natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It must be observed in this regard that, according to the third recital in the preamble to Directive 86/457 and the 16th recital in the preamble to Directive 93/16, specific training for a general medical practitioner must prepare him better to fulfil his particular function, which depends to a great extent on his personal knowledge of his patients' environment and consists in giving advice on the prevention of illness, protecting the patient's general health and providing appropriate treatment.
Tältä osin on huomattava, että kuten direktiivin 86/457/ETY johdanto-osan kolmannesta perustelukappaleesta ja direktiivin 93/16/ETY 16. perustelukappaleesta seuraa, yleislääkäri tarvitsee erityiskoulutusta voidakseen paremmin hoitaa tehtävänsä, joka perustuu suurelta osin lääkärin omaan potilaidensa ympäristöä koskevaan tietämykseen ja käsittää asianmukaisen hoidon lisäksi myös sairauksien ehkäisyä ja potilaan yleisen terveydentilan suojelemista koskevan neuvonnan.
As the Council and the Commission rightly state, the harmonisation at Community level of that training not only facilitates the free movement of doctors but also contributes to a high level of public health protection in the Community.
Kuten neuvosto ja komissio oikein korostavat, tämän koulutuksen yhdenmukaistaminen yhteisön tasolla ei pelkästään helpota lääkäreiden vapaata liikkuvuutta vaan myötävaikuttaa myös kansanterveyden suojelun korkeaan tasoon yhteisössä.
The Community legislature has left to the national legislatures the task of fixing the number and duration of fulltime training periods.
ja kestoltaan sellaisia, että ne valmentavat riittävästi yleislääkärin ammatin tehokkaaseen harjoittamiseen.
In view of the margin of discretion which the Community legislature has in the matter in question, such a measure may be regarded as not exceeding what is necessary to achieve the objectives set out above.
Kun otetaan huomioon yhteisön lainsäätäjällä tällä alalla oleva harkintavalta, voidaan katsoa, että tällainen toimenpide ei ylitä sitä, mikä on tarpeen mainittujen tavoitteiden saavuttamiseksi.
It follows that the requirement in question must be regarded as justified by objective factors independent of any discrimination on grounds of sex.
Tästä seuraa, että kysymyksessä olevaa vaatimusta on pidettävä perusteltuna objektiivisilla seikoilla, joilla ei mitenkään syrjitä sukupuolen perusteella.
Compliance with the prohibition of indirect discrimination on grounds of sex is a condition governing the legality of all measures adopted by the Community institutions.
Sukupuoleen perustuvan välillisen siinnän kiellon noudattaminen on kaikkien yhteisön toimielinten antamien säädösten, päätösten ja muiden toimien laillisuuden edellytys.
Examination of Question 1 has failed to disclose any factor capable of affecting the validity of the provision contained in Article 5(1) of Council Directive 86/457/EEC of 15 September 1986 on specific training in general medical practice and Article 34(1) of Council Directive 93/16/EEC of 5 April 1993 to facilitate the free movement of doctors and the mutual recognition of their diplomas, certificates and other evidence of formal qualifications, according to which part-time training in general medical practice must include a certain number of periods of fulltime training.'
Ensimmäisen kysymyksen tutkimisen yhteydessä ei ole tullut esille mitään seikkaa, joka hoputtaisi sen säännöksen pätevyyttä, joka sisältyy yleislääkärin erityiskoulutuksesta 15 päivänä syyskuuta 1986 annetun neuvoston direktiivin 86/457/ETY 5 artiklan 1 kohtaan sekä lääkäreiden vapaan liikkuvuuden sekä heidän tutkintotodistustensa, todistustensa ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojensa vastavuoroisen tunnustamisen helpottamisesta 5 päivänä huhtikuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/16/ETY 34 artiklan 1 kohtaan ja jonka mukaan yleislääketieteen osa-aikaisen koulutuksen tulee sisältää tietty määrä täysipäiväisiä koulutusjaksoja.
Advocate General L. A Geelhoed delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 6 February 2003.
Julkisasiamies L. A. Geelhoed on esittänyt ratkaisuehdotuksensa täysistunnossa 6 päivänä helmikuuta 2003.
