natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Lastly, the Court clari¤ed the rules concerning proof of genuine use of the earlier mark in the context of invalidity proceedings. It stated in Case T-450/07 Harwin International v OHIM — Cuadrado (Pickwick COLOUR GROUP) (judgment of 12 June 2009) that OHIM is required to examine the issue of proof of genuine use of the earlier mark even where the proprietor of the Community trade mark which is the subject matter of an application for a declaration of invalidity has not submitted a speci¤c request to that e¥ect, but has challenged the evidence submitted by the proprietor of the earlier mark to prove use.
Lisäksi asiassa T-427/07, Pioneer Hi-Bred vastaan SMHV (OPTIMUM), 20.1.2009 annetussa tuomiossa täsmennettiin, että nimenomaan siitä syystä, että merkkiä OPTIMUM käytetään niin yleisessä kielenkäytössä kuin kaupankäynnissäkin yleisenä kehumasanana, mainitulla merkillä ei voida katsoa voitavan yksilöidä sen kattamien tavaroiden kaupallista alkuperää, ja että se seikka, että kyseessä olevat tavarat on tarkoitettu erikoistuneelle yleisölle, ei muuta tätä päätelmää mitenkään, koska tällaisen yleisön tarkkaavaisuusaste, joka lähtökohtaisesti on korkea, on suhteellisen alhainen myynninedistämiseen liittyvien merkintöjen osalta.
Under Article 50 of Regulation No 40/94, a Community trade mark is liable to revocation inter alia where the use of the trade mark may mislead the public as to the nature, quality or geographical origin of the goods or services in question.
Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 3 kohdan nojalla tavaramerkki voidaan rekisteröidä, jos se on käytössä tullut erottamiskykyiseksi niiden tavaroiden tai palvelujen osalta, joille rekisteröintiä haetaan.
In order that Article 50 of Regulation No 40/94 may be applied, the person concerned must prove that the mark has been used in a deceptive manner or that a suf-¤ciently serious risk of deception has been established, which was not demonstrated in the case in point.
Tältä osin asiassa T-137/08, BCS vastaan SMHV – Deere (vihreän ja keltaisen värin yhdistelmä) (ei vielä julkaistu, muutoksenhaku vireillä) muistutettiin aluksi, että mikä tahansa merkin käyttö, kuten esillä olevassa asiassa kahden värin yhdistelmän käyttö, ei välttämättä ole käyttöä tavaramerkkinä.
In Case T-27/09 Stella Kunststo§technik v OHIM — Stella Pack (Stella) (judgment of 10 December 2009), the Court also clari¤ed the respective purpose and e¥ects of revocation and opposition proceedings. It observed in particular that the relevant provisions do not provide that opposition proceedings brought on the basis of an earlier mark and still pending can inªuence in any way the admissibility or even the progress of revocation proceedings against that mark.
Esillä olevassa asiassa SMHV:n päätös olla kumoamatta mainitusta merkistä koostuvan tavaramerkin rekisteröintiä perustui kuitenkin liike-elämän yhteenliittymien antamiin lausuntoihin, joiden mukaan vihreän ja keltaisen värin yhdistelmä viittasi väliintulijan valmistamiin maatalouskoneisiin, ja siihen seikkaan, että väliintulija oli käyttänyt koneissaan johdonmukaisesti samaa väriyhdistelmää huomattavan ajanjakson aikana.
Opposition proceedings and revocation proceedings are two distinct and autonomous types of proceedings: opposition is designed to frustrate, under certain conditions, an application for registration of a mark due to the existence of an earlier mark, and rejection of an opposition does not entail revocation of the mark concerned, whereas revocation can be brought about only where proceedings have been instituted for that purpose.
Tuomiossa täsmennettiin lisäksi, että vaikka on osoitettava, että riidanalaiselle tavaramerkille on syntynyt erottamiskyky koko Euroopan unionin alueella, missään ei kuitenkaan vaadita, että samantyyppiset todisteet esitetään jokaisen jäsenvaltion osalta.
Formal and procedural issues
Suhteelliset hylkäysperusteet ja suhteelliset mitättömyysperusteet
Since a large number of cases dealt with formal and procedural issues in 2009, it is necessary to limit these remarks to an outline of the main developments.
Tämänvuotisen oikeuskäytännön merkittävimmät tapaukset koskevat merkkien samankaltaisuuden ja sekaannusvaaran arviointia.
