä säädöksessä jäsenvaltiot velvoitetaan päättämään ennenaikaisesti tällaiset konsessiot, ja mikäli näin on, mistä lähtien ja millä edellytyksillä tämä velvoite on voimassa?
context in order to introduce progressively the total openingup of the natural gas market, by enabling consumers freely to choose their suppliers and suppliers freely to deliver to their customers.
tässä yhteydessä, jotta maakaasumarkkinat voitaisiin avata asteittain kokonaan antamalla kuluttajille mahdollisuus valita vapaasti toimittajansa ja toimittajille mahdollisuus toimittaa vapaasti hyödykkeitä asiakkailleen.
10 The objective of that new directive is to adopt ‘concrete provisions … to ensure a level playing field and to reduce the risks of market dominance and predatory behaviour, ensuring non-discriminatory transmission and distribution tariffs, through access to the network on the basis of tariffs published prior to their entry into force, and ensuring that the rights of small and vulnerable customers are protected’.
10Tämän uuden direktiivin tarkoituksena on antaa ”konkreettisia säännöksiä tasapuolisten toimintaedellytysten varmistamiseksi ja määräävää markkina-asemaa ja markkinoiden valtaukseen tähtäävää toimintaa koskevien riskien vähentämiseksi varmistamalla syrjimättömät siirto- ja jakelutariffit siten, että verkkoon pääsy perustuu tariffeihin, jotka on julkaistu ennen niiden voimaantuloa, sekä varmistamalla, että pienten ja heikossa asemassa olevien asiakkaiden oikeuksia suojellaan”.
11 To that end, Directive 2003/55 abolished the option for Member States to negotiate access to the gas networks and obliges them to separate legally the operation of the transmission and distribution systems from other parts of the business.
11Direktii- villä 2003/55 viedään tässä tarkoituksessa jäsenvaltioilta mahdollisuus valita neuvotteluihin perustuva kaasuverkkoon pääsy ja velvoitetaan ne pitämään siirto- ja jakeluverkon käyttö oikeudellisesti erillään muista toiminnoista.
With regard to the first point, all the parties agree that there is nothing in Dir -ective 2003/55 which indicates that there is an obligation to bring the disputed concessions to an end early.
Ensin mainitun seikan osalta asianosaiset ovat yhtä mieltä siitä, ettei direktiivissä 2003/55 ole minkäänlaista viittausta velvoitteeseen päättää riidanalaiset konsessiot ennenaikaisesti.
However, the national court raises the question of the relevance, particularly, of Article 23(1)(c) of Directive 2003/55 which might, in its view, impose such an obligation on Member States from 1 July 2007.
Kansallinen tuomioistuin pohtii kuitenkin, mikä merkitys on annettava direktiivin 2003/55 23 artiklan 1 kohdan c alakohdalle, jossa voitaisiin sen mielestä asettaa jäsenvaltioille tällainen velvoite 1.7.2007 alkaen.
That article stipulates: ‘Member States shall ensure that the eligible customers are … from 1 July 2007, all customers.’
Kyseisessä artiklassa säädetään seuraavaa: ”Jäsenvaltioiden on varmistettava, että vaatimuksia täyttävät asiakkaat ovat: – – 1 päivästä heinäkuuta 2007 alkaen kaikki asiakkaat”.
It follows from this that, by that deadline, all customers are to be presumed, in accordance with Community law, to have access to the supplier of their choice for the purchase of natural gas.
Tästä seuraa, että tästä päivämäärästä lukien kaikkien asiakkaiden oletetaan yhteisön oikeuden mukaisesti voivan valita toimittajansa maakaasua ostaessaan.
None the less, even before examining whether the directive precludes the introduction of a transitional period during which the service concessions in dispute must be ter -minated early, it is necessary to examine, first of all, the extent of the obligations imposed
Ennen kuin tutkitaan, onko kyseinen direktiivi esteenä siirtymäkaudelle, jonka kuluessa riidanalaiset palveluja koskevat konsessiot on purettava ennenaikaisesti, on ensin tarkasteltava tällä direktiivillä jäsenvaltioille asetettujen velvoitteiden laajuutta.
