natgillin/translations-raw huggingface dataset:
On 15 June 1994 Medasset lodged a complaint to the Commission aboutviolation by the Greek government, in the Laganas Bay of the Ionian islandof Zakynthos, of Directive 92/4328with regard to the preservation of sea turtles (Caretta caretta).The complainant particularly alleged that the Greekgovernment failed to transpose Directive 92/43 into Greek national lawbefore the two years deadline stipulated in the Directive.In its complaint,Medasset equally drew the Commission’s attention to various violations bythe Greek government of national and international law, more particularlythe Convention on the Conservation of European Wildlife and Natural Habitats (the “Bern”Convention, Council of Europe).The complainantrenewed its complaint each year since 1994 and kept DG XI (Environment)of the Commission regularly informed about the situation in Zakynthos bysending photographic evidence and special followup reports on the situation of the sea turtles in Zakynthos which Medasset had presented to the Environment Secretariat General of the Council of Europe29.
PÄÄTÖKSET osaksi Kreikan kansallista lainsäädäntöä ennen direktiivissä säädetynkahden vuoden määräajan umpeutumista.Valituksessaan Medasset kiinnitti komission huomion myös useisiin tapauksiin, joissa Kreikan hallitus olirikkonut kansallista ja kansainvälistä lainsäädäntöä, erityisesti yleissopimusta Euroopan luonnonvaraisen kasviston ja eläimistön sekä niiden luonnollisen elinympäristön suojelusta (Bernin yleissopimus, Euroopan neu-vosto).Kantelija oli uudistanut valituksensa vuosittain vuodesta 1994, ja setiedotti komission PO XI:lle (ympäristö) säännöllisesti Zakinthosin tilanteesta lähettämällä Zakinthosin merikilpikonnien tilannetta koskevia valokuvia ja erityisiä seurantakertomuksia, joita Medasset oli esittänyt Euroopan neuvoston ympäristöasioista vastaavalle pääsihteeristölle29.
On 26 April 1996, Medasset received a letter from the Commissionaccording to which the Commission was satisfied with the efforts made bythe government to protect the Caretta caretta in Zakynthos, given that significant steps for the substantial protection of the sea turtles in the Laganas Bay had been taken.Therefore the handling of the complaint had been sus-pended.By letter of 11 March 1997 the complainant was finally informed bythe Head of the Legal Affairs Unit of DG XI - B, that the file on the case hadbeen closed.
Medasset sai 26.huhtikuuta 1996 komissiolta kirjeen, jonka mukaankomissio oli tyytyväinen hallituksen ponnisteluihin, jotka tähtäsivät Carettacarettan suojeluun Zakinthosilla, koska Laganasin lahden merikilpikonniensuojelemiseksi oli toteutettu merkittäviä toimenpiteitä.Valituksen käsittelyoli siksi keskeytetty.PO XI - B:n oikeudellisen yksikön päällikkö ilmoitti kantelijalle lopuksi 11.maaliskuuta 1997 päivätyllä kirjeellä, että asian käsittelyoli lopetettu.
The complainant therefore wrote to the Ombudsman in November 1997alleging that the decision of the Commission not to take legal action againstthe Greek government in this case was unjustified and arbitrary.Secondly,the complainant alleged that the period between the registration of thecomplaint and the letter by which the Commission informed the complainant that it would not start proceedings against the Greek governmentwas too long (more than two and a half years).Finally, in June 1997
Kantelija kirjoitti tämän johdosta oikeusasiamiehelle marraskuussa 1997 javäitti, että komission päätös olla ryhtymättä oikeustoimiin Kreikan hallitustavastaan tässä asiassa oli perusteeton ja mielivaltainen.Toiseksi kantelijapiti liian pitkänä aikaa, joka oli kulunut valituksen kirjaamisesta siihen hetkeen, jolloin komissio ilmoitti kirjeitse kantelijalle, että se ei käynnistäisi rikkomismenettelyä Kreikan hallitusta vastaan (yli kaksi ja puoli vuotta).Lopuksi Medasset esitti kesäkuussa 1997 ympäristöasioista vastaavallekomission jäsenelle Bjerregaardille lukuisia kysymyksiä, joihin ei koskaansaatu vastausta.Kantelija oheisti runsaasti asiaa koskevaa dokumentaatiota, mukaan luettuna Euroopan neuvostolle esitetyt seurantakertomukset.