First, Case T-140/08 Ferrero v OHIM — Tirol Milch (TiMi KiNDERJOGHURT) (judgment of 14 October 2009, under appeal) is of particular importance, since it enabled the Court to specify the value, in the context of invalidity proceedings, of assessments made and conclusions reached by a Board of Appeal of OHIM in an earlier decision in opposition proceedings involving the same parties and the same Community trade mark.
Ensinnäkin asiassa T-80/08, CureVac vastaan SMHV – Qiagen (RNAiFect), 28.10.2009 annetussa tuomiossa (ei vielä julkaistu) katsottiin, että merkkien RNAiFect ja RNActive samankaltaisuutta, joka johtui kolmen ensimmäisen kirjaimen samuudesta, lievensi vahvasti niiden viiden viimeisen kirjaimen eroavuus.
Second, as regards the consequences for OHIM of annulment of a decision of the Board of Appeal, the Court stated in Case T-402/07 Kaul v OHIM — Bayer (ARCOL) (judgment of 25 April 2009, under appeal) that OHIM has to ensure that the appeal brought by the applicant before the Board of Appeal, which again becomes pending following that annulment, leads to a new decision, possibly adopted by the same board.
Tuomiossa täsmennettiin, että vaikka onkin totta, että kuluttaja normaalisti kiinnittää enemmän huomiota sanojen alkuosaan, koska se kuuluu äännettäessä enemmän, yleisö ei kuitenkaan yleensä miellä moniosaisen tavaramerkin osana olevaa kuvailevaa tai heikosti erottamiskykyistä elementtiä tavaramerkin luoman kokonaiskuvan erottavaksi ja hallitsevaksi osaksi.
It stated that, if, as in the case in point, the judgment annulling the decision has not taken a position on whether or not the marks at issue are similar, the Board of Appeal must re-examine that question, independently of the position adopted in the earlier annulled decision.
Esillä olevassa asiassa osalla ”rna”oli vähäinen erottamiskyky, koska kuluttaja olettaa, että se viittaa kemialliseen yhdisteeseen.
Third, the Court clari¤ed the scope of the duty to state the reasons on which decisions of the Boards of Appeal are based where a trade mark covers several di¥erent goods or services.
Niinpä yleisö ei voi pitää tätä osaa kyseessä olevien moniosaisten tavaramerkin luoman kokonaiskuvan erottavana ja hallitsevana osana.
In Case T-118/06 Zu§a v OHIM (ULTIMATE FIGHTING CHAMPIONSHIP) (judgment of 2 April 2009), the Court stated that it is possible to use general reasoning for a series of goods or services only where there exists between them a suciently direct and speci¤c link as to enable the considerations constituting the grounds of the decision in question, ¤rst, to explain adequately the reasoning followed by the Board of Appeal for each of the goods and services belonging to that category and, second, to be applicable without distinction to each of the goods or services concerned.
Sitä vastoin asiassa T-434/07, Volvo Trademark v. SMHV – Grebenshikova (SOLVO), 2.12.2009«annetussa tuomiossa (ei vielä julkaistu) unionin yleinen tuomioistuin katsoi, että merkit SOLVO ja VOLVO olivat lausuntatavaltaan tietyssä määrin samankaltaisia ja että täten SMHV oli virheellisesti katsonut, ettei sen tarvinnut arvioida sekaannusvaaraa kokonaisvaltaisesti.
In Joined Cases T-405/07 and T-406/07 CFCMCEE v OHIM (P@YWEB CARD and PAYWEB CARD) (judgment of 20 May 2009 under appeal), the Court added that general reasoning must none the less enable it carry out its review.
Asiassa T-230/07, Laboratorios Del Dr. Esteve vastaan SMHV – Ester C (ESTER-E), 8.7.2009 annetussa tuomiossa (ei julkaistu) täsmennettiin tiettyjä olosuhteita, joissa merkkien vertaaminen käsitteellisellä tasolla saattoi neutralisoida samojen merkkien ulkoasun ja lausuntatavan samankaltaisuuden.
Moreover, where a decision o¥ers no reason whatsoever as to why OHIM took the view that certain goods formed a homogenous group, it is not permitted to advance supplementary reasons in the course of the proceedings.