9 — Communication from the Commission to the European Parliament pursuant to the second subparagraph of Article 251(2) of the EC Treaty concerning the common pos -ition of the Council on the adoption of a directive of the European Parliament and of the Council concerning common rules for the internal market in electricity and repealing Directive 96/92/EC and concerning the common position of the Council on the adoption of a directive of the European Parliament and of the Council concerning common rules for the internal market in natural gas and repealing Dir -ective 98/30/EC (SEC(2003) 161 final).
9 – Komission tiedonanto Euroopan parlamentille EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 96/92/EY kumoamisesta sekä neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi maakaasun sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 98/30/EY kumoamisesta (SEC(2003) 161 lopullinen).
10 — Recital 4 in the preamble to Directive 2003/55.
10 – Direktiivin 2003/55 neljäs perustelukappale.
See, also, Case T-87/05 EDP v Commission [2005] ECR II-3745. paragraph 110.
Ks. myös asia T-87/05, EDP v. komissio, tuomio 21.9.2005 (Kok. 2005, s. II-3745, 110 kohta).
However, the interpretation of that provision suggested by the national court appears to me to be wrong as regards contracts for the distribution of natural gas.
Tämä ennakkoratkaisupyynnön esittäneen tuomioistuimen tulkinta tästä säännöksestä on mielestäni kuitenkin virheellinen maakaasun jakelusopimusten osalta.
That article relates, in fact, only to the supply and not to the distribution of natural gas.
Tämä artikla koskee nimittäin ainoastaan maakaasun toimitusta eikä jakelua.
Therefore, no obligation can be inferred from that provision for the Member States to put an end to distribution contracts granted without any competitive tendering proced- ure.
Näin ollen tästä säännöksestä ei voida päätellä jäsenvaltioilla olevan minkäänlaista velvollisuutta päättää ilman minkäänlaista tarjouskilpailumenettelyä tehtyjä jakelusopimuksia.
As the Commission has rightly pointed out, the deadline of 1 July 2007 applied to supply contracts cannot be transposed to
Kuten komissio perustellusti toteaa, toimitussopimuksiin sovellettua määräpäivää
11 — Recital 2 in the preamble to Directive 2003/55.
11 – Direktiivin 2003/55 toinen perustelukappale.
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-347/06 distribution contracts, short of legislating instead of the Community legislature.
JULKISASIAMIES POIARES MADURON RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-347/06
Therefore, the answer to the third question referred must be that Directive 2003/55 does not require the early termination of gas distribution contracts originally granted without any competitive tendering proced- ure, but it cannot be held that it expressly precludes such a possibility.
Kolmanteen ennakkoratkaisukysymykseen on näin ollen vastattava, että direktiivissä 2003/55 ei velvoiteta purkamaan ennenaikaisesti alun perin ilman minkäänlaista tarjouskilpailumenettelyä tehtyjä kaasun jakelusopimuksia, mutta siinä ei voida kuitenkaan katsoa nimenomaisesti evättävän tällaista mahdollisuutta.
In addition, no other provision of Dir -ective 2003/55 expressly supports an obligation to terminate existing concessions early.
Mistään muusta direktiivin 2003/55 säännöksestä ei myöskään saada nimenomaista tukea velvoitteelle purkaa ennenaikaisesti voimassa olevat konsessiot.
The articles of Directive 2003/55 which refer to the distribution of natural gas, in particu- lar Article 4(2) and Articles 11 and 18, are restricted principally to providing for the designation of distribution system operators having regard to considerations of efficiency and economic balance (Article 11) according to objective and non-discriminatory criteria (Article 4(2)).
Maakaasun jakelua koskevissa direktiivin 2003/55 artikloissa, kuten 4 artiklan 2 kohdassa ja 11 ja 18 artiklassa, tyydytään lähinnä säätämään ai -noastaan, että jakeluverkonhaltijat nimetään ottaen huomioon tehokkuuteen ja talouden tasapainoon liittyvät näkökohdat (11 artikla) puolueettomin ja syrjimättömin perustein (4 artiklan 2 kohta).
