natgillin/translations-raw huggingface dataset:
To reach that conclusion, it relied, first, on data relating to Sämann’s advertising and sales of car air fresheners and, secondly, on the fact that the CAR-FRESHNER mark had been protected since 1954.
Valituslautakunta perusti nämä johtopäätöksensä yhtäältä Sämannin esittämään näyttöön autoihin tarkoitettujen ilmanraikasteiden mainonnasta ja myynnistä ja toisaalta siihen seikkaan, että tavaramerkki CAR-FRESHNER oli ollut suojattu vuodesta 1954 lähtien.
III — Procedure before the Court of First Instance and the judgment under appeal
III Oikeudenkäyntimenettely ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa ja valituksenalainen tuomio
By application lodged at the Registry of the Court of First Instance on 14 May 2004, L & D brought an action against the contested decision. It raised two pleas to that end, alleging infringement of Articles 8(1)(b) and 73 of Regulation No 40/94 respectively. By the judgment under appeal, the Court of First Instance dismissed that action. I - 5766
L & D nosti ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaamoon 14.5.2004 toimittamallaan kannekirjelmällä kumoamiskanteen riidanalaisesta päätöksestä. Se esitti kanteensa tueksi kaksi kanneperustetta, joista toinen liittyy asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja toinen sen 73 artiklan rikkomiseen. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi kanteen valituksenalaisella tuomiolla. I - 5766
As regards the first plea, the Court first observed, in paragraph 70 of the judgment under appeal, that the finding of the Board of Appeal to the effect that mark No 91 991 had a particularly distinctive character in Italy was based on the acceptance of the prolonged use and wellknown nature of the ARBRE MAGIQUE mark.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi ensimmäisen kanneperusteen osalta valituksenalaisen tuomion 70 kohdassa, että valituslautakunnan toteamus, jonka mukaan tavaramerkki nro 91991 on erityisen erottamiskykyinen Italiassa, perustui tavaramerkin ARBRE MAGIQUE pitkän käytön ja laajan tunnettuuden hyväksymiseen.
In paragraphs 72 to 77 of the judgment under appeal, it then examined whether that finding, according to which the distinctive character of mark No 91 991 is inferred from the use of another mark, was legitimate.
Se tarkasteli valituksenalaisen tuomion 72–77 kohdassa, onko se toteamus pätevä, jonka mukaan tavaramerkin nro 91991 erottamiskyky voidaan johtaa toisesta tavaramerkistä.
It considered in that regard that the Board of Appeal was right to hold that the representation of the silhouette of the fir tree, which plays a significant or even predominant role in the ARBRE MAGIQUE mark, corresponds to the sign of mark No 91 991.
Tältä osin valituslautakunta on ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen mukaan katsonut perustellusti, että kuusen siluetin kuva, jolla on merkittävä, jopa hallitseva asema tavaramerkissä ARBRE MAGIQUE, vastaa tavaramerkkiä nro 91991.
As a result, it held that the Board of Appeal had been fully entitled to hold that mark No 91 991 constituted part of the ARBRE MAGIQUE mark.
Näin ollen se katsoi, että valituslautakunta on perustellusti todennut, että tavaramerkki nro 91991 muodostaa osan tavaramerkistä ARBRE MAGIQUE.
Accordingly, the first mark could have acquired a distinctive character following its use as part of the second mark.
Tällä perusteella ensiksi mainittu tavaramerkki on voinut tulla erottamiskykyiseksi sen vuoksi, että sitä on käytetty viimeksi mainitun tavaramerkin osana.
The Court concluded that the Board of Appeal had rightly examined all the evidence relating to the use and wellknown nature of the ARBRE MAGIQUE mark in order to establish the prolonged use, the wellknown nature and, therefore, the particularly distinctive character of mark No 91 991.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on todennut, että valituslautakunta on perustellusti tutkinut kaikkea näyttöä, joka liittyy tavaramerkin ARBRE MAGIQUE käyttöön ja laajaan tunnettuuteen todetakseen pitkän käytön, laajan tunnettuuden ja näin ollen tavaramerkin nro 91991 erityisen erottamiskyvyn.
