natgillin/translations-raw huggingface dataset:
To accept that it was would amount to calling in question the very existence of the risk equalisation system introduced by the RES and the achievement of the various objectives pursued by the PMI obligations (see paragraphs 291 to 293 above) and, accordingly, the discretionary power of the Irish legislature with respect to the organisation of the health sector in Ireland.
Päinvastaisen mielipiteen hyväksymisellä kyseenalaistettaisiin riskintasausjärjestelmällä käyttöön otetun riskien tasausta koskevan järjestelmän koko olemassaolo ja YSV-velvoitteiden tavoitteena olevien eri päämäärien toteuttaminen (ks. edellä 291–293 kohta) ja näin ollen Irlannin lainsäätäjän Irlannin terveydenhuoltoalan järjestämistä koskeva harkintavalta.
Furthermore, if the raising of the barriers to entry to the Irish PMI market to the detriment of potential new entrants is a necessary consequence of the introduction of the RES, it is clear upon weighing up the objectives of the RES and the interests involved that those objectives must take priority over the need to facilitate access to the market.
Vaikka Irlannin YSV-markkinoille saapumisen esteiden lisääntyminen uusien mahdollisten saapujien vahingoksi onkin välttämätön seuraus riskintasausjärjestelmän käyttöönotosta, riskintasausjärjestelmän tavoitteita ja niihin liittyviä intressejä punnittaessa ilmenee, että näille tavoitteille on annettava etusija markkinoille saapumisen helpottamistarpeeseen nähden.
For the sake of completeness, it should be noted that the applicants’ argument is also contradicted by the entry to the PMI market, in October 2004, of the PMI insurer Vivas Healthcare (see paragraph 22 above), when the project to activate the RES had already materialised, and that insurer’s entry to the market shows at the same time that, contrary to the applicants’ opinion, the temporary three-year exemption from the application of the RES which the new arrival enjoys reduces the significance of the alleged barrier to entry.
Sivumennen on syytä todeta, että kantajien väitteen osoittaa vääräksi Vivas-nimisen YSV-toimijan saapuminen YSV-mark-kinoille lokakuussa 2004 (ks. edellä 22 kohta), jolloin riskintasausjärjestelmän aloittamista koskeva hanke oli jo konkretisoitunut, koska tämä markkinoille saapuminen osoittaa samalla, että, toisin kuin kantajat väittävät, tämän vakuutuksenantajan vapauttamisella riskintasausjärjestelmän soveltamisesta kolmen vuoden pituiseksi määräajaksi vähennetään väitetyn markkinoille saapumisen esteen merkitystä.
Last, with respect to the considerations set out at paragraph 235 above concerning the method of calculating the RES payments, which are intended solely to offset the burdens linked with compliance with the PMI obligations, the applicants’ argument that the RES should make provision for a special mechanism to avoid overcompensation in addition to the mechanisms already included for that purpose, such as the ceiling on reimbursable costs, cannot be upheld.
Kun otetaan huomioon edellä 235 kohdassa esitetyt toteamukset, jotka koskevat riskintasausmaksujen, joilla pyritään vain korvaamaan YSV-velvoitteiden täyttämisen aiheuttamia kustannuksia, laskentatapaa, kantajien väitettä, jonka mukaan riskintasausjärjestelmässä olisi siihen jo tässä tarkoituksessa sisältyvien tapojen – kuten korvattavissa olevien kustannusten enimmäisrajan – lisäksi määrättävä erityisestä tavasta välttää liialliset korvaukset, ei voida hyväksyä.
The comparison which the applicants make in that context with the Netherlands RES is invalid, since, as they themselves acknowledge, there are fundamental differences between that system and the RES, as the former is a hybrid system in which the State covers 50% of the costs of providing PMI services in the form of direct aid.
Kantajien tältä osin tekemä vertailu Alankomaiden riskintasausjärjestelmään on tehoton, koska – kuten ne itsekin myöntävät – tuon järjestelmän ja riskintasausjärjestelmän välillä on perustavanlaatuisia eroja, ensin mainitun ollessa sekamuotoinen järjestelmä, jossa valtio korvaa 50 prosenttia YSV-palvelujen tarjoamisen aiheuttamista kustannuksista suoralla tuella.
