natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In Case C-503/03 Commission v Spain [2006] ECR I-1097, which was an action for failure to full obligations brought by the Commission against Spain because of the practice of that Member State’s authorities of refusing entry onto its territory or issue of a visa to nationals of a third country married to a Member State national on the sole ground that they were persons for whom alerts were entered in the Schengen Information System (SIS), the Court explained the relationship between the Convention implementing the Schengen Agreement (‘the CISA’) and Community law on freedom of movement for persons. It also ruled on how Member States are expected to act in applying the SIS.
Yhteisöjen tuomioistuin joka on perusteltu asianomaisen potilaan hoidon tarpeen sellaisen objektiivisen lääketieteellisen arvioinnin perusteella, jossa otetaan huomioon potilaan terveydentila ja sairaushistoria, hänen sairautensa todennäköinen kulku sekä hänen kipujensa ja/tai vammansa laatu sinä ajankohtana, jolloin lupahakemus on tehty.
On the first point, the Court held that the compliance of an administrative practice with the provisions of the CISA may justify the conduct of the competent national authorities only insofar as the application of the relevant provisions is compatible with the Community rules governing freedom of movement for persons.
Yhteisöjen tuomioistuin lisäsi, että odotusaikojen vahvistaminen on tehtävä joustavasti ja dynaamisesti siten, että asianomaiselle alun perin ilmoitettua odotusaikaa voidaan harkita uudelleen, jos hänen terveydentilansa heikentyy.
It thus stated that it is consistent with the CISA for Member States automatically to refuse entry or a visa to an alien for whom a Schengen alert has been issued for the purposes of refusing him entry.
Yhteisöjen tuomioistuin totesi palvelujen tarjoamisen vapauden osalta, että EY 49 artiklaa sovelletaan tilanteeseen, jossa henkilö, jonka terveydentila edellyttää sairaalahoitoa, menee toiseen jäsenvaltioon ja saa siellä tällaista hoitoa vastiketta vastaan, riippumatta siitä, miten toimii kansallinen järjestelmä, johon kyseinen henkilö kuuluu ja jota sittemmin pyydetään korvaamaan tämä hoito.
However, insofar as this automatic refusal provided for by the CISA does not distinguish as to whether or not the alien concerned is married to a Member State national, it is also necessary to verify whether, in the circumstances of the case, that automatic refusal is compatible with the rules governing freedom of movement for persons, in particular with Directive 64/221/EEC 16.
Tämän jälkeen se totesi, että NHS:n kaltainen kansallinen järjestelmä, jossa edellytetään ennakkolupaa, jotta NHS korvaisi jossakin toisessa jäsenvaltiossa saatavilla olevan sairaalahoidon, vaikka ilmaisen hoidon saaminen tämän järjestelmän piirissä ei edellytä tällaista lupaa, merkitsee palvelujen tarjoamisen vapauden rajoitusta.
More specically, the Court stated that the inclusion of an entry in the SIS does indeed constitute evidence that there is a reason to justify refusal of entry into the Schengen Area.
Tämä rajoitus on tosin perusteltavissa suunnitteluun liittyvistä pakottavista syistä, joilla pyritään takaamaan, että monipuolisia laadukkaita sairaalahoitopalveluja on saatavilla riittävästi ja pysyvästi, hallitsemaan kustannuksia ja välttämään niin pitkälle kuin mahdollista rahavarojen, teknisten resurssien ja henkilöstöresurssien tuhlaaminen.
However, such evidence must be corroborated by information enabling it to be veried before any refusal that the presence of the person concerned in the Schengen Area constitutes a genuine, present and suciently serious threat aecting one of the fundamental interests of society.
Yhteisöjen tuomioistuin muistutti vielä siitä, että lisäksi edellytetään, että tällaisen luvan myöntämisedellytysten on oltava perusteltuja edellä mainittujen pakottavien syiden vuoksi, ja niiden on täytettävä oikeasuhteisuuden vaatimukset.
