natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Mr DIAMANDOUROS was the opening speaker in the first thematic session, which was chaired by the National Ombudsman of Ireland, Ms Emily O’REILLY.
Diamandouros piti avauspuheenvuoron ensimmäisessä teemaistunnossa, jonka puheenjohtajana toimi Irlannin kansallinen oikeusasiamies Emily O’Reilly.
His presentation focused, in particular, on the notion of “life beyond legality”.
Diamandouros keskittyi esityksessään ”pelkkää lainmukaisuutta laajemman toiminnan” käsitteeseen.
In his view, the continued existence of conceptual space for life beyond legality is positive for European citizens.
Hänen mukaansa on Euroopan kansalaisten etu, että pelkkää lainmukaisuutta laajemmalle toiminnalle on edelleen tilaa.
Firstly, law and legality continue to be closely associated with blame and sanctions.
Laki ja laillisuus liitetään edelleen läheisesti syyllisyyteen ja seuraamuksiin.
But a culture of service, which ombudsmen should be keen to promote, is not a culture of blame, he said.
Hänen mukaansa palvelukulttuuri, jota oikeusasiamiesten olisi edistettävä tehokkaasti, ei kuitenkaan ole syyllistämisen kulttuuri.
Moreover, any a4 empt to promote a service culture through law might only reinforce a narrow and legalistic approach.
Lisäksi pyrkimykset edistää palvelukulttuuria lainsäädännön avulla saattaisivat vain vahvistaa kapea-alaista ja legalistista lähestymistapaa.
At the same time, it might also encourage the tendency of some complainants to regard their complaint as a denunciation, rather than as an instrument for seeking practical redress, or a constructive solution to a problem.
Samalla tämä saattaisi edistää joidenkin kantelijoiden taipumusta nähdä kantelunsa pikemminkin ilmiantona kuin käytännöllisenä muutoksenhakukeinona tai rakentavana ongelmanratkaisutapana.
A second relevant consideration concerns the relationship between the work of ombudsmen and the work of the courts.
Toinen huomionarvoinen seikka koskee oikeusasiamiesten työn ja tuomioistuinten työn välistä suhdetta.
The logic of judicial procedures leads to adjudication, in which the court determines authoritatively the legal rights of the parties.
Oikeuskäsittelyn logiikan päätepisteenä on tuomio, jossa tuomioistuin määrittää arvovaltaisesti osapuolten lailliset oikeudet.
The logic of the Ombudsman’s procedures, on the other hand, is di� erent and involves flexibility between two modes of operation.
Oikeusasiamiehen menettelyn logiikka on erilainen, ja siihen sisältyy kahden toimintamallin välistä joustoa.
On the one hand, there is a dispute-resolution mode, which focuses on problem-solving, conflict-reduction, possibilities for compromise and win-win outcomes.
Yhtäältä on olemassa riidanratkaisumalli, jossa keskitytään ongelmanratkaisuun, ristiriitojen lieventämiseen, kompromissimahdollisuuksiin ja molempia osapuolia tyydyttäviin tuloksiin.
On the other hand, there is an adjudicative mode, in which the Ombudsman finds either that there is maladministration, or that there is no maladministration.
Toisaalta taas on olemassa tuomiomalli, jonka mukaan oikeusasiamies päättää, onko kyse hallinnollisesta epäkohdasta.
That mode is governed by a logic analogous to that of the Court, in which one party usually sees itself as the winner and the other as the loser.
Jälkimmäistä toimintamallia ohjaa tuomioistuimen logiikkaa muistuttava logiikka, jonka mukaan toinen osapuoli tavallisesti pitää itseään voittajana ja toinen häviäjänä.
The appropriate balance between the two modes depends on the case and some cases may involve switching between them more than once.
Sopiva tasapaino näiden kahden mallin välillä riippuu tapauksesta; joissakin tapauksissa on siirryttävä toimintamallista toiseen useammin kuin kerran.
In Mr DIAMANDOUROS’ view, the European Institutions are encouraged to co-operate with him in the dispute-resolution mode by the knowledge that his inquiry is not exclusively focused on the question “what are the legal rights of the parties?”
Diamandourosin mukaan EU:n toimielimiä kannustetaan tekemään yhteistyötä oikeusasiamiehen kanssa riidanratkaisumallin mukaisesti, sillä on tiedossa, ettei hänen tutkinnassaan keskitytä ainoastaan kysymykseen siitä, mitkä ovat osapuolten lailliset oikeudet.