Council Directive 92/43/EEC of 21 May 1992 on the conservation of natural habitats and of wildfauna and flora, OJ 1992 L 206/7.
Seurantakertomukset, jotka Medasset esitti Euroopan luonnonvaraisen kasviston ja eläimistön sekäniiden luonnollisen elinympäristön suojelusta tehdyn yleissopimuksen (Bernin yleissopimus)pysyvän komitean 14., 15., 16.ja 17.kokoukselle, aiheena Kreikan Zakinthosin (Laganasin lahti)merikilpikonnien suojelu.
Different followup reports presented by Medasset to the 14th, 15th, 16th and 17th meetings of the Standing Committee of the Convention on the Conservation of European Wildlife and Natural Habitats (Bern Convention), concerning marine turtle conservation in Zakynthos (Laganas Bay),Greece.
73 röinnin jälkeen komissio oli aktiivisesti tutkinut asiaa virallisen kirjeenvaihdon ja yhteisten kokousten muodossa ja Bernin yleissopimuksen puitteissa.
Medasset put forward different questions on the matter to Commissioner Bjerregaard, responsible for environment, but never received a reply.Thecomplainant enclosed extensive documentation on the subject, includingthe different followup reports presented to the Council of Europe.
Kantelija sai myös tiedon tästä edistyksestä 26.marraskuuta 1997 päivätyllä kirjeellä, ja häntä kehotettiin saattamaan komission tietoon kaikkiseikat, jotka osoittaisivat yhteisön ympäristölainsäädäntöä rikotun, jolloinkomissio käynnistäisi 169 artiklan mukaisen rikkomismenettelyn.
The complaint was forwarded to the Commission in December 1997.In itscomments, the Commission first pointed out that it had acted in accordancewith the undertakings it had made in the framework of the Ombudsman’sown initiative inquiry (ref.303/97/PD, Commission’s reply dated 24 July1997), even if the matter of the complaint predated those undertakings.The Commission particularly stated that it gave reasons to the complainant whythe file on the complaint had been closed.The Commission described thehandling of the complaint as follows:
Tätä taustaa vasten komissio hylkäsi kantelijan kolme väitettä.Mitä tuliensinnäkin väitteeseen, jonka mukaan päätös olla ryhtymättä oikeustoimiin Kreikan viranomaisia vastaan oli perusteeton ja mielivaltainen, komissiototesi, että se oli toiminut huolellisesti käsitellessään merikilpikonnien suojelukysymystä ja että se oli jatkanut asian käsittelyä kunnes se oli saanutvarmuuden siitä, että tärkeitä suojelutoimenpiteitä toteutettiin ja ettäyhteisön lakia ei siten rikottu.Toisen väitteen osalta komissio katsoi, ettäsinä kahden ja puolen vuoden aikana, joka oli kulunut valituksen rekisteröinnistä siihen ajankohtaan, jolloin päätettiin olla käynnistämättä rikkomismenettelyä, se oli aktiivisesti tutkinut asiaa, joka oli monimutkainen javaikea luonnonsuojelukysymys, jonka yhteydessä hätäinen toiminta ei tulekysymykseen.Kolmanteen väitteeseen siitä, että komission jäsen Bjerregaard oli laiminlyönyt kirjeeseen vastaamisen, komissio totesi, ettäkomission jäsen oli delegoinut tämän tehtävän yksiköilleen, jotka tiedottivatkantelijalle erittäin hyvin tilanteen kehittymisestä, erityisesti 26.marras-kuuta 1997 päivätyllä kirjeellä, jossa tiedotettiin tuoreimmasta kehityksestäkomission jäsenen kanssa kesäkuussa 1997 järjestetyn tapaamisen jälkeen.