The Court added with regard to that verication that the State consulting the SIS must give due consideration to the information provided by the State which issued the alert and the latter must make supplementary information available to the consulting State to enable it to gauge, in the specic case, the gravity of the threat that the person for whom an alert has been issued is likely to represent.
Yhteisöjen tuomioistuin totesi tältä osin NHS:n hoitojonoista, että jos niistä aiheutuva odotusaika osoittautuu asianomaisessa yksittäistapauksessa pidemmäksi kuin on lääketieteellisesti perusteltua, toimivaltainen laitos ei voi evätä pyydettyä lupaa perusteilla, jotka koskevat näiden hoitojonojen olemassaoloa; sitä, että väitetään hoidettavien tapausten kiireellisyyteen perustuvan normaalin järjestyksen häiriintyvän; sitä, että kysymyksessä olevassa kansallisessa järjestelmässä annettava sairaalahoito on ilmaista; sitä, että jossakin toisessa jäsenvaltiossa annettavan hoidon varalta on määrättävä erityisistä varoista, ja/tai vertailua, joka koskee tämän hoidon ja vastaavan toimivaltaisessa jäsenvaltiossa annettavan hoidon kustannuksia.
In Case C-241/05 Bot (judgment of 3 October 2006, not yet published in the ECR) the Court, in response to a question referred for a preliminary ruling by the Conseil d’État (France), interpreted Article 20(1) of the CISA 17, which provides that aliens not subject to a visa requirement may move freely within the territories of the Contracting Parties for a maximum period of three months during the six months following the date of first entry,
Yhteisöjen tuomioistuin totesi lopuksi tästä, että jos hoitoja ei voida tarjota lääketieteellisesti perustellun ajan kuluessa, kansallisten viranomaisten on säädettävä mekanismeista, joiden mukaisesti jossakin toisessa jäsenvaltiossa annettava sairaalahoito korvataan.
Convention implementing the Schengen Agreement of 14 June 1985 between the Governments of the States of the Benelux Economic Union, the Federal Republic of Germany and the French Republic on the gradual abolition of checks at their common borders (OJ L 239, 22.8.2000, p. 19).
Yhteisöjen tuomioistuin muistutti tässä yhteydessä siitä, että asetuksen 22 artiklan 1 kohdan c alakohdan käsite ”rahaetuus” käsittää näet yksinomaan kustannuksia, jotka liittyvät sairaalahoidon osalta varsinaisiin hoitopalveluihin sekä näihin erottamattomasti liittyviin oleskelu- ja ateriakuluihin, mutta toimivaltainen laitos ei korvaa liitännäisiä kuluja, kuten
Proceedings provided that they full the entry conditions referred to in Article 5(1)(a), (c), (d) and (e) of that Convention.
Kehitys ja toiminta matka-, oleskelu- ja ateriakuluja, jotka ovat syntyneet tässä toisessa jäsenvaltiossa vakuutetulle itselleen ja häntä saattaneelle henkilölle.
The Court held that Article 20(1) of the CISA is to be interpreted as meaning that the term ‘rst entry’ in that provision refers, besides the very first entry into the territories of the Contracting States to the Schengen Agreement, to the first entry into those territories taking place after the expiry of a period of six months from that very first entry and also to any other first entry taking place after the expiry of any new period of six months following an earlier date of first entry.
EY 39 artikla on kuitenkin esteenä sille, että toisen jäsenvaltion laitoksista saatujen eläkkeiden määrä otetaan huomioon, jos tässä toisessa jäsenvaltiossa on jo suoritettu maksuja tässä viimeksi mainitussa jäsenvaltiossa saaduista työtuloista. Asianomaisten on osoitettava se, että maksuja on todellisuudessa aikaisemmin suoritettu.
