natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In any event, it must be pointed out that that judgment concerns the interpretation of Article 3(1)(a) and (b) of First Council Directive 89/104/EEC of 21 December 1988 to approximate the laws of the Member States relating to trade marks (OJ 1989 L 40, p. 1).
On kuitenkin todettava, että tuo tuomio koskee jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21.12.1988 annetun ensimmäinen neuvoston direktiivin 89/104/ETY (EYVL 1989, L 40, s. 1) 3 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdan tulkintaa.
That is a provision the wording of which is similar to that of Article 7(1)(a) and (b) of Regulation No 40/94, which provides that the following shall not be registered as Community trade marks: first, signs which do not conform to the requirements of Article 4 thereof, namely those of which a Community trade mark may not consist, and, secondly, trade marks which are devoid of any distinctive character.
Kyse on säännöksestä, jonka sanamuoto on vastaava kuin asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdan sanamuoto, jonka mukaan yhteisön tavaramerkiksi ei rekisteröidä yhtäältä merkkejä, jotka eivät ole saman asetuksen 4 artiklan mukaisia eli jotka eivät voi muodostaa yhteisön tavaramerkkejä, ja toisaalta merkkejä, joilta puuttuu erottamiskyky.
Irrespective of the incorrect reference made by the applicant, it is true that it is settled caselaw that, as regards a compound mark, any distinctive character may be assessed, in part, in respect of each of the terms or elements, taken separately, but that assessment must, in any event, be based on the overall perception of that trade mark by the relevant public and not on the presumption that elements individually devoid of distinctive character cannot, on being combined, present such
Kantajan virheellisestä viittauksesta riippumatta on varmuudella vakiintunutta oikeuskäytäntöä, että kun on kyse yhdistelmämerkistä, mahdollista erottamiskykyä voidaan osittain tarkastella kunkin sen termin tai osatekijän osalta erikseen, mutta ratkaisun on joka tapauksessa perustuttava siihen, miten kohdeyleisö ymmärtää tämän merkin kokonaisuutena, eikä olettamaan siitä, että osatekijät, joilta erikseen tarkasteltuina puuttuu erottamiskyky, eivät voi yhdistettyinä olla erottamiskykyisiä.
It is therefore apparent from that caselaw that the mere fact that an element of a compound mark is devoid of distinctive character does not preclude registration of the mark in question as a Community trade mark, if the mark, perceived as a whole, has such character.
Tästä oikeuskäytännöstä ilmenee näin ollen, että ainoastaan se seikka, että yhdistelmämerkin yhdeltä osatekijältä puuttuu erottamiskyky, ei ole este kyseessä olevan tavaramerkin rekisteröimiselle yhteisön tavaramerkiksi, mikäli se on kokonaisuutena tarkastellen erottamiskykyinen.
By contrast, the same is not true as regards the absolute ground for refusal referred to in Article 7(1)(h) of Regulation No 40/94, which refers to Article 6ter of the Paris Convention.
Sama ei sitä vastoin päde asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan h alakohdassa, jossa viitataan Pariisin yleissopimuksen 6 ter artiklaan, mainittuun ehdottomaan hylkäysperusteeseen.
Article 6ter prohibits not only the registration of marks which consist solely of a State emblem or an imitation thereof ‘from a heraldic point of view’, but also the registration or the use of a State emblem or an imitation of such an emblem ‘from a heraldic point of view’ as an element of a compound mark.
Tässä viimeksi mainitussa määräyksessä nimittäin kielletään paitsi yksinomaan valtion tunnuksista tai niiden jäljitelmistä heraldiselta kannalta koostuvien tavaramerkkien rekisteröinti, myös valtion tunnuksen tai jäljitelmän heraldiselta kannalta rekisteröinti tai käyttö yhdistelmämerkin osana.
The applicant’s reference to ECA, paragraph 10 above, paragraph 64, is also incorrect.
Myös kantajan viittaus edellä 10 kohdassa mainittuun asiaan ECA (64 kohta) on virheellinen.
First, in paragraph 64 of that judgment, the Court merely reiterated the wording of the decision of the Board of Appeal, which was contested in that case.
Yhtäältä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tuon tuomion 64 kohdassa tyytynyt käsittelemään tuossa asiassa kiistanalaista valituslautakunnan päätöksen sisältöä.