Tuomiossa todetaan, että vaikka merkki ESTEVE ei tarkoita mitään millään muulla Euroopan unionin virallisella kielellä kuin espanjaksi, merkki ESTER-E yhdistetään tunnettuun etunimeen tai kemialliseen yhdisteeseen ja että johtuen tästä merkityssisältöjen erosta näiden merkkien välillä, kyseisten merkkien välillä ei ole sekaannusvaaraa.
Fourth, in Case T-189/07 Frosch Touristik v OHIM — DSR touristik (FLUGBÖRSE) (judgment of 3 June 2009, under appeal), the Court stated that only the date of ¤ling of the application for registration, and not that of registration, is relevant to the examination that OHIM must carry out during invalidity proceedings in which it is alleged that a Community trade mark does not ful¤l the conditions of Article 7 of Regulation No 40/94. That approach avoids a situation in which the probability of the mark losing its registrability increases with the length of the registration procedure.
Asiassa T-386/07, Peek & Cloppenburg vastaan SMHV – Red¢l (Agile), 29.10.2009 annetussa tuomiossa (ei julkaistu) sitä vastoin täsmennettiin, että tällaisina olosuhteina ei voida pitää tilanteita, joissa merkillä, jonka merkityssisällön kohdeyleisö voi ymmärtää välittömästi, on ainoastaan rajallinen erottamiskyky sillä kuvattujen tavaroiden tai palvelujen suhteen. Mainitussa tuomiossa katsottiin, että merkityssisältöjen ero merkkien Aygill’s ja Agile välillä ei ollut riittävä, jotta se olisi neutralisoinut näiden merkkien välisen ulkoasun ja lausuntatavan samankaltaisuuden. Kyseessä olleiden tavaroiden, eli urheiluvälineiden ja -vaatteiden osalta sana ”agile”oli luonteeltaan ylistävä, ja kun otetaan huomioon merkkien välinen samankaltaisuus, kuluttaja olisi voinut liittää tämän ominaisuuden myös aiempaan tavaramerkkiin. Lisäksi asiassa T-291/07, Viñedos y Bodegas Príncipe Alfonso de Hohenlohe vastaan SMHV – Byass (ALFONSO), 23.9.2009 annetussa tuomiossa (ei julkaistu) vahvistettiin SMHV:n näkemys siitä, että aikaisempi tavaramerkki PRINCIPE ALFONSO ja haettu tavaramerkki ALFONSO olivat espanjalaisen kuluttajan näkemyksen mukaan käsitteellisesti erilaisia erityisesti, koska sanaosa ”principe”kuvaa tiettyä henkilöä kaikkien niiden joukosta, joilla on sama etunimi, ja täten mainitulla merkillä on selvä ja nimenomainen merkitys, jonka kohdeyleisö kykenee ymmärtämään välittömästi. Tavaroiden tai palvelujen vertaamisen osalta asiassa T-316/07, Commercy vastaan SMHV – easyGroup IP Licensing (easyHotel), 22.1.2009 annetussa tuomiossa (ei vielä julkaistu) muistutettiin, että tavarat tai palvelut ovat toisiaan täydentäviä, kun niiden välillä on sellainen yhteys, että toinen tavara on välttämätön tai tärkeä toisen tavaran käytön kannalta, ja täsmennettiin tämän määritelmän merkitsevän sitä, että tällaisia tavaroita tai palveluja voidaan käyttää yhdessä ja että täten ne on suunnattu samalle kohderyhmälle.
Fifth, in Case T-277/06 Omnicare v OHIM — Astellas Pharma (OMNICARE) (judgment of 7 May 2009), Case T-410/07 Jurado Hermanos v OHIM (JURADO) (judgment of 12 May 2009), Case T-136/08 Aurelia Finance v OHIM (AURELIA) (judgment of 13 May 2009) and Joined Cases T-20/08 and T-21/08 Evets v OHIM (DANELECTRO and QWIK TUNE) (judgment of 23 September 2009, under appeal), the Court adjudicated on the scope of application of Article 78 of Regulation No 40/94 relating to restitutio in integrum, according to which the applicant for or proprietor of a mark or any other party
Kuluneena vuonna annettiin myös merkittävää oikeuskäytäntöä asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 4 kohdan osalta, erityisesti mitättömyysmenettelyjen yhteydessä. Yhdistetyissä asioissa T-318/06–T-321/06, Moreira da Fonseca vastaan SMHV – General Óptica (GENERAL OPTICA), 24.3.2009 annetussa tuomiossa (ei vielä julkaistu) muistutettiin, että jotta rekisteröintiä voidaan
In particular, in the ¤rst and fourth judgments mentioned above, the Court stated that that provision is applicable to the time limit for challenging a decision before the Board of Appeal, but not to the time limit for bringing the application for restitutio in integrum itself.