Preliminary ruling (Social policy — Protection of the safety and health of workers — Directive 93/104/EC -Concepts of working time and rest period — Oncall service (Bereitschaftsdienst) provided by doctors in hospitals) (Full Court)
Ennakkoratkaisu Sosiaalipolitiikka — Työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelu —Direktiivi 931104/EY - Työajan ja lepoajan käsitteet — Lääkärien päivystys (Bereitschaftsdienst) sairaalassa (täysistunto)
By an order of 12 March 2002, and an amended order of 25 March 2002, the Landesarbeitsgericht (Higher Labour Court) Schleswig-Holstein referred to the Court for a preliminary ruling four questions on the interpretation of Council Directive 93/104/EC of 23 November 1993 concerning certain aspects of the organisation of working time and, in particular, Articles 2(1) and (3) thereof.
Landesarbeitsgericht Schleswig-Holstein on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle 12.3.2002 tekemällään päätöksellä ja tämän päätöksen muuttamisesta 25.3.2002 tekemällään päätöksellä neljä ennakkoratkaisukysymystä työajan järjestämisen tietyistä erityispiirteistä 23 päivänä marraskuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/104/EY ja erityisesti sen 2 artiklan 1 kohdan ja 3 artiklan tulkinnasta.
Main proceedings and questions referred
Pääasian oikeudenkäynti ja ennakkoratkaisukysymykset
It is apparent from the order for reference that the parties to the main proceedings are at variance concerning the question whether time spent in the provision of the oncall service ('Bereitschaftsdienst') organised by the city of Kiel in the hospital operated by it must be deemed to be working time or a rest period.
Ennakkoratkaisupyynnön esittämistä koskevasta päätöksestä ilmenee, että pääasian asianosaiset ovat eri mieltä siitä, onko Kielin kaupungin hallinnoimassaan sairaalassa järjestämään päivystykseen käytettyä aikaa (Bereitschaftsdienst) pidettävä työ- vai lepoaikana.
The dispute before the referring court solely concerns aspects of labour law in connection with oncall periods and not the conditions under which those periods are remunerated.
Kansallisessa tuomioistuimessa vireillä oleva oikeudenkäynti koskee yksinomaan päivystysjaksoihin liittyviä työoikeudellisia näkökohtia eikä niiden korvaamisen edellytyksiä.
Mr Jaeger has worked as a doctor in the surgical department of a hospital in Kiel since 1 May 1992.
Jaeger on työskennellyt 1.5.1992 alkaen kyseisen sairaalan kirurgisen osaston apulaislääkärinä.
He spends three quarters of his normal working hours on call (that is to say 28.875 hours).
Hän on tehnyt työtä kolme neljäsosaa säännöllisestä työajasta (eli 28,875 tuntia viikossa).
Under an ancillary arrangement, he is also required to carry out oncall duty under scale D in No 8(2) of SR 2c.
Lisäksi hänellä on lisäsopimuksen nojalla velvollisuus päivystää SR 2 c:n nro 8:n 2 kohdan luokan D mukaisesti.
In the contract of employment the parties to the main proceedings agreed that the Bundesangestelltentarifvertrag (collective agreement for public sector employees in Germany, hereinafter 'the BAT') applies.
Pääasian asianosaiset ovat työsopimuksessa sopineet Bundesangestelltentarifvertragin (Saksan julkishallinnossa sovellettava virkaehtosopimus; jäljempänä BAT) soveltamisesta.
Generally, Mr Jaeger carries out six periods of oncall duty each month, offset in part by the grant of free time and in part by the payment of supplementary remuneration.
Jaeger päivystää säännönmukaisesti kuusi kertaa kuukaudessa, mikä korvataan osittain myöntämällä vapaata ja osittain maksamalla palkanlisää.
Oncall duty begins at the end of a normal working day and the length of each period is 16 hours in the week, 25 hours on Saturdays (from 08.30 hrs to 09.30 hrs on Sunday morning), and 22 hours 45 minutes on Sundays (from 08.30 hrs to 07.15 hrs on Monday morning).