Secondly, that paragraph is in the part of the judgment which deals with the derogation established by Article 6ter(1)(c) of the Paris Convention and concerns, in particular, the relevant
Toisaalta tämä sama näkökulma sisältyy tuomion siihen osaan, jossa käsitellään Pariisin yleissopimuksen 6 ter artiklan 1 kohdan c alakohdassa
AMERICAN CLOTHING ASSOCIATES v OHIM (REPRESENTATION OF A MAPLE LEAF) public’s perception as to the existence of a connection between the proprietor of the mark applied for and the international organisation whose emblem appears in that mark.
AMERICAN CLOTHING ASSOCIATES v. SMHV (VAAHTERANLEHDEN KUVA) määrättyä poikkeusta ja joka koskee erityisesti kohdeyleisön käsitystä haetun tavaramerkin haltijan ja kansainvälisen järjestön, jonka tunnus on tavaramerkissä, välisen yhteyden olemassaolosta.
That paragraph of ECA, paragraph 10 above, cannot therefore be interpreted in favour of the registration, as a Community trade mark, of a mark including other elements as well as a State emblem or the emblem of an international organisation.
Edellä 10 kohdassa mainitussa asiassa ECA annetun tuomion tätä kohtaa ei ole kuitenkaan tulkittava siten, että siinä puolletaan sellaisen tavaramerkin rekisteröintiä yhteisön tavaramerkiksi, joka sisältää valtion tai kansainvälisen järjestön tunnuksen lisäksi myös muita osia.
That argument was expressly rejected by the judgment in ECA (see paragraph 59 above).
Tämä väite on nimittäin nimenomaisesti hylätty edellä 10 kohdassa mainitussa asiassa ECA annetussa tuomiossa (ks. edellä 59 kohta).
Therefore, in the present case, it must be examined whether the maple leaf in the mark applied for will be perceived as the emblem of the Canadian State or as an imitation thereof ‘from a heraldic point of view’.
Näin ollen käsiteltävänä olevassa asiassa on tutkittava, onko haetussa tavaramerkissä olevaa vaahteranlehteä pidettävä Kanadan valtion tunnuksena tai sen jäljitelmänä heraldiselta kannalta.
The applicant maintains that that is not the case and adduces, first, the difference in colour between the maple leaf in the mark applied for and that which constitutes the emblem of the Canadian State and, secondly, the graphic differences between those leaves as regards the stem.
Kantaja väittää, että sitä ei ole pidettävä sellaisena, koska yhtäältä haetussa tavaramerkissä olevan vaahteranlehden ja Kanadan valtion tunnuksena olevan vaahteranlehden värit ovat erilaiset ja toisaalta näiden kahden lehden grafiikka on erilainen niiden ruodin osalta.
As regards the difference in colour, given that the application for registration does not mention the colours of the mark sought, that mark could be depicted in any combination of colours and thus equally with a red-coloured maple leaf.
Kun otetaan värien erilaisuuden osalta huomioon, että rekisteröintihakemuksessa ei mainita haetun tavaramerkin värejä, sen väriyhdistelmä voisi olla millainen tahansa, ja vaahteranlehti voisi siis olla myös punainen.
Therefore, the fact that the maple leaf in the Canadian emblem is red in colour is irrelevant in the present case (see, to that effect, ECA, paragraph 10 above, paragraph 45).
Näin ollen sillä seikalla, että Kanadan tunnuksessa oleva vaahteranlehti on punainen, ei ole merkitystä käsiteltävänä olevassa asiassa (ks. vastaavasti edellä 10 kohdassa mainittu asia ECA, tuomion 45 kohta).
Moreover, it should be noted that the Canadian emblem may, like the maple leaf in the mark applied for, be reproduced in black and white (see, to that effect, ECA, paragraph 10 above, paragraph 46).
Sitä paitsi on huomattava, että Kanadan tunnus voi, samoin kuin haetussa tavaramerkissä oleva vaahteranlehti, esiintyä mustavalkoisena jäljennöksissä (ks. vastaavasti edellä 10 kohdassa mainittu asia ECA, tuomion 46 kohta).
The contested decision was therefore correct when it rejected, in paragraph 15, the applicant’s argument concerning the difference in colour between the two maple leaves.
