natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Declaration and the Action Programme which close the World Conference must beconcise, credible, substantial and balanced in order to be adopted by all, thus enablingthe Conference to preserve its true universal dimension, which will be essential in orderto win public support for its future recommendations.
Maailmankonferenssin päättävien julistuksen ja toimintaohjelman on oltava tiiviitä,uskottavia, kestäviä ja tasapainoisia, jotta kaikki voivat hyväksyä ne. Tällöin konferenssi voisäilyttää todellisen universaalin ulottuvuutensa, joka on oleellinen yleisen mielipiteensaamiseksi sen tulevien suositusten puolelle.
The Council calls upon all States to work together in a spirit of cooperation to make the Durban World Conference a success and an important stage in the disappearance ofracist practices, racial discrimination, xenophobia and intolerance.
Neuvosto vetoaa kaikkiin valtioihin, että ne pyrkisivät yhdessä ja yhteistyön hengessävaikuttamaan Durbanin maailmankonferenssin onnistumiseen ja tekemään siitä tärkeänvaiheen rasististen käytäntöjen, rotusyrjinnän, muukalaisvihamielisyyden jasuvaitsemattomuuden häviämisessä.
REVISION OF THE COMMON POSITIONON THE INTERNATIONAL CRIMINAL COURT
KANSAINVÄLISTÄ RIKOSTUOMIOISTUINTA KOSKEVANYHTEISEN KANNAN TARKISTAMINEN
On 11 June 2001, the Council adopted a Common Position on the International Criminal Court (2001/443/PESC).
Neuvosto hyväksyi 11. kesäkuuta 2001 yhteisen kannan Kansainvälisestärikostuomioistuimesta (2001/443/YUTP).
Article 7 states that the Common Position will be reviewed everysix months.
Sen 7 artiklassa todetaan, että neuvosto tarkistaayhteistä kantaa kuuden kuukauden välein.
The Statute of the International Criminal Court, adopted by the Rome Conference of Plenipotentiaries, has been signed by 139 States.
Roomassa pidetyn täysivaltaisten edustajien konferenssin hyväksymän Kansainvälisenrikostuomioistuimen perussäännön on allekirjoittanut 139 valtiota.
60 instruments of ratification arenecessary for it to enter into force.
Perussäännön voimaantuloedellyttää 60 valtion ratifiointia.
As of 8 January 2002 the Statute had already beenratified by 48 States, heightening the prospect that it will enter into force in 2002.
Perussäännön oli 8. tammikuuta 2002 ratifioinut jo48 valtiota, joten sen voidaan toivoa tulevan voimaan vuoden 2002 aikana.
The EU is convinced that the establishment of the International Criminal Court is anessential means of promoting respect for international humanitarian law and human rights.Consequently, the objective of the Common Position is to pursue and support an earlyentry into force of the Rome Statute and the establishment of the Court.
EU on vakuuttunut siitä, että Kansainvälisen rikostuomioistuimen perustaminen on keskeinenkeino edistää kansainvälisen humanitaarisen oikeuden ja ihmisoikeuksien noudattamista.Yhteisellä kannalla pyritään näin ollen siihen, että Rooman perussääntö tulee voimaan jatuomioistuin perustetaan mahdollisimman pian, ja tuetaan tämän tavoitteen saavuttamista.
On the basis ofthe Common Position, the EU raises these issues in its political dialogue meetings withthird countries.
EUottaa yhteisen kannan perusteella näitä kysymyksiä esiin kokouksissa, joissa se käy poliittistavuoropuhelua kolmansien maiden kanssa.
Initiatives are also taken in certain countries.
Tietyissä maissa toteutetaan myös toimenpiteitä.
On 18 January 2002 the Political and Security Committee approved by the silentprocedure the report dated 5 December 2001 from the COJUR Working Party.
Poliittisten ja turvallisuusasioiden komitea hyväksyi COJUR-työryhmän 5. joulukuuta 2001päivätyn selvityksen hiljaisen hyväksynnän menettelyllä 22. tammikuuta 2002.
The fifthoperational conclusion of the report stated that the Working Party considered that all theelements of the Common Position remained valid and, accordingly, that a review of the Common Position was not necessary at this stage.
