natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Commission suggests that, for reasons of legal certainty, an addition should be made to the fourth condition in Kühne & Heitz, so as to require the person concerned to have complained to the administrative body immediately after becoming aware of the Court’s judgment giving a preliminary ruling, and within a period after the delivery of that judgment which appears to be reasonable in the light of the principles of national law and consistent with the principles of equivalence and effectiveness. 126.
Se ehdottaa oikeusvarmuuteen liittyvistä syistä, että edellä mainitussa asiassa Kühne & Heitz annetussa tuomiossa esitettyä neljättä edellytystä täydennetään niin, että siinä vaaditaan, että kyseessä oleva henkilö on kääntynyt hallintoelimen puoleen välittömästi saatuaan tietää yhteisöjen tuomioistuimen ennakkoratkaisuasiassa antamasta tuomiosta ja sellaisessa ajassa tämän tuomion antamisesta lukien, joka on kohtuullinen kansallisen oikeuden periaatteet huomioon ottaen ja vastaavuus- ja tehokkuusperiaatteiden mukainen. 126.
In taking this circumstance into account in the grounds of its judgment and mentioning it in the operative part, it is probable that, having regard to the context of the main proceedings, the Court in reality wished to attach importance to the fact that the claimant had complained to the administrative body immediately after the delivery of the judgment of the Court revealing that the disputed administrative decision was unlawful.
On todennäköistä, että ottaessaan tämän olosuhteen huomioon tuomion peruste luissa ja mainitessaan sen tuomion tuomiolauselmassa yhteisöjen tuomioistuin halusi pääasian asianyhteys huomioon ottaen todellisuudessa antaa merkitystä sille, että kantaja oli kääntynyt hallintoelimen puoleen välittömästi yhteisöjen tuomioistuimen sel -laisen tuomion antamisen jälkeen, josta riidanalaisen hallintopäätöksen lainvastaisuus ilmeni.
In view of those arguments, it is necessary first of all to examine the implications of the fourth condition, which states that ‘the person concerned complained to the administrative body immediately after becoming aware of [the] decision of the Court’.
Nämä väitteet huomioon ottaen on aluksi tutkittava, mikä on tämän neljännen edellytyksen, jossa vaaditaan, että ”kyseessä oleva henkilö on kääntynyt hallintoelimen puoleen välittömästi saatuaan tietää [yhteisöjen tuomioistuimen] oikeuskäytännöstä”, ulottuvuus.
However, when changing that ‘circumstance’ into a ‘condition’ in i-21 Germany and Arcor, the Court retained the same wording and did not make it clear whether that condition should be understood as relating to actually becoming aware of the judgment giving a preliminary ruling or whether it was to be interpreted as referring to the date when the judgment was delivered.
Kun yhteisöjen tuomioistuin sitten muutti tämän ”olosuhteen” ”edellytykseksi” edellä mainituissa yhdistetyissä asioissa i-21 Germany ja Arcor antamassaan tuomiossa, se kuitenkin säilytti sen sanamuodon samana eikä täsmentänyt, oliko tämä edellytys ymmärrettävä niin, että sillä tarkoitetaan sitä, kun ennakkoratkaisuasiassa annetusta tuomiosta saadaan tosiasiallisesti tieto, vai oliko sitä tulkittava niin, että sillä tarkoitetaan tällaisen tuomion antamispäivää.