Tästä seuraa, että riidanalaisen päätöksen 15 kohdassa on perustellusti hylätty kantajan väite, joka koskee kahden vaahteranlehden värien erilaisuutta.
As regards the graphic differences between the stem of the two leaves, it is necessary for the purpose of establishing whether a mark is contrary to the provisions of Article 6ter(1)(a) of the Paris Convention, to compare that mark and the State emblem concerned ‘from a heraldic point of view’.
Mitä tulee näiden kahden lehden erilaiseen grafiikkaan ruodin osalta, sen määrittelemiseksi, onko tavaramerkki Pariisin yleissopimuksen 6 ter artiklan 1 kohdan a alakohdan määräysten vastainen, on vertailtava tätä tavaramerkkiä ja kyseisen valtion tunnusta heraldiselta kannalta.
In that regard, it must be pointed out that armorial bearings and other heraldic emblems are drawn on the basis of a relatively simple description which contains particulars regarding the layout and background colour and lists the different elements (such as a lion, an eagle, a flower, etc) constituting the emblem with information as to their colour and position within the emblem.
Tältä osin on todettava, että vaakunat ja muut heraldiset tunnukset on muotoiltu suhteellisen yksinkertaisen kuvauksen perusteella, joka sisältää tietoja pohjan muodosta ja väristä, tunnuksen muodostavien eri osien luettelon (kuten leijona, kotka, kukka jne.) ja maininnan väreistä ja niiden paikoista tunnuksessa.
That heraldic description does not, by contrast, include detailed particulars regarding the design of the emblem and the specific elements which constitute it, with the result that a number of artistic interpretations of one and the same emblem on the basis of the same heraldic description are possible.
Tämä heraldinen kuvaus ei sitä vastoin sisällä yksityiskohtaisia tietoja tunnuksen muotoilusta ja sen muodostavista erityisistä osista, joten yhdestä ja samasta tunnuksesta on mahdollista tehdä useita taiteellisia tulkintoja saman heraldisen kuvauksen perusteella.
Although there may be differences in detail between each of those interpretations, the fact remains that they will all be imitations ‘from a heraldic point of view’ of the emblem concerned.
Vaikka jokainen näistä tulkinnoista voi olla yksityiskohdiltaan erilainen kuin toinen, ne ovat kuitenkin kaikki kyseessä olevan tunnuksen jäljitelmiä heraldiselta kannalta.
Consequently, when making a comparison ‘from a heraldic point of view’ within the meaning of Article 6ter of the Paris Convention, regard must be had to the heraldic description of the emblem concerned and not to a possible geometric description of the same emblem, which is by nature much more detailed (ECA, paragraph 10 above, paragraph 44).
Näin ollen kun tehdään vertailu Pariisin yleissopimuksen 6 ter artiklassa tarkoitetulla tavalla heraldiselta kannalta, on vedottava kyseessä olevan tunnuksen heraldiseen kuvaukseen eikä saman tunnuksen mahdolliseen geometriseen kuvaukseen, joka on luonteeltaan paljon yksityiskohtaisempi (ks. edellä 10 kohdassa mainittu asia ECA, tuomion 44 kohta).
In the present case, Canada notified a representation of the maple leaf which constitutes its State emblem (see paragraph 7 above) to the International Bureau of WIPO without any accompanying description.
Käsiteltävänä olevassa asiassa Kanada on ilmoittanut WIPO:n kansainväliselle toimistolle vaahteranlehden, joka on sen valtion tunnus, kuvan (ks. edellä 7 kohta), eikä se ole lisännyt ilmoitukseensa minkäänlaista kuvausta.
It is obvious that a heraldic description of that emblem would include only the information that it is a red-coloured maple leaf without providing further details in respect of the specific design, as such details are not necessary or customary for a heraldic description.
On selvää, että tämän tunnuksen heraldinen kuvaus sisältää pelkästään maininnan siitä, että on kyse punaisesta vaahteranlehdestä, eikä sen erityisestä muotoilusta anneta muita tietoja, koska tällaiset tarkennukset eivät ole heraldisessa kuvauksessa tarpeellisia tai tavanomaisia.