Näistä kahta ensimmäistä edellytystä on tulkittava unionin oikeuden valossa, kun taas kahta muuta edellytystä on arvioitava sovellettavassa kansallisessa oikeudessa asetettujen edellytysten perusteella.
In addition, in the second judgment, it clari¤ed the concept of a party to the proceedings while, in the third, it established that, if the proprietor of a mark delegates administrative tasks relating to the renewal of the mark to a company specialised in that ¤eld, it must ensure that the latter o¥ers the assurance necessary to enable it to be assumed that those tasks will be carried out properly.
Toisen edellytyksen osalta todettiin lisäksi yhtäältä, että vaikutusaluetta on arvioitava sekä maantieteellisesti että taloudellisesti, ja toisaalta, että pelkästään se seikka, että merkki antaa haltijalleen yksinoikeuden koko kansallisella alueella, ei ole riittävä sen vahvistamiseksi, että merkin vaikutusalue ei ole pelkästään paikallinen.
In particular, where that company installs a computerised renewal reminder system, it must provide for a mechanism for detecting and correcting possible errors.
Yhdistetyissä asioissa T-114/07 ja T-115/07, Last Minute Network vastaan SMHV – Last Minute Tour (LAST MINUTE TOUR), 11.6.2009 annetussa tuomiossa (ei vielä julkaistu) korostettiin, että valituslautakunnan on edellä mainittua säännöstä soveltaessaan otettava huomioon sekä kansallinen oikeus, jota sovelletaan mainitussa säännöksessä olevan viittauksen nojalla, että kyseisen jäsenvaltion oikeuskäytäntö.
Lastly, as regards a revocation decision adopted by a department of OHIM in order to rectify an error a¥ecting the costs section of a decision previously adopted by that department, the Court stated, in Case T-419/07 Okalux v OHIM — Messe Düsseldorf (OKATECH) (judgment of 1 July 2009), that, since that revocation could be only partial, the period for bringing proceedings had to be calculated by reference to the ¤rst decision.
Asiassa T-165/06, Fiorucci vastaan SMHV – Edwin (ELIO FIORUCCI), 14.5.2009 annetussa tuomiossa (ei vielä julkaistu, muutoksenhaku vireillä) oli kyse siitä, oliko SMHV:n valituslautakunta noudattanut asetuksen (EY) N:o 40/94 52 artiklan 2 kohdan soveltamisedellytyksiä.
In Case T-263/07 Estonia v Commission (judgment of 23 September 2009, under appeal) and Case T-183/07 Poland v Commission (judgment of 23 September 2009, under appeal), the Court set out important case-law regarding the distribution of competence between the Member States and the Commission when the Member States’ national allocation plans for emission allowances (‘NAPs’) are drawn up and the Commission checks whether they are compatible with the criteria laid down by Directive 2003/87/EC (23).
Tuomiossa muistutettiin ensin siitä, että mainitun säännöksen mukaisesti SMHV voi julistaa yhteisön tavaramerkin mitättömäksi, jos tavaramerkin käyttö voidaan kieltää muun muassa kansallisessa oikeudessa suojellun nimeä koskevan oikeuden perusteella, ja katsottiin sitten, että asiassa sovellettavalla italialaisella säännöksellä myönnetty suoja ei lakkaa olemasta siitä syystä, että kyseisen henkilön nimi on tullut laajalti tunnetuksi henkilön harjoittaman kaupallisen toiminnan johdosta.
The Member States concerned contended before the Court that, by setting a ceiling for greenhouse gas allowances above which their NAPs would be rejected and by substituting, in this context, its method of analysis for that adopted by the relevant Member State, the Commission had infringed the distribution of competence provided for by Directive 2003/87.
Asiassa T-435/05, Danjaq vastaan SMHV – Mission Productions (Dr. No), 30.6.2009 annetussa tuomiossa (ei vielä julkaistu) täsmennettiin, että samaa merkkiä voidaan suojata alkuperäisenä hengentuotteena tekijänoikeudella ja kyseessä olevien tavaroiden ja palvelujen kaupallisen alkuperän osoittajana tavaramerkkioikeudella.