In Case C-540/03 Parliament v Council (judgment of 27 June 2006, not yet published in the ECR), the Court dismissed an action for annulment brought by the European Parliament challenging the final subparagraph of Article 4(1), Article 4(6) and Article 8 of Directive 2003/86 on family reunication 18.
Komissio nosti asiassa C-503/03, komissio vastaan Espanja (tuomio 31.1.2006, Kok. 2006, s.
The Court held, contrary to the European Parliament’s assertions, that those provisions — which state that the Member States are to authorise the entry and residence, pursuant to the directive, of, in particular, the minor children, including adopted children, of the sponsor and his or her spouse, and those of the sponsor or of the sponsor’s spouse where that parent has custody of the children and they are dependent on him or her, and that Member States may require the sponsor to have stayed lawfully in their territory for a period not exceeding two years, before having his/her family members join him/her — respect fundamental rights as recognised in the Community legal order.
I-1097) Espanjan kuningaskuntaa vastaan jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeneen kanteen, jonka perusteena oli kyseisen jäsenvaltion viranomaisten käytäntö evätä pääsy alueelleen tai viisumi yhteisön ulkopuolisten valtioiden kansalaisilta, jotka olivat jonkin jäsenvaltion kansalaisen aviopuolisoita, pelkästään sillä perusteella, että heidät oli kirjattu Schengenin tietojärjestelmään, ja yhteisöjen tuomioistuin täsmensi tässä asiassa Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen (jäljempänä soveltamissopimus) ja henkilöiden vapaata liikkumista koskevan yhteisön oikeuden välisiä suhteita.
In order to reach that conclusion, the Court compared the contested provisions with the right to respect for family life as laid down in Article 8 of the European Convention on Human Rights, with the Convention on the Rights of the Child and with the Charter of Fundamental Rights solemnly proclaimed in Nice in 2000 19, while pointing out that those instruments do not create for the members of a family an individual right to be allowed to enter the territory of a State and cannot be interpreted as denying Member States a certain margin of appreciation when they examine applications for family reunication.
Se antoi lisäksi ratkaisun siitä, millaista käyttäytymistä jäsenvaltioilta odotetaan tietojärjestelmän täytäntöönpanossa. Yhteisöjen tuomioistuin totesi ensin mainitun seikan osalta, että sillä, että hallinnollinen käytäntö on soveltamissopimuksen määräysten mukainen, ei voida perustella toimivaltaisten kansallisten viranomaisten toimintaa muuten kuin siinä tapauksessa, että kyseisten määräysten soveltaminen on henkilöiden vapaata liikkuvuutta koskevien yhteisön sääntöjen mukaista.
The Court rejected the various arguments relied upon by the European Parliament, taking care to establish that, given the manner in which they are laid down, the derogations permitted by the contested provisions cannot be regarded as running counter to the fundamental right to respect for family life, to the obligation to have regard to the best interests of children or to the principle of non-discrimination on grounds of age, either in themselves or in that they expressly or impliedly authorise the Member States to act in such a way.
Se totesi näin ollen, että oli soveltamissopimuksen mukaista, että jäsenvaltiot epäävät automaattisesti maahantulon ja viisumin ulkomaalaiselta, joka on määrätty Schengenalueella maahantulokieltoon. Sikäli kuin soveltamissopimuksessa määrätyn epäämisen automaattisuuden osalta ei kuitenkaan tehdä eroa sen mukaan, onko kyseinen ulkomaalainen jäsenvaltion kansalaisen aviopuoliso, on kuitenkin vielä tutkittava, onko se tässä tapauksessa henkilöiden vapaata liikkuvuutta koskevien yhteisön oikeuden sääntöjen, erityisesti direktiivin 64/22116mukaista.
In the following presentation of the caselaw on competition, a distinction will be drawn between the rules applicable to undertakings and the system of State aid.