Päivystys seuraa säännöllistä työaikaa ja kestää 16 tuntia arkipäivisin, 25 tuntia lauantaisin (lauantaiaamusta klo 8.30 sunnuntaiaamuun klo 9.30) ja 22 tuntia 45 minuuttia sunnuntaisin (sunnuntaiaamusta klo 8.30 maanantaiaamuun klo 7.15).
Oncall duty is organised in the following manner. Mr Jaeger stays at the clinic and is called upon to carry out his professional duties as the need arises.
Päivystys järjestetään seuraavasti: Jaeger on paikalla sairaalassa, ja hänen on suoritettava tarvittaessa työtehtäviä.
He is allocated a room with a bed in the hospital, where he may sleep when his services are not required.
Hänellä on sairaalassa käytettävissään huone, jossa on vuode ja jossa hänellä on lupa nukkua silloin, kun häntä ei pyydetä työskentelemään.
The appropriateness of that accommodation is in dispute.
Kyseisen majoituksen asianmukaisuus on riidanalainen.
However, it is common ground that the average time during which Mr Jaeger is called upon to carry out a professional task does not exceed 49% of the time spent on call.
Sitä vastoin on selvää, että jaksot, jolloin Jaegeria pyydetään suorittamaan työtehtäviä, muodostavat keskimäärin 49 prosenttia päivystyksestä.
At first instance the Arbeitsgericht (Labour Court) Kiel (Germany) by judgment of 8 November 2001 upheld Mr Jaeger's claim, taking the view that the oncall duty which he is required to perform at Kiel Hospital must be reckoned in its totality as working time within the meaning of Paragraph 2 of the Arbeitszeitgesetz (Law on working time) of 6 June 1994 (hereinafter the 'ArbZG').
Asiaa ensimmäisenä oikeusasteena käsitellyt Arbeitsgericht Kiel (Saksa) hyväksyi 8.11.2001 antamallaan tuomiolla Jaegerin vaatimuksen ja katsoi, että viimeksi mainitun Kielin sairaalassa suorittamat päivystykset on otettava kokonaisuudessaan huomioon työaikalain (Arbeitszeitgesetz; jäljempänä ArbZG) 2 §:ssä tarkoitettuna työaikana.
The city of Kiel thereupon brought the dispute before the Landesarbeitsgericht Schleswig-Holstein.
Kielin kaupunki saattoi tämän jälkeen asian Landesarbeitsgericht Schlesvvig-Holsteinin käsiteltäväksi.
It must be borne in mind at the outset that, although it is not for the Court, under Article 234 EC, to rule upon the compatibility of a provision of domestic law with Community law or interpret domestic legislation or regulations, it may nevertheless provide the national court with an interpretation of Community law on all such points as may enable that court to determine the issue of compatibility for the purposes of the case before it.
Aluksi on syytä muistaa, että vaikka EY 234 artiklan mukaisessa menettelyssä yhteisöjen tuomioistuimella ei ole toimivaltaa lausua kansallisten oikeussääntöjen yhteensopivuudesta yhteisön oikeuden kanssa eikä tulkita kansallisia säännöksiä ja määräyksiä, se on kuitenkin toimivaltainen esittämään kansalliselle tuomioistuimelle kaikki sellaiset yhteisön oikeuden tulkintaan liittyvät seikat, jotka saattavat auttaa kansallista tuomioistuinta sen arvioidessa tätä yhteensopivuutta sen käsiteltäväksi saatetussa asiassa.
In light of the matters pointed out in the preceding paragraph, the first two questions, which it is appropriate to examine together, must be understood as essentially asking whether Directive 93/104 must be interpreted as meaning that a period of duty spent by a doctor on call ('Bereitschaftsdienst'), where presence in the hospital is required, must be regarded as constituting in its entirety working time for the purposes of that directive, even though the person concerned is permitted to rest at his place of work during the periods when his services are not required, with the result that that directive precludes a Member State's legislation which classifies as a rest period an employee's periods of inactivity in the context of such oncall duty.