After having gathered the relevant information, including from the Councilof Europe, the Commission wrote on 3 August 1994 to the Greek authorities drawing their attention to the allegations of the complainant.Althoughit contained positive elements indicating concrete turtle protection measures being taken, the response of the Greek authorities dated 23November 1994 did not satisfy the Commission.On 21 June 1995Commissioner Bjerregaard therefore sent a letter to the Greek Minister for Environment with a request for immediate measures to be taken.In thesummer of 1995, the Minister officially announced a series of concretemeasures.After a new letter of the Commission dated 20 December 1995,the Greek authorities replied on 27 February 1996 by informing the Commission of measures which had already been implemented (amongstwhich the closing of illegal establishments) and announcing additionalmeasures for the future (amongst them the creation of a marine park).
Komission lähetettyä kantelijalle 26.marraskuuta 1997 kirjeen, jossa tätäpyydettiin esittämään uusia tietoja, jotka osoittaisivat yhteisön lakia rikotun,kantelija lähetti komissiolle tammikuussa 1998 kopion Bernin yleissopimuksen pysyvän komitean kokousta (Euroopan neuvosto, joulukuu 1997)varten laatimastaan raportista.Kantelija totesi, että Zakinthosin merikilpikonnien tilanne ei ollut muuttunut kolmeen vuoteen, koska laittomat rakennelmat olivat edelleen paikoillaan ja laittomat ravintolat toiminnassa, ja ettäkansallinen luonnonpuisto oli olemassa ainoastaan paperilla.Asetusta eivieläkään ollut annettu.Kantelija oheisti huomautuksiinsa kopion Kreikanmerikilpikonnien suojeluyhdistyksen laatimasta raportista, joka oli pitkälleyhtenevä sen oman raportin kanssa.Kantelija totesi edelleen, että PO XI:ntoiminta perustui yksinomaan Kreikan hallituksen tiedonantoihin ja ettäsiinä jätettiin täysin huomiotta Zakinthosin todellinen tilanne sekä Berninyleissopimuksen pysyvän komitean kanta.Johtopäätöksenään kantelija pitiselvänä, että Kreikan hallitus rikkoi direktiiviä 92/43 ja Bernin yleissopimusta, ja pyysi jatkamaan asian käsittelyä.
On 18 April 1996 the Commission informed the complainant about the content of the letter by the Greek authorities and asked for comments on it.Thecomplainant was not satisfied with the measures which it considered insuf-ficient.Another organisation which had also complained made overall positive comments on the development of the situation.The positive developments referred to by the Greek authorities were also confirmed by theresults of a programme which dealt with the protection of Caretta carettaand which was financed by the Commission.
Kantelija lähetti komissiolle 29.kesäkuuta sekä 10.ja 14.heinäkuuta 1998lisätietoja, joissa kiinnitettiin komission huomio siihen, että Zakinthosintilanne ei ollut edistynyt lainkaan, sekä siihen, että Kreikan hallituksen,Bernin yleissopimuksen pysyvän komitean ja EU:n kansallisen luonnonpuiston perustamiselle sopima määräaika oli päättynyt 25.maaliskuuta1998.Komissio (PO XI - D/2) suoritti heinäkuussa paikalla tutkimuksen,mutta kantelijan mukaan paikalliset viranomaiset olivat toteuttaneet toimenpiteitä antaakseen tilanteesta väärän ja myönteisen kuvan, joka oli ristiriidassa kantelijan komissiolle esittämien valokuvatodisteiden kanssa.
The complainant who was informed about these developments by the letterof 26 November 1997, was invited to provide the Commission with any relevant element showing a breach of Community environmental law, in whichcase the Commission would launch the Article 169 infringement procedure.
Kantelija lähetti oikeusasiamiehelle 6.lokakuuta 1998 kopion viimeisimmästä raportistaan, joka oli esitetty Bernin yleissopimuksen pysyvän komitean 18.kokoukselle.
In order to know which followup the Commission had reserved to the newinformation sent by the complainant and to the on the spot investigationcarried out in July 1998, the Ombudsman’s office contacted the responsibleunit of the Commission (DG XI - D/2).The Commission informed the Ombudsman’s office that, further to the on the spot investigation of July1998, it decided in October 1998 to open ex officio a new infringement procedure against the Greek authorities, which was communicated in a pressrelease.The Commission informed the complainant of the new infringement procedure in December 1998 at the 18th meeting of the Bern Convention Standing Committee in Strasbourg.
