natgillin/translations-raw huggingface dataset:
affix the national typeapproval stamp in itself constituted an infringement of Article 398 of the Postal Regulations, and that that article is consistent with the Community legislation.
Asetuksen N:o 3950/92 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu käsite "tuottaja" kattaa myös vuokranantajan, joka sitoutuu toimimaan kyseisen asetuksen 9 artiklan c alakohdassa tarkoitettuna tuottajana vuokrasopimuksen päätyttyä.
Those questions were raised in proceedings brought by Radiosistemi Sri (hereinafter 'Radiosistemi') before the Prefetto di Genova (Genoa prefect) concerning the seizure of a certain number of remote control units which Radiosistemi marketed in Italy.
Yhdistetyt asiat C-388/00 ja C-429/00 Radiosistemi Sri v. Prefetto di Genova Teollisuuspolitiikka
On 14 June 2000, Radiosistemi contested the prefectoral order before the Guidice di pace di Genova, arguing that the Prefetto di Genova had ordered the confiscation of goods already seized, which were thus liable to be destroyed, and asking, as an urgent preventive measure, that the operation of the contested measure be suspended. The Giudice di pace allowed that application by order of 15 June 2000.
Ennakkoratkaisu Direktiivi 1999/5/EY — Radio- ja telepäätelaitteet—Kansallisen jäήestelmän, jossa kielletään sellaisten radiolaitteiden myynti, joita ei ole varustettu kansallisella hyväksyntämerkülä, yhteensopivuus direktiivin 1999/5/EY kanssa — Kansallisessa lainsäädännössä säädettyjen seuraamusten hyväksyttävyys (kuudes jaosto)
It makes the small-scale model cars but not the remote control units, which are imported because of the lack of manufacturers on the national market.
Pääasiat ja ennakkoratkaisukysymykset
On 2 and 8 February 2000, officers of the Ligurian postal police visited retail sales establishments in Genoa (Italy) and seized a number of remote control units marketed in Italy by Radiosistemi, which had purchased them in other Member States, on the grounds that they did not bear the typeapproval stamp required by Article 398 of the Postal Regulations.
Italialainen yritys Radiosistemi valmistaa urheiluautojen kauko-ohjattavia pienoismalleja, joissa on joko polttomoottori tai sähkömoottori.
In a statement of 18 February 2000, the postal police alleged that Radiosistemi, as the company which sold the apparatus seized, had infringed Articles 398 and 399 of the Postal Regulations, and imposed an administrative fine of ITL 100 000 for each infringement.
Se valmistaa pienoismallit mutta ei kaukoohjauslaitteita, jotka tuodaan maahan, koska kotimaassa ei ole niiden valmistajia.
Radiosistemi brought an action against those decisions before the Prefetto di Genova, as well as an application for the return of the remote control units seized, arguing that the technical report, ordered by the administrative authority which made the seizures, showed that the apparatus in question was technically in conformity with the national rules in force, since it functions only on the frequencies authorised and bears the required CE marking.
Ligurian polizia postalen virkamiehet kävivät Genovassa (Italia) sijaitsevissa vähittäismyyntipaikoissa ja kohdistivat Radiosistemin muista jäsenvaltioista ostamiin, Italiassa kaupan pitämiin tiettyihin kaukoohjauslaitteisiin hallinnollisen takavarikon sillä perusteella, että niitä ei ollut varustettu codice postalen 398 §:sä säädetyllä hyväksyntämerkülä.
By order of 20 April 2000, the Prefetto di Genova dismissed the action, as well as the application for the return of the goods, and ordered Radiosistemi to pay ITL 330 000 by way of fine for the infringements. It based its decision in particular on the grounds that the failure to
Nämä kysymykset on esitetty Radiosistemi Srl:n (jäljempänä Radiosistemi) ja prefetto di Genovan (Genovan prefekti) välisissä riita-asioissa, joissa on kyse Radiosistemin Italiassa kaupan pitämien tiettyjen kauko-ohjauslaitteiden takavarikosta.
