natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Although the profiles of the two volatility measures are broadly similar, developments in implied volatility are more pronounced than those in realised volatility calculated on the basis of the three-month deposit interest rate.
Toteutunut ja implisiittinen volatiliteetti ovat kehittyneet kutakuinkin samansuuntaisesti, mutta implisiittisen volatiliteetin kehitys on ollut voimakkaampa kuin kolmen kuukauden talletuskorosta johdetun toteutuneen volatiliteetin.
Looking at Chart C, implied volatility started increasing in midJuly, before rising more strongly in early August, with pronounced fluctuations being observed thereafter.
Kuvion C perusteella implisiittinen volatiliteetti alkoi lisääntyä heinäkuun puolivälissä ja voimistui sitten jyrkästi elokuun alussa. Sittemmin se vaihteli huomattavasti.
A similar development was observed for realised volatility calculated on the basis of three-month deposit interest rates, although the rise in this measure was more gradual and, overall, more contained, including in August (i.e. in the most critical period for the euro money market).
Samankaltaisesti suureni myös kolmen kuukauden talletuskorkojen pohjalta laskettu toteutunut volatiliteetti, joskin se voimistui asteittaisemmin ja kaiken kaikkiaan maltillisemmin – myös elokuussa (eli euromääräisten rahamarkkinoiden kannalta kriittisimpään aikaan).
These developments observed in the two volatility measures mostly reflect the nature of these measures.
Kolmen kuukauden talletuskorkojen toteutuneen volatiliteetin lisääntyminen heijastaa vakuudettomilla rahamarkkinoilla kolmen kuukauden maturiteetissa havaittuja jännitteitä.
While the increase in the realised volatility of the three-month interest rate reflects the perceived tensions in the three-month unsecured segment of the money market, implied volatility also takes into account the uncertainty surrounding the future impact of the tensions resulting from the announcements made by a number of European banks regarding their exposure to securitised products related to the subprime mortgage market.
Implisiittisessä volatiliteetissa on otettu huomioon myös epävarmuus niiden jännitteiden tulevista vaikutuksista, jotka syntyivät useiden eurooppalaisten pankkien ilmoitettua altistuneensa riskeille hankittuaan subprime-asuntolainamarkkinoihin liittyviä arvopaperistettuja tuotteita.
In particular, these ongoing tensions in the money market have led to increased uncertainty regarding the future financial and macroeconomic environment, which is captured by the measure of implied volatility, but not by the realised volatility measure.
Rahoitusmarkkinoiden ja yleisen taloustilanteen tulevaan kehitykseen liittyvä epävarmuus, jota nämä rahamarkkinoiden jatkuvat jännitteet ovat lisänneet, näkyy implisiittisessä volatiliteetissa mutta ei toteutuneessa.
Following the exceptionally high levels observed until the beginning of September, the realised volatility measure declined somewhat during that month, possibly in response to the generous liquidity policy conducted as of mid-August.
Toteutunut volatiliteetti pysyi poikkeuksellisen voimakkaana syyskuun alkuun saakka ja väheni sitten jonkin verran syyskuun aikana, mahdollisesti elokuun puolivälin jälkeen jaetun runsaan likviditeetin vaikutuksesta.
At the same time, implied volatility remained high, probably affected by the more pronounced tensions in the unsecured segment of the market, particularly at the three-month horizon, although it also showed a tendency to decline in September.
Implisiittinen volatiliteetti pysyi suurena mahdollisesti vakuudettomilla markkinoilla (erityisesti kolmen kuukauden maturiteetissa) vallinneiden voimakkaiden jännitteiden vuoksi, joskin sekin alkoi vähentyä syyskuussa.
Overall, notwithstanding the abovementioned declines, both measures broadly stabilised thereafter, although at levels higher than those prevailing before the onset of the turmoil in August, indicating that a return to the stable market conditions that prevailed prior to the turmoil may take some time.
Edellä mainitusta vähenemisestä huolimatta implisiittinen ja toteutunut volatiliteetti sittemmin kutakuinkin vakaantuivat mutta pysyivät jonkin verran voimakkaampina kuin ennen levottomuuden ilmaantumista elokuussa.