In view of the words used by the Court, I understand the interpretation proposed
Kun huomioon otetaan yhteisöjen tuomioistuimen käyttämä sanamuoto,
On going back to the origin of that condition, namely the circumstances of Kühne & Heitz, it will be found that the claimant undertaking wrote letters on 13 December 1994 and 3 January 1995 demanding payment of the export refunds which had been claimed back from it, whereas the judgment in Voogd Vleesimport en -export had been delivered by the Court between two and three months previously, on 5 October 1994. The national court was then uncertain as to whether ‘the finality of an administrative decision must be disregarded in a case [where, among other 56 — Kühne & Heitz, paragraph 17. I - 442
Jos tarkastellaan tämän edellytyksen syntyhistoriaa eli edellä mainitussa asiassa Kühne & Heitz annettuun tuomioon johtaneen tapauksen olosuhteita, todetaan, että kantajana ollut yritys oli 13.12.1994 ja 3.1.1995 päivätyillä kirjelmillään pyytänyt siltä takaisin vaadittujen vientitukien maksamista, kun yhteisöjen tuomioistuin oli antanut edellä mainitussa asiassa Voogd Vleesimport en -export tuomion 2–3 kuukautta ennen näitä kirjelmiä eli 5.10.1994. Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin 56 – Em. asia Kühne & Heitz, tuomion 17 kohta. I - 442
KEMPTER by the national court and supported by the Czech and Finnish Governments, to the effect that the phrase ‘becoming aware of that decision of the Court’ relates to the date when the applicant was actually informed of the decision, and not the date of delivery of the Court’s judgment.
KEMPTER ymmärrän ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen ehdottaman sekä Tšekin ja Suomen hallitusten puoltaman tulkinnan, jonka mukaan ilmaisu ”saatuaan tietää yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännöstä” liittyy ajankohtaan, jona hakija on todella saanut tietää tästä oikeuskäytännöstä, eikä yhteisöjen tuomioistuimen tuomion antamispäivään.
However, bearing in mind the importance that should be attached to the principle of legal certainty and, in particular, to the requirement for certainty in legal situations, I am not in favour of accepting that interpretation.
Kun huomioon otetaan merkitys, joka on annettava oikeusvarmuuden periaatteelle ja erityisesti oikeudellisten tilanteiden varmuutta koskevalle vaatimukselle, en kuitenkaan puolla tämän tulkinnan hyväksymistä.
However, the objection could be raised, and rightly, that, in a context such as that of the main proceedings, it is excessive to require the person concerned to complain to the administrative body immediately after the Court has made a preliminary ruling showing that the contested administrative decision is unlawful.
Kantaani vastaan voidaan kuitenkin perustellusti vedota siihen, että vaatimus, että kyseessä olevan henkilön on täytynyt kääntyä hallintoelimen puoleen välittömästi
These observations show the drawbacks inherent in a strict interpretation of the condition that ‘the person concerned complained to the administrative body immediately after becoming aware of [the] decision of the Court’.
Nämä huomautukset osoittavat, mitä hankaluuksia liittyy luonteenomaisesti siihen, että edellytystä, jonka mukaan ”kyseessä oleva henkilö on kääntynyt hallintoelimen puoleen välittömästi saatuaan tietää [yhteisöjen tuomioistuimen] oikeuskäytännöstä”, tulkitaan suppeasti.
In my view, therefore,
Näin ollen katson, että
OPINION OF MR BOT — CASE C-2/06 the very existence of that condition must be called into question.
JULKISASIAMIES BOTIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-2/06 on kyseenalaistettava suorastaan tämän edellytyksen olemassaolo.
of final administrative decisions which are contrary to Community law, such as that at issue in the main proceedings, should not, in my opinion, be set directly by the Court, as it constitutes a procedural arrangement for giving effect to the obligation of review arising from Article 10 EC.
uudelleentutkintavelvollisuuden täytäntöönpanoa koskevaa menettelysääntöä, yhteisöjen tuomioistuimen ei mielestäni pidä vahvistaa sitä suoraan.
However, having regard to the importance of the principle of legal certainty, it appears legitimate to seek a time frame for applications for the review and withdrawal of administrative decisions which have become final after the exhaustion of national remedies and which prove to be contrary to Community law as subsequently interpreted by the Court, without the national court ruling at final instance having referred a question to the Court for a preliminary ruling.