In the light of the foregoing, the applicants have not demonstrated that the RES is manifestly inappropriate and disproportionate.
Edellä esitetyn perusteella näyttää siltä, etteivät kantajat ole osoittaneet, että riskintasausjärjestelmä on selvästi epäasianmukainen ja suhteeton.
Accordingly, the Commission was entitled to conclude, without making any manifest error in that regard, that the RES was proportionate within the meaning of Article 86(2) EC.
Näin ollen komissio saattoi ilmeistä virhettä tässä suhteessa tekemättä pätevästi katsoa, että riskintasausjärjestelmä on EY 86 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuin tavoin oikeasuhteinen.
That is all the more so because, as stated at recital 59 to the contested decision, all the decisions taken by the Irish authorities in connection with the activation of the RES are amenable to judicial review, as is confirmed, moreover, by the proceedings that led to the judgment of the High Court of 23 November 2006 (see paragraphs 24 to 26 above).
Näin on sitäkin suuremmalla syyllä, koska, kuten riidanalaisen päätöksen 59 perustelukappaleessa on esitetty, kaikkiin Irlannin viranomaisten riskintasausjärjestelmää aloitettaessa tekemiin päätöksiin voidaan tehokkaasti hakea muutosta, minkä High Courtin 23.11.2006 antamaan tuomioon päättynyt oikeudenkäynti osoittaa (ks. edellä 24–26 kohta).
Consequently, the complaint alleging that the RES is disproportionate for the purposes of Article 86(2) EC must be rejected as unfounded.
Näin ollen väite, jonka mukaan riskintasausjärjestelmä ei ole oikeasuhteinen EY 86 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuin tavoin, on perusteettomana hylättävä.
(iv) An effect on trade to such an extent as would be contrary to the interest of the Community
iv) Yhteisön etujen kanssa ristiriidassa oleva vaikutus kauppaan
Last, the applicants criticise the Commission for not having examined the criterion of an effect on trade to such an extent as would be contrary to the interest of the Community, within the meaning of Article 86(2) EC in fine, and submit that the contested decision contains no reasoning on that point.
Lopuksi kantajat moittivat komissiota siitä, ettei se ole tutkinut EY 86 artiklan 2 kohdan lopussa asetettua perustetta, jonka mukaan kauppaan ei saa vaikuttaa tavalla, joka olisi ristiriidassa yhteisön etujen kanssa, ja ne korostavat, että riidanalaisessa päätöksessä ei tältä osin esitetä mitään perusteluja.
In that regard, the applicants seek to demonstrate, notably in the third, fourth, fifth and seventh pleas, that the RES runs counter to the interest of the Community in so far as it infringes other provisions of Community law.
Kantajat yrittävät tältä osin osoittaa erityisesti kolmannessa, neljännessä, viidennessä ja seitsemännessä kanneperusteessaan, että riskintasausjärjestelmä on ristiriidassa yhteisön edun kanssa, koska sillä rikotaan yhteisön oikeuden muita säännöksiä.
In particular, in support of their fourth and fifth pleas, they maintain that, in its assessment of a possible effect on intra-Community trade and the interest of the Community, under Article 86(2) EC, the Commission was required to examine the compatibility of the RES with Article 82 EC, with freedom to provide services and freedom of establishment and also with the third non-life insurance directive.
Ne väittävät neljännessä ja viidennessä kanneperusteessaan, että kun komissio EY 86 artiklan 2 kohdan nojalla arvioi mahdollisia vaikutuksia yhteisön sisäiseen kauppaan ja yhteisön etuihin, sillä oli velvollisuus tutkia riskintasausjärjestelmän yhteensoveltuvuus EY 82 artiklan, palvelujen tarjoamisen vapauden ja sijoittautumisvapauden sekä kolmannen vahinkovakuutusdirektiivin kanssa.