Yhteisöjen tuomioistuin katsoi erityisesti, että kirjaaminen tietojärjestelmään muodostaa jonkinlaisen selvityksen siitä, että on olemassa syy, joka oikeuttaa epäämään häneltä pääsyn Schengen-alueelle.
Council Directive 2003/86/EC of 22 September 2003 on the right to family reunication (OJ L 251, 3.10.2003, p. 12).
Tämän selvityksen tukena on kuitenkin oltava tietoja,
Charter of Fundamental Rights of the European Union (OJ C 364, 18.12.2000, p. 1).
Ulkomaalaisten liikkumista ja oleskelua koskevien, yleiseen järjestykseen ja turvallisuuteen sekä kansanterveyteen perustuvien erityistoimenpiteiden yhteensovittamisesta 25.2.1964 annettu neuvoston direktiivi 64/221/ETY (EYVL 1964, 56, s. 850).
As regards the rules applicable to undertakings, 13 judgments are of particular interest. A first judgment is to be noted in that it adds to the denition of ‘undertaking’, which determines the scope of the competition rules.
Yhteisöjen tuomioistuin jotka mahdollistavat sen, että voidaan etukäteen todeta asianomaisen oleskelun Schengenalueella muodostavan perustavanlaatuisen yhteiskunnan etua uhkaavan todellisen ja riittävän vakavan vaaran.
In Case C-205/03 P FENIN v Commission (judgment of 11 July 2006, not yet published in the ECR), the Court, after recalling that ‘undertaking’covers, in the context of Community competition law, any entity engaged in an economic activity, regardless of the legal status of that entity and the way in which it is financed, stated that, in that regard, it is the activity consisting in oering goods and services on a given market that is the characteristic feature of an economic activity, so that, for the purposes of assessing the nature of such an activity, there is no need to dissociate the activity of purchasing goods from the subsequent use to which they are put and that the nature of the purchasing activity must be determined according to the subsequent use of the purchased goods.
Yhteisöjen tuomioistuin lisäsi, että valtion, joka tutkii tietojärjestelmää, on otettava tutkimuksen yhteydessä asianmukaisesti huomioon ilmoituksen tehneen valtion antamat tiedot, minkä lisäksi viimeksi mainitun valtion on pidettävä tietojärjestelmää käyttävän valtion saatavilla lisätietoja, joiden avulla tämä voi arvioida konkreettisesti vaaraa, jonka henkilö, josta ilmoitus on tehty, voi aiheuttaa.
In three other judgments, the Court rearmed, and dened in greater detail, a number of elements of the denition of an agreement restrictive of competition within the meaning of Article 81 EC. In Case C-551/03 General Motors [2006] ECR I-3173, an appeal by the eponymous car manufacturer against the judgment of the Court of First Instance in Case T-368/00 General Motors Nederland and Opel Nederland v Commission [2003] ECR II-4491, the Court observed that an agreement may be regarded as having a restrictive object even if it does not have the restriction of competition as its sole aim but also pursues other legitimate objectives, and that for the purpose of determining whether it pursues an object of that type account must be taken not only of the terms of the agreement but also of other factors, such as the aims pursued by the agreement as such, in the light of the economic and legal context.
Yhteisöjen tuomioistuin tutki asiassa C-241/05, Bot (tuomio 3.10.2006, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa) soveltamissopimuksen1720 artiklan 1 kappaletta, jossa määrätään, että ulkomaalainen, jolta ei vaadita viisumia, voi liikkua vapaasti sopimuspuolten alueella korkeintaan kolmen kuukauden ajan kuuden kuukauden sisällä ensimmäisestä alueelletulopäivästä lukien, mikäli hän täyttää 5 artiklan 1 kappaleen a, c, d ja e kohdassa tarkoitetut maahantuloedellytykset, vastauksena ennakkoratkaisukysymykseen, jonka Conseil d’État (Ranska) oli esittänyt käsitellessään erään sellaisen Romanian kansalaisen tapausta, joka oli todellisuudessa vapautettu viisumivaatimuksesta mutta joka oli oleskellut Schengenalueella peräkkäisiä kertoja yhteensä yli kolme kuukautta kuuden kuukauden sisällä hänen aivan ensimmäisestä alueelletulostaan lukien, tuli uudestaan tälle alueelle kyseisen alkuperäisen kuuden kuukauden ajanjakson päätyttyä ja joutui siellä tarkastuksen kohteeksi alle kolme kuukautta tämän uuden alueelletulon jälkeen.