Moreover, the operators are to ensure third-party access to the system without discrimination and with complete transparency with regard to the tariffs and the calculation methods applied (Article 18).
Jakeluverkonhaltijoiden on lisäksi annettava kolmannelle osapuolelle pääsy verkkoon harjoittamatta syrjintää siten, että sovelletut tariffit ja niiden laskentamenetelmät ovat täysin avoimia (18 artikla).
However, according to the Court’s settled caselaw, non-application of the provisions of secondary legislation does not preclude the application of ‘the fundamental rules of the EC Treaty, in general, and the principle of nondiscrimination on the grounds of nationality, in particular’.
Yhteisöjen tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan se, ettei sovelleta johdetun oikeuden säännöksiä ei kuitenkaan estä soveltamasta ”yleisesti perustamissopimuksen perustavanlaatuisia oikeussääntöjä ja erityisesti kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän kieltoa koskevaa periaatetta”.
12Further, ‘the provisions of the Treaty applying to public service concessions, in particular Art -icles 43 EC and 49 EC, and the prohibition of discrimination on grounds of nationality are specific expressions of the principle of equal treatment’.
12Yhteisöjen tuomioistuin on lisäksi todennut, että ”yleisesti perustamissopimuksen mää -räykset, joita sovelletaan julkisia palveluja koskeviin toimilupiin, erityisesti EY 43 ja EY 49 artikla, sekä kansallisuuteen perustuvan syrjinnän kielto ovat erityisiä yhdenvertaisen kohtelun periaatteen ilmauksia”.
13In other words, the selection of the concession-holder must comply with the principles of the Treaty.
13Toisin sanoen konsession saaja on valittava perustamissopimuksen periaatteita noudattaen.
Consequently, the reply to the questions referred by the national court must be sought on the basis of those principles intended to guarantee, in the main proceedings, the objective of free movement.
Näin ollen vastaus ennakkoratkaisupyynnön esittäneen tuomioistuimen kysymyksiin on annettava tukeutuen näihin periaatteisiin, joilla pääasiassa pyritään takaamaan vapaan liikkuvuuden tavoitteet.
12 — See, inter alia, Telaustria and Telefonadress, paragraph 60; Parking Brixen, paragraph 49; Coname, paragraph 16; and Commission v Italy, paragraph 22.
12 – Ks. mm. em. asia Telaustria ja Telefonadress, tuomion 60 kohta; em. asia Parking Brixen, tuomion 49 kohta; em. asia Coname, tuomion 16 kohta ja em. asia komissio v. Italia, tuomion 22 kohta.
13 — Parking Brixen, paragraph 48, and Commission v Italy, paragraph 23.
13 – Em. asia Parking Brixen, tuomion 48 kohta ja em. asia komissio v. Italia, tuomion 23 kohta.
Consequently, in the light of the foregoing considerations, it is impossible to infer from the wording of that text alone any obligation on Member States to terminate early the disputed distribution concessions which were granted before its adoption.
Edellä esitetyn perusteella pelkästään tämän säädöksen sanamuodon perusteella on näin ollen mahdotonta päätellä, että jäsenvaltioilla olisi jonkinlainen velvollisuus purkaa ennenaikaisesti ennen kyseisen säädöksen antamista annetut konsessiot.
Notwithstanding that statement, it is necessary to add that Directive 2003/55 none the less does not preclude such termination.
Tästä toteamuksesta riippumatta on lisättävä, ettei direktiivissä 2003/55 kuitenkaan kielletä tällaista purkamista.
The fact remains that the abovementioned provisions of Directive 2003/55 do not enable it to be determined whether Community law precludes national legislation such as that at issue in the main proceedings.
Edellä mainittujen direktiivin 2003/55 säännösten perusteella ei voida määritellä, onko yhteisön oikeus esteenä pääasiassa kysymyksessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle.