Työryhmätoteaa selvityksensä toimintaa koskevien päätelmien kohdassa 5, että kaikki yhteisen kannantiedot pitävät edelleen paikkansa, eikä yhteistä kantaa näin ollen ole tarpeen tarkistaa tässävaiheessa.
COUNCIL OF EUROPE
EUROOPAN NEUVOSTO
ORGANISATION FOR SECURITY AND COOPERATION IN EUROPE
EUROOPAN TURVALLISUUS- JA YHTEISTYÖJÄRJESTÖ
This report is the fourth of its kind, following thethree previous published in October 1999, 2000 and2001.
Euroopan unionin ihmisoikeusraportti on julkaistuaiemmin vuosina 1999, 2000 ja 2001.
It aims at making the commitment of the European Union to universal respect for human rightsand fundamental freedoms better known, and to shareit.
Nyt julkaistavassa neljännessä raportissa pyritääntekemään laajemmin tunnetuksi Euroopan unionin sitoumus edistää ihmisoikeuksia ja perusvapauksia kaikkialla maailmassa.
It is not intended to be exhaustive, but seeks toensure greater transparency for the principal positionsand activities of the EU, and to be a reference document on the latter for the period which it covers,namely 1 July 2001 to 30 June 2002.
Raportti ei olekaiken kattava, vaan siinä pyritään tuomaan esiin EU:n tärkeimmät kannanotot ja toiminta tarkasteluajanjaksona eli 1. heinäkuuta 2001 – 30. kesäkuuta 2002.
Annual Report on Human Rights
EU vuosittainen ihmisoikeusraportti
EU Annual Report on Human Rights, adopted by the Council on 13 October 2003.
EU:n vuosittainen ihmisoikeusraportti, hyväksytty neuvostossa 13. lokakuuta 2003.
Reproduction is authorised, except for commercial purposes , provided the source isacknowledged.
Tekstin jäljentäminen on sallittua, kunhan lähde mainitaan.
It is with great pleasure that I introduce the fifth Annual Report on Human Rights of the European Union.
Minulla on ilo esitellä Euroopan unionin viides vuosittainen ihmisoikeusraportti.
On the occasion of the presentation of this report, I first of all wish to express once more ourdeep sadness following the death of Mr. Sergio Vieira de Mello, the United Nations High Commissioner for Human Rights, who was killed in Baghdad on 19 August 2003 while working forthe respect of human rights.
Tässä yhteydessähaluan aivan ensiksi ilmaista syvän suruni Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeusvaltuutetun Sergio Vieira de Mellon poismenon johdosta. Hänet surmattiin 19. elokuuta 2003 Bagdadissa hänentoimiessaan ihmisoikeustehtävissä.
Mr. Vieira De Mello dedicated his life to the cause of human rights,working in the interests of everyone under difficult conditions and in a spirit of sacrifice.
Sergio Vieira de Mello omistautui ihmisoikeuksienpuolustamiseen ja työskenteli ponnistuksiaan säästämättä kaikkien niiden puolesta, jotka elävätvaikeissa oloissa.
It is ourbelief that sustained and unwavering commitment to the respect and the protection of human rightsand fundamental freedoms in all parts of the world is the best way to honour the legacy of Mr.Vieira De Mello.
Uskon, että sitoutumalla pysyvästi ja tinkimättömästi ihmisoikeuksien japerusvapauksien kunnioittamiseen ja suojaamiseen kaikkialla maailmassa voimme parhaitenkunnioittaa Sergio Vieira de Mellon muistoa.
The Annual Report, which is the result of a joint effort by the fifteen Member States, supported bythe Commission and the Council Secretariat, aims to present how the principles of democracy,liberty, the rule of law and respect for fundamental freedoms translate into the internal and externalhuman rights policies, positions and actions of the EU.
Ihmisoikeusraportissa, jonka laatimiseen kaikki viisitoista jäsenvaltiota ovat osallistuneet komissionja neuvoston pääsihteeristön avustuksella, tuodaan esiin, miten demokratian, vapauden,oikeusvaltion ja perusvapauksien kunnioittamisen periaatteet otetaan huomioon EU:n sisäisissä jaulkoisissa ihmisoikeuspolitiikoissa, sen kannoissa ja toimissa.
In this respect, this year’s report contains amore complete and articulated section devoted to human rights within the Union itself, whilst alsogiving a comprehensive overview of the full range of instruments at the EU’s disposal to advancehuman rights in its external relations.