LARGE SWINGS IN GLOBAL BOND MARKETS IN 2007Long-term government bond yields in the euro area stood at 4.4% at the end of 2007, which was around 40 basis points higher than the levels prevailing one year earlier (see Chart 12).
3 Tässä kehikossa käytetty implisiittinen volatiliteetti on johdettu kolmen kuukauden futuurisopimuksiin pohjautuvista optioista aina kuusi kuukautta ennen niiden erääntymistä.
Chart 12 Longterm government bond yields 1)
Kuvio 12. Valtion pitkien lainojen tuotot1)
(percentages per annum; daily data) inflation rate five years ahead, which measures market participants’ longterm inflation expectations and related risk premia, increased by 20 basis points in 2007, standing close to the 2.4% mark at the end of the year.
Euroalueella valtion kymmenen vuoden joukkolainojen tuotot olivat vuoden 2007 heinäkuun alussa enimmillään noin 0,70 prosenttiyksikköä suuremmat kuin vuoden 2006 joulukuun lopussa. Yhdysvalloissa kymmenen vuoden joukkolainojen tuotot saavuttivat huippunsa kesäkuun puolivälissä ja olivat silloin noin 0,60 prosenttiyksikköä suuremmat kuin vuoden 2006 lopussa.
euro area United States
Euroalue Yhdysvallat
Sources: Reuters, Bloomberg and Thomson Financial Datastream.1) Ten-year bonds or the closest available bond maturity.
Lähteet: Reuters, Bloomberg ja Thomson Financial Datastream.1) Kymmenen vuoden joukkovelkakirjalainoja tai maturiteetiltaan lähimpiä vastaavia lainoja.
The five-year forward break-even
EKP Vuosikertomus 2007
Chart 13 Spot and forward break-even inflation rates in the euro area
Kuvio 13. Spotarvopapereihin ja futuureihin perustuva tuotot yhtenäistävä inflaatiovauhti euroalueella
(percentages per annum; five-day moving averages of daily data; seasonally adjusted) five-year spot break-even inflation rateten-year spot break-even inflation ratefive-year forward break-even inflation rate five years ahead
(vuotuisina prosentteina, päivähavaintojen viiden päivän liukuva keskiarvo, kausivaihtelusta puhdistettuja tietoja) jyrkkä lasku Yhdysvalloissa lienee seurausta sijoittajien näkemyksestä, että Yhdysvaltain talouskasvu on heikkenemässä, sekä Yhdysvaltain keskuspankin avomarkkinakomitean koronlaskupäätöksistä 18.9., 31.10. ja 11.12.
in break-even inflation rates in 2007 mighthave been related to the deterioration in theshort-term outlook for inflation, which was linked, in particular, to surging oil and food prices.
Tuotot yhtenäistävien inflaatiovauhtien nopeutuminen kaiken kaikkiaan vuonna 2007 saattoi liittyä lyhyen aikavälin inflaationäkymien heikkenemiseen erityisesti öljyn ja elintarvikkeiden hinnan nousun vuoksi.
It is unclear, however, to what extent the overall increase in this indicator reflects shifts in market participants’ longterm inflation expectations and changes in the related risk premia.
On kuitenkin epäselvää, missä määrin tämän indikaattorin kokonaiskasvu johtuu markkinaosapuolten pitkän aikavälin inflaatio-odotusten ja niihin liittyvien riskipreemioiden muutoksista.
Investors initially felt that the problems would be restricted to the United States and that only a relatively limited set of assets would be affected.
Sijoittajat arvelivat aluksi, että ongelmat jäisivät Yhdysvaltain sisäisiksi ja vaikuttaisivat vain suhteellisen pieneen omaisuuserien joukkoon.
In late July that relatively benign scenario was seriously challenged when it became clear that European financial institutions, too, were heavily exposed to the US subprime mortgage market.
Heinäkuun lopussa tilannearviota jouduttiin kuitenkin korjaamaan jyrkästi, kun selvisi, että myös monet eurooppalaiset rahoituslaitokset olivat tehneet suuria riskisijoituksia Yhdysvaltain subprime-asuntolainamarkkinoille.
In some limited cases, the losses from such exposures even endangered the financial health of the institutions concerned.
Joissakin harvoissa tapauksissa rahalaitoksen talous jopa joutui vaakalaudalle näistä sijoituksista aiheutuneiden tappioiden vuoksi.