C — The first two questions
C Kaksi ensimmäistä kysymystä
Where the national court asks the Court of Justice whether Community law precludes the establishment and extension of a transitional period in order to bring to an end concessions originally granted in breach of the principles of transparency and equal treatment such as stem from Articles 43 EC and 49 EC, 14it effectively raises two problems in relation to free movement.
Kun ennakkoratkaisupyynnön tehnyt tuomioistuin kysyy yhteisöjen tuomioistuimelta, onko yhteisön oikeus esteenä siirtymäkaudelle sekä sen jatkamiselle EY 43 ja EY 49 artiklaan 14perustuvien avoimuuden ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteiden vastaisesti alun perin tehtyjen konsessioi- den päättämiseksi, se tuo todellisuudessa esille kaksi vapaaseen liikkuvuuteen liittyvää ongelmaa.
From that point of view, answering the questions referred involves determining, initially, whether national legislation — which provides for the maintenance in force of existing concessions until the expiry of a transitional period introduced for the purpose of bringing those concessions to an end early — constitutes an obstacle to the freedom to provide services and the freedom of establishment and, if so, to examine, subsequently, whether such a restriction may nevertheless be accepted as an exceptional measure expressly provided for in Articles 45 EC and 46 EC, or justified, in accordance with the Court’s caselaw, by overriding requirements relating to the public interest.
Ennakkoratkaisukysymyksiin vastattaessa on tässä tarkoituksessa ensinnäkin ratkaistava, merkitseekö kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään voimassa olevien konsessioiden voimassa pitämisestä niiden ennenaikaiseksi päättämiseksi käyttöön otetun siirtymäkauden loppuun, palvelujen tarjoamisen vapauden ja sijoittautumisvapauden estettä, ja mikäli näin on, toiseksi tutkittava, voidaanko tällainen rajoitus kuitenkin hyväksyä EY 45 ja EY 46 artiklassa nimenomaisesti määrättyinä poikkeuksina tai voidaanko sitä perustella yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisesti yleistä etua koskevilla pakottavilla syillä.
Although in the context of a reference for a preliminary ruling the Court should restrict itself to an abstract interpretation of Community law, it must nevertheless provide the national court with the information needed to adjudicate in the dispute.
Vaikka ennakkoratkaisumenettelyssä yhteisöjen tuomioistuimen on rajoituttava tulkitsemaan yhteisön oikeutta abstraktisti, sen on kuitenkin esitettävä ennakkoratkaisupyynnön esittäneelle tuomioistuimelle asian ratkaisun kannalta tarvittavat seikat.
In that regard, the Court has repeatedly held that it is competent to give the national court full guidance on the interpretation of Community law in order to enable it to determine the compatibility of its national legislation with Community law.
Yhteisöjen tuomioistuin on tämänsuuntaisesti toistuvasti todennut, että se on toimivaltainen esittämään kansalliselle tuomioistuimelle kaikki sellaiset yhteisön oikeuden tulkintaan liittyvät seikat, jotka saattavat auttaa kansallista tuomioistuinta sen arvioidessa kansallisen lainsäädäntönsä yhteensopivuutta yhteisön oikeuden kanssa.
15In my opinion, it is necessary in the present case to set out the different stages in the legal reasoning which the national court will have to follow in order to decide the case in the main proceedings.
15Esillä olevassa asiassa on mielestäni tarpeen täsmentää oikeudellisen päättelyn eri vaiheet, jotka kansallisen tuomioistuimen on käytävä läpi pääasiassa kysymyksessä olevaa asiaa käsitellessään.
For the sake of completeness, it should also be pointed out that there is a link between the national legislation at issue in this case and intra-Community trade inasmuch as operators established in other Member States might be interested in par -ticipating in the distribution of gas in Italy.
Lisäksi on huomattava, että tässä asiassa kysymyksessä oleva kansallinen lainsäädäntö liittyy yhteisön sisäiseen kauppaan, sillä muihin jäsenvaltioihin sijoittautuneet toimijat voivat haluta osallistua kaasunjakelutoimintaan Italiassa.
