natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Secondly, as will be apparent from the considerations concerning the third part of this plea which follow, the Court of First Instance erred in holding that there was a general need for confidentiality in respect of advice from the Council’s legal service relating to legislative matters.
Kuten tämän valitusperusteen kolmatta osaa koskevista seuraavista toteamuksista toisaalta seuraa, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi virheellisesti, että lainsäädäntötoimiin liittyvien neuvoston oikeudellisen yksikön lausuntojen osalta on olemassa yleinen luottamuksellisuuden tarve.
Neither of the two arguments raised in that regard by the Council and restated by the Court of First Instance in paragraphs 78 and 79 of the judgment under appeal can substantiate that assertion.
Kumpikaan niistä kahdesta perustelusta, jotka neuvosto tältä osin esitti ja jotka ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin toisti valituksenalaisen tuomion 78 ja 79 kohdassa, ei tue tätä toteamusta.
As regards, first, the fear expressed by the Council that disclosure of an opinion of its legal service relating to a legislative proposal could lead to doubts as to the lawfulness of the legislative act concerned, it is precisely openness in this regard that contributes to conferring greater legitimacy on the institutions in the eyes of European citizens and increasing their confidence in them by allowing divergences between various points of view to be openly debated.
Siltä osin kuin ensimmäiseksi on kyse neuvoston esittämästä epäilyksestä, että sen oikeudellisen yksikön lainsäädäntöehdotukseen liittyvän lausunnon paljastaminen saattaa aiheuttaa epäilyn kyseessä olevan lainsäädäntötoimen laillisuudesta, on todettava, että nimenomaan avoimuus, joka mahdollistaa sen, että useiden näkökantojen eroavuuksista voidaan keskustella avoimesti, myötävaikuttaa toimielinten suurempaan legitimiteettiin suhteessa kansalaisiin ja lisää kansalaisten luottamusta.
It is in fact rather a lack of information and debate which is capable of giving rise to doubts in the minds of citizens, not only
Näin ollen tiedon ja keskustelun puuttuminen on pikemminkin omiaan synnyt-
Furthermore, the risk that doubts might be engendered in the minds of European citizens as regards the lawfulness of an act adopted by the Community legislature because the Council’s legal service had given an unfavourable opinion would more often than not fail to arise if the statement of reasons for that act was reinforced, so as to make it apparent why that unfavourable opinion was not followed.
Lisäksi vaara, että Euroopan kansalaisille syntyy epäilyjä yhteisön lainsäätäjän toteuttaman toimenpiteen laillisuudesta, koska neuvoston oikeudellinen yksikkö on antanut tästä toimenpiteestä kielteisen lausunnon, ei useimmiten pääsisi toteutumaan, jos kyseistä toimenpidettä perusteltaisiin paremmin tavalla, joka toisi esille syyt, joiden vuoksi tätä kielteistä lausuntoa ei noudatettu.
Consequently, to submit, in a general and abstract way, that there is a risk that disclosure of legal advice relating to legislative processes may give rise to doubts regarding the lawfulness of legislative acts does not suffice to establish that the protection of legal advice will be undermined for the purposes of the second indent of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001 and cannot, accordingly, provide a basis for a refusal to disclose such advice.
Näin ollen on todettava, että se, että vedotaan yleisesti ja abstraktisti vaaraan, että lainsäädäntömenettelyitä koskevien oikeudellisten lausuntojen paljastaminen saattaa aiheuttaa epäilyjä lainsäädäntötoimien laillisuuden osalta, ei ole riittävä osoitus asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitetusta oikeudellisen neuvonannon suojan vahingoittamisesta, eikä sillä voida näin ollen perustella näiden lausuntojen sisältämien tietojen ilmaisemisesta kieltäytymistä.
As regards, secondly, the Council’s argument that the independence of its legal service would be compromised by possible disclosure of legal opinions issued in the course of legislative procedures, it must be pointed out that that fear lies at the very heart of the interests protected by the exception provided for in the second indent of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001.