Tämänvuotisessa raportissakäsitellään aiempaa täydellisemmin ja jäsennellymmin ihmisoikeuksia Euroopan unionissa. Samallaraportissa esitellään kaikki ne välineet, jotka EU:lla on käytettävissään ihmisoikeuksienedistämiseksi ulkosuhteissa.
In addition, it further evaluates progress made in theachievement of its priority objectives.
Lisäksi raportissa arvioidaan, miten EU on edistynyt tärkeimpientavoitteidensa saavuttamisessa.
The Annual Report forms part of the general efforts to work towards the objective of greatertransparency and a strengthened dialogue with civil society at large.
Ihmisoikeusraportti on osa yleisiä toimia, joilla pyritään aiempaa avoimempaan toimintaan jatiiviimpään vuoropuheluun koko kansalaisyhteiskunnan kanssa.
The EU thus aims to strengthenits citizens’ involvement in the protection and promotion of human rights and to broaden thediscussion on the EU’s human rights agenda.
EU pyrkii näin lisäämäänkansalaistensa osallistumista ihmisoikeuksien suojaamiseen ja edistämiseen ja laajentamaankeskustelua EU:n tärkeinä pitämistä ihmisoikeuskysymyksistä.
Therefore, the report not only serves as a source ofinformation, but also represents a starting point for reflection of ways and means to enhance thecoherence and effectiveness of the EU’s human rights policy.
Raporttia voidaan käyttää paitsitietolähteenä myös lähtökohtana pohdittaessa, miten EU:n ihmisoikeuspolitiikasta voitaisiin saadajohdonmukaisempaa ja tehokkaampaa.
Respect for human rights can never be taken for granted.
Ihmisoikeuksien kunnioittamista ei koskaan voida pitää itsestäänselvyytenä.
The discussion on the EU’s human rightsagenda is necessarily an ongoing exercise and the report shows that much work still remains to bedone.
Keskustelua EU:ntärkeinä pitämistä ihmisoikeuskysymyksistä on jatkettava, sillä tehtävää on vielä paljon, kutenraportistakin käy ilmi.
I hope you will join me in building on the accomplishments reflected in the document so asto bring the EU closer to its main objective: raising the level of human rights protection around theworld.
Toivon, että voimme jatkaa työskentelyä yhdessä tässä raportissa esiteltyjentulosten pohjalta päästäksemme lähemmäksi EU:n päätavoitetta, joka on ihmisoikeuksiensuojaamisen edistäminen koko maailmassa.
Franco Frattini Minister of Foreign Affairs of Italy President of the Council of the European Union
Franco Frattini Italian ulkoasiainministeri Euroopan unionin neuvoston puheenjohtaja
The European Union is based upon and defined by its commitment to the principle of democracy,liberty, the rule of law and respect for human rights and fundamental freedoms.
Euroopan unionin perusta ja olennainen piirre on sen sitoutuminen demokratian, vapauden jaoikeusvaltion periaatteisiin sekä ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittamiseen.
Adherence to theseprinciples constitutes the foundation and prerequisite for peace, stability and prosperity in anysociety.
Näidenperiaatteiden noudattaminen on kaikissa yhteiskunnissa rauhan, vakauden ja hyvinvoinnin perustaja edellytys.
The EU firmly believes this to be a legitimate concern and important responsibility of theinternational community.
EU on vakaasti sitä mieltä, että tämä on kansainvälisen yhteisön oikeutettu ja tärkeätehtävä.
The purpose of this report is twofold.
Tällä raportilla on kaksi tarkoitusta.
First, it aims to present how the abovementioned set ofcommon values translates into the practical human rights policies and positions of the EU.
Ensinnäkin sen tavoitteena on osoittaa, miten edellä mainitutyhteiset arvot käytännössä ilmenevät ihmisoikeuksia koskevissa EU:n politiikoissa jakannanotoissa.
Second,the factual information presented in the report serves as a basis for evaluation and identification ofareas for improvement of the EU human rights policy.
Toiseksi raportissa esitettyjen asiatietojen perusteella voidaan arvioida EU:nihmisoikeuspolitiikkaa ja osoittaa ne alueet, joita voitaisiin parantaa.