Saadakseen tietää, mitä seurantatoimenpiteitä komissio oli aikonuttoteuttaa kantelijan toimittamien uusien tietojen sekä heinäkuussa 1998itse paikalla suoritetun tarkastuksen johdosta, oikeusasiamiehen toimistootti yhteyttä asiasta vastaavaan komission yksikköön (PO XI - D/2).Komissio ilmoitti oikeusasiamiehen toimistolle, että itse paikalla heinäkuussa 1998 tehtyjen tutkimusten lisäksi se oli lokakuussa 1998 päättänytkäynnistää Kreikan viranomaisia vastaan viran puolesta uuden rikkomismenettelyn, josta ilmoitettiin lehdistötiedotteessa.Komissio ilmoitti kantelijalle uudesta rikkomismenettelystä joulukuussa 1998 Bernin yleissopimuksen pysyvän komitean 18.kokouksessa Strasbourgissa.
The allegation that the decision to close the file on the complaintwas unjustified and arbitrary
Väite,jonka mukaan päätös asian käsittelyn lopettamisesta oliperusteeton ja mielivaltainen
The complainant alleged that the Commission’s decision to close thefile on the complaint, and not to take legal action against the Greekauthorities, was unjustified and arbitrary.This aspect of the complaintthus alleged maladministration in the administrative procedure fordealing with a complaint for infringement of Community law by a
Kantelija väitti, että komission päätös lopettaa valituksen käsittely jaolla käynnistämättä oikeustoimia Kreikan viranomaisia vastaan, oliperusteeton ja mielivaltainen.Tämä kantelun näkökohta koski väitettyä komission toiminnassa ilmennyttä hallinnollista epäkohtaa senkäsitellessä valitusta, jossa jäsenvaltiota syytettiin yhteisön lain rikkomisesta (169 artiklan mukainen menettely).Kun komissio tekee päätöksen rikkomismenettelyn käynnistämisestä tai asian käsittelynlopettamisesta, se on velvollinen esittämään tämän päätöksen perustelut ja välittämään nämä perustelut valituksen tekijälle.Tämä päätöksen perustelujen esittämisvelvoite voi myös olla oikeusasiamiehenvalvonnan kohteena.Tätä kantelun osaa koskevissa oikeusasiamiehen tutkimuksissa pyrittiin siten toteamaan, oliko komissio esittänyt asianmukaisesti perustelut päätökselleen lopettaa valituksenkäsittely.
Member State (Article 169 procedure).When the Commission takes adecision to open an infringement procedure or to close the file, it hasthe duty to state the reasons for this decision and to communicatethose reasons to the complainant.This obligation to give reasons fora decision can also be subject of supervision by the Ombudsman.
Komissio päätti, että nämä seikat eivät osoittaneet yhteisön lakiarikotun.Komissio otti erityisesti huomioon sen, että Kreikan viranomaiset olivat ryhtynyt konkreettisiin toimenpiteisiin suojellakseen Zakinthosin merikilpikonnien lisääntymis- ja pesintäpaikkoja.Kirjesisälsi näiden toimenpiteiden kuvauksen.
As regards the construction of the Marine Park, the Commissionreferred to the obligation which the Greek authorities undertook tofinish the works before 25 March 1998.The Commission furtherstated that it can only supervise that the Greek authorities comply withthe obligations of Directive 92/43, but that it can not intervene in theform of the implementing measures which is a matter of national competence.
Luonnonpuiston perustamisen osalta komissio viittasi siihen, että Kreikan viranomaiset olivat sitoutuneet saattamaan työt loppuun 25.maaliskuuta 1998 mennessä.Komissio totesi lisäksi, että se pystyiainoastaan valvomaan, että Kreikan viranomaiset noudattavat direktiivin 92/43 velvoitteita mutta että se ei voi puuttua asiaan täytäntöönpanotoimenpiteillä, koska ne kuuluvat kansallisen toimivallan piiriin.
The Commission finally informed the complainant that DG XI wouldbe following the progress in the implementation of the measures and,in case no progress was made, initiate infringement proceedings.Theletter concluded by stating that the complainant would be keptinformed about the outcome of the case.