As regards the actual examination of the evidence, the Court of First Instance held, in paragraph 78 of the judgment under appeal, that the contested decision had rightly stated that it was apparent from the evidence in the case-file that mark No 91 991, as part of the ARBRE MAGIQUE mark, had been the subject of prolonged use in Italy, was well known there and therefore had a particularly distinctive character.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on valituksenalaisen tuomion 78 kohdassa katsonut varsinaisen näytön tutkimisen osalta, että riidanalaisessa päätöksessä katsotaan perustellusti, että asiakirjoihin sisältyvästä näytöstä seuraa, että tavaramerkki nro 91991 on ollut tavaramerkin ARBRE MAGIQUE osana pitkään käytössä Ita liassa, se tunnetaan siellä laajalti ja se on näin ollen erityisen erottamiskykyinen.
In that regard, in paragraphs 80 to 84 of the judgment under appeal, it rejected the argument seeking to call into question the evidential force of that evidence on the ground that it referred to a period after the appellant’s filing of the application for registration of the trade mark.
Tältä osin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on valituksenalaisen tuomion 80–84 kohdassa hylännyt väitteen, jolla pyritään kyseenalaistamaan näiden seikkojen näyttöarvo sillä perusteella, että ne koskevat myöhäisempää ajankohtaa kuin kantajan tavaramerkkihakemuksen jättämisen päivä.
It held that the Board of Appeal was able legitimately to hold that the subsequent circumstances enabled conclusions to be drawn on the situation as it was on the date of L & D’s filing of the application for registration. 28
Se on katsonut, että valituslautakunta on voinut perustellusti katsoa, että myöhempien seikkojen perusteella voidaan tehdä johtopäätöksiä siitä, millainen tilanne oli L & D:n rekisteröintihakemuksen jättöpäivänä. 28
In paragraph 85 of the judgment under appeal, the Court also rejected the appellant’s argument to the effect that the Board of Appeal was wrong to find that the earlier mark had a particularly distinctive character in Italy by relying solely on general indications regarding the volume of advertising and sales figures.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on valituksenalaisen tuomion 85 kohdassa hylännyt myös kantajan väitteen siitä, että valituslautakunta olisi virheellisesti katsonut aikaisemman tavaramerkin erityisen erottamiskykyiseksi Italiassa, kun se oli perustanut päätelmänsä ainoastaan yleiseen näyttöön mainonnan laajuudesta ja myyntiluvuista.
It held, in this connection, first, that the caselaw relied on by L & D did not concern the assessment of whether a registered mark which has already acquired distinctive character is well known and, secondly, that the Board of Appeal took into account not only general indications, but also the prolonged use of the ARBRE MAGIQUE mark. 29
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on esittänyt tältä osin yhtäältä, että L & D:n mainitsema oikeuskäytäntö ei koske sellaisen rekisteröidyn tavaramerkin laajan tunnettuuden arviointia, joka on jo erottamiskykyinen, ja toisaalta, että valituslautakunta ei ole ainoastaan ottanut huomioon yleistä näyttöä vaan myös tavaramerkin ARBRE MAGIQUE kauan kestäneen käytön. 29
Finally, the Court, in paragraph 86 of the judgment under appeal, rejected L & D’s argument to the effect that the Board of Appeal was wrong to rely on the fact that the earlier mark had had protection in an essentially identical form since 1954, thereby placing the date of the application for registration of the mark on the same footing as the date of actual use of the CAR-FRESHNER mark. The Court found in that regard that, even though the contested decision states that the CAR-FRESHNER mark has been registered since 1954, the Board of Appeal, as regards prolonged use, relied on the established use in Italy of the ARBRE MAGIQUE mark. I - 5768
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on lopuksi valituksenalaisen tuomion 86 kohdassa hylännyt L & D:n väitteen, jonka mukaan valituslautakunta on virheellisesti perustanut päätöksensä siihen seikkaan, että aikaisempi tavaramerkki on ollut suojattu olennaisilta osin samassa muodossa vuodesta 1954 alkaen, rinnastaen tavaramerkkihakemuksen päivämäärän tavaramerkin CAR-FRESHNER tehokkaan käytön päivämäärään. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on todennut tältä osin, että vaikka riidanalaisessa päätöksessä todetaan, että tavaramerkki CAR-FRESHNER on ollut rekisteröity vuodesta 1954 alkaen, valituslautakunta on sen pitkän käytön osalta perustellut päätöstään tavaramerkin ARBRE MAGIQUE toteen näytetyllä käytöllä Italiassa. I - 5768
The Court then held, in paragraphs 89 to 96 of the judgment under appeal, that the goods designated by the ARBRE MAGIQUE mark and by the Aire Limpio mark, as well as those marks themselves, are similar.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tämän jälkeen todennut valituksenalaisen tuomion 89–96 kohdassa, että tavaramerkin ARBRE MAGIQUE ja tavaramerkin Aire Limpio kattamat tavarat sekä itse tavaramerkit ovat samankaltaisia.