The revelation of such serious risks led to broader-based financial market turmoil with a general increase in risk aversion, prompting f l flight-to-safety portfolio shifts from riskier assets into government bonds, for example.
Vakavien riskien paljastuminen johti laajalle levinneeseen levottomuuteen rahoitusmarkkinoilla ja yleiseen riskien karttamiseen, jolloin sijoituksia siirrettiin riskipitoisista omaisuuseristä turvallisempiin sijoituskohteisiin, kuten valtion joukkolainoihin.
Market participants’ perception of bond market uncertainty in the euro area, as measured by implied volatility, remained stable throughout the first six months of the year.
Markkinaosapuolten näkemys euroalueen joukkolainamarkkinoihin liittyvästä epävarmuudesta implisiittisellä volatiliteetilla mitattuna pysyi vakaana vuoden alkupuoliskolla.
This reflected expectations of a continued favourable environment in both the euro area and the global economy.
Näkemykseen vaikuttivat odotukset suotuisan taloustilanteen jatkumisesta sekä euroalueella että maailmantaloudessa.
This favourable assessment on the part of investors changed on account of the turmoil, with the result that implied bond market volatility surged between June and August.
Rahoitusmarkkinoiden levottomuuden vuoksi tämä sijoittajien myönteinen arvio muuttui, mistä seurasi joukkolainamarkkinoiden implisiittisen volatiliteetin lisääntyminen kesä-elokuussa.
Thereafter implied volatility in the euro area remained broadly unchanged at those somewhat elevated levels.
Sittemmin implisiittinen volatiliteetti pysyi euroalueella kohtalaisen voimakkaana eikä juuri muuttunut.
In the first two months of 2008 euro area longterm bond yields declined by around 30 basis points to stand at 4.1% on 29 February. Similar declines in real yields offered on inflation-linked bonds suggest that market participants have, in early 2008, become slightly more pessimistic regarding the prospects for economic activity in the euro area.
Levottomuuden vuoksi valtion kymmenen vuoden joukkolainojen tuotot euroalueella supistuivat heinäkuun alusta vuoden loppuun kaiken kaikkiaan 0,30 prosenttiyksikköä pääasiassa reaalituoton pienentymisen vuoksi.
As a result of the turmoil, by the end of the year the yield on ten-year euro area government bonds had declined, overall, by 30 basis points by comparison with early July, being driven mainly by lower real yields.
Yhdysvalloissa joukkolainojen tuotot supistuivat paljon voimakkaammin: kymmenen vuoden joukkolainojen tuotot olivat vuoden lopussa noin 1,30 prosenttiyksikköä pienemmät kuin korkeimmillaan kesäkuun puolivälissä.
All in all, the recent turbulence came at the end of a relatively long period of calm market conditions.
Tammi- ja helmikuussa 2008 pitkien joukkolainojen tuotot euroalueella supistuivat noin 0,30 prosenttiyksikköä ja olivat 29. helmikuuta 4,1 %.
It is likely that the relatively tranquil market conditions prior to the turmoil led many market participants to take investment decisions on the basis of risk assessments that turned out to be too optimistic.
Kun myös inflaatiosidonnaisten joukkolainojen reaalituotot supistuivat, vaikuttaa siltä, että markkinaosapuolet ovat alkuvuonna 2008 käy-
The overall increase
EKP Vuosikertomus 2007
Chart 14 Major stock market indices
Keskeiset osakeindeksit1)
Chart 15 Implied stock market volatility
Kuvio 15. Osakekurssien implisiittinen volatiliteetti
(index rebased to 100 on 2 January 2007; daily data)
(2.1.2007 = 100, päivähavaintoja)
(percentages per annum; ten-day moving averages of daily data) euro area Japan United States euro area United States Japan
(prosentteina, päivähavaintojen kymmenen päivän liukuvia keskiarvoja)
Later on, however, between mid-October and the end of the year, investors’ risk aversion increased again after a number of financial institutions revealed that they had suffered larger than expected losses in US subprime investments.
Levottomuus rahoitusmarkkinoilla vaikutti euroalueen yritysten odotettuun ja toteutuneeseen kannattavuuteen huomattavan vähän.
As a result, euro area and global stock prices plummeted and stock market uncertainty, as reflected in implied volatility, rebounded again to reach levels close to those observed in the summer months.