Siltä osin kuin toiseksi on kyse neuvoston väitteestä, jonka mukaan sen oikeudellisen yksikön riippumattomuus joutuu kyseenalaiseksi, jos sen lainsäädäntömenettelyiden yhteydessä antamien oikeudellisten lausuntojen sisältämiä tietoja ilmaistaisiin, on todettava, että tämä pelko on olennainen osa niitä intressejä, joita asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan toisessa luetelmakohdassa säädetyllä poikkeuksella suojataan.
As is apparent from paragraph 42 of this judgment, that exception seeks specifically to protect an institution’s interest in seeking legal advice and receiving frank, objective and comprehensive advice.
Kuten tämän tuomion 42 kohdasta käy ilmi, tällä poikkeuksella pyritään nimenomaan suojaamaan toimielimen intressiä pyytää oikeudellista neuvonantoa ja saada rehellisiä, objektiivisia ja kattavia lausuntoja.
However, in that regard, the Council relied before both the Court of First Instance and the Court on mere assertions, which were in no way substantiated by detailed arguments.
On kuitenkin todettava, että tältä osin neuvosto on perustellut sekä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa että yhteisöjen tuomioistuimessa esittämäänsä näkemystä pelkillä väittämillä, joiden tueksi se ei esittänyt minkäänlaisia yksityiskohtaisia perusteluita.
In view of the considerations which follow, there would appear to be no real risk that is reasonably foreseeable and not purely hypothetical of that interest being undermined.
Seuraavaksi esitettävien toteamusten valossa on kuitenkin todettava, että asiassa ei ole tullut esiin minkäänlaista todellista kyseisen intressin loukkaamisen vaaraa, joka olisi kohtuullisesti ennakoitavissa eikä olisi täysin hypoteettinen.
As regards the possibility of pressure being applied for the purpose of influencing the content of opinions issued by the Council’s legal service, it need merely be pointed out that even if the members of that legal service were subjected to improper pressure to that end, it would be that pressure, and not the possibility of the disclosure of legal opinions, which would compromise that institution’s interest in receiving frank, objective and comprehensive advice and it would clearly be incumbent on the Council to take the necessary measures to put a stop to it.
Kun on kyse mahdollisesta painostuksesta, jota harjoitettaisiin neuvoston oikeudellisen yksikön esittämien lausuntojen sisältöön vaikuttamiseksi, riittää, kun todetaan, että vaikka oletetaan, että tämän oikeudellisen yksikön virkamiehiin kohdistuisi tämänsuuntaista lainvastaista painostusta, tämän toimielimen intressi saada rehellisiä, objektiivisia ja kattavia oikeudellisia lausuntoja joutuisi kyseenalaiseksi nimenomaan näiden painostusten takia eikä siis oikeudellisten lausuntojen sisältämien tietojen ilmaisemisen mahdollisuuden takia, ja on ilmeistä, että neuvoston tehtävänä on toteuttaa tarpeelliset toimenpiteet, jotta painostus saadaan loppumaan.
As regards the Commission’s argument that it could be difficult for an institution’s legal service which had initially expressed a negative opinion regarding a legislative act in the process of being adopted subsequently to defend the lawfulness of that act if its opinion had been published, it must be stated that such a general argument cannot justify an exception to the openness provided for by Regulation No 1049/2001.
Siltä osin kuin on kyse komission väitteestä, jonka mukaan toimielimen oikeudellisen yksikön, joka on ensin antanut kielteisen lausunnon valmisteilla olleesta lainsäädäntötoimesta, voi olla vaikea puolustaa tämän jälkeen tämän toimen laillisuutta, jos tämä lausunto on julkaistu, on todettava, että näin yleisluonteisella väitteellä ei voida perustella poikkeusta asetuksella N:o 1049/2001 säädettyyn avoimuuteen.