The national court notes that Radiosistemi was alleged to have infringed Article 398 of the Postal Regulations not because it imported and placed on the market apparatus which did not objectively meet the technical standards prescribed to prevent and eliminate interference in the reception and transmission of radio signals (compliance with frequencies and
Polizia postale katsoi 18.2.2000 tekemissään päätöksissä, että Radiosistemi, joka oli myynyt takavarikoituja laitteita, ei ollut noudattanut
April 2000, when the period prescribed for implementation of the Directive in national law expired and the Italian Republic had still not implemented the Directive by then, it should be considered that the first question concerns Community law as it was in force at that date, that is, without having regard to the possible effect of the Directive.
codice postalen 398 ja 399 §:n säännöksiä, ja määräsi tälle 100 000 Italian liiran (ITL) suuruisen hallinnollisen sakon kustakin todetusta rikkomisesta.
electromagnetic compatibility), but only because it failed to affix the national typeapproval on the apparatus marketed. The expert's report ordered by the Ministry of Communications established that the apparatus does operate on frequencies authorised by the provisions in force and does meet the harmonised standards on electromagnetic compatibility, as shown by the CE marking.
Radiosistemi teki tästä päätöksestä oikaisuvaatimuksen Prefetto di Genovalle ja pyysi kauko-ohjauslaitteidentakavarikonperuuttamista sekä esitti, että kyseiset takavarikot suorittaneen hallintoviranomaisen hankkimasta teknisestä asiantuntijalausunnosta ilmenee, että teknisesti kyseiset laitteet ovat voimassa olevan kansallisen lainsäädännön mukaisia, koska ne toimivat yksinomaan niillä radiotaajuuksilla, jotka ovat sallittuja, ja koska ne on sääntöjenmukaisesti varustettu CE-merkinnällä.
The compatibility of legislation such as that at issue in the main proceedings must, therefore, be examined in the light of Article 28 EC.
Prefetto di Genova asiassa vastatessaan esitti kansalliselle tuomioistuimelle viestintäministeriön 24.3.2000 ja 14.7.2000 päivätyt kirjelmät.
The national court, taking the view that the resolution of the dispute requires an interpretation of rules of Community law, stayed proceedings and referred questions to the Court for a preliminary ruling.
Jälkimmäisessä 14.7.2000 päivätyssä kirjelmässä todetaan, että direktiivin 6 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu ilmoitus nyt takavarikoitujen laitteiden kaltaisten laitteiden saattamisesta markkinoille tehtiin vasta 26.5.2000 eli sen jälkeen, kun Prefetto di Genova oli jo tehnyt riidanalaisen päätöksen.
By order of 11 November 2000, delivered in a dispute involving the same parties as Case C388/00, the Giudice di pace di Genova referred four questions to the Court for a preliminary ruling which were identical in substance to those in the present case.
Prefetto di Genova perusteli päätöstään erityisesti sillä, että jo pelkkä kansallisen hyväksyntämerkinnän kiinnittämättä jättäminen merkitsee codice postalen 398 §:n rikkomista ja että kyseinen pykälä on sopusoinnussa yhteisön lainsäädännön kanssa.
Whether they are based on the situations explicitly provided for in Article 30 EC or on imperative requirements recognised by the caselaw, national provisions which derogate from Article 28 EC can only be justified if they are necessary in order to attain an authorised objective which cannot be achieved by means which place less of a restriction on the free movement of goods within the Community (see, in particular, Case 155/82 Commission ν Belgium [1983], paragraph 12; GB-Inno-BM, cited above, paragraph 33).
Kansallinen tuomioistuin toteaa erityisesti, että syynä siihen, että Radiosistemin katsottiin rikkoneen codice postalen 398 §:ää, ei ole se, että se olisi tuonut maahan ja saattanut markkinoille laitteita, jotka eivät objektiivisesti tarkastellen olisi olleet radioaalloilla tapahtuvassa lähettämisessä ja vastaanotossa esiintyvien häiriöiden ennalta ehkäisemiseen ja poistamiseen tähtäävien (taajuuksien ja sähkömagneettisen yhteensopivuuden noudattamista koskevien) teknisten standardien mukaisia, vaan ainoastaan se, että kaupan pidetyissä laitteissa ei ollut kansallista hyväksyntämerkintää.