It follows that the Board of Appeal was correct to conclude, in paragraph 16 of the contested decision, that, in spite of the ‘slight difference between the width of the stems’ of the two leaves, ‘the relevant public in the Community will perceive the [mark applied for] essentially as an imitation of the Canadian emblem’.
Tästä seuraa, että valituslautakunta on riidanalaisen päätöksen 16 kohdassa katsonut perustellusti, että huolimatta näiden kahden lehden ”pienestä erosta ruotien suuruuden osalta yhteisön kohdeyleisö pitää [haettua tavaramerkkiä] pääsääntöisesti Kanadan tunnuksen jäljitelmänä”.
Although that public is not defined in the contested decision, it can only be the public at large, at which the articles of everyday consumption covered by the mark applied for are directed.
Nimittäin vaikka tätä yleisöä ei ole määritelty riidanalaisessa päätöksessä, kyse voi olla vain suuresta yleisöstä, jolle haetun tavaramerkin kattamat päivittäistavarat on suunnattu.
The applicant also disputes the finding in paragraph 17 of the contested decision that ‘the registration of the mark applied for may mislead the public as to the origin of the goods and services to which that mark will be applied’.
Kantaja kiistää myös riidanalaisen päätöksen 17 kohdassa olevan johtopäätöksen, jonka mukaan ”haetun tavaramerkin rekisteröinti voisi johtaa yleisöä harhaan niiden tavaroiden ja palvelujen alkuperän suhteen, joita varten tätä tavaramerkkiä on haettu”.
In that regard, it must be pointed out that the application of Article 6ter(1)(a) of the Paris Convention is not subject to the condition that there be a possibility of error on the part of the public concerned as regards the origin of the goods designated by the mark applied for or as regards the existence of a connection between the proprietor of that mark and the State whose emblem appears in that mark.
Tältä osin on todettava, että Pariisin yleissopimuksen 6 ter artiklan 1 kohdan a alakohdan soveltaminen ei edellytä sitä, että kohdeyleisö voisi erehtyä haetun tavaramerkin kattamien tavaroiden alkuperästä tai tämän tavaramerkin haltijan ja valtion, jonka tunnus on haetussa tavaramerkissä, välisen yhteyden olemassaolosta.
The second sentence of Article 6ter(1)(c), which refers to such a connection, relates only to the emblems and other signs of the international intergovernmental organisations referred to in Article 6ter(1)(b) and not to the emblems and other State signs referred to in Article 6ter(1)(a). ‘[T]he said provisions’, referred to in the second sentence of Article 6ter(1)(c), are clearly the provisions referred to in the first sentence of Article 6ter(1)(c), namely the ‘the provisions of … (b)’ relating to the emblems of international organisations.
Pariisin yleissopimuksen 6 ter artiklan 1 kohdan c alakohdan toinen virke, jossa viitataan tällaiseen yhteyteen, koskee vain kansainvälisten, valtioidenvälisten järjestöjen tunnuksia ja muita merkkejä, joihin viitataan saman artiklan b kohdassa, eikä valtion tunnuksia ja muita merkkejä, joihin viitataan saman artiklan a kohdassa. ”Sanotut määräykset”, joihin viitataan 6 ter artiklan 1 kohdan c alakohdan toisessa virkkeessä, ovat joka tapauksessa määräyksiä, joihin viitataan saman artiklan 1 kohdan c alakohdan ensimmäisessä virkkeessä, eli ”edellä olevan b) kohdan määräyksiä”, jotka koskevat kansainvälisten järjestöjen tunnuksia.
That reading is borne out by the reference, on two occasions, to ‘the organisation’ concerned in the wording of the second sentence of Article 6ter(1)(c).
Tämä tulkinta on vahvistettu saman 1 kohdan c alakohdan toisessa virkkeessä kahteen otteeseen tehdyllä viittauksella kyseessä olevaan ”järjestöön”.
As regards the reference in the second sentence of Article 6ter(1)(c) to ‘the … registration referred to in … (a), above’, it seeks merely to specify that only the registration or the use, ‘either as trademarks or as elements of trademarks’, of the emblems of the organisations mentioned in (b) ‘and any imitation from a heraldic point of view’ is concerned by the provision in Article 6ter(1)(c).