In view of those considerations, there appears to be no real risk that is reasonably foreseeable and not purely hypothetical that disclosure of opinions of the Council’s legal service issued in the course of legislative procedures might undermine the protection of legal advice within the meaning of the second indent of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001.
Näiden toteamusten valossa ei ole tullut ilmi minkäänlaista todellista ja kohtuullisesti ennakoitavissa olevaa sekä muunlaista kuin täysin hypoteettista vaaraa siitä, että neuvoston oikeudellisen yksikön lainsäädäntömenettelyiden yhteydessä antamien lausuntojen sisältämien tietojen ilmaiseminen on omiaan loukkaamaan asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitettua oikeudellisen neuvonannon suojaa.
In any event, in so far as the interest in protecting the independence of the Council’s legal service could be undermined by that disclosure, that risk would have to be weighed up against the overriding public interests which underlie Regulation No 1049/2001.
Joka tapauksessa ja siltä osin kuin tämä tietojen ilmaiseminen saattaa loukata neuvoston oikeudellisen yksikön riippumattomuuden suojaamisen intressiä, tämä vaara on suhteutettava ylivoimaisiin yleisiin etuihin, jotka ovat asetuksen N:o 1049/2001 taustalla.
As was pointed out in paragraphs 45 to 47 of this judgment, such an overriding public interest is constituted by the fact that disclosure of documents containing the advice of an institution’s legal service on legal questions arising when legislative initiatives are being debated increases the transparency and openness of the legislative process and strengthens the democratic right of European citizens to scrutinize the information which has formed the basis of a legislative act, as referred to, in particular, in recitals 2 and 6 of the preamble to Regulation No 1049/2001.
Kuten tämän tuomion 45–47 kohdassa muistutetaan, se seikka, että mahdollisuus tutustua asiakirjoihin, jotka sisältävät toimielimen oikeudellisen yksikön lausunnon oikeudellisista kysymyksistä, jotka ovat nousseet esiin lainsäädäntöaloitteita koskevien neuvotteluiden yhteydessä, on omiaan lisäämään yleistä ja lainsäädäntömenettelyn avoimuutta ja vahvistamaan Euroopan kansalaisten demokraattista oikeutta valvoa tietoja, joille lainsäädäntötoimet perustuvat, on tällainen ylivoimainen yleinen etu, kuten erityisesti kyseisen asetuksen johdantoosan toisessa ja kuudennessa perustelukappaleessa todetaan.
It follows from the above considerations that Regulation No 1049/2001 imposes, in principle, an obligation to disclose the opinions of the Council’s legal service relating to a legislative process.
Edellä esitetyistä toteamuksista on seurauksena, että asetuksessa N:o 1049/2001 asetetaan lähtökohtaisesti velvollisuus ilmaista neuvoston oikeudellisen yksikön lainsäädäntömenettelyitä koskevien lausuntojen sisältämät tiedot.
That finding does not preclude a refusal, on account of the protection of legal advice, to disclose a specific legal opinion, given in the context of a legislative process, but being of a particularly sensitive nature or having a particularly wide scope that goes beyond the context of the legislative process in question.
Tämä toteamus ei kuitenkaan ole esteenä sille, että oikeus tutustua sellaiseen erityiseen oikeudelliseen lausuntoon, joka on annettu lainsäädäntömenettelyn yhteydessä mutta joka on erityisen arkaluonteinen tai jonka ulottuvuus on erityisen laaja ja ylittää kyseessä olevan lainsäädäntömenettelyn, evätään oikeudellisen neuvonannon suojan nojalla.
In that context, it must also be borne in mind that, under Article 4(7) of Regulation No 1049/2001, an exception can only apply for the period during which protection is justified on the basis of the content of the document.
Tässä asiayhteydessä on lisäksi muistutettava, että asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 7 kohdan nojalla poikkeusta voidaan soveltaa vain niin kauan kuin suojaaminen on perusteltua asiakirjan sisällön kannalta.