In that regard, it must be borne in mind that the Commission considered, at recital 61 to the contested decision, that even if it were assumed that the compensation for the SGEIs constituted State aid within the meaning of Article 87(1) EC, the aid elements would be compatible with the common market pursuant to Article 86(2) EC, without prejudice to the analysis of the compatibility of the scheme with other rules of Community law, in particular with the third non-life insurance directive, which would fall to be examined within the framework of the appropriate procedures.
Tässä suhteessa on syytä muistuttaa, että komissio on riidanalaisen päätöksen 61 perustelukappaleessa katsonut, että vaikka julkisen palvelun velvoitteiden korvaamista olikin pidettävä EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna valtiontukena, tuki soveltui yhteismarkkinoille EY 86 artiklan 2 kohdan nojalla, tämän estämättä sen mahdollista yhteensoveltuvuutta yhteisön oikeuden muiden sääntöjen kanssa, etenkin kolmannen vahinkovakuutusdirektiivin kanssa, jota olisi tarkasteltava asianmukaisissa menettelyissä.
The Court considers that the expression ‘compatible with the common market pursuant to Article 86(2) EC’ necessarily refers to the criterion of an effect on trade to such an extent as would be contrary to the interests of the Community.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoo, että sanoilla ”soveltui yhteismarkkinoille EY 86 artiklan 2 kohdan nojalla” viitataan välttämättä perusteeseen, jonka mukaan kauppaan ei saa vaikuttaa tavalla, joka olisi ristiriidassa yhteisön etujen kanssa.
Furthermore, the reference to the third non-life insurance directive and to other rules of the Treaty implies that the Commission took account, in the context of the application of Article 86(2) EC, of the impact of the RES on, inter alia, freedom to provide services and freedom of establishment.
Viittaus kolmanteen vahinkovakuutusdirektiiviin ja muihin perustamissopimuksen määräyksiin osoittaa komission EY 86 artiklan 2 kohtaa soveltaessaan ottaneen huomioon riskintasausjärjestelmän vaikutuksen muun muassa palvelujen tarjoamisen vapauteen ja sijoittautumisvapauteen.
In those circumstances, even though the reasoning in that regard may appear to be concise, it none the less suffices to show that the Commission was of the view that the RES did not affect trade to such an extent as would be contrary to the interests of the Community.
Näin ollen vaikka perustelut voivatkin tältä osin vaikuttaa lyhykäisiltä, ne ovat kuitenkin riittävät osoittamaan komission olleen sitä mieltä, ettei riskintasausjärjestelmä vaikuta kauppaan tavalla, joka olisi ristiriidassa yhteisön etujen kanssa.
Last, in so far as the applicants criticise the Commission for not having examined diligently and fully whether the RES was compatible with the other provisions of Community law and for not having stated the reasons on which the contested decision was based in that regard, their complaint must be examined in the context of the third, fourth, fifth and seventh pleas.
Kantajien moite, jonka mukaan komissio ei ollut huolellisesti ja täydellisesti tutkinut, soveltuiko riskintasausjärjestelmä yhteen yhteisön oikeuden muiden säännösten kanssa, eikä tässä suhteessa ollut perustellut riidanalaista päätöstä, on tutkittava kolmannen, neljännen, viidennen ja seitsemännen kanneperusteen yhteydessä.
Therefore the complaint alleging failure to examine the criterion of an effect on trade to such an extent as would be contrary to the interests of the Community, within the meaning of Article 86(2) EC in fine, and to state reasons in that regard, cannot be upheld.
Näin ollen väitettä siitä, ettei EY 86 artiklan 2 kohdan lopussa määrättyä perustetta, jonka mukaan kauppaan ei saa vaikuttaa tavalla, joka olisi ristiriidassa yhteisön etujen kanssa, ole tutkittu ja perusteltu, ei voida hyväksyä.
Consequently, the second plea must be rejected as unfounded in its entirety.
Tästä seuraa, että toinen kanneperuste on hylättävä kokonaisuudessaan perusteettomana.
C — The admissibility of the third, fourth and fifth pleas
C Kolmannen, neljännen ja viidennen kanneperusteen tutkittavaksi ottaminen
The defendant contends that the applicants lack locus standi with respect to the alleged infringement of the other provisions of Community law invoked in the third,
Vastaaja väittää, ettei kantajilla ole niiden yhteisön oikeuden muiden säännösten väitettyyn rikkomiseen, johon ne vetoavat kolmannessa, neljännessä, viidennessä ja
BUPA AND OTHERS v COMMISSION fourth, fifth and seventh pleas.