Dow Jones Euro Stoxx -indeksiin sisältyvien yritysten osakekohtainen tulos kasvoi 15 % joulukuun 2006 ja joulukuun 2007 välisenä aikana. Analyytikot myös odottivat tuottojen kasvavan vuositasolla 9 % vuonna 2008.
Looking at developments in individual sectors, the telecommunications and utility sectors strongly outperformed the overall index.
Maailmanlaajuisilla osakemarkkinoilla vallinnut optimismi katosi äkillisesti, kun levottomuus kasvoi rahoitusmarkkinoilla ja johti luotto- ja rahoitusriskien laajan uudelleenarviointiin ja sijoittajien aiempaa tiukempaan pyrkimykseen karttaa riskejä.
The strong performance of these sectors was probably due to investors’ preference for firms with relatively steady cash flows.
Tästä seurannut osakkeiden hintojen lasku euroalueella näyttäisi johtuneen sijoittajien pääasiassa euroalueen osakkeiden ja varsinkin rahoitussektorin yritysten osakkeiden hallussapidosta edellyttämien riskipreemioiden voimakkaasta kasvusta.
At the same time, the financial sector underperformed by comparison with the overall index.
Samaan aikaan osakemarkkinoiden implisiittinen volatiliteetti lisääntyi voimakkaasti ja oli suurempaa kuin kertaakaan sitten vuoden 2003 (ks. kuvio 15).
The poor performance of this sector was related to increasing concerns about its profitability in the context of its generally strong exposure to assets linked either directly or indirectly to the ailing subprime mortgage market in the United States.
Osakkeiden myyntiryntäys euroalueen osakemarkkinoilla oli erityisen kiivas heinä- ja elokuussa, jolloin Dow Jones Euro Stoxx -hintaindeksi menetti noin 5 % arvostaan.
In early 2008 continued credit risk concerns coupled with lower earnings expectations contributed to lower stock prices.
Tämä lienee johtunut sijoittajien mieltymyksestä sellaisten yritysten osakkeisiin, joiden kassavirta on suhteellisen tasainen.
The Dow Jones EURO STOXX index and the Standard & Poor’s 500 index both fell, by 14% and 9% respectively, between the end of 2007 and 29 February 2008. The financial market turmoil had remarkably little impact on the expected and actual profitability of euro area firms.
Syyskuussa ja lokakuun alussa osakkeiden hinnat nousivat euroalueella uudelleen, aivan kuten helmikuun lopun ja maaliskuun alun lyhytkestoisen hinnanlaskun jälkeen.
The fact that euro area firms’ profitability was largely unaffected by the financial market turmoil probably helped to dampen the overall decline observed in the second half of 2007.
Tämän seurauksena osakkeiden hinnat laskivat niin euroalueella kuin maailmanmarkkinoillakin, ja implisiittisellä volatititeetilla mitattu epävarmuus osakemarkkinoilla kasvoi lähes samalle tasolle kuin kesällä.
SIMILARITIES AND DIFFERENCES BETWEEN THE EPISODES OF FINANCIAL TURBULENCE IN 2007 AND 1998
Dow Jones Euro Stoxx -indeksi laski vuoden 2007 lopun ja 29.2.2008 välillä 14 % ja Standard & Poor’s 500 -indeksi 9 %. Kehikko 3.
Looking at financial market indicators, this box highlights the main similarities and differences between the two episodes.
RAHOITUSMARKKINOIDEN LEVOTTOMUUSJAKSOT VUOSINA 2007 JA 1998: YHTÄLÄISYYKSIÄ JA EROJA
In the first half of 1998 most advanced economies experienced favourable market conditions in the form of surging stock prices, stable longterm bond yield developments and a narrowing of corporate bond spreads, partly fuelled by strong macroeconomic conditions (see Charts A and B on US and euro area bond yields and stock prices).
Vuoden 2007 jälkipuoliskolla rahoitusriskien yleinen uudelleenhinnoittelu vaikutti voimakkaasti rahoitusmarkkinainstrumenttien hintoihin kaikkialla maailmassa. Uudelleenhinnoittelu alkoi yksittäiseltä luottomarkkinoiden lohkolta (omaisuuseristä, joiden vakuutena on Yhdysvaltain subprime-asuntolainoja) ja levisi kaikkialle luottomarkkinoille ja rahoitusjärjestelmään yleisemminkin.