Having regard to all those considerations, it is apparent that the Court of First Instance erred in holding, in paragraphs 77 to 80 of the judgment under appeal, that the contested decision could comply with the obligation to give reasons and be justified by reference to a general need for confidentiality which applies to legal advice relating to legislative questions.
Kun otetaan huomioon kaikki nämä toteamukset, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi valituksenalaisen tuomion 77–80 kohdassa virheellisesti, että riidanlaista päätöstä voitiin lainmukaisesti perustella yleisellä luottamuksellisuuden tarpeella, joka liittyy lainsäädäntötoimia koskeviin oikeudellisiin lausuntoihin.
It follows that the second and third parts of this plea are well founded.
Tästä seuraa, että tämän valitusperusteen toinen ja kolmas osa ovat perusteltuja.
In those circumstances, the judgment under appeal must be set aside in so far as it relates to the refusal of access to the legal opinion in question and orders Mr Turco and the Council each to pay half of the costs.
Näin ollen valituksenalainen tuomio on kumottava siltä osin kuin siinä käsitellään kyseessä olevaan lausuntoon tutustumista koskevan pyynnön hylkäämistä ja sillä velvoitetaan Turco ja neuvosto kumpikin korvaamaan puolet oikeudenkäyntikuluista.
It is apparent from the considerations relating to the second plea that the third plea is also well founded. This also justifies the setting aside of the judgment under appeal in so far as it relates to the refusal of access to the legal opinion in question and orders Mr Turco and the Council each to pay half of the costs.
Toista valitusperustetta koskevista toteamuksista käy ilmi, että myös kolmas valitusperuste on perusteltu, millä myös voidaan perustella valituksenalaisen tuomion kumoamista siltä osin kuin siinä käsitellään kyseiseen lausuntoon tutustumista koskevan pyynnön hylkäämistä ja sillä velvoitetaan Turco ja neuvosto kumpikin korvaamaan puolet oikeudenkäyntikuluista.
As has been held in paragraphs 44 to 47 and paragraph 67 of this judgment, the Court of First Instance misinterpreted Article 4(2) of Regulation No 1049/2001 in deciding that the overriding public interest capable of justifying the disclosure of a document, must, as a rule, be distinct from the principles which underlie that regulation.
Kuten tämän tuomion 44–47 ja 67 kohdassa todetaan, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tulkitsi virheellisesti asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohtaa todetessaan, että ylivoimaisen yleisen edun, joka oikeuttaa paljastamaan asiakirjan, on pääsääntöisesti oltava erillinen periaatteista, jotka muodostavat tämän asetuksen taustan.
It is clear that the provisions of a legislative act must be applied in the light of the principles underlying it.
Periaatteet, jotka muodostavat lainsäädäntötoimen taustan, ovat selvästikin ne, joiden valossa kyseisen lainsäädäntötoimen säännöksiä on sovellettava.
The first, fourth and fifth pleas
Ensimmäinen, neljäs ja viides valitusperuste
As the second and third parts of the second plea and the third plea have been upheld and justify the judgment under appeal being set aside in so far as it relates to the refusal of access to the legal opinion in question and to the costs incurred by Mr Turco and the Council in relation to that action, there is no need to examine the first, fourth and fifth pleas submitted by Mr Turco in support of his appeal, since those pleas cannot result in that judgment being set aside to any greater extent.
Koska toisen valitusperusteen toinen ja kolmas osa ja kolmas valitusperuste hyväksytään ja koska niillä voidaan perustella valituksenalaisen tuomion kumoamista siltä osin kuin siinä käsitellään kyseessä olevaan oikeudelliseen lausuntoon tutustumista koskevan pyynnön hylkäämistä ja siltä osin kuin se koskee Turcon ja neuvoston kanteeseen liittyviä oikeudenkäyntikuluja, Turcon valituksensa tueksi esittämiä ensimmäistä, neljättä ja viidettä valitusperustetta ei ole aiheellista tarkastella, koska valituksenalaista tuomiota ei voida niiden seurauksena kumota laajemmin.