The file lodged with the Registry of the Court shows that these proceedings have arisen following the seizure of goods similar to those at issue in Case C-388/00.
Laitteiden oli viestintäministeriön hankittavaksi määräämässä asiantuntijalausunnossa todettu toimivan voimassa olevissa säännöksissä sallituilla taajuuksilla ja olevan sähkömagneettista yhteensopivuutta koskevien yhdenmukaistettujen säännösten mukaisia, mistä CE-merkintä on osoituksena.
In that connection, the Court has held that provisions of a Member State which prohibit the import, marketing or holding in stock, with a view to selling, of radio equipment that has not undergone national type-approval, such as the provisions at issue in the main proceedings, constitute a measure equivalent to a quantitative restriction within the meaning of Article 28 EC (see Case C-80/92 Commission ν Belgium [1994], paragraph 21).
Radiosistemi nosti tässä prefetton päätöksestä kanteen Giudice di pace di Genovassa ja esitti, että Prefetto di Genova oli julistanut jo takavarikoidut tavarat valtiolle menetetyiksi, minkä johdosta takavarikoidut tavarat olivat vaarassa tulla tuhotuiksi, ja vaati turvaamistoimenpiteenä asian kiireellisyyteen vedoten, että riidanalaisen päätöksen täytäntöönpanoa lykätään. Giudice di pace hyväksyi tämän vaatimuksen 15.6.2000 antamassaan määräyksessä.
It is true that the national typeapproval for radio equipment is of such a nature as to be justified by considerations of public security and imperative requirements relating to the proper functioning of the public telecommunications network.
Koska kansallinen tuomioistuin katsoo siinä vireillä olevan asian ratkaisun edellyttävän yhteisöjen oikeussääntöjen tulkintaa, se on päättänyt lykätä asian käsittelyä ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle ennakkoratkaisukysymyksiä.
Since the facts giving rise to the main proceedings occurred, at least in part, before 7
Giudice di pace di Genova on esittänyt välipäätöksellään, jonka se teki 11.11.2000 asiassa, jonka asianosaiset ovat samat kuin asiassa C-388/00, yhteisöjen tuomioistuimelle
It follows from the foregoing that national provisions such as those at issue in the main proceedings cannot be justified under either Article 30 EC or by mandatory requirements recognised by the case-law.
neljä ennakkoratkaisukysymystä, jotka ovat olennaisilta osiltaan sanamuodoltaan samat kuin tässä viimeksi mainitussa asiassa esitetyt kysymykset.
The prohibition laid down in the second sentence of Article 6(1) of the Directive is clear and precise.
Yhteisöjen tuomioistuin on tältä osin jo todennut, että pääasioissa kyseessä olevan lainsäädännön kaltainen jäsenvaltion lainsäädäntö, jossa kielletään tuomasta maahan, myymästä tai pitämästä kaupan radiolaitteita, joita ei ole varustettu kansallisella hyväksyntämerkülä, on EY 28 artiklassa tarkoitettu määrällistä rajoitusta vaikutukseltaan vastaava toimenpide (asia C-80/92, komissio v. Belgia, tuomio 24.3.1994, 21 kohta).
As regards its unconditional character, it is true that, in the case of radio equipment which uses non-harmonised frequencies, Article 6(4) of the Directive requires the party responsible for placing the apparatus on the market to notify the national authority responsible for spectrum management of the intention to place such equipment on its national market.
On tosin totta, että radiolaitteiden kansallista hyväksyntää voidaan perustella yleistä turvallisuutta koskevilla syillä sekä yleisen televiestintäverkon moitteetonta toimintaa koskevilla pakottavilla vaatimuksilla.
That procedural rule is intended to complement the implementation of the mechanisms of the Directive in national law, but it does not in any way confer on the Member States the power to impose additional conditions or limit the scope of the prohibition contained in the second sentence of Article 6(1) of the Directive.
On kuitenkin selvää, että pääasioissa kyseessä olevien laitteiden kaltaiset laitteet ovat tosiasiassa tuontivaltion radiotaajuuksien moitteetonta käyttämistä koskevien kansallisten oikeussääntöjen mukaisia.