BUPA YM. v. KOMISSIO seitsemännessä kanneperusteessaan, perustuvaa asiavaltuutta.
In the context of an assessment under the rules on State aid, those provisions are relevant only where they are closely linked to the grant of the State aid itself (Case C-156/98 Germany v Commission [2000] ECR I-6857, paragraph 85), which is not the case here.
Näillä säännöksillä on merkitystä valtiontuen alan sääntöjen nojalla tapahtuvassa arvioinnissa vain silloin, kun ne liittyvät kiinteästi itse valtiontuen myöntämiseen (asia C-156/98, Saksa v. komissio, tuomio 19.9.2000, Kok. 2000, s.
It must be observed, first of all, that, as the defendant contends, if the Commission were required to adopt a definitive position in a procedure relating to State aid under Regulation No 659/1999 on the existence or absence of an infringement of provisions of Community law distinct from those coming under Articles 87 EC and 88 EC, read together, where appropriate, with Article 86 EC, that would run counter to, first, the procedural rules and guarantees — which in part differ significantly and imply distinct legal consequences — specific to the procedures specially established for control of the application of those provisions and, second, the principle of autonomy of administrative procedures and remedies.
Aluksi on todettava, että – kuten vastaaja väittää – komission velvollisuus ottaa asetukseen N:o 659/1999 perustuvassa tukea koskevassa menettelyssä lopullisesti kantaa siihen, onko muita yhteisön oikeuden säännöksiä ja määräyksiä kuin EY 87 ja EY 88 artiklan määräyksiä, kun niitä tarvittaessa luetaan yhdessä EY 86 artiklan kanssa, rikottu vai ei, olisi ristiriidassa yhtäältä niiden menettelysääntöjen ja menettelyllisten takeiden – jotka eroavat osittain hyvinkin paljon toisistaan ja joista aiheutuu toisistaan eroavia oikeudellisia seurauksia – kanssa, jotka ovat ominaisia näiden määräysten soveltamisen valvontaa varten erityisesti säädetyille menettelyille, ja toisaalta hallinnollisen menettelyn ja oikeussuojakeinojen erillisyyttä koskevan periaatteen kanssa.
In that regard, it should further be borne in mind that, even in the guise of an action for annulment of a decision on State aid, an individual lacks standing to act, in view of the discretionary power of the Commission in that context, against the Commission’s failure to initiate
Tältä osin on syytä lisäksi muistuttaa, että yksityishenkilöllä ei komissiolla tällä alalla olevan harkintavallan vuoksi ole asiavaltuutta kumoamiskanteen varjolla riitauttaa valtiontukien alalla tehtyä päätöstä sen vuoksi, ettei EY
2008 — CASE T-289/03 infringement proceedings under Article 226 EC or to adopt a position in respect of a possible infringement by a Member State of the provisions of the Treaty (see, to that effect, Case T-148/00 Panhellenic Union of Cotton Ginners and Exporters v Commission [2003] ECR II-4415, paragraph 62 and the caselaw there cited).
II-4415, 62 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
The applicants cannot properly rely on the caselaw to the effect that it follows from the general scheme of the Treaty that the procedure under Article 88 EC must never produce a result which is contrary to the specific provisions of the Treaty.
Kantajat eivät voi pätevästi vedota oikeuskäytäntöön, jonka mukaan perustamissopimuksen sisäisestä rakenteesta seuraa, ettei EY 88 artiklassa määrätty menettely voi koskaan johtaa perustamissopimuksen erityismääräysten vastaiseen tulokseen.
According to that caselaw, while the Commission has a wide discretion when it determines the compatibility of a system of aid with the common market, it is none the less required to ensure, in the context of that assessment, that the procedure does not produce a result which is contrary to specific provisions of the Treaty other than those of Articles 87 EC and 88 EC, in particular where those aspects of aid which contravene those provisions are so indissolubly linked to the object of the aid that it is impossible to evaluate them separately (see, to that effect, Matra v Commission, paragraph 72 above, paragraph 41 and the caselaw there cited).