Pariisin yleissopimuksen 6 ter artiklan 1 kohdan c alakohdan toisessa virkkeessä tehdyllä viittauksella ”edellä olevassa a) kohdassa mainittuun – – rekisteröintiin”, pyritään ainoastaan tarkentamaan, että 1 kohdan c alakohta koskee vain b alakohdassa mainittujen järjestöjen tunnusten ”tai kaiken, mitä heraldiselta kannalta on pidettävä niiden jäljitelmänä” rekisteröintiä tai käyttöä ”tehtaan- tai kauppamerkkinä tai sellaisen osana”.
By contrast, that mere reference cannot be interpreted in such a way as to extend the scope of the derogation provided for in subparagraph (c) to State emblems also, as such an extension is contrary to the rest of the clear wording of Article 6ter(1)(c).
Tätä ainoaa viittausta ei sitä vastoin tule tulkita siten, että sillä laajennetaan c alakohdassa määrätyn poikkeuksen soveltamisalaa myös valtioiden tunnuksiin, koska tuollainen laajennus on vastoin tämän viimeksi mainitun määräyksen muutoin selkeää sanamuotoa.
It is apparent from all of the foregoing that paragraphs 17 and 18 of the contested decision, relating to the possibility that the relevant public might make a connection between the applicant and Canada, have no impact on the operative part of that decision, as that operative part is, to the requisite legal standard, based on the considerations in paragraphs 14 to 16 of the contested decision, according to which the mark applied for includes an imitation ‘from a heraldic point of view’ of the emblem of the Canadian State.
Kaikesta edellä esitetystä seuraa, että riidanalaisen päätöksen 17 ja 18 kohta, jotka koskevat kohdeyleisön mahdollisesti kantajan ja Kanadan välillä muodostamaa yhteyttä, ei vaikuta tämän päätöksen päätöslauselmaan, koska se on oikeudellisesti riittävästi perusteltu riidanalaisen päätöksen 14–16 kohdassa esitetyillä lausumilla, joiden mukaan haettu tavaramerkki sisältää heraldiselta kannalta Kanadan valtion tunnuksen jäljitelmän.
The applicant’s argument that the Board of Appeal’s finding in paragraph 17 of the contested decision was incorrect must therefore be rejected as irrelevant.
Näin ollen kantajan väite, joka koskee valituslautakunnan riidanalaisen päätöksen 17 kohdassa tekemän johtopäätöksen virheellisyyttä, on hylättävä tehottomana.
The same is true of the argument relating to failure to take into account the alleged reputation of the applicant’s mark RIVER WOODS.
Sama koskee väitettä siitä, että kantajan tavaramerkin RIVER WOODS väitettyä laajaa tunnettuutta ei ole otettu huomioon.
It is apparent from the explanations given by the applicant before the Court (see paragraph 50 above) in that
Kantajan tältä osin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa esittämistä selvityksistä nimittäin ilmenee (ks. edellä
AMERICAN CLOTHING ASSOCIATES v OHIM (REPRESENTATION OF A MAPLE LEAF) regard that the applicant invoked that alleged reputation against the argument that the relevant public, when faced with the mark applied for, will make a connection between the applicant and Canada.
50 kohta), että se on vedonnut tähän väitettyyn laajaan tunnettuuteen sitä väitettä vastaan, jonka mukaan kohdeyleisö muodostaa haetun tavaramerkin havaitessaan yhteyden kantajan ja Kanadan välillä.
As has just been stated, the existence of such a connection, even if it were proved, is of no relevance to this case.
Kuitenkin kuten juuri on todettu, tällaisen yhteyden olemassaololla ei ole merkitystä käsiteltävänä olevassa asiassa, vaikka se olisi näytetty toteen.
Lastly, the applicant’s arguments relating to the alleged registrations of other national or Community marks, which are identical to or comparable with the mark applied for or, more generally, include representations of flags or other State emblems, are also irrelevant.
Lopuksi on todettava, että käsiteltävänä olevassa asiassa ei ole merkitystä myöskään niillä kantajan perusteluilla, jotka liittyvät muiden sellaisten kansallisten tai yhteisön tavaramerkkien väitettyihin rekisteröinteihin, jotka ovat samoja kuin haettu tavaramerkki tai siihen verrattavissa olevia tai jotka sisältävät yleisemmin lippujen tai muiden valtion tunnusten kuvia.