Edellisessä kohdassa esitetyn valossa kahdella ensimmäisellä kysymyksellä, joita on tarkasteltava yhdessä, on ymmärrettävä haluttavan tietää, onko direktiiviä 93/104/EY tulkittava siten, että lääkärin fyysistä paikallaoloa sairaalassa edellyttävää päivystystä (Bereitschaftsdienst) on pidettävä kokonaisuudessaan kyseisessä direktiivissä tarkoitettuna työaikana, vaikka asianomaisella on lupa levätä työpaikallaan niinä jaksoina, joina häntä ei pyydetä suorittamaan työtehtäviä, jolloin direktiivi on esteenä jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka mukaan tällaiseen päivystysjaksoon sisältyviä jaksoja, joiden aikana työntekijä ei tee työtä, pidetään lepoaikana.
The concepts of *working time' and 'rest period' within the meaning of Directive 93/104 may not be interpreted in accordance with the requirements of the various legislations of the Member States but constitute concepts of Community law which must be defined in accordance with objective characteristics by reference to the scheme and purpose of that directive, as the Court did at paragraphs 48 to 50 of the judgment in Case C-303/98 Simap [2000].
Direktiivissä 93/104/EY tarkoitettujen työajan ja lepoajan käsitteitä ei pidä tulkita eri jäsenvaltioiden lainsäädäntöön sisältyvien säännösten mukaisesti, vaan ne ovat yhteisön oikeuden käsitteitä, jotka on määriteltävä objektiivisten ominaispiirteiden avulla kyseisen direktiivin systematiikan ja tarkoituksen valossa, kuten yhteisöjen tuomioistuin on tehnyt edellä mainitussa asiassa C-303/98 Simap 3.10.2000 antamansa tuomion 48 ja 50 kohdassa.
Only such an autonomous interpretation is capable of securing for that directive full efficacy and uniform application of those concepts in all the Member States.
Vain tällaisella itsenäisellä tulkinnalla voidaan varmistaa direktiivin täysi tehokkuus ja kyseisten käsitteiden yhdenmukainen tulkinta kaikissa jäsenvaltioissa.
Accordingly, the fact that the definition of the concept of working time refers to 'national law and/or practice' does not mean that the Member States may unilaterally determine the scope of that concept.
Se, että työajan käsitteen määritelmässä viitataan "kansalliseen lainsäädäntöön ja/tai käytäntöön", ei merkitse sitä, että jäsenvaltiot voisivat yksipuolisesti määritellä tämän käsitteen sisällön.
Thus, those States may not make subject to any condition the right of employees to have working periods and corresponding rest periods duly taken into account since that right stems directly from the provisions of that directive.
Nämä jäsenvaltiot eivät näin ollen voi asettaa minkäänlaisia ehtoja työntekijöiden oikeudelle siihen, että työskentelyjaksot ja vastaavasti lepoajat otetaan asianmukaisesti huomioon, sillä tämä oikeus perustuu suoraan kyseisen direktiivin säännöksiin.
Any other interpretation would frustrate the objective of Directive 93/104 of harmonising the protection of the safety and health of workers by means of minimum requirements.
Mikä tahansa muu tulkinta merkitsisi sitä, että direktiivin tarkoitus eli työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelun yhdenmukaistaminen vähimmäisvaatimuksilla sivuutettaisiin.
The fact that in the Simap judgment the Court did not expressly rule on the fact that doctors performing oncall duty where they are required to be present in the hospital can rest or sleep during the periods when their services are not required is in no way material in that connection.
Se, että yhteisöjen tuomioistuin ei edellä mainitussa asiassa Simap antamassaan tuomiossa lausunut nimenomaisesti siitä, että fyysistä paikallaoloa sairaalassa edellyttäviä päivystyksiä suorittavilla lääkäreillä on mahdollisuus levätä tai jopa nukkua niinä jaksoina, joina heitä ei pyydetä suorittamaan työtehtäviä, ei ole tältä osin mitenkään merkityksellistä.
According to the Court, the decisive factor in considering that the characteristic features of the concept of "working time' within the meaning of Directive 93/104 are present in the case of time spent on call by doctors in the hospital itself is that they are required to be present at the place determined by the employer and to be available to the employer in order to be able to provide their services immediately in case of need.