The questions referred thus fall within the scope of Community law, although all the elements of the dispute in the main procee -dings are confined to a single Member State. 16
Ennakkoratkaisukysymykset kuuluvat näin ollen yhteisön oikeu- den soveltamisalaan, vaikka kaikki pääasian tosiseikat ovat tapahtuneet vain yhden jäsenvaltion sisällä. 16
14 — The application of Articles 43 EC and 49 EC is perfectly justified inasmuch as the concession was concluded by a municipal authority acting in its capacity as a public authority.
14 – EY 43 ja EY 49 artiklan soveltaminen on täysin perusteltua, sillä konsession on antanut kunta, joka toimii viranomaisena.
Therefore, the principles of freedom of movement, arising from those articles apply.
Näin ollen on sovellettava näistä artikloista ilmeneviä vapaan liikkuvuuden periaatteita.
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-347/06
JULKISASIAMIES POIARES MADURON RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-347/06
The existence of an obstacle transparency.
Esteen olemassaolo tässä asiassa, että konsessiota ei voida antaa noudattamatta avoimuuden asettamia vaatimuksia.
In addition, the direct grant of a concession, without the possibility for any undertaking established in another Member State to gain access to relevant information concerning the concession for the purpose of expressing its interest, is contrary to the principles which stem from Articles 43 EC and 49 EC.
Siten konsession antaminen suoraan ilman, että mahdollisesti johonkin muuhun jäsenvaltioon sijoittautunut yritys voi saada kyseistä konsessiota koskevia relevantteja tietoja voidakseen ilmaista kiinnostuksensa, on EY 43 ja EY 49 artiklaan perustuvien periaatteiden vastaista.
The requirements which stem from Art -icles 43 EC and 49 EC and from the principles of equal treatment, nondiscrimination and transparency have been set out repeatedly by the Court in relation to concession contracts, in particular in the judgments in Telaustria and Telefonadress, Coname and Parking Brixen.
Yhteisöjen tuomioistuin on useaan otteeseen, muun muassa edellä mainituissa asioissa Telaustria ja Telefonadress, Coname ja Parking Brixen antamissaan tuomioissa täsmentänyt EY 43 ja EY 49 artiklasta sekä yhdenvertaisen kohtelun periaatteesta, syrjintäkiellon periaatteesta ja avoimuusperiaatteesta seuraavia vaatimuksia.
Those decisions lay down the principle that thereafter the grant of any concession be subject to at least a minimum level of competition, by ensuring compliance with a minimum obligation of transparency and equal treatment in order to comply with the objective of removing obstacles to the freedom to provide services.
Näissä oikeustapauksissa vahvistetaan periaate, jonka mukaan kaikkien konsessioiden antamiselle asetetaan vastedes kilpailun vähimmäisvaatimus, jolloin on noudatettava avoimuuden vähimmäisvelvoitetta ja yhdenvertaista kohtelua palvelujen tarjoamisen vapaudelle asetettujen esteiden poistamista koskevan tavoitteen toteuttamiseksi.
First, the judgment in Telaustria and Telefonadress laid down the principle of a minimum obligation of transparency on the contracting authority which consists ‘in ensuring, for the benefit of any potential tenderer, a degree of advertising sufficient to enable the services market to be opened up to competition and the impartiality of procurement procedures to be reviewed’.
Edellä mainitussa asiassa Telaustria ja Telefonadress annetussa tuomiossa vahvistetun periaatteen mukaan hankintaviranomaisten on noudatettava avoimuuden vähimmäisvelvoitetta, jolla pyritään takaamaan ”kaikkien potentiaalisten tarjoajien eduksi se, että hankinnasta ilmoitetaan asianmukaisessa laajuudessa, minkä ansios- ta palveluhankinnat avautuvat kilpailulle ja hankintasopimuksia koskevien tekomenettelyiden puolueettomuutta voidaan valvoa”.