The report is the fifth of its kind and covers the period from 1 July 2002 to 30 June 2003.
Tämä viides vuosittainen ihmisoikeusraportti kattaa 1.7.2002 alkaneen ja 30.6.2003 päättyneenajanjakson.
It uses the Conclusions of the General Affairs and External Relations Council (GAERC) on human rights anddemocratisation in third countries of 10 December 2002 as a framework for analysis of both internaland external human rights policies and their implementation.
Raporttia laadittaessa on käytetty pohjana yleisten asioiden ja ulkosuhteiden neuvoston10.12.2002 antamia päätelmiä ihmisoikeuksista ja demokratiakehityksestä kolmansissa maissaanalysoitaessa ihmisoikeuspolitiikkoja ja niiden toteuttamista sekä EU:n sisällä että senulkopuolella.
Within the reporting period there have been a number of positive developments in the field ofhuman rights, including the entry into force of the Rome Statute of the International Criminal Court(ICC) and subsequent steps to make the ICC fully operational, the adoption of the Optional Protocolto the UN Convention against Torture, and the entry into force of Protocol 13 to the European Convention on Human Rights on the abolition of the death penalty in all circumstances.
Ihmisoikeuksien alalla on raportin kattamalla ajanjaksolla tapahtunut myönteistä kehitystä.Edistysaskeleina voidaan mainita Kansainvälisen rikostuomioistuimen (ICC) Rooman perussäännönvoimaantulo ja sitä seuranneet toimet tuomioistuimen toiminnan saattamiseksi täyteen mittaansa,kidutuksen vastaiseen YK:n yleissopimukseen liitetyn valinnaisen pöytäkirjan hyväksyminen ja Euroopan ihmisoikeussopimukseen liitetyn, kuolemanrangaistuksen poistamista kaikissaolosuhteissa koskevan kolmannentoista lisäpöytäkirjan voimaantulo.
Theseexamples are but a few of the positive developments which the EU has actively contributed toachieving.
Nämä ovat vain joitakinesimerkkejä parannuksista, joiden saavuttamiseen EU on aktiivisesti osallistunut.
Other examples are presented in the following chapters.
Muitaesimerkkejä esitetään seuraavissa luvuissa.
Meanwhile, however, the advancement of human rights remained difficult both on the ground andat the institutional level.
Ihmisoikeuksien edistäminen oli kuitenkin edelleen vaikeaa sekä kentällä että institutionaalisellatasolla.
The international context featured the crisis in Iraq and the Middle East, aswell as armed conflict and widespread violence in a large number of countries.
Maailman tapahtumista esiin nousivat erityisesti Irakin ja Lähi-idän kriisit samoin kuinaseelliset konfliktit ja laajat väkivaltaisuudet useissa maissa.
The deterioration ofthe human rights situation in various countries also continued to be a major concern for the EU.
Lisäksi EU:n suurena huolenaiheenaoli edelleen ilmisoikeustilanteen huononeminen monissa maissa.
Atthe 59th Commission on Human Rights a North/South divide remained evident, even though theatmosphere was less confrontational than in previous years.
Ihmisoikeustoimikunnan59. istunnossa kävi esiin, että ero pohjoisen ja etelän välillä on edelleen ilmeinen, vaikkavastakkainasettelut eivät olleetkaan niin voimakkaita kuin edellisinä vuosina.
Despite its active role in the field of human rights, the EU is not always able to counter suchnegative developments.
Vaikka EU on ollut aktiivinen ihmisoikeuskysymyksissä, se ei aina kykene estämään edellämainitun kaltaista kielteistä kehitystä.
This means that continued efforts are necessary to improve the EU's humanrights policy with a view to realising its main objective: raising the level of human rights protectionaround the world.
Näin ollen tarvitaan jatkuvasti toimia EU:nihmisoikeuspolitiikan tehostamiseksi, jotta saavuttaisiin sen päätavoite eli ihmisoikeuksiensuojaamisen parantaminen kaikkialla maailmassa.
First, this requires simultaneous attention for both the internal and externaldimension of the EU’s human rights policy.
Tämä edellyttää sitä, että EU:nihmisoikeuspolitiikan sisäinen ja ulkoinen ulottuvuus otetaan samanaikaisesti huomioon.