Yhteisöjen tuomioistuimen mukaan katsottaessa, että direktiivissä 93/104/EY tarkoitetun työajan käsitteen ominaispiirteet sisältyvät lääkärien sairaalassa suorittamiin päivystysjaksoihin, on ratkaisevana pidettävä sitä, että lääkäreillä on velvollisuus olla fyysisesti paikalla työnantajan määrittämässä paikassa ja tämän käytettävissä, jotta he voisivat tarvittaessa välittömästi suorittaa työtehtäviä.
In fact, as may be inferred from paragraph 48 of the judgment in Simap, those obligations, which make it impossible for the doctors concerned to choose the place where they stay during waiting periods, must be regarded as coming within the ambit of the performance of their duties.
Edellä mainitussa asiassa Simap annetun tuomion 48 kohdasta ilmenee, että näiden velvollisuuksien, joiden vuoksi kyseisten lääkärien on mahdotonta valita oleskelupaikkaansa varallaolojaksoina, on katsottava kuuluvan heidän tehtäviensä harjoittamiseen.
That conclusion is not altered by the mere fact that the employer makes available to the doctor a rest room in which he can stay for as long as his professional services are not required.
Tätä johtopäätöstä ei muuta se, että työnantaja antaa lääkärin käyttöön lepohuoneen, jossa tämä voi oleskella niin kauan kuin hänen työsuoritustaan ei tarvita.
The third and fourth questions
Kolmas ja neljäs kysymys
By its third and fourth questions, which must be examined together, the referring court is essentially asking whether Directive 93/104 must be interpreted as precluding legislation of a Member State which, in the case of oncall duty where physical presence in the hospital is required, has the effect of enabling, in an appropriate case by means of a collective agreement or a works agreement based on a collective agreement, a reduction in the daily rest periods of 11 hours subject to offset 'at other times during the periods worked during oncall duty.'
Kolmannella ja neljännellä kysymyksellään, joita on syytä tarkastella yhdessä, kansallinen tuomioistuin pyrkii selvittämään, onko direktiiviä 93/104/EY tulkittava siten, että se on esteenä jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka mukaan fyysistä paikallaoloa sairaalassa edellyttävän päivystyksen osalta työehtosopimuksessa tai työehtosopimuksen perusteella tehdyssä yrityskohtaisessa sopimuksessa voidaan sallia, että 11 tunnin vuorokautista lepoaikaa lyhennetään tasaamalla "päivystyksen aikana suoritettuihin työtehtäviin käytetty aika muina aikoina".
The increase in daily working time which the Member States or social partners may effect under Article 17 of Directive 93/104 by reducing the rest period accorded to the worker during the course of a given working day, in particular in hospitals and similar establishments, must in principle be offset by the grant of equivalent periods of compensatory rest made up of a number of consecutive hours corresponding to the reduction applied and from which the worker must benefit before commencing the following period of work.
Päivittäisen työajan lisäys, jonka jäsenvaltiot tai työmarkkinaosapuolet voivat direktiivin 93/104/EY 17 artiklan mukaisesti toteuttaa varsinkin sairaaloissa ja vastaavissa laitoksissa vähentämällä tietyn työpäivän kuluessa työntekijälle myönnetyn lepoajan kestoa, on pääsääntöisesti tasattava myöntämällä vastaavanlaisia korvaavia lepoaikoja, jotka muodostuvat suoritettua vähennystä lukumäärältään vastaavista yhtäjaksoisista tunneista ja jotka työntekijän on saatava ennen seuraavan työskentelyjakson alkamista.
As a general rule, to accord such periods of rest only 'at other times' not directly linked with the period of work extended owing to the completion of overtime does not adequately take into account the need to observe the general principles of protection of the safety and health of workers which constitute the foundation of the Community regime for organisation of working time.