By the first part of the second question, the national court asks whether the Directive confers on individuals rights upon which they may rely before the national courts, where the Directive itself has not been formally implemented in national law within the period prescribed for implementation.
Ensimmäisellä kysymyksellään kansallinen tuomioistuin tiedustelee, onko yhteisön oikeus esteenä sellaisille kansallisille oikeussäännöille ja/tai hallinnollisille käytännöille, joiden mukaan markkinoille saattamiseksi ja käyttöön ottamiseksi suoritettava radiolaitteiden vaatimustenmukaisuuden arviointimenettely jätetään hallintoviranomaisten vapaaseen harkintaan ja joissa näin ollen kielletään taloudellisia toimijoita ilman hyväksyntää tuomasta maahan, saattamasta markkinoille tai pitämästä kaupan radiolaitteita, ilman, että olisi mahdollista vastaavalla ja edullisemmalla tavalla näyttää toteen, että kyseiset laitteet vastaavat kansallisessa oikeudessa käytettäviksi sallittujen radiotaajuuksien asianmukaista käyttöä koskevia edellytyksiä.
Thus it should be examined whether some of the provisions of the Directive are of an unconditional nature and sufficiently precise as required by the relevant case-law.
Koska pääasioiden tosiseikat ovat ainakin osittain tapahtuneet ennen päivämäärää 7.4.2000, jolloin päättyi se määräaika, johon mennessä direktiivi oli pantava täytäntöön sisäisessä lainsäädännössä, ja koska Italian tasavalta ei siihen mennessä ollut pannut direktiiviä täytäntöön, on katsottava, että ensimmäinen kysymys koskee yhteisön oikeutta sellaisena kuin se oli voimassa tuona päivänä, eli direktiivin mahdollinen vaikutus on sivuutettava.
Article 7(1) of the Directive requires Member States to authorise the putting into service of apparatus where it complies with the appropriate essential requirements set out in Article 3 and the other relevant provisions of the Directive.
Ennakkoratkaisupyynnön esittämistä koskevasta päätöksestä ilmenee kuitenkin, että taloudellinen toimija voi kansallisen lainsäädännön nojalla osoittaa näiden laitteiden vaatimustenmukaisuuden ainoastaan kiinnittämällä laitteisiin kansallisen hyväksyntämerkin.
That provision clearly presupposes that the individual concerned has the opportunity to prove that the apparatus in question meets the requirements of the relevant provisions of the Directive, which implies an equally clear obligation on the part of the national authorities to examine the evidence submitted in that connection.
Tällainen vaatimus ei selvästikään kuitenkaan ole oikeassa suhteessa tavoiteltuun päämäärään nähden, koska taloudellinen toimija ei tämän vaatimuksen takia voi näyttää edullisemmalla tavalla toteen, että kyseiset laitteet täyttävät kansalliset edellytykset, ja koska kyseinen vaatimus merkitsee niiden tarkastusten toistamista, jotka jo on tehty jossain toisessa jäsenvaltiossa.
Articles 6(1), 7(1) and 8(1) of the Directive appear to be particularly relevant for the resolution of the main proceedings.
Näin ollen on tarkasteltava, onko pääasioissa kyseessä olevan kaltainen lainsäädäntö sopusoinnussa EY 28 artiklan kanssa.
The first sentence of Article 6(1) requires Member States to ensure that apparatus is placed on the market only if it complies with the appropriate essential requirements identified in Article 3 and the other relevant provisions of the Directive.
Edellä esitetystä seuraa, että pääasioissa kyseessä olevan kaltaista kansallista lainsäädäntöä ei voida perustella EY 30 artiklalla eikä oikeuskäytännössä tunnustetuilla pakottavilla vaatimuksilla.
Article 7(2) of the Directive provides that, '[notwithstanding paragraph 1', Member States may restrict the putting into service of radio equipment for reasons relating to the effective and appropriate use of the radio spectrum, avoidance of harmful interference or matters relating to public health.