Tuon oikeuskäytännön mukaan on niin, että vaikka komissiolla onkin laaja harkintavalta, kun se lausuu jonkin tukijärjestelmän yhteensoveltuvuudesta yhteismarkkinoille, sillä on kuitenkin velvollisuus sitä harkitessaan varmistua siitä, ettei menettelyllä päädytä perustamissopimuksen muiden erityisten määräysten kuin EY 87 ja EY 88 artiklan vastaiseen tulokseen, erityisesti silloin, kun näiden määräysten vastaiset tukea koskevat yksityiskohtaiset säännöt ovat tältä osin niin kiinteästi sidoksissa tuen kohteeseen, ettei niitä voida arvioida erikseen (ks. vastaavasti edellä 72 kohdassa mainittu asia Matra v. komissio, tuomion 41 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
However, while that obligation is the expression of a general principle that every application of Community law must be made in conformity with the higher rules of law, it does not mean that the Commission is required, in a procedure relating to aid, to apply the rules specially laid down for review of the application of other provisions of the Treaty or to adopt one or more decisions producing combined legal effects.
Vaikka tällä velvollisuudella ilmaistaankin yleistä periaatetta, jonka mukaan yhteisön oikeutta on kaikissa tapauksissa sovellettava ylemmänasteisten oikeussääntöjen mukaisesti, se ei kuitenkaan tarkoita sitä, että komissiolla olisi velvollisuus valtiontukien alalla soveltaa sääntöjä, joista on erityisesti määrätty perustamissopimuksen muiden määräysten soveltamisen valvontaa varten, eikä tehdä yhtä tai useampaa päätöstä, joista aiheutuu yhteisiä oikeusvaikutuksia.
Under that obligation, the Commission is required to make an assessment by reference to the relevant provisions which are not, strictly speaking, covered by the law on aid only where certain aspects of the aid in issue are so closely linked to its object that any failure on their part to comply with those provisions would necessarily affect the compatibility of the aid with the common market.
Tästä velvollisuudesta ei seuraa, että komission pitäisi arvioida asiaa muiden kuin tiukasti valtiontukioikeudellisten säännösten perusteella muulloin kuin silloin, kun kyseisen tuen tietyt osatekijät ovat niin kiinteästi sidoksissa tuen kohteeseen, että niiden mahdollinen yhteensoveltumattomuus kyseisten säännösten kanssa vaikuttaa välttämättä tämän tuen soveltuvuuteen yhteismarkkinoille.
In the present case, the applicants have neither explained nor shown to the requisite standard that the particular aspects of the implementation of the RES that are alleged to infringe other provisions of Community law were indissolubly linked to the object of the aid in issue, namely the equalisation payments.
Kantajat eivät ole käsiteltävänä olevassa tapauksessa riittävällä tavalla selvittäneet eivätkä osoittaneet, että riskintasausjärjestelmän toteuttamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt, joiden väitetään olevan yhteisön muiden säännösten vastaisia, olisivat olleet kiinteästi sidoksissa kysymyksessä olevien tukien kohteeseen, toisin sanoen tasausmaksuihin.
Furthermore, it must be borne in mind that the Commission correctly concluded, in Article 1 of the contested decision, that the RES did not
Toisaalta on syytä muistuttaa, että komissio on perustellusti katsonut riidanalaisen päätöksen 1 artiklassa,
BUPA AND OTHERS v COMMISSION involve State aid in the sense of Article 87(1) EC and that therefore that article did not in any event amount to a declaration of compatibility with the common market within the meaning of the caselaw cited above.
BUPA YM. v. KOMISSIO ettei riskintasausjärjestelmä ollut EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu valtiontuki ja ettei tuo artikla näin ollen edellyttänyt, että tuki olisi julistettu yhteismarkkinoille soveltuvaksi edellä mainitussa oikeuskäytännössä tarkoitetuin tavoin.
Consequently, if only for those reasons, the third, fourth and fifth pleas must be rejected as inoperative.