Second, it is important to fine-tune a multidimensionalapproach to international action, which takes into consideration all instruments at the EU’s disposal,such as, inter alia, demarches, political pressure, dialogue with interested countries, technicalassistance, country resolutions and when necessary sanctions.
Toiseksion tärkeää tarkentaa EU:n moniulotteista toimintatapaa kansainvälisessä politiikassa niin, ettäotetaan huomioon kaikki EU:n käytettävissä olevat välineet, kuten viralliset yhteydenotot,poliittinen painostus, vuoropuhelu kyseeseen tulevien maiden kanssa, tekninen apu, eri maitakoskevat päätöslauselmat ja tarvittaessa sanktiot.
The following chapters provide thebackground information on both human rights within the EU and actions in international affairs,necessary for a broad-based discussion on all these aspects of the EU's human rights policy.
Seuraavissa luvuissa annetaan taustatietoja sekäihmisoikeuksista EU:ssa että toimista kansainvälisissä kysymyksissä. Näitä tietoja tarvitaankäytäessä laajapohjaista keskustelua EU:n ihmisoikeuspolitiikan kaikista edellä mainituistanäkökohdista.
EU POLICIES IN THE FIELD OF HUMAN RIGHTS
EUROOPAN UNIONIN IHMISOIKEUSPOLITIIKKA
The European Union is a community of shared values, founded on the principles of liberty,democracy, respect for human rights and fundamental freedoms, and the rule of law.
Euroopan unioni on yhteisö, jolla on yhteiset arvot ja jonka perustana ovat vapauden ja demokratianperiaatteet, ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittaminen sekä oikeusvaltion periaate.Euroopan unioni pyrkii kunnioittamaan ja vaalimaan vuoden 1948 ihmisoikeuksienyleismaailmallisen julistuksen, vuoden 1966 kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevienkansainvälisten yleissopimusten sekä samana vuonna tehdyn taloudellisia, sosiaalisia jasivistyksellisiä oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen mukaisia yleismaailmallisiaihmisoikeuksia.
The European Union seeks to respect and promote universal human rights as laid down in the Universal Declaration of Human Rights of 1948 and the subsequent International Covenants on Civil and Political Rights and the International Covenant on Economic, Social and Cultural Rights of 1966.Besides these and other UN human rights instruments, the human rights policy and positions of the EU are also based on regional human rights instruments, such as the European Convention on Human Rights of 1950.
Näiden ja muiden YK:n ihmisoikeusasiakirjojen ohella ihmisoikeuksia koskevat EU:n politiikat ja kannat perustuvat myös alueellisiin sopimuksiin, kuten vuonna 1950 tehtyyn Euroopan ihmisoikeussopimukseen.
The EU adheres to the principles of universality, interdependence andindivisibility of all human rights and democratic freedoms, which these international legalinstruments enshrine – as reaffirmed at the 1993 World Conference on Human Rights held in Vienna.
EU vaalii edellä mainittuihin kansainvälisiin oikeudellisiinvälineisiin sisältyvien ihmisoikeuksien ja demokraattisten vapauksien yleismaailmallisuuden,keskinäisen riippuvuuden ja jakamattomuuden periaatteita, jotka vahvistettiin YK:nihmisoikeuksien maailmankonferenssissa Wienissä vuonna 1993.
The protection and the promotion of human rights not only constitute defining principles of the EU,but also form part of Community legislation.
EU:n perusperiaatteisiin kuuluva ihmisoikeuksien suojaaminen ja edistäminen ilmenee myösyhteisön lainsäädännössä.
They were explicitly incorporated into and stated ascommon European objectives in the Treaty on European Union (TEU), which entered into force in November 1993.
Se sisällytettiin nimenomaisesti marraskuussa 1993 voimaan tulleeseensopimukseen Euroopan unionista (SEU), jossa ihmisoikeuksien kunnioittaminen todetaan unioninyhteiseksi tavoitteeksi.
This step represented a significant strengthening of human rights as a priorityissue for the EU in its internal as well as external policies.
Sopimuksella vahvistettiin huomattavasti ihmisoikeuksien asemaa yhtenä EU:n sisä- ja ulkopolitiikan painopisteenä.
With regard to internal policies, Article 2 of the TEU stipulates that the objective of the Union is to"strengthen the protection of the rights and interests of the nationals of its Member States" and to"maintain and develop the Union as an area of freedom, security and justice".