Mr Alex BRENNINKME ER, National Ombudsman of The Netherlands, and Mr Joseph SAID PULLICINO, National Ombudsman of Malta, followed up as the discussants during this session.
Tämän jälkeen istunnossa käyttivät puheenvuoron Alankomaiden kansallinen oikeusasiamies Alex Brenninkmeijer ja Maltan kansallinen oikeusasiamies Joseph Said Pullicino.
According to Mr BRENNINKME ER, citizens demand much more than legality.
Brenninkmeijerin mukaan kansalaiset vaativat paljon enemmän kuin pelkkää laillisuutta.
They require good administration and proper conduct, which helps to create acceptance, legitimacy and ultimately public confidence in government.
He edellyttävät hyvää hallintotapaa ja moitt eett omia menettelyjä, joiden avulla voidaan edistää hyväksyntää, laillisuutta ja viime kädessä yleistä luottamusta hallintoon.
Proper conduct and fair treatment of citizens are an essential addition to pure legality.
Moitt eett omat menettelyt ja kansalaisten oikeudenmukainen kohtelu ovat olennainen lisä laillisuuteen.
Mr SAID PULLICINO agreed that the test of good administration covers a much wider spectrum of activity than strict legality.
Said Pullicino oli samaa mieltä siitä, että hyvä hallintotapa edellyttää pelkän tiukkarajaisen laillisuuden lisäksi myös paljon muuta.
When maladministration does not involve illegality, it can still be measured against the sti� er test of the principles of good administration that are gaining recognition as an informal source of law.
Vaikka hallinnolliseen epäkohtaan ei liittyisi lainvastaisuutta, sitä voidaan silti arvioida suhteessa tiukempiin vaatimuksiin eli siihen, toteutuvatko toimissa hyvän hallintotavan periaatteet, joita pidetään yhä laajemmin oikeuden epävirallisena lähteenä.
Good administration, like legality, always implies respect for the rule of law and is never a licence to act in any way outside or contrary to law.
Samoin kuin laillisuuteen, hyvään hallintoon kuuluu aina oikeusvaltioperiaatteen noudattaminen, eikä hyvä hallintotapa koskaan oikeuta lain ulkopuoliseen tai lainvastaiseen toimintaan.
Good administration, like legality, is also about operating in such a way that the citizen, the administration’s client, receives the level of service that he or she is entitled to.
Samoin kuin laillisuus, hyvä hallintotapa tarkoittaa toimimista siten, että kansalainen saa hallintoviranomaisen asiakkaana sellaista palvelua, johon hän on oikeutettu. u.
A Europe of Results — Prevention, Partnership and Transparency
Tulosten Eurooppa – ennaltaehkäisy, kumppanuus ja avoimuus
The next speaker was Mr Jens NYMAND-CHRISTENSEN, Director responsible for Be4 er Regulation and Institutional Issues at the Secretariat-General of the European Commission.
Seuraavana puhujana oli Jens Nymand-Christensen, joka vastaa lainsäädännön parantamisesta ja institutionaalisista kysymyksistä Euroopan komission pääsihteeristössä.
His intervention was entitled “A Europe of Results — Prevention, Partnership and Transparency”.
Hänen puheenvuoronsa aiheena oli ”Tulosten Eurooppa – ennaltaehkäisy, kumppanuus ja avoimuus”.
Mr NYMAND-CHRISTENSEN focused on the Communication adopted by the Commission in September 2007, which itself bears the title A Europe of Results — Applying Community law2.
Nymand-Christensen keskittyi komission syyskuussa 2007 antamaan tiedonantoon, jonka otsikkona on Tulosten Eurooppa – yhteisön lainsäädännön soveltaminen2.
The Communication puts forward a series of proposals to improve the application of Community law by Member States.
Tiedonannossa esitetään joukko ehdotuksia, joiden tarkoituksena on parantaa yhteisön lainsäädännön soveltamista jäsenvaltioissa.
These proposals aim to ensure that Community law is implemented more e� ectively and that complaints made by citizens and business are resolved more quickly.
Ehdotusten tavoitteena on varmistaa, että yhteisön lainsäädännön täytäntöönpanoa tehostetaan ja että kansalaisten ja yritysten tekemät kantelut ratkaistaan aiempaa nopeammin.