Toisen kysymyksensä ensimmäisellä osalla kansallinen tuomioistuin tiedustelee, annetaanko direktiivissä yksityisille oikeuksia, joihin voidaan vedota kansallisissa tuomioistuimissa, vaikka direktiiviä ei ole sisäisessä oikeudessa pantu
That derogation presupposes that the Member State concerned has examined the facts, and does not exempt it from the obligation under Article 7(1) to examine all evidence relating to conformity of the apparatus in question. Thus it is not intended to cover national provisions which require the affixing of an approval stamp without allowing for the possibility of monitoring the conformity
Perustuipa kansallinen lainsäädäntö, jolla poiketaan EY 28 artiklasta, EY 30 artiklassa nimenomaisesti määrättyihin seikkoihin tai oikeuskäytännössä tunnustettuihin pakottaviin vaatimuksiin, kyseinen lainsäädäntö voi olla perusteltu vain, jos se on tarpeen sallitun päämäärän saavuttamiseksi ja jos kyseistä päämäärää ei voida saavuttaa keinoilla, jotka rajoittavat vähemmän tavaroiden vapaata liikkuvuutta yhteisössä (ks. asia 155/82, komissio
of apparatus with the substantive conditions for its use.
virallisesti täytäntöön ennen täytäntöönpanolle säädetyn määräajan päättymistä.
It follows that Article 7(1) of the Directive is unconditional and sufficiently precise to be able to be relied upon by individuals before national courts, in the absence of implementation within the prescribed period.
asettaa edellytyksiä direktiivin 6 artiklan 1 kohdan toisessa virkkeessä säädetylle kiellolle tai oikeutta rajoittaa kyseistä kieltoa.
been no allegation that the apparatus in question would be likely to cause harmful interference, and, on the contrary, it is established that the apparatus does comply with the national provisions concerning the proper use of radio frequency bands.
On siis määriteltävä, ovatko direktiivin tietyt säännökset asian kannalta merkityksellisessä oikeuskäytännössä edellytetyllä tavalla ehdottomia ja riittävän täsmällisiä.
In such a situation, Article 9(5) does not allow Member States to prohibit or restrict the free movement of the apparatus provided for in Article 8(1) of the Directive.
Tästä seuraa, että direktiivin 6 artiklan 1 kohdan toisessa virkkeessä säädetty kielto on ehdoton ja riittävän täsmällinen, jotta oikeussubjektit voivat vedota siihen kansallisissa tuomioistuimissa.
It follows that the proviso regarding Articles 6(4), 7(2) and 9(5) of the Directive does not have the effect of making the obligation provided for in the first part of Article 8(1) of the Directive conditional.
Tältä osin on todettava, että direktiivin 6 artiklan 1 kohta, 7 artiklan 1 kohta ja 8 artiklan 1 kohta vaikuttavat erityisen merkityksellisiltä pääasioiden ratkaisemisen kannalta.
Article 8(1) of the Directive requires Member States not to prohibit, restrict or impede the placing on the market and putting into service in their territory of apparatus bearing the CE marking provided for by the Directive.
Direktiivin 7 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltioiden on sallittava laitteiden käyttöönotto, jos ne ovat 3 artiklassa yksilöityjen soveltuvien olennaisten vaatimusten ja direktiivin muiden asiaankuuluvien säännösten mukainen.
The presence of the marking establishes a presumption that the apparatus in question complies with all the provisions of the Directive. Thus the provision lays down a clear and precise obligation on the part of the Member States to allow the placing on the market and putting into service in their territory of apparatus bearing the CE marking.
Tämä säännös merkitsee selvästi sitä, että asianomainen oikeussubjekti voi osoittaa kyseisten laitteiden olevan direktiivin asianomaisten säännösten mukaisia, mikä edellyttää sitä, että toimivaltaisilla kansallisilla viranomaisilla on aivan yhtä selvä velvollisuus tutkia tältä osin esitetty selvitys.
Of course, this obligation is "without prejudice to Articles 6(4), 7(2) and 9(5)' of the Directive.
markkinoille saattamista ja 7 artiklan 1 kohta yleisesti niiden käyttöönottoa.