Sisäpolitiikassa unionin tavoitteena on SEU:n 2 artiklan mukaisesti "lujittaa jäsenvaltioidensakansalaisten oikeuksien ja etujen suojaa" sekä "pitää yllä ja kehittää unionia vapauteen,turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvana alueena".
Additionally,Article 6(2) states that the Union is bound to respect "fundamental rights, as guaranteed by the (…)Convention [of the Council of Europe] for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms (…), and as they result from the constitutional conditions common to the Member States,as general principles of Community law".
Lisäksi 6 artiklan 2 kohdassa todetaan, ettäunioni pitää arvossa "yhteisön oikeuden yleisinä periaatteina perusoikeuksia, sellaisina kuin netaataan ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyssä (…) [Euroopan neuvoston]yleissopimuksessa ja sellaisina kuin ne ilmenevät jäsenvaltioiden yhteisessävaltiosääntöperinteessä".
The latter article is applied by the European Court of Justice with regard to actions by the institutions of the EU insofar as the Court has jurisdiction overthese issues.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuin soveltaa jälkimmäistä artiklaa EU:ntoimielinten toimiin siltä osin kuin nämä asiat kuuluvat tuomioistuimen toimivaltaan.
In addition, Article 7 of the TEU introduces a mechanism designed to punish seriousand persistent violations of human rights by Member States of the European Union in the form of asuspension of rights enshrined in the TEU.
Lisäksi SEU:n 7 artiklassa otetaan käyttöön mekanismi, jolla voidaan rangaista EU:n jäsenvaltiota, jokarikkoo vakavasti ja jatkuvasti ihmisoikeuksia, pidättämällä SEU:sta johtuvat oikeudet.
This mechanism was further strengthened by the Treatyof Nice, concluded in December 2000.
Tätämekanismia vahvistettiin edelleen joulukuussa 2000 tehdyssä Nizzan sopimuksessa.
Article177 of the Treaty establishing the European Community requires that Community development cooperation policy also contributes to the achievement of these objectives.
EY:n perustamissopimuksen 177 artiklassaedellytetään, että myös yhteisön kehitysyhteistyöpolitiikalla myötävaikutetaan näiden tavoitteidensaavuttamiseen.
The Charter of Fundamental Rights of the EU also deserves mention in this context. The Charterwas proclaimed by the EU institutions – the Council, the Commission and the Parliament – in December 2000, and aims at strengthening the protection of fundamental rights in the light ofchanges in society, social progress and technological developments by making the rights morevisible in an EU instrument.
Tässä yhteydessä on syytä mainita myös Euroopan unionin perusoikeuskirja, josta EU:n toimielimet– neuvosto, komissio ja Euroopan parlamentti – antoivat joulukuussa 2000 yhteisen julistuksen.Perusoikeuskirjan tavoitteena on vahvistaa perusoikeuksien suojaa tuomalla ne näkyvämmin esiin EU:ssa ottaen huomioon muutokset yhteiskunnassa, sosiaalinen edistys ja teknologian kehitys.
The Charter will be further discussed in paragraph 3.2. In that section an update will also be givenof the latest developments in the context of the Convention, which concluded its work in June 2003.
Perusoikeuskirjaa käsitellään lähemmin jaksossa 3.2, jossa kuvataan myös valmistelukunnanpuitteissa viime aikoina tapahtunutta kehitystä. Valmistelukunta päätti työskentelynsä kesäkuussa2003.
The importance attached to the promotion and protection of human rights and fundamentalfreedoms by the European Union is reflected in the fact that most bodies and institutions withinthe EU are involved in human rights issues.
Ihmisoikeuksien ja perusvapauksien edistämisen ja suojaamisen keskeistä merkitystä Euroopanunionille kuvastaa se, että lähes kaikki EU:n toimielimet ja muut elimet käsittelevätihmisoikeuskysymyksiä.
The European Council, the Council and the Commission are the main actors in policy-making, decision-making and implementation.
Politiikan valmistelun, päätöksenteon ja täytäntöönpanon keskeisettoimijat ovat Eurooppa-neuvosto, neuvosto ja komissio, joten raportissa selvitetään laajimminniiden ihmisoikeustoimintaa.