The Communication describes the actions which the Commission will take in this regard as well as the contributions sought from, inter alia, Member States.
Tiedonannossa kuvataan toimia, joihin komissio ryhtyy asiassa, sekä muun muassa jäsenvaltioita odotettuja toimia.
It sets out four main areas of action: more targeted preventive measures; improved information-provision and problem-solving; a more e cient management of infringement cases to ensure the greatest benefit to the greatest number; and increased transparency.
Siinä määritetään neljä pääasiallista toiminta-aluetta: entistä kohdennetummat ennaltaehkäisevät toimet, tiedonvaihdon ja ongelmanratkaisun tehostaminen, rikkomistapausten käsittelyn tehostaminen, jotta mahdollisimman monet hyötyvät mahdollisimman paljon, sekä avoimuuden lisääminen.
Available at: h4 p://ec.europa.eu/community_law/eulaw/pdf/com_2007_502_en.pdf
Saatavana osoitteesta: htt p://ec.europa.eu/community_law/eulaw/pdf/com_2007_502_fi .pdf
RELATIONS WITH OMBUDSMEN ANDSIMILARBODIES concerning Community law within a short period of time (8 weeks) and, respond directly to persons who have raised an issue with the Commission.
Yksi tiedonannon tärkeimmistä ehdotuksista koskee käytäntöä, jonka mukaan jäsenvaltioiden viranomaisia kehotettaisiin tietyissä tapauksissa etsimään ratkaisut yhteisön lainsäädäntöä koskeviin ongelmiin lyhyessä ajassa (8 viikkoa) ja vastaamaan suoraan henkilöille, jotka ovat ottaneet asian käsiteltäväksi komission välityksellä.
The objective is to find faster solutions to enquiries and complaints from citizens and companies.
Tavoitteena on ratkaista kansalaisten ja yritysten tekemät tiedustelut ja kantelut aiempaa nopeammin.
In his keynote speech, Mr NYMAND-CHRISTENSEN gave further details of this proposal, which is of particular relevance to ombudsmen in the Member States.
Nymand-Christensen esitti puheessaan lisää yksityiskohtia ehdotuksesta, joka koskee erityisesti jäsenvaltioiden oikeusasiamiesten työtä.
He informed them that Member States had shown great interest in participating in this pilot project, which is scheduled to last for one year.
Hän kertoi, että jäsenvaltiot olivat olleet hyvin kiinnostuneita osallistumaan tähän pilottihankkeeseen, jonka on määrä kestää vuoden ajan.
The Commission will then produce a report outlining its experience.
Tämän jälkeen komissio laatii raportin, jossa esitellään projektista saatuja kokemuksia.
Thematic session two: The relationship between ombudsmen and the courts
Toinen teemaistunto: Oikeusasiamiesten ja tuomioistuinten suhde
Mr Mats MELIN, Chief Parliamentary Ombudsman of Sweden, launched the discussions in this session.
Tämän istunnon keskustelut käynnisti Ruotsin valtiopäivien oikeusasiamies Mats Melin.
He began by looking into the competence of ombudsmen to supervise the courts, something that varies greatly from one country to another.
Hän aloitti puheenvuoronsa tarkastelemalla oikeusasiamiesten toimivaltaa valvoa tuomioistuimia, sillä nämä valtuudet vaihtelevat suuresti eri maiden välillä.
While acknowledging that the role of courts needs to be recognized as being of special importance in a state governed by the rule of law, he argued that there is a need for some element of supervision in their regard.
Hänen mukaansa tuomioistuimia on pidettävä erittäin tärkeinä oikeusvaltioperiaatetta kunnioittavassa valtiossa, mutta toisaalta niitä on myös valvottava.
He examined how members of the judiciary tend to view the ombudsman in a system such as that in Sweden, where the ombudsmen do supervise the courts.
Hän tarkasteli puheessaan sitä, mitä mieltä oikeuslaitoksen jäsenet yleensä ovat oikeusasiamiehistä Ruotsin järjestelmän kaltaisessa ympäristössä, jossa oikeusasiamiehet todella valvovat tuomioistuimia.
He looked at the di� erent roles of courts and ombudsmen and spoke of the possibility of conflicts between them on specific points of law.
Hän tarkasteli tuomioistuinten ja oikeusasiamiesten erilaisia tehtäviä ja käsitteli niiden välillä mahdollisesti ilmeneviä ristiriitoja tiettyjen lainkohtien osalta.