The generally tranquil global financial market environment began to change in the summer of 1998.
Viimeaikaisen levottomuuden luonne ja tapahtumaketju muistuttavat jossakin määrin rahoitusmarkkinoilla vuoden 1998 loppupuoliskolla vallinnutta levottomuutta (LTCM-kriisi).
These announcements sparked a sell-off in global equity markets and corporate bond markets. Flight-to-safety portfolio shifts led to lower yields on longterm government bonds (see Chart A).
Tässä kehikossa tarkastellaan näiden kahden levottomuusjakson tärkeimpiä yhtymäkohtia ja eroja rahoitusmarkkinoiden kehitystä kuvaavien indikaattorien valossa.
Chart A US and euro area longterm bond yields in 1998 and 2007
Kuvio B. Osakkeiden hintoja Yhdysvalloissa ja euroalueella vuonna 1998 ja 2007
Chart B US and euro area stock prices in 1998 and 2007
Kuvio A. Pitkien joukkolainojen tuotto Yhdysvalloissa ja euroalueella vuonna 1998 ja 2007
(percentages per annum)
(vuotuinen korko)
(index rebased to 100 on 17 August 1998 and 30 July 2007)
(100 = 17.8.1998 ja 30.7.2007)
1998 United States2007 United States1998 euro area2007 euro area
1998 Yhdysvallat2007 Yhdysvallat1998 Euroalue2007 Euroalue
Sources: Reuters and ECB calculations.Notes: The x-axis corresponds to the 120 business days before and after 17 August 1998 and 30 July 2007 respectively.
Lähteet: Reuters ja EKP:n laskelmat.Huom. X-akeseli vastaa 120:tä pankkipäivää ennen ja jälkeen 17.8.1998 ja 30.7.2007.
The 1998 date was that of the announcement of the Russian moratorium and the 2007 date was the point at which a German bank, IKB, warned of heavy losses from conduits/SIVs investing in US structured credit instruments.
Elokuun 17. päivänä 1998 ilmoitettiin Venäjän lainojen maksuajan pidennyksestä, ja 30.7.2007 saksalainen IKB-pankki varoitti suurista tappioistaan.
In early September 1998 shortterm funding problems became particularly severe for one of the largest hedge funds – Long-Term Capital Management (LTCM).
Yleisesti ottaen seesteinen tilanne rahoitusmarkkinoilla alkoi muuttua kesällä 1998.
There were widespread concerns that LTCM would be forced to unwind big positions in already tight market conditions, which could in turn give rise to severe systemic risks for the global financial system.
Muutokset rahoitusmarkkinoiden luottamuksessa ja sijoittajien riskinottohalukkuudessa näyttivät liittyvän läheisesti kahteen tärkeään tekijään.
However, several actions over the next few weeks helped the market to begin functioning normally again: first, on 23 September a private rescue plan was announced for LTCM; and second, the Federal Reserve decided to lower policy rates by a total of 100 basis points in three steps.
Toiseksi huolestuneisuus Venäjän velkatilanteen kestävyydestä alkoi lisääntyä markkinoilla. Nämä huolet kärjistyivät 17.8., kun Venäjä ilmoitti velkojen uudelleenjärjestelyistä, devalvaatiosta ja yksityisiltä saadun velkapääoman kuoletusten lykkäämisestä.
Overall, the crisis had little impact on the real economy.
Ilmoitukset saivat aikaan myyntiryntäyksen maailman osakemarkkinoilla ja yritysten joukkolainojen markkinoilla.
Two notable similarities can be discerned between the episodes of turbulence in 2007 and 1998, the first relating to the financial market environment prior to the turbulence and the second to the fact that in each case the factor triggering the turmoil was only a relatively small shock.
Markkinoiden voimakas reaktio Venäjän maksuvaikeuksiin lisäsi huolia maailmanlaajuisesta luottolamasta. Monet riskirahastot ja pankit ilmoittivat kärsineensä suuria tappioita pääasiassa yritysten joukkolainojen ja muiden riskisijoitusten riskilisien suurenemisen vuoksi.
As regards the first similarity, in both cases the environment prior to the turbulence was characterised by prolonged periods of general upward movements in asset prices across most segments, coupled with low levels of financial market volatility.