It thus held that an agreement concerning distribution has a restrictive object for the purposes of Article 81 EC if it clearly manifests the will to treat export sales less favourably than national sales and thus leads to a partitioning of the market in question, and pointed out that such an objective can be achieved not only by direct restrictions on exports but also through indirect measures, such as the implementation by a supplier of motor vehicles, in the context of dealer agreements, of a measure excluding export sales from the system of bonuses paid to dealers, since they inuence the economic conditions of such transactions.
Yhteisöjen tuomioistuin katsoi, että soveltamissopimuksen 20 artiklan 1 kappaletta on tulkittava siten, että kyseiseen määräykseen sisältyvä käsite ”ensimmäinen alueelletulo” tarkoittaa paitsi aivan ensimmäistä tuloa Schengen-sopimuksen sopimuspuolina olevien valtioiden alueille myös ensimmäistä tuloa näille alueille sen jälkeen, kun kuuden kuukauden ajanjakso tästä aivan ensimmäisestä alueelletulosta lukien on päättynyt, sekä lisäksi kaikkia muita ensimmäisiä alueelletuloja, jotka tapahtuvat sen jälkeen, kun uusi kuuden kuukauden ajanjakso edeltävästä ensimmäisestä alueelletulopäivästä lukien on päättynyt.
The Court also recalled that, while proof that the parties to an agreement intended to restrict competition is not a necessary factor in determining whether an agreement has such a restriction as its object, there is nothing to prohibit the Commission or the Community Courts from taking that intention into account.
Yhteisöjen tuomioistuin hylkäsi asiassa C-540/03, parlamentti vastaan neuvosto (tuomio 27.6.2006,ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa) kumoamiskanteen, jonka Euroopan parlamentti oli nostanut perheenyhdistämisdirektiivin 2003/86184 artiklan 1 kohdan viimeisestä alakohdasta sekä 6 ja 8 kohdasta.
Last, the Court also held, in accordance with consistent case-law, that in order to determine whether an agreement is to be considered to be prohibited by reason of the distortion of competition which is its eect, the competition in question should be assessed within the actual context in which it would occur in the absence of the agreement in dispute and that, accordingly, in a situation such as that involving the implementation by a supplier of motor vehicles, in the context of dealer agreements, of a measure excluding export sales from the system of bonuses paid to dealers, it is necessary to examine what the conduct of those dealers and the competitive situation on the market in question would have been if export sales had not been excluded from the bonus policy.
Yhteisöjen tuomioistuin katsoi, että toisin kuin Euroopan parlamentti väitti, nämä säännökset, joissa säädettiin siitä, että jäsenvaltioiden on sallittava direktiivin mukaisesti maahantulo ja maassaoleskelu muun muassa perheenkokoajan ja hänen aviopuolisonsa alaikäisille lapsille, mukaan luettuina lapset, jotka on adoptoitu, ja perheenkokoajan tai hänen puolisonsa tällaisille lapsille, jos jompikumpi lasten vanhemmista on näiden huoltaja ja lapset ovat hänen huollettavanaan, että jäsenvaltio voi vaatia, että perheenkokoaja on asunut laillisesti sen alueella tietyn ajan, jonka pituus voi olla enintään kaksi vuotta, ennen kuin hän voi hakea perheensä yhdistämistä, ovat perusoikeuksien mukaisia, sellaisina kuin ne on tunnustettu yhteisön oikeusjärjestyksessä. Tehdessään tämän päätelmän se vertasi riidanalaisia säännöksiä
In Case C-74/04 P Commission v Volkswagen (judgment of 13 July 2006, not yet published in the ECR), an appeal by the Commission against the judgment of the Court of First Instance in Case T-208/01 Volkswagen v Commission [2003] ECR II-5141, the Court held, moreover, that in order to constitute an agreement within the meaning of Article 81(1) EC, it is sucient that an act or conduct which is apparently unilateral be the expression of the concurrence of wills of at least two
Benelux-talousliiton valtioiden, Saksan liittotasavallan ja Ranskan tasavallan hallitusten välillä tarkastusten asteittaisesta lakkauttamisesta yhteisillä rajoilla 14.6.1985 tehdyn Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehty yleissopimus (EYVL 2000, L 239, s. 19).