He ended by asking how ombudsmen handle situations where their interpretation of the law di� ers from that of a court, especially a court of last instance.
Melin päätti puheenvuoronsa kysymällä, miten oikeusasiamiehet suhtautuvat tilanteisiin, joissa heidän laintulkintansa eroaa tuomioistuimen, erityisesti ylimmän oikeusasteen tuomioistuimen, tulkinnasta.
Mr Marc FISCHBACH, National Ombudsman of Luxembourg, and Mr Janusz KOCHANOWSKI, Commissioner for Civil Rights Protection of Poland, were the discussants in this session, which was chaired by Mr Allar JÕKS, Legal Chancellor of Estonia.
Tässä istunnossa puheenvuoron käyttivät myös Luxemburgin kansallinen oikeusasiamies Marc Fischbach ja Puolan kansalaisoikeuksien suojelusta vastaava oikeusasiamies Janusz Kochanowski, ja istunnon puheenjohtajana toimi Viron oikeuskansleri Allar Jõks.
Mr FISCHBACH started out by informing his colleagues that citizens frequently refer problems they have with the courts to the Ombudsman of Luxembourg.
Fischbach aloitti puheenvuoronsa kertomalla kollegoilleen, että Luxemburgin kansalaiset antavat usein tuomioistuimiin liittyvät ongelmansa oikeusasiamiehen ratkaistavaksi.
The issue, he said, is to clearly grasp the limits to any intervention by the ombudsman, for whilst ombudsmen must uphold the legitimate principle of independence of the judiciary, they must also guarantee the rights of parties to a trial or court hearing.
Hänen mukaansa kyse on oikeusasiamiehen asiaan puuttumista koskevien rajojen selkeästä ymmärtämisestä, sillä samalla kun oikeusasiamiesten on kunnioitettava oikeuslaitoksen riippumattomuuden legitiimiä periaatetta, heidän on myös taattava osapuolten oikeus oikeudenkäyntiin tai tuomioistuinkäsittelyyn.
In his view, ombudsmen are required to distinguish between justice on the one hand — in other words the sovereign exercise of the duty to dispense justice — and judicial administration on the other, judicial administration meaning any administrative mechanism that operates before or a er a judicial decision.
Hänen mukaansa oikeusasiamiesten on pystyttävä tekemään ero oikeuden – eli oikeuden jakamista koskevan velvollisuuden riippumatt oman harjoittamisen – ja oikeushallinnon välillä, kun oikeushallinnolla tarkoitetaan mitä tahansa hallinnollista mekanismia, jota käytetään ennen tuomioistuimen päätöstä tai sen jälkeen.
Although the ombudsman cannot interfere in the exercise of the sovereign function of the magistrate, he has the power to deal with any administrative failing of the judicial administration.
Vaikka oikeusasiamies ei voi puuttua tuomarin riippumattomaan toimintaan, hänellä on valtuudet käsitellä oikeushallinnon hallinnollisia virheitä.
Mr FISCHBACH concluded by saying that it might be more accurate to talk about the relationship between the ombudsman and the judicial administration, rather than of any relationship that might exist between the ombudsman and the courts.
Fischbach päätti puheenvuoronsa toteamalla, että osuvammin voisi puhua oikeusasiamiehen ja oikeushallinnon välisestä suhteesta kuin oikeusasiamiehen ja tuomioistuinten välillä mahdollisesti olevasta suhteesta.
Mr KOCHANOWSKI, for his part, identified a dual-track approach.
Kochanowski puolestaan otti esille kahtalaisen lähestymistavan.
On the one hand, the Polish Commissioner involves himself in cases of individual citizens, where in his opinion the judgments issued infringe the rights of the individual.
Yhtäältä Puolan oikeusasiamies käsittelee yksittäisten kansalaisten tapauksia, joissa annetut tuomiot ovat hänen mielestään yksilön oikeuksien vastaisia.
On the other hand, he takes on cases of a more general nature, o en in an a4 empt to improve the functioning of the administration of justice, for example by initiating changes in the law or aiming to clarify controversial issues in judicial decisions.
Toisaalta hän hoitaa yleisluontoisempia tapauksia, joissa tavoitteena on usein parantaa oikeushallinnon toimintaa esimerkiksi tekemällä lainmuutosaloitt eita tai pyrkimällä selvittämään tuomioistuimen päätöksiin liittyviä kiistakysymyksiä.