So far as the similarity of the marks is concerned, it pointed out that, visually, the graphic element in the Aire Limpio mark has a clearly dominant character in the overall impression given by the sign and noticeably prevails over the word element.
Se on todennut tavaramerkkien samankaltaisuudesta, että ulkoasun osalta tavaramerkin Aire Limpio sisältämä graafinen osa on selvästi hallitseva merkin luomassa kokonaisvaikutelmassa ja se voittaa selvästi sanaosan.
Contrary to L & D’s assertions, the overall impression given by the design is not that of a comical character, but actually that of an image resembling a fir tree. The graphic representation corresponding to a fir tree therefore appears, visually, as the dom -inant element in the overall impression given by the mark in respect of which registration is sought. Conceptually, the signs in question are both associated with the silhouette of a fir tree. In view of the impression given and the fact that the expression ‘aire limpio’ has no particular meaning for the Italian public, their conceptual similarity must be confirmed. 33
Vastoin L & D:n väitteitä kuvion luoma kokonaisvaikutelma ei ole koominen henkilöhahmo vaan kuusta muistuttava kuva. Kuusta muistuttava graafinen esitys vaikuttaa näin ollen ulkoasun osalta hallitsevalta haetun tavaramerkin luomassa kokonaisvaikutelmassa. Merkityssisällön osalta molemmat kyseessä olevat merkit yhdistetään kuusen siluettiin. Kun otetaan huomioon sen luoma vaikutelma ja erityisen merkityksen puuttuminen ilmaisulta ”aire limpio” italialaisen yleisön keskuudessa, niiden merkityssisällön samankaltaisuus on vahvistettava. 33
As regards the likelihood of confusion, the Court, in paragraphs 100 to 102 of the judgment under appeal, considered that the average consumer, which comprises the relevant public, will have a tendency to trust mainly the image of the mark applied to those goods, namely the silhouette of a fir tree.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on valituksenalaisen tuomion 100–102 kohdassa todennut sekaannusvaaran osalta, että keskivertokuluttajalla, joka muodostaa kohdeyleisön, on pyrkimys tukeutua valinnassaan pääasiassa näille tavaroille käytettävään tavaramerkkiin eli kuusen siluettiin.
Consequently, in view of, first, the similarity of the goods in question and the visual and conceptual similarity of the marks in question and, secondly, the fact that the earlier mark has a particularly distinctive character in Italy, the Board of Appeal did not err in finding that there was a likelihood of confusion.
Kun otetaan huomioon yhtäältä kyseessä olevien tavaroiden samankaltaisuus ja kyseessä olevien tavaramerkkien ulkoasun ja merkityssisällön samankaltaisuus ja toisaalta se seikka, että aikaisempi tavaramerkki on erityisen erottamiskykyinen Italiassa, valituslautakunta ei ole tehnyt virhettä todetessaan, että sekaannusvaara on olemassa.