The consequences of the partial setting aside of the judgment under appeal
Valituksenalaisen tuomion osittaisen kumoamisen seuraukset
In accordance with the first paragraph of Article 61 of the Statute of the Court of Justice, if the Court quashes the decision of the Court of First Instance, it may itself give final judgment in the matter, where the state of the proceedings so permits.
Yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 61 artiklan ensimmäisen kohdan mukaan silloin, kun ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen päätös kumotaan, yhteisöjen tuomioistuin voi itse ratkaista asian lopullisesti, jos asia on ratkaisukelpoinen.
That is the case here.
Näin on nyt esillä olevassa asiassa.
The contested decision was adopted on the basis of a twofold error as regards, first, the existence of a general need for confidentiality as regards legal advice relating to legislative processes that is protected by the second indent of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001, and, secondly, the view that the principles underlying that regulation cannot be regarded as an ‘overriding public interest’ within the meaning of Article 4(2) of that regulation.
Riidanalaisen päätöksen toteuttamisen taustalla oli kaksi virhettä, jotka koskevat yhtäältä asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan toisessa luetelmakohdassa suojatun yleisen luottamuksellisuuden tarpeen olemassaoloa, kun on kyse lainsäädäntömenettelyitä koskevista oikeudellisista lausunnoista, ja toisaalta kantaa, jonka mukaan kyseisen asetuksen taustalla olevia periaatteita ei voida pitää tämän asetuksen 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuna ”ylivoimaisena yleisenä etuna”.
It follows from paragraphs 40 to 47, 56 to 68, 74 and 75 of this judgment that the pleas relied on by Mr Turco at first instance, claiming, first, that the Council erred in taking the view that there was a general need for confidentiality with regard to the opinions of its legal service relating to legislative procedures, that general need being protected by the second indent of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001, and, second, that the Council did not properly ascertain whether, in the present case, there was an overriding public interest, are well founded.
Tämän tuomion 40–47, 56–68, 74 ja 75 kohdasta käy kuitenkin ilmi, että Turcon ensimmäisessä oikeusasteessa esittämät ne perusteet ovat perustellut, joiden mukaan yhtäältä neuvosto katsoi virheellisesti, että sen oikeudellisen yksikön lausunnoilla, jotka koskevat lainsäädäntömenettelyitä, on yleinen luottamuksellisuuden tarve, jota suojataan asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan toisessa luetelmakohdassa, ja toisaalta neuvosto ei tarkastanut lainmukaisella tavalla sitä, liittyikö asiaan ylivoimainen yleinen etu.
Consequently, the contested decision must be annulled.
Tästä seuraa, että riidanalainen päätös on kumottava.
Under the first paragraph of Article 122 of the Rules of Procedure, where the appeal is well founded and the Court of Justice itself gives final judgment in the case, the
Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 122 artiklan ensimmäisen kohdan mukaan silloin, jos valitus on perusteltu ja yhteisöjen tuomioistuin ratkaisee itse
SWEDEN AND TURCO v COUNCIL
RUOTSI JA TURCO v. NEUVOSTO riidan lopullisesti, se päättää oikeudenkäyntikuluista.
Court is to make a decision as to costs. Article 69 of the Rules of Procedure, which applies to appeal proceedings by virtue of Article 118 of those Rules, provides in its second paragraph that the unsuccessful party is to be ordered to pay the costs, if they have been applied for in the successful party’s pleadings.
Saman työjärjestyksen 69 artiklan 2 kohdassa, jota sen 118 artiklan nojalla sovelletaan myös muutoksenhakuun, määrätään, että asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut.
The first subparagraph of Article 69(4) provides that the Member States and the institutions which intervene in the proceedings are to bear their own costs.
Kyseisen 69 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaan jäsenvaltiot ja toimielimet, jotka ovat asiassa väliintulijoina, vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
Since the appeals have been successful, the Council must be ordered to pay the costs relating to the appeal incurred by the Kingdom of Sweden and by Mr Turco, as applied for in their pleadings.