The Court upheld those claims and annulled the contested decisions.
Nämä kaksi yksinoikeutta perustuvat erilaisiin ominaisuuksiin eli yhtäältä luomuksen omaperäisyyteen ja toisaalta merkin kykyyn erottaa mainittu alkuperä.
The Court observed that the reduction of greenhouse gas emissions is of primary importance in the context of the ¤ght against global warming, which represents one of the greatest social, economic and environmental threats which the world currently faces.
Näin ollen vaikka elokuvan nimeä voidaan tiettyjen kansallisten oikeuksien mukaisesti suojata elokuvalle itselleen myönnettävästä suojasta riippumattomana taiteellisena luomuksena, se ei saa automaattisesti merkeille myönnettyä suojaa.
Pursuit of that objective nevertheless cannot justify maintaining in force a decision rejecting a NAP if that measure was adopted in breach of the competences allocated by Directive 2003/87 to the Member States and the Commission respectively.
Niinpä vaikka oletettaisiin, että merkeillä Dr. No ja Dr. NO voitaisiin erottaa tämän niminen elokuva muista James Bond -sarjan elokuvista, tämän perusteella ei voida katsoa, että nämä merkit ilmaisisivat kyseessä olevien tavaroiden ja palvelujen kaupallista alkuperää.
The Court pointed out that, in accordance with the third paragraph of Article 249 EC, Directive 2003/87 is binding upon the Member States to which it is addressed as to the result to be achieved, but leaves them freedom of action as to the choice of the forms and methods appropriate for that purpose.
Oikeuskäytännössä selvennetään myös sääntöjä, jotka mitättömyysmenettelyn yhteydessä koskevat todisteita aikaisemman tavaramerkin tosiasiallisesta käytöstä.
) European Parliament and Council Directive 2003/87/EC of 13 October 2003 establishing a scheme for green- house gas emission allowance trading within the Community and amending Council Directive 96/61/EC (OJ 2003 L°275, p.°32).
Asiassa T-450/07, Harwin International vastaan SMHV – Cuadrado (Pickwick COLOUR GROUP), 12.6.2009 annetussa tuomiossa (ei vielä julkaistu) täsmennettiin, että SMHV:n on tutkittava kysymys aikaisemman tavaramerkin tosiasiallisen käytön osalta esitetyistä todisteista myös silloin, kun yhteisön tavaramerkin, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu, haltija ei ole tätä erityisesti vaatinut mutta on kuitenkin riitauttanut todisteet, jotka aikaisemman tavaramerkin haltija on tältä osin esittänyt.
It is only by applying those principles that it is possible to ensure compliance with the principle of subsidiarity, according to which, in areas which do not fall within its exclusive competence, the Community is to take action only if and in so far as the objectives pursued cannot be suciently achieved by the Member States.
Asetuksen (EY) N:o 40/94 50 artiklan nojalla yhteisön tavaramerkin haltijan voidaan julistaa menettäneen oikeutensa muun muassa, jos tavaramerkin käyttö voi johtaa yleisöä harhaan kyseessä olevien tavaroiden tai palvelujen luonteen, laadun tai maantieteellisen alkuperän osalta.
The Court further stated that it is clear from Directive 2003/87, ¤rst, that the Member State alone has the power to draw up the NAP and to take ¤nal decisions ¤xing the total quantity of allowances which it will allocate for each ¤ve-year period and the distribution of that quantity amongst economic operators and, second, that the Commission has power to review the NAP in light of the criteria laid down by the directive, the Member State being unable to allocate the allowances unless the amendments to the NAP that are proposed following the Commission’s initial refusal are accepted by the latter.
Tämän osalta edellä mainitussa asiassa ELIO FIORUCCI annetussa tuomiossa katsottiin, että pelkästään tavaramerkin ja nimen samanlaisuudesta ei voida päätellä, että kohdeyleisö ajattelee, että henkilö, jonka nimestä tavaramerkki muodostuu, on suunnitellut kyseisellä tavaramerkillä varustetut tuotteet, koska kohdeyleisö on tietoinen siitä, että kaikkien nimestä koostuvien tavaramerkkien taustalla ei välttämättä ole samanniminen suunnittelija.