The Court then, in paragraph 104 of the judgment under appeal, rejected the appellant’s argument to the effect that the earlier mark has a weak distinctive character owing to the fact that the silhouette of the fir tree is descriptive of the goods in question, stating that the earlier mark is not the mere representation of a fir tree but is
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on edelleen valituksenalaisen tuomion 104 kohdassa hylännyt kantajan väitteen, jonka mukaan aikaisemmalla tavaramerkillä on heikko erottamiskyky sen vuoksi, että kuusen siluetti on kuvaileva kyseessä oleville tavaroille, ja totesi, että aikaisempi tavaramerkki ei ole vain pelkkä esitys kuusesta
As regards the guidelines of the United Kingdom Patent Office, which the appellant claims confirm the descriptive character of the silhouette of the fir tree for the goods concerned, the Court held that they were of no relevance because of the autonomous nature of the Community trade mark regime.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on katsonut, että Yhdistyneen kuningaskunnan patenttiviraston ohjesäännöt, joissa kantajan mukaan vahvistetaan kuusen siluetin kuvailevuus kyseessä oleville tavaroille, eivät ole merkityksellisiä, koska yhteisön tavaramerkkijärjestelmä on luonteeltaan itsenäinen.
The Court also rejected L & D’s arguments intended to show that the earlier mark should not have been registered because, first, it was made up only of the shape of the product which is marketed under that mark and, secondly, the shape of the earlier mark, namely the silhouette of a fir tree, was necessary to obtain the technical result sought by the product. In this connection, the Court observed in paragraph 105 of the judgment under appeal that the appellant could not, in any event, in opposition proceedings, rely on an absolute ground for refusal precluding valid registration of a sign by a national office or by OHIM. 36
Lisäksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on hylännyt L & D:n väitteet, joilla pyritään osoittamaan, että aikaisemman tavaramerkin rekisteröinti olisi pitänyt hylätä sillä perusteella, että yhtäältä se koostui vain tällä tavaramerkillä markkinoitavan tavaran muodosta ja että toisaalta aikaisemman tavaramerkin muoto, eli kuusen siluetti, oli välttämätön tavaralla tavoitellun teknisen tuloksen saavuttamiseksi. Tältä osin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on todennut valituksenalaisen tuomion 105 kohdassa, että missään tapauksessa kantaja ei voi väitemenettelyssä vedota ehdottomaan hylkäysperusteeseen kansallisen tavaramerkkiviranomaisen tai SMHV:n suorittamaa merkin pätevää rekisteröintiä vastaan. 36
As regards the second plea, alleging infringement of Article 73 of Regulation No 40/94, that was rejected in paragraphs 113 to 118 of the judgment under appeal.
Toinen kanneperuste, joka koskee asetuksen N:o 40/94 73 artiklan rikkomista, on hylätty valituksenalaisen tuomion 113–118 kohdassa.
The Court held that the contested decision showed in a clear and unequivocal manner the reasoning of the Board of Appeal and that it was apparent from that decision that the appellant had had an opportunity to present its comments on all the factors on which the decision was based and on the use, by the Board of Appeal, of the evidence relating to the use of the earlier marks.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on katsonut, että riidanalaisessa päätöksessä ilmaistaan selvästi ja yksiselitteisesti valituslautakunnan päättely ja että tästä päätöksestä ilmenee, että kantaja on voinut ottaa kantaa kaikkiin seikkoihin, joihin päätös perustuu, sekä valituslautakunnan suorittamaan aikaisempien tavaramerkkien käyttöön liittyvän näytön arviointiin.
IV — Procedure before the Court of Justice and the forms of order sought
IV Oikeudenkäyntimenettely yhteisöjen tuomioistuimessa ja asianosaisten vaatimukset
In its appeal, L & D claims that the Court should: — set aside the judgment under appeal in its entirety;
L & D vaatii valituksessaan, että yhteisöjen tuomioistuin – kumoaa valituksenalaisen tuomion kokonaisuudessaan
L & D v OHIM — annul points 1 and 3 of the operative part of the contested decision, in so far as that decision, first, annuls in part the Opposition Division’s decision and refuses to register the Aire Limpio mark for goods in Classes 3 and 5 and, secondly, orders each of the parties to bear its own costs in connection with the opposition and appeal proceedings; and
L & D v. SMHV – kumoaa riidanalaisen päätöksen päätöslauselman 1 ja 3 kohdan sikäli kuin niissä yhtäältä kumotaan osittain väiteosaston päätös ja hylätään tavaramerkin Aire Limpio rekisteröinti luokkiin 3 ja 5 kuuluvia tavaroita varten ja toisaalta velvoitetaan kumpikin osapuoli vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan väite- ja valitusmenettelyn osalta, sekä
OHIM and Sämann contend that the Court should dismiss the appeal and order the appellant to pay the costs.