Yleisesti ottaen sillä, että tällaisia lepoaikoja myönnetään vasta "muina aikoina", jolloin välitöntä yhteyttä ylityötuntien vuoksi pitkitettyyn työskentelyjaksoon ei enää ole, jätetään ottamatta asianmukaisesti huomioon tarve noudattaa työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelua koskevia yleisiä periaatteita, jotka muodostavat työajan järjestämistä koskevan yhteisön järjestelmän perustan.
In fact it is only in entirely exceptional circumstances that Article 17 enables 'appropriate protection' to be accorded to the worker where the grant of equivalent periods of compensatory rest is not possible on objective grounds.
Työntekijälle voidaan 17 artiklan mukaan myöntää "muu asianmukainen suojelu" ainoastaan aivan poikkeustapauksissa, milloin vastaavanlaisten korvaavien lepoaikojen myöntäminen ei ole objektiivisista syistä mahdollista.
However, in the present case, it is in no way argued or even alleged that legislation such as that at issue in the main proceedings may come within such a situation.
Esillä olevassa tapauksessa ei ole millään tavoin tuotu esiin tai väitetty, että pääasiassa kyseessä olevan kaltainen lainsäädäntö voisi kuulua tällaisen poikkeustapauksen piiriin.
Furthermore, in no circumstances may a reduction in the daily rest period of 11 consecutive hours, as authorised by Directive 93/104 in certain circumstances and subject to compliance with various conditions, lead to the maximum weekly working time laid down in Article 6 of the directive being exceeded such that a worker is required to perform his activities for more than an average of 48 hours, including overtime, in any period of seven days, even if such time includes periods on call during which the employee, although available at his place of work, is not actually engaged in professional activities.
Direktiivissä 93/104/EY sallittu 11 tunnin yhtäjaksoisen vuorokautisen lepoajan lyhentäminen tietyissä tapauksissa ja tietyin edellytyksin ei voi mitenkään johtaa siihen, että saman direktiivin 6 artiklassa vahvistettu viikoittainen enimmäistyöaika ylitettäisiin velvoittamalla työntekijä tekemään työtä keskimäärin yli 48 tuntia, ylityötunnit mukaan lukien, kunkin seitsemän päivän jakson aikana, ei edes silloin, kun tämä aika sisältää päivystysjaksoja, joiden aikana työntekijä ei suorita varsinaisia työtehtäviä, vaikka hän onkin käytettävissä työpaikalla.
Council Directive 93/104/EC of 23 November 1993 concerning certain aspects of the organisation of working time must be interpreted as meaning that oncall duty ("BereUschaftsdiensf) performed by a doctor where he is required to be physically present in the hospital must be regarded as constituting in its totality working time for the purposes ofthat directive even where the person concerned is permitted to rest at his place of work during the periods when his services are not required with the result that that directive precludes legislation of a Member State which classifies as rest periods an employee's periods of inactivity in the context of such oncall duty.
Työajan järjestämisen tietyistä erityispiirteistä 23 päivänä marraskuuta 1993 annettua neuvoston direktiiviä 93/104/EY on tulkittava siten, että lääkärin fyysistä paikallaoloa sairaalassa edellyttävää päivystystä (Bereitschaftsdienst) on pidettävä kokonaisuudessaan kyseisessä direktiivissä tarkoitettuna työaikana, vaikka asianomaisella on lupa levätä työpaikallaan niinä jaksoina, joina häntä ei pyydetä suorittamaan työtehtäviä, minkä vuoksi direktiivi on esteenä jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka mukaan tällaiseen päivystysjaksoon sisältyviä jaksoja, joiden aikana työntekijä ei tee työtä, pidetään lepoaikana.
Directive 93/104 must also be interpreted as meaning that: in circumstances such as those in the main proceedings, that directive precludes legislation of a Member State which, in the case of oncall duty where physical presence in the hospital is required, has the effect of enabling, in an appropriate case by means of a collective agreement or a works agreement based on a
Pääasiassa kyseessä olevan kaltaisissa olosuhteissa se on esteenä jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka mukaan fyysistä paikallaoloa sairaalassa edellyttävän päivystyksen osalta työehtosopimuksessa tai työehtosopimuksen perusteella tehdyssä yrityskohtaisessa sopimuksessa voidaan salüa, että ainoastaan ne