That is why the Commissioner, respecting in full the independence of the courts and the adversarial nature of civil proceedings, takes advantage of his entitlement to take cases before the courts with great caution.
Tämän vuoksi oikeusasiamies, joka hyväksyy täysin tuomioistuinten riippumattomuuden ja riita-asioita koskevien oikeudenkäyntien vastakkainasetteluun perustuvan luonteen, käyttää varoen oikeuttaan viedä tapauksia tuomioistuinten käsiteltäviksi.
He supports a party only if he sees that the person applying for help is not capable of defending his rights by himself or when the case may lead to a breakthrough, helping to resolve other similar cases where the rights of individuals are threatened.
Hän puolustaa osapuolta ainoastaan, jos hän toteaa, ettei apua hakeva henkilö pysty itse puolustamaan oikeuksiaan, tai kun tapauksesta saattaa tulla ennakkotapaus, jonka avulla voidaan ratkaista muita vastaavia tapauksia, joissa yksilöiden oikeudet ovat uhattuina. uina.
Thematic session three: Remedies, redress and solutions: what do ombudsmen have to o� er?This session was chaired by Mr Peter KOSTELKA of the Austrian Ombudsman Board.
Kolmas teemaistunto: Muutoksenhakukeinot ja ratkaisut – mitä oikeusasiamiehet tarjoavat?Tämän istunnon puheenjohtajana toimi Itävallan oikeusasiamiesten edustaja Peter Kostelka.
Ms Ann ABRAHAM, United Kingdom Parliamentary and Health Service Ombudsman, was the main speaker in this session.
Istunnon pääpuhujana oli Yhdistyneen kuningaskunnan parlamentin ja terveydenhuoltoalan oikeusasiamies Ann Abraham.
She tackled the question of remedy by considering the ombudsman fi first as a system of justice — the source of direct benefit to aggrieved citizens.
Hän käsitteli muutoksenhakukeinoja tarkastelemalla oikeusasiamiestä ensinnäkin oikeusjärjestelmänä eli välittömän hyödyn lähteenä vahinkoa kärsineille kansalaisille.
She then went on to consider the way in which remedy, conceived as something more than just financial redress or dispute resolution, points towards the larger role of the ombudsman as a source of wider public benefit — public benefit that comes from the promotion of good administration and good complaint handling and of improvements in public service delivery, but that also harbours the ambition of
Tämän jälkeen hän pohti, miten muutoksenhakukeino, jonka katsotaan olevan muutakin kuin vain keino saada taloudellista hyvitystä tai ratkaisu kiistaan, kertoo oikeusasiamiesten merkittävämmästä roolista laajemman yleisen hyödyn lähteenä. Tämä yleinen
ANNUAL REPORT 2007 informing public policy.
VUOSIKERTOMUS 2007 hyöty seuraa hyvän hallintotavan edistämisestä, kantelujen hyvästä käsittelystä ja julkisten palvelujen saatavuuden kehittämisestä, mutta sen yhteydessä myös vaalitaan tiedottavan julkisen politiikan ihannetta.
By way of example, Ms ABRAHAM drew upon investigations undertaken by her o ce into the administration of the United Kingdom tax credit system.
Esimerkkinä Abraham käytti toimistonsa tutkimuksia, jotka ovat koskeneet Yhdistyneen kuningaskunnan verohyvitysjärjestelmää.
She concluded by reference to the framework of principles that she has begun to develop with the publication of a set of Principles of Good Administration and of Principles for Remedy.
Hän päätti puheenvuoronsa mainitsemalla periaatekehyksen, jota hän on alkanut kehittää julkaisemalla joukon hyvään hallintotapaan ja muutoksenhakukeinoihin liittyviä periaatteita. eita.
Ms Zdenka ČEBAŠEK-TRAVNIK, Human Rights Ombudsman of Slovenia, and Mr Arne FLIFLET, Parliamentary Ombudsman of Norway, followed up to help launch the discussions in this session.
Seuraavaksi puheenvuoron käyttivät Slovenian ihmisoikeuksista vastaava oikeusasiamies Zdenka Čebašek-Travnik ja Norjan parlamentin oikeusasiamies Arne Fliflet, jotka pohjustivat istunnon keskustelua.
Ms ČEBAŠEK-TRAVNIK outlined the many di� erent influences on the ombudsman’s mode of action, addressing them along the following lines: society and culture; the political system; international connections; actual problems in the country; and personal characteristics of the ombudsman.