Koska valitukset on hyväksytty, neuvosto on velvoitettava korvaamaan Ruotsin kuningaskunnalle ja Turcolle tähän muutoksenhakuun liittyvät oikeudenkäyntikulut näiden vaatimusten mukaisesti.
The Council and the other parties to the appeal are to bear their own costs relating to the proceedings on appeal.
Neuvosto ja muutoksenhaun muut osapuolet vastaavat siihen liittyvistä omista oikeudenkäyntikuluistaan.
Since the Court has, moreover, upheld the action brought by Mr Turco before the Court of First Instance, the Council must also be ordered to pay the costs incurred by Mr Turco in the proceedings at first instance, as applied for in Mr Turco’s pleadings at first instance.
Koska yhteisöjen tuomioistuin on lisäksi hyväksynyt kanteen, jonka Turco nosti ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa, neuvosto on Turcon vaatimusten mukaisesti velvoitettava vastaamaan myös niistä Turcon oikeudenkäyntikuluista, jotka liittyvät ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa käytyyn oikeudenkäyntiin.
The Council is to bear its own costs relating to the proceedings at first instance.
Neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, jotka liittyvät ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa käytyyn oikeudenkäyntiin.
On those grounds, the Court (Grand Chamber) hereby:
Näillä perusteilla yhteisöjen tuomioistuin (suuri jaosto) on ratkaissut asiat seuraavasti:
Joined Cases C-341/06 P and C-342/06 P
Yhdistetyt asiat C-341/06 P ja C-342/06 P
(Appeal — Proper conduct of the proceedings before the Court of First Instance — Judgment of the Court of First Instance — Quashed — Referral back to the Court of First Instance — Second judgment of the Court of First Instance — Composition of the Chamber hearing the case — State aid — Postal sector — Public undertaking entrusted with a service of general economic interest — Logistical and commercial assistance to a subsidiary — Subsidiary not operating in a reserved sector — Transfer of the express delivery business to that subsidiary — Concept of ‘State aid’ — Commission decision — Assistance and transfer not constituting State aid — Statement of reasons)
Muutoksenhaku – Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa käydyn oikeudenkäynnin sääntöjenmukaisuus – Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio – Kumoaminen – Asian palauttaminen – Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toinen tuomio – Ratkaisukokoonpanon koostumus – Valtiontuet – Postiala – Julkinen yritys, joka tuottaa yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvää palvelua – Tytäryhtiölle annettu logistinen ja kaupallinen apu – Tytäryhtiö, joka ei toimi suljetulla sektorilla – Pikapostitoiminnan siirto kyseiselle tytäryhtiölle – Valtiontuen käsite – Komission päätös – Apu ja siirto, jotka eivät ole valtiontukea – Perustelut
Opinion of Advocate General Sharpston delivered on 6 December 2007 . . . .
Julkisasiamies E. Sharpstonin ratkaisuehdotus 6.12.2007 . . . . . . . . . . .
Community law — Principles — Fundamental rights — Observance ensured by the Court — Account to be taken of the European Convention on Human Rights — Right of every person to fair hearing
Yhteisön oikeus – Periaatteet – Perusoikeudet, joiden kunnioittamista yhteisöjen tuomio­istuin valvoo – Euroopan ihmisoikeussopimuksen huomioon ottaminen – Jokaisen oikeus oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin
SUMMARY — JOINED CASES C-341/06 P AND C-342/06 P
TIIVISTELMÄ – YHDISTETYT ASIAT C-341/06 P JA C-342/06 P
Procedure — Intervention — Plea of inadmissibility not raised by the defendant — Inadmissible
Oikeudenkäyntimenettely – Väliintulo – Oikeudenkäyntiväite, johon vastaaja ei ole vedonnut – Tutkimatta jättäminen
(Statute of the Court of Justice, Art. 40, fourth para.)
(Yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 40 artiklan neljäs kohta)