The Court also explained that the Commission is entitled to make criticisms concerning the incompatibilities found and to formulate proposals designed to allow the Member State to modify its NAP in a manner which would make it compatible with the criteria.
Jotta asetuksen (EY) N:o 40/94 50 artiklaa voidaan soveltaa, siihen vetoavan on osoitettava, että tavaramerkkiä on käytetty harhaanjohtavasti tai että harhaanjohtamisen vaara on riittävän vakava, mitä mainitussa asiassa ei ollut näytetty toteen.
However, the Court found that, by specifying a speci¤c quantity of allowances and by rejecting the NAPs of the Member States concerned in so far as the total quantity of allowances proposed exceeded that threshold, the Commission had exceeded the limits of the power of review conferred upon it by Directive 2003/87, since it is for Member States alone to set that quantity.
Asiassa T-27/09, Stella Kunststo¤technik vastaan SMHV – Stella Pack (Stella), 10.12.2009 annetussa tuomiossa unionin yleinen tuomioistuin täsmensi vielä menettämis- ja väitemenettelyjen tarkoitusta ja vaikutuksia.
Likewise, while the Commission may draw up its own ecological and economic model in order to verify whether the NAPs of the various Member States are compatible with the criteria laid down by Directive 2003/87, an exercise in which it has a wide discretion, it cannot, on the other hand, claim to set aside the data in a NAP so as to replace them with data obtained from its own assessment method, as otherwise it would be acknowledged as having a veritable power of uniformisation which that directive does not confer upon it.
Tuomiossa huomautetaan muun muassa, että sovellettavissa säännöksissä ei säädetä, että aiemman tavaramerkin perusteella aloitettu väitemenettely, joka on edelleen kesken, voisi mitenkään vaikuttaa kyseistä tavaramerkkiä koskevan menettämismenettelyn aloittamisen edellytyksiin tai sen kulkuun.
The Court therefore held that, by substituting its method of analysis for that used by the Member States concerned, instead of merely checking that their NAPs were compatible with the criteria laid down by Directive 2003/87, in the light, where appropriate, of the data resulting from its own method, the Commission exceeded the powers conferred upon it by that directive.
Väitemenettely ja menettämismenettely ovat kumpikin erillisiä ja itsenäisiä menettelyjä, sillä väitteen tarkoituksena on tietyillä edellytyksillä saada tavaramerkin rekisteröintihakemus hylättyä sen vuoksi, että on olemassa aikaisempi tavaramerkki, eikä väitteen hylkääminen merkitse sitä, että viimeksi mainittu tavaramerkki menetettäisiin.
Combating of terrorism
Muotoa ja menettelyä koskevat kysymykset
In Case T-341/07 Sison v Council (judgment of 30 September 2009) the Court, ¤rst, recalled the principles resulting from the judgments in Organisation des Modjahedines du peuple d’Iran v Coun-
Koska kuluneena vuonna annettiin erityisen paljon oikeuskäytäntöä muotoa ja menettelyä koskevien kysymysten osalta, jäljempänä esitetään ainoastaan merkittävimmät asiat.
) that concern the obligation to state reasons for decisions to freeze funds of persons linked to terrorist activities. Both the statement of reasons for an initial decision to freeze funds and the statement of reasons for subsequent decisions must refer not only to the
Tuomiossa todettiin erityisesti, että tilanteeseen ei sovelleta oikeusvoiman periaatetta, koska SMHV:n menettelyt ovat luonteeltaan hallinnollisia ja koska merkityksellisissä säännöksissä ei säädetä tätä koskevasta säännöstä, eikä myöskään oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteita, koska asetuksessa (EY) N:o 40/94 ei kielletä sitä, että mitättömyysmenettelyyn ryhdytään vaatimusten tultua hylätyiksi väitemenettelyssä.
(24) Case T-228/02 [2006] ECR°II-4665.(25) Judgment of 11 July 2007 in Case T-47/03, not published.
Tuomiossa täsmennettiin, että jos – kuten esillä olleessa asiassa – kumoamistuomiossa ei oteta kantaa siihen, ovatko kyseiset tavaramerkit samankaltaisia, valituslautakunnan on tutkittava tämä kysymys uudestaan aiemmassa kumotussa päätöksessä omaksutusta näkemyksestä riippumatta.