Čebašek-Travnik käsitteli monenlaisia tekijöitä, jotka vaikuttavat oikeusasiamiehen toimintatapaan, ja mainitsi seuraavat esimerkit: yhteiskunta ja kulttuuri, poliittinen järjestelmä, kansainväliset yhteydet, maan ajankohtaiset ongelmat sekä oikeusasiamiehen henkilökohtaiset ominaisuudet.
She illustrated her thesis with a concrete example of a sensitive problem handled by her o ce concerning a Roma family in Slovenia.
Hän havainnollisti väitteitään konkreettisella esimerkillä toimistonsa käsittelemästä arkaluonteisesta ongelmasta, joka koski Sloveniassa asuvaa romaniperhettä.
Mr FLIFLET pointed to the fact that ombudsmen — among themselves — have very di� erent backgrounds, personalities and jurisdictions and that this obviously a� ects the work they do.
Fliflet muistutti, että oikeusasiamiesten tausta, henkilökohtaiset ominaisuudet ja toimivaltuudet ovat hyvin erilaisia ja että tämä vaikuttaa ilman muuta heidän työhönsä.
He underlined the supplementary role of the ombudsman vis-à-vis the courts in o� ering a much wider variety of remedies, redress and solutions.
Hän korosti oikeusasiamiesten täydentävää tehtävää suhteessa tuomioistuimiin: heillä on tarjottavanaan huomattavasti laajempi valikoima muutoksenhakukeinoja ja ratkaisuja.
Thematic session four: Free movement of persons: what are the problems and how do ombudsmen deal with them?
Neljäs teemaistunto: Henkilöiden vapaa liikkuvuus – mitä ongelmia asiaan liittyy ja miten oikeusasiamiehet käsittelevät niitä?
The purpose of this final session, which was chaired by the National Ombudsman of Spain, Mr Enrique MÚGICA HERZOG, was to illustrate concretely the contribution that ombudsmen can make in resolving citizens’ EU law complaints.
Espanjan kansallisen oikeusasiamiehen Enrique Múgica Herzogin johtaman viimeisen istunnon tarkoituksena oli havainnollistaa konkreettisesti sitä, miten oikeusasiamiehet voivat auttaa ratkaisemaan kansalaisten kanteluja, jotka liittyvät EU:n lainsäädäntöön.
Mr Jean-Paul DELEVOYE gave the opening speech for this session. He began by tracing the evolution of the right to freedom of movement from the 1950s to the present day.
Istunnon avauspuheenvuoron käytti Jean-Paul Delevoye, joka aloitti kertaamalla liikkumisvapauden kehityksen 1950-luvulta tähän päivään.
He then went on to outline some of the obstacles to mobility, a fact confirmed, he said, by the very low proportion of complaints about the subject that are made to his own o ce.
Seuraavaksi hän hahmotteli joitakin liikkuvuuden esteitä, joihin liittyy hänen mukaansa vain hyvin pieni osa hänen toimistonsa käsiteltäväksi tulevista kanteluista.
He pointed out that complaints of this nature are likely to increase in the coming years, however, and underlined the important role that ombudsmen can play.
Delevoye kuitenkin korosti, että tällaiset kantelut todennäköisesti lisääntyvät tulevina vuosina ja että oikeusasiamiesten panos voi olla tältä osin tärkeä.
He concluded by emphasising the need for ombudsmen to work together to resolve complaints in the area of freedom of movement e� ectively.
Hän päätti puheenvuoronsa painottamalla, että oikeusasiamiesten on tehtävä yhteistyötä kantelujen tehokkaaksi ratkaisemiseksi liikkumisvapauden alalla.
Ms Eliana NICOLAOU, Commissioner for Administration of Cyprus, followed up as the first discussant.
Keskustelun aloitti Kyproksen hallinnollinen oikeusasiamies Eliana Nicolaou.
In her view, the full implementation and the realisation of the right to free movement is one of the greatest challenges for ombudsmen as they strive to create a genuine mobility culture in the EU with full respect for human rights.
Hänen mukaansa liikkumisvapauden täysimittainen täytäntöönpano ja toteutus kuuluu oikeusasiamiesten suurimpiin haasteisiin pyrittäessä luomaan EU:hun aito liikkuvuuden kulttuuri, jossa kunnioitetaan ihmisoikeuksia täysimääräisesti.