Proceedings parties and that the form in which that concurrence is expressed is not by itself decisive. It stated, more specically, in that regard that while a call by a motor vehicle manufacturer to its authorised dealers does not constitute a unilateral act but an agreement within the meaning of Article 81(1) EC, provided that it forms part of a set of continuous business relations governed by a general agreement drawn up in advance, that does not, however, imply that any call by a motor vehicle manufacturer to dealers constitutes an agreement within the meaning of Article 81(1) EC and does not relieve the Commission of its obligation to prove that there was a concurrence of wills on the part of the parties to the dealership agreement in each specic case.
Kehitys ja toiminta perhe-elämän kunnioittamista koskevaan oikeuteen, sellaisena kuin siitä määrätään Euroopan ihmisoikeussopimuksen 8 artiklassa, lapsen oikeuksia koskevassa yleissopimuksessa ja Nizzassa vuonna 2000 juhlallisesti julistetussa perusoikeuskirjassa,19mutta totesi samalla, että näissä asiakirjoissa ei luoda perheenjäsenten subjektiivista oikeutta saada lupaa saapua tietyn valtion alueelle, eikä niitä voida tulkita siten, että niillä evättäisiin valtioilta tietty harkintavalta, kun ne tutkivat perheenyhdistämistä koskevia hakemuksia.
In another area, in Case C-519/04 P Meca-Medina and Majcen v Commission (judgment of 18 July 2006, not yet published in the ECR), the Court held, last, after emphasising that the mere fact that a rule is purely sporting in nature does not have the eect of removing from the scope of the Treaty, and in particular from the scope of the competition rules, a person engaging in the activity governed by that rule or the body which has laid it down, that, while anti-doping rules may be regarded as a decision of an association of undertakings limiting the freedom of action of the persons to whom they are addressed, they do not, for all that, necessarily constitute a restriction of competition incompatible with the common market, within the meaning of Article 81 EC, since they are justied by a legitimate objective.
Yhteisöjen tuomioistuin hylkäsi Euroopan parlamentin esittämät eri väitteet ja selvitti, että kun otetaan huomioon tapa, jolla riidanalaisissa säännöksissä sallitut poikkeukset on laadittu, niiden ei voida katsoa olevan ristiriidassa perhe-elämän kunnioittamista koskevan perusoikeuden, lapsen edun huomioon ottamista koskevan velvollisuuden ja ikään perustuvan syrjinnän kieltoa koskevan periaatteen kanssa sellaisenaan tai sen takia, että niissä sallittaisiin nimenomaisesti tai implisiittisesti jäsenvaltioiden toimivan niiden kanssa ristiriitaisella tavalla.
According to the Court, such a limitation is inherent in the organisation and proper conduct of competitive sport and its very purpose is to ensure healthy rivalry between athletes.
Ensimmäinen tuomio on mainitsemisen arvoinen sen vuoksi, että sillä täydennetään yrityksen määritelmää, joka määrittää kilpailusääntöjen soveltamisalan.