SMHV ja Sämann vaativat, että valitus hylätään ja että valittaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
As a preliminary point, OHIM and Sämann argue that the appeal is inadmissible, claiming that the pleas raised by L & D seek a review of the assessment of the facts made by the Court of First Instance. In addition, Sämann claims, the appeal identically reproduces the grounds of the action against the contested decision. 40
SMHV ja Sämann vaativat aluksi valituksen jättämistä tutkimatta sillä perusteella, että L & D:n esittämien valitusperusteiden tarkoituksena on pyytää yhteisöjen tuomioistuinta tutkimaan uudelleen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tosiseikkoja koskevaa arviointia. Lisäksi Sämann huomauttaa, että valituksessa esitetään samat perustelut kuin riidanalaisesta päätöksestä tehdyssä valituksessa. 40
First of all, it is clear from Article 225 EC and the first paragraph of Article 58 of the Statute of the Court of Justice that an appeal lies on points of law only and that the appraisal of the facts thus does not constitute, save where they have been distorted, a
Tältä osin on aluksi muistutettava, että EY 225 artiklasta ja yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 58 artiklan ensimmäisestä kohdasta seuraa, että muutosta voidaan hakea vain oikeuskysymyksiä koskevilta osin ja että lukuun ottamatta sitä
However, it must be stated that, in the present case, the appeal brought by L & D does not seek only to challenge findings of a factual nature made by the Court of First Instance but seeks, at least in part, a declaration of errors of law in the judgment under appeal. 42
On joka tapauksessa todettava, että käsiteltävänä olevassa asiassa L & D:n tekemässä valituksessa ei pyritä ainoastaan asettamaan kyseenalaiseksi ensimmäisen oikeusasteen tekemiä tosiseikkoja koskevia toteamuksia vaan siinä pyritään ainakin osittain toteamaan, että valituksenalaisessa tuomiossa on oikeudellisia virheitä. 42
Secondly, the plea of inadmissibility alleging that the appeal identically reproduces the grounds of the action brought before the Court of First Instance, a plea which, moreover, Sämann has not further clarified, must also be rejected.
Oikeudenkäyntiväite, jonka mukaan valituksessa esitetään samat perustelut kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa nostetussa kanteessa ja jota Sämann ei sitä paitsi ole myöskään tarkentanut, on samoin hylättävä.
It is evident from the Court’s caselaw that, provided that the appellant challenges the interpretation or application of Community law by the Court of First Instance, as L & D does in its appeal, the points of law examined at first instance may be discussed again in the course of an appeal (see, inter alia, Case C-496/99 P Commission v CAS Succhi di Frutta [2004] ECR I-3801, paragraph 50). 44
Yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännöstä seuraa nimittäin, että jos valittaja riitauttaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tekemän yhteisön oikeuden tulkinnan tai soveltamisen, kuten L & D on tehnyt valituksessaan, ensimmäisessä oikeusasteessa tutkittuja oikeuskysymyksiä voidaan käsitellä uudelleen valituksen yhteydessä (ks. vastaavasti erityisesti asia C-496/99 P, komissio v. CAS Succhi di Frutta, tuomio 29.4.2004, Kok. 2004, s. I-3801, 50 kohta). 44
Accordingly, the appeal must be declared admissible.
Näin ollen valitus on otettava tutkittavaksi.
In support of its appeal, L & D advances two pleas in law, alleging infringement of Articles 8(1)(b) and 73 of Regulation No 40/94 respectively. 1.