On kuitenkin korostettava, että kun otetaan huomioon oikeusvarmuuden periaatteen merkitys, on oikeutettua, että pyritään luomaan ajalliset puitteet hakemuksille, jotka koskevat sellaisten hallintopäätösten uudelleen tutkimista ja poistamista, joista on tullut lopullisia, kun kaikki kansalliset oikeussuojakeinot on käytetty, ja jotka ovat osoittautuneet yhteisön oikeuden, sellaisena kuin yhteisöjen tuomioistuin on tulkinnut sitä päätösten tekemisen jälkeen, vastaisiksi ilman, että asiaa viimeisenä oikeusasteena käsitellyt kansallinen tuomioistuin olisi esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle ennakkoratkaisupyyntöä.
Community law therefore does not preclude such applications from being subject to a time-limit.
Yhteisön oikeus ei siis ole esteenä sille, että mahdollisuutta tehdä tällaisia hakemuksia rajoitetaan ajallisesti.
It thus remains to determine the method whereby such a time frame can be established.
On siten vielä ratkaistava, millä menetelmällä tällaiset ajalliset puitteet voidaan asettaa.
Therefore it would, in my view, be consistent with the principle of procedural autonomy of the Member States if the latter were left to set the period within which such applications must be submitted.
Mielestäni on myös jäsenvaltioiden menettelyllistä autonomiaa koskevan periaatteen mukaista, että sen määräajan vahvistaminen, jonka kuluessa tällaiset hakemukset on tehtävä, jätetään jäsenvaltioille.
This seems to me to be more in accordance with the Court’s approach in Kühne & Heitz seeking to reconcile the principle of the primacy of Community law with the principle of procedural autonomy of the Member States and that of legal certainty. 134.
Käsitykseni mukaan tämä ratkaisu vastaa paremmin yhteisöjen tuomioistuimen edellä mainitussa asiassa Kühne & Heitz antamassa tuomiossa noudattamaa menettelytapaa, jolla pyritään sovittamaan yhteisön oikeuden ensisijaisuutta koskeva periaate yhteen jäsenvaltioi- den menettelyllistä autonomiaa koskevan periaatteen ja oikeusvarmuuden periaatteen kanssa. 134.
From this viewpoint, it does not seem to me satisfactory that such a time frame should be conceived as a condition for the creation of an obligation of review by virtue of Article 10 EC, like the other conditions set out by the Court in Kühne & Heitz. 135.
Tältä kannalta katsottuna en pidä tyydyttävänä, että nämä ajalliset puitteet ymmärretään EY 10 artiklaan perustuvan uudelleentutkintavelvollisuuden syntymisen edellytykseksi samalla tavoin kuin muut yhteisöjen tuomioistuimen edellä mainitussa asiassa Kühne & Heitz antamassa tuomiossa asettamat edellytykset. 137.
In addition, a timelimit for submitting applications for the review and withdrawal
Tällainen viittaus jäsenvaltioiden kansallisiin menettelysääntöihin, joiden on tietenkin noudatettava vastaavuusperiaatetta ja tehokkuusperiaatetta, vastaa lisäksi yhteisöjen tuomioistuimen vakiintunutta oikeuskäytäntöä, jonka mukaan se, että jäsenvaltiot asettavat oikeussuojakeinojen käyttämiselle kohtuulliset preklusiiviset määräajat, on yhteisön oikeuden mukaista.
A reference of that kind to the national procedural rules of the Member States which would, of course, have to comply with the principles of equivalence and effectiveness would also be consistent with the Court’s settled caselaw which recognises that the setting by Member States of reasonable timelimits within which an action must be brought is compatible with Community law. That caselaw originates from, and is applied most frequently in, disputes relating to the
On lisäksi todettava, että siltä osin kuin aikaraja, joka koskee lopullisiksi tulleiden ja yhteisön oikeuden vastaisten hallintopäätösten – kuten niiden, joista on kysymys pääasiassa – uudelleen tutkimista ja poistamista koskevien hakemusten tekemistä, on osa EY 10 artiklasta johtuvan
KEMPTER refund of national charges which have been levied contrary to Community law.