Against that background, the question arises whether this proviso has the effect of making the obligation provided for in the first part of Article 8(1) of the Directive conditional.
Sen sijaan direktiivin 8 artiklan 1 kohta koskee erityisesti direktiivissä tarkoitetulla CE-merkinnällä varustettujen laitteiden markkinoille saattamista ja käyttöönottoa.
By the second part of the second question, the national court asks whether Article 7(2) of the Directive allows for the maintenance in force of legislation and/or administrative practice which, after 8 April 2000, prohibits the marketing and/or the putting into service of radio equipment which does not bear the national typeapproval stamp, where it has been confirmed that such equipment makes efficient and proper use of the radio frequencies authorised under national law, or where it is easy to verify that this is the case.
Koska pääasioissa kyseessä olevat laitteet on ennakkoratkaisupyynnön esittämistä koskevien päätösten mukaan varustettu CE-merkinnällä, asioissa on kyse sekä direktiivin 8 artiklan 1 kohdasta että sen 6 artiklan 1 kohdasta ja
First of all, Article 6(4) of the Directive is a procedural rule intended to complement its implementation in national law.
Direktiivin 6 artiklan 1 kohdan ensimmäisen virkkeen mukaan jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että laitteet saatetaan markkinoille ainoastaan, jos ne täyttävät 3 artiklassa määritellyt olennaiset vaatimukset ja muut kyseisen direktiivin asiaankuuluvat säännökset.
In the absence of such implementation within the prescribed period, that provision does not operate to allow Member States to derogate from the principle of free movement for apparatus bearing the CE marking provided for by Article 8(1).
Tämän kohdan toisen virkkeen mukaan jäsenvaltiot eivät saa asettaa tällaisille laitteille markkinoille saattamisen suhteen kansallisia lisävaatimuksia.
Next, Article 7(2) of the Directive allows Member States to restrict the freedom to put radio equipment into service for certain reasons, which are listed exhaustively and do not include the requirement of a national typeapproval stamp without substantive monitoring of the conformity of the apparatus in question.
Tästä seuraa, että direktiivin 7 artiklan 1 kohta on ehdoton ja riittävän täsmällinen, jotta oikeussubjektit voivat vedota siihen kansallisissa tuomioistuimissa, jos sitä ei ole pantu määräajassa täytäntöön.
By its third question, the national court enquires about the scope of the term 'measure' within the meaning of Article 1 of Decision 3052/95.
Tämä direktiivin 6 artiklan 1 kohdan toisessa virkkeessä säädetty kielto on selvä ja täsmällinen.
More specifically, it asks whether the term covers the situation where the administrative authorities, having seized a particular model or a particular type of product which is lawfully marketed in another Member State, continue to withhold that model or product after a check has been carried out by the national authorities responsible for technical checks to ascertain that the product in question is in conformity with both national and Community legislation, that is to say, after the evidential purposes justifying the initial seizure have been served.
Sen suhteen, onko se ehdoton, on todettava, että on totta, että kun kyse on sellaisilla taajuuksilla, joiden käyttöä ei ole yhdenmukaistettu koko yhteisössä, käytettävistä radiolaitteista, direktiivin 6 artiklan 4 kohdan mukaan laitteen markkinoille saattamisesta vastaavan henkilön on ilmoitettava taajuusspektrin hallinnasta vastaavalle kansalliselle viranomaiselle aikomuksestaan saattaa kyseinen laite jäsenvaltion kansallisille markkinoille. Tämä menettelytapasäännös on tarkoitettu avustamaan direktiivin mekanismien täytäntöönpanoa kansallisessa oikeudessa, mutta siinä ei mitenkään anneta jäsenvaltioille oikeutta
Lastly, Article 9(5) of the Directive allows Member States to prohibit or restrict the placing on its market of radio equipment which they reasonably consider will cause harmful interference.
Direktiivin 8 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltiot eivät saa kieltää, rajoittaa tai estää sellaisten laitteiden markkinoille saattamista tai käyttöönottoa alueellaan, joissa on direktiivissä tarkoitettu CE-merkintä.