L & D vetoaa valituksensa tueksi kahteen valitusperusteeseen, joista ensimmäinen liittyy asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja toinen asetuksen N:o 40/94 73 artiklan rikkomiseen. 1.
The first plea, alleging infringement of Article 8(1)(b) of Regulation No 40/94
Ensimmäinen valitusperuste, joka liittyy asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkomiseen
The first plea is divided into three branches based on the absence, respectively, of distinctiveness of mark No 91 991, of similarities between that mark and the Aire Limpio mark and of a likelihood of confusion between those two marks.
Tämä ensimmäinen valitusperuste jakautuu kolmeen osaan, joista ensimmäinen perustuu siihen, että tavaramerkiltä nro 91991 puuttuu erottamiskyky, toinen siihen, että tämän tavaramerkin ja tavaramerkin Aire Limpio välillä ei ole samankaltaisuuksia, ja kolmas siihen, että näiden kahden tavaramerkin välillä ei ole sekaannusvaaraa.
(a) The first branch of the first plea
a) Ensimmäisen valitusperusteen ensimmäinen osa
L & D’s arguments, in the context of the first branch of its first plea, essentially hinge on four complaints concerning: — the inference of the particularly distinctive character of mark No 91 991 from data relating to the ARBRE MAGIQUE mark;
L & D:n ensimmäisen valitusperusteen ensimmäistä osaa koskevissa perusteluissa keskitytään olennaisin osin etenkin neljään väitteeseen, jotka koskevat – tavaramerkin nro 91991 erityisen erottamiskyvyn johtamista tavaramerkkiin ARBRE MAGIQUE liittyvistä tiedoista
— the descriptive character of mark No 91 991;
– tavaramerkin nro 91991 kuvailevuutta
— the existence of absolute grounds for refusal of mark No 91 991; and
– tavaramerkkiä nro 91991 koskevia ehdottomia hylkäysperusteita, ja
— the insufficiency of the evidence to establish the particularly distinctive character of the ARBRE MAGIQUE mark.
– näytön riittämättömyyttä sen toteamiseksi, että tavaramerkki ARBRE MAGIQUE on erityisen erottamiskykyinen.
(i) The inference of the particularly distinctive character of mark No 91 991 from data relating to the ARBRE MAGIQUE mark
i) Tavaramerkin nro 91991 erityisen erottamiskyvyn johtaminen tavaramerkkiin ARBRE MAGIQUE liittyvistä tiedoista
By its first complaint, L & D submits that the Court of First Instance was wrong to infer the particularly distinctive character of mark No 91 991 exclusively from data relating to the ARBRE MAGIQUE mark. In this connection, it casts doubt, inter alia, on whether it is actually possible to make such an inference in circumstances such as those of the present case. 49
L & D esittää ensimmäisessä väitteessään, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on virheellisesti johtanut tavaramerkin nro 91991 erityisen erottamiskyvyn yksinomaan tavaramerkkiin ARBRE MAGIQUE liittyvistä tiedoista. Tässä yhteydessä se erityisesti kyseenalaistaa tällaisen johtamisen mahdollisuuden sellaisessa tilanteessa, joka on kyseessä käsiteltävänä olevassa asiassa. 49
As the Court of First Instance recalled in paragraph 73 of the judgment under appeal, the Court of Justice has already held that the acquisition of the distinctive character of a mark may also be as a result of its use as part of another registered trade mark.
Kuten ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on valituksenalaisen tuomion 73 kohdassa muistuttanut, yhteisöjen tuomioistuin on jo katsonut, että tavaramerkin erottamiskyvyn saavuttaminen voi seurata sen käytöstä toisen rekisteröidyn tavaramerkin osana.
It is sufficient that, in consequence of such use, the relevant class of persons actually perceives the product or service, designated by the mark, as originating from a given undertaking (see, to that effect, Nestlé, paragraphs 30 and 32).
Tämän käytön osalta on riittävää, että kohderyhmässä tiedetään tavaramerkillä varustetun tavaran tai palvelun olevan peräisin tietystä yrityksestä (ks. vastaavasti em. asia Nestlé, tuomion 30 ja 32 kohta).