KEMPTER palauttamiseen, jotka on yhteisön oikeus huomioon ottaen kannettu perusteettomasti.
has given a preliminary ruling on the interpretation of the provision of Community law in question does not affect the fact that it is compatible with Community law to set, in national procedural rules, reasonable periods of limitation within which an action must be brought. 60
ennakkoratkaisuasiassa tuomion kyseessä olevan yhteisön oikeussäännön tulkinnasta, ei myöskään vaikuta siihen, että on yhteisön oikeuden mukaista, että kansallisissa menettelysäännöissä asetetaan oikeussuojakeinojen käyttämiselle kohtuulliset preklusiiviset määräajat. 60
It is clear from that caselaw that, in the absence of Community rules governing the refund of national charges levied though not due, it is for the domestic legal system of each Member State to designate the courts and tribunals having jurisdiction and to lay down the detailed procedural rules governing actions for safeguarding rights which individuals derive from Community law, provided, however, that such rules are not less favourable than those governing similar domestic actions and do not render virtually impossible or excessively difficult the exercise of rights conferred by Community law.
Tästä oikeuskäytännöstä ilmenee, että koska yhteisö ei ole antanut säännöksiä perusteettomasti kannettujen kansallisten verojen ja maksujen palauttamisesta, kunkin jäsenvaltion asiana on sisäisessä oikeusjärjestyksessään määrittää toimivaltaiset tuomioistuimet ja antaa menettelysäännöt sellaisia oikeussuojakeinoja varten, joilla pyritään turvaamaan yhteisön oikeuteen perustuvat yksityisten oikeudet, eivätkä nämä menet -telysäännöt saa olla epäedullisempia kuin ne, jotka koskevat samankaltaisia jäsenvaltion sisäiseen oikeuteen perustuvia oikeussuojakeinoja, eivätkä tehdä yhteisön oi keus -järjestyksessä vahvistettujen oikeuksien käyttämisestä käytännössä mahdotonta tai suhteettoman vaikeaa. 57 Yhteisöjen tuomio -
57The Court has thus recognised that it is compatible with Community law for national procedural rules to set reasonable periods of limitation within which an action must be brought, the laying-down of such timelimits being ‘an application of the fundamental principle of legal certainty protecting both the taxpayer and the administration concerned’.
Vaikka yhteisöjen tuomioistuin on suoraan asettanut edellytykset, joilla jäsenvaltio on velvollinen korvaamaan vahingot, joita se on sen syyksi luettavalla yhteisön oikeuden rikkomisella aiheuttanut yksityisille, 61 jäsenvaltion on sitä vastoin korvattava aiheutettu vahinko kansallisen vahingonkorvausoikeuden mukaisesti, kunhan kansallisissa lainsäädännöissä istuin on siten pitänyt yhteisön oikeuden mukaisena, että kansallisissa menettelysäännöissä asetetaan oikeussuojakeinojen käyttämiselle kohtuulliset preklusiiviset määräajat, mikä tarkoittaa sitä, että ”sovelletaan oikeusvarmuuden perustavanlaatuista periaatetta, jolla suojataan sekä maksuvelvollista että asianomaista viranomaista”.
58Indeed, ‘such timelimits are not liable to render virtually impossible or excessively difficult the exercise of rights conferred by Community law’.
58On nimittäin todettava, että ”tällaiset määräajat eivät [ole] sellaisia, että niillä tehtäisiin yhteisön oikeusjärjestyksessä taattujen oikeuk -sien käyttäminen käytännössä mahdot -tomaksi tai suhteettoman vaikeaksi”.
59 Furthermore, the fact that the Court
59Se, että yhteisöjen tuomioistuin on antanut
60 — Rewe, paragraph 7, and Edis, paragraph 20.