As regards the practice of OHIM itself, it must be pointed out that decisions concerning registration of a sign as a Community mark which the Boards of Appeal are called on to take under Regulation No 40/94 are adopted in the exercise of circumscribed powers and are not a matter of discretion.
SMHV:n oman käytännön osalta on nimittäin todettava, että merkin rekisteröintiä yhteisön tavaramerkiksi koskevat päätökset, jotka valituslautakuntien on tehtävä asetuksen N:o 40/94 perusteella, kuuluvat sidotun toimivallan eivätkä harkintavallan piiriin.
Accordingly, the question whether a sign may be registered as a Community trade mark must be assessed solely on the basis of that regulation, as interpreted by the Community Courts, and not on the basis of previous practice in the decisions of the Boards of Appeal (see ECA, paragraph 10 above, paragraph 71, and the caselaw cited).
Tämän vuoksi sitä, voidaanko merkki rekisteröidä yhteisön tavaramerkiksi, on arvioitava yksinomaan tämän asetuksen perusteella, sellaisena kuin yhteisöjen tuomioistuimet ovat sitä tulkinneet, eikä valituslautakuntien aikaisemman käytännön perusteella (ks. edellä 10 kohdassa mainittu asia ECA, tuomion 71 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
With respect to the earlier national registrations, the Community trade mark regime is an autonomous system with its own set of objectives and rules peculiar to it; it is self-sufficient and applies independently of any national system.
Aikaisempien kansallisten rekisteröintien osalta on muistutettava, että tavaramerkkejä koskeva yhteisöjen lainsäädäntö muodostaa itsenäisen järjestelmän, joka koostuu sille ominaisesta tavoitteiden ja sääntöjen kokonaisuudesta, jonka soveltaminen on riippumaton kansallisista järjestelmistä.
Accordingly, the registrability of a sign as a Community trade mark is to be assessed on the basis of the relevant Community legislation alone.
Sitä, voidaanko merkki rekisteröidä yhteisön tavaramerkiksi, on näin ollen arvioitava yksinomaan yhteisön asiaa koskevan lainsäädännön perusteella.
Consequently, neither OHIM nor, as the case may be, the Community Courts are bound by decisions adopted in any Member State, or indeed a third country, finding a sign to be registrable as a national trade
Jäsenvaltiossa tai kolmannessa valtiossa tehdyt ratkaisut, joiden mukaan tämä sama merkki voidaan rekisteröidä kansalliseksi tavaramerkiksi, eivät näin ollen sido SMHV:tä ja mahdollisesti yhteisöjen tuomioistuimia. Jäsenvaltioissa
Those considerations apply a fortiori to the registration of marks other than that sought in the present case (see ECA, paragraph 10 above, paragraph 70, and the caselaw cited).
Tämä pätee sitäkin suuremmalla syyllä muiden tavaramerkkien kuin tässä asiassa hakemuksen kohteena olevan tavaramerkin rekisteröintiin (ks. edellä 10 kohdassa mainittu asia ECA, tuomion 70 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
As regards, in particular, the allegedly less restrictive practice of the Canadian Intellectual Property Office, clearly the applicant has neither proved nor even stated unequivocally that it obtained authorisation from the competent Canadian authorities to register the mark applied for.
Erityisesti Kanadan tavaramerkkiviraston väitetyn vähemmän rajoittavan käytännön osalta on todettava, että kantaja ei ole osoittanut eikä edes vahvistanut yksiselitteisesti, että toimivaltaiset Kanadan viranomaiset olisivat hyväksyneet haetun tavaramerkin rekisteröinnin.
The applicant’s contention that it filed an application in Canada for registration of a mark identical to the mark applied for, which was subsequently withdrawn on grounds unconnected with Article 6ter of the Paris Convention, by no means establishes that there was such an authorisation.
Väite siitä, että kantaja olisi jättänyt Kanadassa haetun tavaramerkin kanssa samanlaista tavaramerkkiä koskevan rekisteröintihakemuksen, jonka se olisi sittemmin peruuttanut Pariisin yleissopimuksen 6 ter artiklasta riippumattomista syistä, ei millään tavoin osoita tuollaista hyväksyntää.