Näin ollen ja jo näistä syistä kolmas, neljäs ja viides kanneperuste on tehottomina hylättävä.
It also follows that, as the adoption of a definitive and legally binding Commission decision must be limited to the aid aspects, only those aspects, and not the aspects relating to other provisions of Community law which do not constitute the necessary support for the operative part of its decision, are capable of having adverse effects (see, to that effect and by analogy, Panhellenic Union of Cotton Ginners and Exporters v Commission, paragraph 313 above, paragraphs 57 and 58).
Tästä seuraa, että koska komission lopullisen ja oikeudellisesti velvoittavan kannanoton on rajoituttava tukea koskeviin seikkoihin, vain nämä seikat voivat olla jollekulle vastaisia, toisin kuin yhteisön muiden säännösten ja määräysten soveltamisalaan kuuluvat seikat, jotka eivät ole sen päätöksen päätösosan välttämätön perusta (ks. vastaavasti ja analogisesti edellä 313 kohdassa mainittu asia Panhellenic Union of Cotton Ginners and Exporters v. komissio, tuomion 57 ja 58 kohta).
In that regard, it must be borne in mind that, according to consistent caselaw, regardless of the grounds on which a decision is based, only the operative part of the decision is capable of producing legal effects and, consequently, of having adverse effects.
Tältä osin on syytä muistuttaa, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan on niin, että olivatpa päätöksen perustelut mitkä hyvänsä, vain sen päätösosalla voi olla oikeusvaikutuksia ja näin ollen vain se voi olla jollekulle vastainen.
On the other hand, the assessments made in the grounds of a decision are not in themselves capable of forming the subjectmatter of an action for annulment.
Sen sijaan päätöksen perusteluissa esitetyistä arvioinneista sinänsä ei voida nostaa kumoamiskannetta.
JUDGMENT OF 12. 2.
TUOMIO 12.2.2008 – ASIA T-289/03 v. komissio, tuomio 20.11.2002, Kok. 2002, s. II-4825, 67 ja 68 kohta).
It follows, a fortiori, that the complete failure to mention provisions other than those relating to State aid both in the operative part and in the grounds of a decision adopted pursuant to Articles 87 EC and 88 EC and, where appropriate, Article 86(2) EC, is not capable of adversely affecting an individual and of conferring on him an interest in bringing an action.
Tästä seuraa sitä suuremmalla syyllä, että jollei EY 87 ja EY 88 artiklan ja mahdollisesti EY 86 artiklan 2 kohdan perusteella tehdyn päätöksen perusteluissa ja päätösosassa ollenkaan mainita muita kuin tukioikeudellisia säännöksiä tai määräyksiä, päätös ei ole yksityishenkilölle vastainen eikä anna sille asiavaltuutta.
In this case, it must be emphasised that the contested decision is a decision not to raise objections in respect of notified aid measures, within the meaning of Article 4 of Regulation No 659/1999, which is addressed only to Ireland and which does not constitute, either in form or in substance, an explicit response to the applicants’ complaint (see, to that effect, Commission v Sytraval and Brink’s France, paragraph 72 above, paragraph 45).
Nyt esillä olevassa asiassa on syytä korostaa, että riidanalainen päätös on päätös, jolla komissio on asetuksen N:o 659/1999 4 artiklan nojalla päättänyt jättää vastustamatta ilmoitettua tukea, että se on osoitettu vain Irlannille ja ettei se ole muodoltaan eikä sisällöltään nimenomainen vastaus kantajien kanteluun (ks. vastaavasti edellä 72 kohdassa mainittu asia komissio v. Sytraval et Brink’s France, tuomion 45 kohta).
Consequently, the decision cannot be interpreted as responding, even by implication, to all the complaints raised by the applicants, including those alleging infringement of Articles 82 EC, 43 EC and 49 EC or the provisions of the third non-life insurance directive.
Kyseistä päätöstä ei näin ollen voida tulkita siten, että sillä edes implisiittisesti vastattaisiin kaikkiin kantajien esittämiin, myöskään EY 82, EY 43 ja EY 49 artiklan tai kolmannen vahinkovakuutusdirektiivin rikkomista koskeviin väitteisiin.