60 – Ks. em. asia Rewe, tuomion 7 kohta ja em. asia Edis, tuomion 20 kohta.
In the latter judgment it was held that ‘the fact that the Court has given a preliminary ruling interpreting a provision of Community law without limiting the temporal effects of its judgment does not affect the right of a Member State to impose a timelimit under national law within which, on penalty of being barred, proceedings for repayment of charges levied in breach of that provision must be commenced’ (paragraph 26).
Viimeksi mainitussa asiassa annetussa tuomiossa on siten katsottu, että ”se, että yhteisöjen tuomioistuin on antanut ennakkoratkaisun, jossa se on tulkinnut yhteisön oikeussääntöä rajoittamatta tämän tuomion ajallisia vaikutuksia, ei vaikuta jäsenvaltion oikeuteen olla palauttamatta tämän oikeussäännön vastaisesti kannettuja veroja ja maksuja sen vuoksi, että palautusoikeus on menetetty kansallisen määräajan päättymisen vuoksi” (tuomion 20 kohta).
61 — The caselaw shows that those conditions are threefold: the rule of Community law infringed must be intended to confer rights on individuals; the breach must be sufficiently serious; and there must be a direct causal link between the breach of the obligation incumbent on the State and the loss or damage sustained by the injured parties (Köbler, paragraph 51).
Ks. vastaavasti myös em. asia Haahr Petroleum, tuomion 48 kohta; em. asia Edis, tuomion 20 kohta ja em. asia Recheio – Cash & Carry, tuomion 18 kohta. 61 – Yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännöstä ilmenee, että näitä edellytyksiä on kolme: rikotulla oikeusnormilla on oltava tarkoitus antaa oikeuksia yksityisille, rikkomisen on oltava riittävän ilmeistä ja vahingon, joka on aiheutunut henkilöille, joiden oikeuksia on loukattu, on oltava välittömässä syy-yhteydessä valtion velvoitteen rikkomiseen (ks. erityisesti em. asia Köbler, tuomion 51 kohta).
The Court has added that these three conditions are ‘necessary and sufficient to found a right in favour of individuals to obtain redress, although this does not mean that the State cannot incur liability under less strict conditions on the basis of national law’ (Köbler, paragraph 57).
Yhteisöjen tuomioistuin on myös täsmentänyt, että nämä kolme edellytystä ”ovat välttämättömiä ja riittäviä edellytyksiä, jotta yksityisille voisi syntyä oikeus saada korvausta, sulkematta kuitenkaan pois sitä mahdollisuutta, että jäsenvaltion vastuu voi syntyä kansallisen oikeuden väljempien edellytysten perusteella” (em. asia Köbler, tuomion 57 kohta).
59 — Edis, paragraph 35.
59 – Em. asia Edis, tuomion 35 kohta.
OPINION OF MR BOT — CASE C-2/06 which has become final, such as that in issue in the main proceedings.
JULKISASIAMIES BOTIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-2/06 oikeuden vastaavuusperiaatteen ja tehokkuusperiaatteen mukainen.
national law concerning reparation for damage respect the principles of equivalence and effectiveness.
säädetyt vahingonkorvauksen saamisen – erityisesti määräaikaa koskevat – edellytykset ovat vastaavuusperiaatteen ja tehokkuusperiaatteen mukaisia.
62 Here also the Court has found that ‘the setting of reasonable limitation periods for bringing proceedings satisfies [the requirement arising from the principle of the effectiveness of Community law] in principle, inasmuch as it constitutes an application of the fundamental principle of legal certainty’. 63
62 Yhteisöjen tuomioistuin on myös tältä osin katsonut, että ”se, että oikeussuojakeinojen käyttämiselle vahvistetaan kohtuullisia määräaikoja, pääsääntöisesti vastaa [yhteisön oikeuden tehokkuusperiaatteesta johtuvaa] vaatimusta, koska kyse on oikeusvarmuuden perusperiaatteen soveltamisesta”. 63
In accordance with this settled caselaw of the Court, which respects the procedural autonomy of the Member States, I consider that, on the basis of the principle of legal certainty, Member States may require an application for the review and withdrawal of an administrative decision which has become final and is contrary to Community law as subsequently interpreted by the Court to be submitted to the competent authority within a reasonable period.