Riskilisien kasvu johti vakuuksien muutospyyntöihin ja siten ylimääräisen likviditeetin tarpeeseen maksuvelvoitteiden täyttämiseksi.
These very favourable market conditions may have led some investors to take investment decisions on the basis of risk assessments which turned out to be too optimistic.
Vuoden 1998 syyskuun alussa suurimpiin riskirahastoihin kuuluvalla Long-Term Capital Management -rahastolla (LTCM) oli erityisen vakavia ongelmia hankkia lyhytaikaista rahoitusta.
As a result, those investors probably placed too much weight on recent experience, extrapolating recent trends that were at odds withlong-run equilibrium values and probabilities.
Markkinoilla pelättiin laajalti, että LTCM-rahaston olisi pakko purkaa suuria määriä sijoituksiaan.
Second, in both cases the financial turbulence erupted in the absence of major inflationary or economic shocks, the two crises being triggered, instead, by relatively small shocks
Jo ennestään tiukassa markkinatilanteessa se olisi voinut johtaa vakaviin systeemiriskeihin koko maailmanlaajuisen rahoitusjärjestelmän kannalta.
(i.e. unexpected defaults in sizeable, although not extremely large, market segments) which gave rise to general repricing of financial risk, leading to extreme price movements in specific market segments (particularly the credit market segment).
Häiriöt johtivat yleiseen rahoitusriskien uudelleenhinnoitteluun, joka sitten aiheutti voimakkaita hinnanmuutoksia tietyillä markkinalohkoilla (varsinkin luottomarkkinoilla).
It cannot be ruled out that the strong market reactions may have been amplified by the abovementioned tranquil market environment, in which valuations for some asset classes seem, at least ex post, to have been somewhat elevated from a fundamental point of view.
Ei voida sulkea pois mahdollisuutta, että markkinoiden voimakas reaktio kärjistyi erityisesti edellä mainitussa seesteisessä markkinatilanteessa, jossa – ainakin jälkikäteen arvioituna – eräät omaisuuseräluokat olivat yliarvostettuja.
Despite the similarities reported above, developments during the two crises differ in a number of respects.
Edellä esitetyistä yhtäläisyyksistä huolimatta tarkasteltavat kaksi kriisiä poikkeavat toisistaan monessa suhteessa.
First, the financial innovations of the past decade in the field of credit risk transfer have substantially increased the difficulty of determining the sectors and specific entities in which such risks ultimately reside.
Ensinnäkin kuluneen vuosikymmenen aikana kehitetyt uudenlaiset tavat siirtää luottoriskiä ovat huomattavasti vaikeuttaneet sen selvittämistä, mihin markkinalohkoihin ja yksittäisiin toimijoihin riskit viime kädessä kohdistuvat.
Although the increased use of securitisation, where illiquid loans are converted into liquid instruments, has enhanced investors’ diversification opportunities, the pricing of these new products is, in many cases, extremely complex.
Vaikka arvopaperistaminen, jossa epälikvideistä lainoista tehdään likvidejä instrumentteja, on lisääntynyt ja sijoittajien mahdollisuudet hajauttaa riskiä ovat siten parantuneet, näiden uusien tuotteiden hinnoittelu on usein äärimmäisen monimutkaista.
The surge in the use of these instruments and uncertainties regarding counterparties’ exposures may partly explain recent developments in a number of market segments.
Arvopaperistettujen instrumenttien käytön lisääntyminen ja vastapuolten riskialtistukseen liittyvän epävarmuuden kasvu saattavat osittain selittää kehitystä erinäisillä markkinalohkoilla.
Second, the recent turmoil has predominantly affected spreads and liquidity in the credit and money markets.
Toiseksi viimeaikainen levottomuus on vaikuttanut ensisijaisesti luotto- ja rahamarkkinoiden riskilisiin ja likviditeettiin.
In 1998, by contrast, liquidity dried up in the government bond markets, too, as many risky investment strategies pursued during this period also involved positions in government debt securities.
Vuonna 1998 sitä vastoin likviditeetti loppui myös valtion joukkolainojen markkinoilta, kun moniin riskipitoisiin sijoitusstrategioihin sisältyi myös sijoituksia valtion velkapapereihin.