Komissio ilmoitti lopuksi kantelijalle, että PO XI seuraisi toimenpiteiden täytäntöönpanon edistymistä ja käynnistäisi rikkomismenettelyn, jos edistystä ei tapahtuisi.Kirjeen päätteeksi komissio totesi,että kantelijalle tiedotettaisiin tuloksista.
It appeared from the above that the Commission had duly given reasons for its decision to close the file and had informed the complainantin a detailed manner of those reasons.Moreover, the Commissiondecided to open ex officio an infringement procedure against the Greek authorities after the on the spot investigation.The Commissioninformed the complainant in December 1998 of this decision. The Commission had thus acted within the limits of its legal authority andthere appeared to have been no maladministration.
Edellä esitetyn pohjalta oli ilmeistä, että komissio oli asianmukaisestiperustellut päätöksensä lopettaa asian käsittely ja että se oli tiedottanut kantelijalle yksityiskohtaisesti näistä perusteluista.Lisäksikomissio päätti itse paikalla suoritetun tarkastuksen jälkeen käynnistää viran puolesta rikkomismenettelyn Kreikan viranomaisia vas-taan.Komissio tiedotti kantelijalle tästä päätöksestä joulukuussa1998.Komissio oli siten toiminut laillisen toimivaltansa rajoissa eikäsen toiminnassa ollut ilmennyt hallinnollista epäkohtaa.
The alleged excessive time period between registration of thecomplaint and the decision to close the file
Kantelun kirjaamisen ja asian käsittelyn lopettamisesta tehdynpäätöksen välinen liian pitkä aika
Commission observed that it was evident from the details it furnishedthat during this time it had actively pursued the matter. The Commission also drew the attention to the fact that, in complex anddifficult nature conservation cases, precipitate action is often inappropriate.
Mitä tuli väitteeseen siitä, että kantelun kirjaamisen ja asian käsittelynlopettamisesta tehdyn päätöksen välinen aika oli liian pitkä, komissiototesi, että sen esittämät yksityiskohtaiset tiedot osoittivat selvästi,että se oli aktiivisesti toiminut asiassa koko ajan.Komissio kiinnittihuomiota myös siihen, että monimutkaisissa ja vaikeissa luonnonsuojelutapauksissa hätäinen toiminta on usein haitaksi.
The Ombudsman noted that, as regards this aspect of the Article 169procedure, the Commission has, in its comments in the framework ofthe Ombudsman’s own initiative inquiry 303/97/PD, observed that,under its internal rules of procedure, a decision to close a file withouttaking any action or a decision to initiate official infringement proceedings must be taken on every complaint within a maximum periodof one year from the date it was registered, except in special cases,the reasons for which must be stated31.Those reasons may relate tothe considerable time taken for discussions and exchanges withnational authorities.
Oikeusasiamies totesi, että 169 artiklan mukaisten menettelyjentämän näkökohdan osalta komissio on oikeusasiamiehen omastaaloitteesta suoritetun tutkimuksen 303/97/PD yhteydessä todennut,että sen oman työjärjestyksen mukaisesti päätös asian käsittelynlopettamisesta ilman toimenpiteitä tai päätös virallisen rikkomismenettelyn käynnistämisestä on kunkin valituksen tapauksessa tehtäväkorkeintaan vuoden kuluessa siitä, kun valitus on kirjattu, lukuun ottamatta erityistapauksia, jotka on perusteltava31.Nämä perustelut voivatliittyä kansallisten viranomaisten kanssa käytävien keskustelujen janeuvottelujen vaatimaan pitkään aikaan.
In the present case, where the decision to close the file was takenafter a period of nearly 3 years, it appeared that the Commission hadprovided sufficient justification for this long period.The Ombudsmanobserved that the complaint was indeed a complex and difficult caseabout nature conservation.It appeared from both the information provided by the complainant and the details contained in the Commission’s observations that, between July 1994 and March 1997,the Commission had actively been inquiring into this complaint, andinvolved also the complainant in its inquiry.In particular, the Ombudsman noted that, after having registered the complaint andhaving gathered the relevant information, including from the Councilof Europe, the Commission wrote in August 1994 to the Greek authorities, which answered in November 1994.Dissatisfied with theresponse from the Greek authorities, the Commission wrote again in June 1995 and December 1995 with a request for information on themeasures taken.In November and December 1995 correspondencewas exchanged between Commissioner Bjerregaard and the complainant who remained also in close contact with DG XI.In February1996 the Greek authorities informed the Commission about the measures already implemented and additional measures to be taken. In April 1996 the Commission informed the complainant, in a three pageletter, of those measures and requested comments.In June 1996 thecomplainant presented observations to the Commission.
Tässä tapauksessa, jossa päätös asian käsittelyn lopettamisesta tehtiin lähes kolmen vuoden kuluttua, oli ilmeistä, että komissio oli esittänyt tälle pitkälle ajanjaksolle riittävät perusteet.Oikeusasiamiestotesi, että kantelu oli todellakin monimutkainen ja vaikea luonnonsuojelua koskeva tapaus.Sekä kantelijan esittämistä tiedoista ettäkomission lausuntoihin sisältyneistä yksityiskohdista kävi ilmi, ettäkomissio oli heinäkuun 1994 ja maaliskuun 1997 välisenä aikana tutkinut valitusta aktiivisesti ja ottanut myös valituksen tekijän mukaantutkimukseensa.Oikeusasiamies pani erityisesti merkille, että kirjat-
After the complainant’s reply and discussions during the meeting in Athens in May 1996, the Commission finally decided to close the caseand informed the complainant of its decision in March 1997.
303/97/PD, esitetty Euroopan oikeusasiamiehen vuosikertomuksessa 1997, s.272.
It appeared thus from the above that, given the many exchanges ofinformation which took place between the Commission, the Greekauthorities and the complainant, the long period between the registration of the complaint and the decision to close the file could not beconsidered as an instance of maladministration.
77 tuaan valituksen ja koottuaan tarvittavat tiedot myös Euroopan neuvostolta komissio kirjoitti elokuussa 1994 Kreikan viranomaisille, jotkavastasivat marraskuussa 1994.Koska komissio oli tyytymätön Kreikanviranomaisten vastaukseen, se kirjoitti uudelleen kesäkuussa 1995 jajoulukuussa 1995 ja pyysi lisätietoja toteutetuista toimenpiteistä.Marras- ja joulukuussa 1995 komission jäsen Bjerregaard ja kantelijakävivät kirjeenvaihtoa, ja kantelija piti yhteyttä myös PO XI:een.Helmikuussa 1996 Kreikan viranomaiset ilmoittivat komissiolle jototeutetuista toimenpiteistä sekä toteutettavista lisätoimenpiteistä.Huhtikuussa 1996 komissio ilmoitti kantelijalle kolmisivuisessa kirjeessä näistä toimenpiteistä ja pyysi huomautuksia.Kesäkuussa 1996kantelija esitti komissiolle huomautuksia.
303/97/PD, reported in the European Ombudsman’s Annual Report for 1997, p 272.
Saatuaan kantelijan vastauksen ja keskusteltuaan asiasta Ateenassatoukokuussa 1996 komissio päätti lopuksi lopettaa asian käsittelyn jailmoitti kantelijalle päätöksestään maaliskuussa 1997.
The alleged failure to reply by Commissioner Bjerregaard
Komission jäsen Bjerregaardin väitetty laiminlyönti vastaamisensuhteen
As regards the allegation of the complainant that Commissioner Bjerregaard did not reply in writing to questions which were put to herduring her visit in Athens in June 1997, the Commission observed thatthe Commissioner delegated this responsibility to her services whichkept the complainant very well informed of the developments, in particular by the letter of 26 November 1997.
Mitä tuli kantelijan väitteeseen, jonka mukaan komission jäsen Bjerregaard ei vastannut kirjallisesti kysymyksiin, joita hänelle esitettiin hänen vieraillessaan Ateenassa kesäkuussa 1997, komissiototesi, että komission jäsen oli delegoinut tämän tehtävän yksiköilleen, jotka tiedottivat kantelijalle erittäin hyvin tilanteen kehittymisestäerityisesti 26.marraskuuta 1997 päivätyllä kirjeellä.