Katson tämän yhteisöjen tuomioistuimen vakiintuneen, jäsenvaltioiden menettelyllistä autonomiaa kunnioittavan oikeuskäytännön mukaisesti, että jäsenvaltiot voivat oikeusvarmuuden periaate huomioon ottaen vaatia, että hakemus, jossa pyydetään sellaisen lopulliseksi tulleen hallintopäätöksen uudelleen tutkimista ja oikaisua, joka on yhteisön oikeuden vastainen, sellaisena kuin yhteisöjen tuomioistuin on tulkinnut tätä päätöksen tekemisen jälkeen, on tehtävä toimivaltaiselle viranomaiselle kohtuullisessa ajassa.
Consequently I propose that the Court’s reply to the national court should be that Community law does not preclude an application for the review and withdrawal of an administrative decision which has become final after the exhaustion of domestic remedies and which proves to be contrary to Community law as subsequently interpreted by the Court, without the national court ruling at final instance having referred a question to the Court for a preliminary ruling, from being made subject to a timelimit pursuant to the principle of legal certainty.
Tämän vuoksi ehdotan, että yhteisöjen tuomioistuin vastaa ennakkoratkaisua pyytäneelle tuomioistuimelle, ettei yhteisön oikeus ole esteenä sille, että oikeusvarmuuden periaatteen perusteella rajoitetaan ajallisesti mahdollisuutta hakea lopulliseksi tulleen hallintopäätöksen uudelleen tutkimista ja poistamista, kun kaikki kansalliset oikeussuojakeinot on käytetty, ja joka on osoittautunut yhteisön oikeuden, sellaisena kuin yhteisöjen tuomioistuin on tulkinnut sitä päätöksen tekemisen jälkeen, vastaiseksi ilman, että asiaa viimeisenä oikeusasteena käsitellyt kansallinen tuomioistuin olisi esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle ennakkoratkaisupyyntöä.
It will therefore be incumbent on the Finanzgericht Hamburg to ascertain whether German procedural law lays down a timelimit for lodging an application for the review and withdrawal of an administrative decision
Jos tällainen määräaika on olemassa, Finanzgericht Hamburgin on varmistuttava siitä, että menettelysääntö, jossa tämä määräaika asetetaan, on yhteisön
Finally, if the Court, contrary to the approach that I have proposed, does not wish to reopen the fourth condition laid down in Kühne & Heitz, it will have to clarify its meaning and also provide that it is a supplementary condition, that is to say, it applies only where the procedural rules of a Member State have not set a timelimit for the submission of applications for the review and withdrawal of final administrative decisions. 63 — Palmisani, paragraph 28.
Totean vielä, että jos yhteisöjen tuomioistuin ehdottamastani ratkaisusta poiketen ei halua muuttaa edellä mainitussa asiassa Kühne & Heitz annetussa tuomiossa asetettua neljättä edellytystä, sen on yhtäältä täsmennettävä edellytyksen sisältöä ja toisaalta todettava, että tätä edellytystä sovelletaan vain täydentävästi eli siinä tapauksessa, että jäsenvaltion menettelysäännöissä ei ole asetettu määräaikaa lopullisten hallintopäätöksen uudelleen tutkimista ja oikaisua koskevien hakemusten tekemiselle. 63 – Em. asia Palmisani, tuomion 28 kohta.
I therefore propose that the Court reply as follows to the questions referred by the Finanzgericht Hamburg:
Edellä esitetyn perusteella ehdotan, että yhteisöjen tuomioistuin vastaa Finanzgericht Hamburgin ennakkoratkaisukysymyksiin seuraavasti: