natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ms Rydergård challenged that decision. The Länsrätt (District Administrative Court) upheld her application and ordered the AMS to issue the certified statement.
Tämä toteamus ei kuitenkaan merkitse sitä, ettei joidenkin tässä säännöksessä asetettujen edellytysten täyttymistä tutkittaessa tarvitsisi vedota joko sen jäsenvaltion, josta työtön lähtee, tai sen, johon hän lähtee, kansalliseen oikeuteen.
The AMS appealed unsuccessfully against that decision to the Kammarrätt (Administrative Court of Appeal).
Tämä pätee muun muassa asetuksen N:o 1408/71 69 artiklan 1 kohdan b alakohtaan, jonka mukaan työntekijän täytyy kuulua sen jäsenvaltion työvoimaviranomaisten valvontamenettelyn alaisuuteen, johon hän lähtee.
Those questions have arisen in a dispute between Arbetsmarknadsstyrelsen (National Labour Directorate) ('the AMS') and Ms Rydergård concerning the refusal by the AMS to issue her with a certificate allowing her to travel to another Member State to seek work there while at the same time retaining entitlement to Swedish unemployment benefits.
"1) Voidaanko Petra Rydergårdin tilanteen kaltaisessa tilanteessa olevan henkilön katsoa olleen työvoimaviranomaisten käytettävissä neuvoston asetuksen N:o 1408/71 69 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla niiden työttömyysajan päivien aikana, jolloin hän ei ole voinut harjoittaa ansiotyötä sairaan lapsen hoitamisen vuoksi, ja riippuuko tämä arviointi kansallisen oikeuden sisällöstä?
Ms Rydergård was registered as unemployed with the Swedish employment services with effect from 25 September 1998 and received unemployment benefit.
Sisältyykö asetuksen [N:o 1408/71] 69 artiklan 1 kohtaan vaatimus siitä, että työnhakijan on pitänyt olla työvoimaviranomaisten käytettävissä keskeytyksettä neljän viikon ajan välittömästi ennen lähtöä toiseen jäsenvaltioon?"
She applied for the certified statement referred to in Article 83(1) of Regulation No 574/72 on the ground that she intended to travel to France on 27 October 1998 in order to look for work there.
Sama koskee myös asetuksen N:o 1408/71 69 artiklan 1 kohdan c alakohdassa asetettua edellytystä, jonka mukaan etuuksien kokonaiskesto ei voi ylittää niiden etuuksien kestoa, joihin työntekijällä oli oikeus lähtövaltion lainsäädännön mukaan.
The AMS appealed to the Regeringsrätten against the judgment of the Kammarrätt.
Nämä säännökset voivat vaihdella jäsenvaltiosta toiseen, mikä ei kuitenkaan estä asetuksen N:o 1408/71 69 artiklan yhdenmukaista soveltamista.
It argued before the former that the result of the conditions and criteria laid down in Article 69(1) of Regulation No 1408/71 is that, in order to retain entitlement to Swedish unemployment benefit, a person intending to seek employment in another Member State must have remained available to the Swedish labour market for a continuous period of at least four weeks immediately prior to the intended date of departure.
Asetuksen N:o 1408/71 69 artiklassa myönnetään työttömälle työntekijälle mahdollisuus, tietyn ajanjakson ajaksi ja työn hakemiseksi toisesta jäsenvaltiosta, poiketa useiden maiden lainsäädännössä säädetystä velvoitteesta, jonka mukaan hänen on oltava toimivaltaisen valtion työvoimaviranomaisten käytettävissä, ilman että hän menettää oikeuttaan työttömyysetuuksiin tämän valtion suhteen (yhdistetyt asiat 41/79, 121/79 ja 796/79, Testa ym., tuomio 19.6.1980, 4 kohta).
Further, such person must have received a decision from his or her unemployment scheme that he or she was entitled to unemployment benefit during those four consecutive weeks.
Kyseinen säännös ei ole vain toimenpide, jolla sovitetaan yhteen eri maiden sosiaaliturvaa koskevaa lainsäädäntöä.
There must not have been any interruption of entitlement to benefit.
Sillä muodostetaan siihen vetoavia työntekijöitä varten itsenäinen
The AMS, which issues such certified statements, learned that Ms Rydergård had received temporary parents' benefit for care of her sick child from 28 to 30 September 1998 and on 12
Tässä samassa yhteydessä on luettava myös kyseisen asetuksen 69 artiklan 1 kohdan a alakohtaa, jonka mukaan työntekijä on täytynyt rekisteröidä työnhakijana, ja hänen täytyy pysyä toimivaltaisen valtion työvoimaviranomaisten käytettävissä vähintään neljän viikon ajan työttömäksi tulemisen jälkeen.
The AMS takes the view that a person who draws temporary parents' benefit for the care of a sick child cannot be treated as being available to the employment services within the meaning of Article 69(1) of Regulation No 1408/71. During the period covered by that benefit, Ms Rydergård was prevented from immediately accepting employment.
Asetuksen N:o 1408/71 69 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädetään kuitenkin ainoastaan siitä, että työntekijän täytyy pysyä toimivaltaisen valtion työvoimaviranomaisten käytettävissä vähintään neljän viikon ajan työttömäksi tulemisen jälkeen.
That provision is not simply a measure to coordinate national laws on social security. It establishes an independent body of rules in favour of workers claiming the benefit thereof which constitute an exception to national legal rules and which must be interpreted uniformly in all the Member States irrespective of the rules laid down in national law regarding the continuance and loss of entitlement to benefits (Testa, cited above, paragraph 5).
Tämän säännöksen yhdenmukainen soveltaminen kaikissa jäsenvaltioissa, minkä avulla voidaan saavuttaa sen päämäärä eli edistää työntekijöiden vapaata liikkuvuutta EY 42 artiklan mukaisesti, ei edellytä, että kaikissa jäsenvaltioissa säänneltäisiin yhdenmukaisesti työntekijän rekisteröintiä työnhakijaksi ja edellytyksiä, joilla tämän voidaan katsoa pysyvän toimivaltaisen valtion työvoimaviranomaisten käytettävissä.
According to the AMS, the period of at least four weeks could in this case have begun to run only from the first day of unemployment following the period covered by the temporary parents' benefit, that is to say, from 14 October 1998.
Tällä edellytyksellä pyritään siihen, että ennen kuin työntekijä lähteejäsenvaltion kustannuksella hakemaan työtä toisesta jäsenvaltiosta, ensiksi mainitun valtion viranomaiset voivat varmistua siitä, että työntekijä on todella työtön, ja tarjota tälle työtä.
It follows that the conditions set out in Article 69(1) of Regulation No 1408/71 must be construed as being exhaustive and that the competent authorities of the Member States are not entitled to impose additional conditions.
Näin ollen sitä, pysyykö henkilö toimivaltaisen valtion työvoimaviranomaisten käytettävissä, on arvioitava kyseisen valtion lainsäädännön perusteella.
As it formed the view that the resolution of the dispute before it necessitated an interpretation of Article 69(l)(a) of Regulation No 1408/71, the Regeringsrätten submitted the following questions to the Court for a preliminary ruling:
Esillä olevassa asiassa kansallisen tuomioistuimen on erityisesti tutkittava, estääkö Ruotsin lainsäädännön mukaan päivärahan menettäminen tilapäisen kotihoidontuen suoritusajalta katsomasta, että työntekijä on kyseisenä aikana toimivaltaisen valtion työvoimaviranomaisten käytettävissä.
Such a finding does not, however, mean that there is no need to refer to national law, whether of the Member State which the unemployed person has left or of that to which he moves, in order to determine whether certain of the conditions imposed by that provision have been satisfied.
Tämän päämäärän saavuttamiseksi ei ole välttämätöntä edellyttää, että neljän viikon ajanjakso on keskeytymätön.
This is the position, in particular, with regard to the condition set out in Article 69(1)(b) of Regulation No 1408/71, to the effect that the worker must place himself under the control of the employment services as organised in the Member State to which he moves.
Päinvastoin on riittävää, että työttömäksi tulemisen jälkeen työnhakija on pysynyt toimivaltaisen valtion työvoimaviranomaisten käytettävissä yhteensä vähintään neljän viikon ajan.
Can a person in the situation of Petra Rydergård be regarded as having been available to the employment services, within the meaning of Article 69(1) of Council Regulation (EEC) No 1408/71, for the days in a period of unemployment on which she was prevented from pursuing gainful employment because she was caring for a sick child, and does the assessment depend on the content of national legislation?
Kansallisten viranomaisten on kussakin yksittäistapauksessa ratkaistava kansallisen oikeuden perusteella, minä ajankohtana työttömyyden on katsottava alkaneen, ja tarkistettava erityisesti ensimmäiseen kysymykseen annettu vastaus huomioon ottaen onko tämä ajanjakso täyttynyt.
Does Article 69(1) [of Regulation No 1408/71] require that a person seeking work must have been available to the employment services for an uninterrupted period of four weeks immediately preceding his departure to another Member State?'
Koska asetuksen N:o 1408/71 69 artiklaa, jossa perustetaan siihen vetoavia työntekijöitä varten itsenäinen järjestelmä, on tulkittava yhdenmukaisesti, kyseisen järjestelmän soveltamisedellytyksiä on pidettävä tyhjentävinä.
In order to verify that those conditions have been satisfied it is necessary to apply, first, the provisions of the law of the Member State to which the worker moves which govern the monitoring of unemployed persons by the employment services and, second, the provisions of the law of the Member State which the unemployed person has left which govern the duration of the period for which unemployment benefits may be granted. Those provisions may differ from one Member State to another without, however, constituting an obstacle to the
Sitä, millä edellytyksillä henkilön voidaan katsoa pysyvän toimivaltaisen valtion työvoimaviranomaisten käytettävissä sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2 päivänä joulukuuta 1996 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 118/97,69 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetulla tavalla, on arvioitava kyseisen valtion kansallisen lainsäädännön perusteella.
Article 69 of Regulation No 1408/71 enables an unemployed worker to be exempt for a specific period, for the purpose of seeking employment in another Member State, from the obligation imposed by the various national laws to make himself available to the employment services of the competent State without thereby losing his entitlement to unemployment benefits as against that State (Joined Cases 41/79,121/79 and 796/79 Testa [1980], paragraph 4).
Asetuksen N:o 1408/71 69 artiklan 1 kohdan a alakohtaa, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna asetuksella N:o 118/97, on tulkittava siten, että säilyttääkseen oikeuden sana säädettyihin työttömyysetuuksiin työnhakijan on pitänyt olla toimivaltaisen valtion työvoimaviranomaisten käytettävissä yhteensä vähintään neljän viikon ajan työttömäksi tulemisen jälkeen, eikä tämän ajanjakson tarvitse olla keskeytymätön.
The second question uniform application of Article 69 of Regulation No 1408/71.
Julkisasiamies L.A. Geelhoed on esittänyt ratkaisuehdotuksensa viidennen jaoston istunnossa 25 päivänä lokakuuta 2001.
In view of the fact that Article 69 of Regulation No 1408/71, which establishes an independent body of rules in favour of workers claiming the benefit thereof, must be given a uniform construction, the conditions to which it subjects application of those rules must be understood as being exhaustive.
Julkisasiamies ehdottaa, että yhteisöjen tuomioistuin vastaa esitettyihin kysymyksiin seuraavasti:
Article 69(l)(a) of Regulation No 1408/71, which provides that a worker must have been registered as a person seeking work and have remained available to the employment services of the competent State for at least four weeks after becoming unemployed, must be read in the same context.
Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 69 artiklan 1 kohdan a alakohta on yhteisön oikeuden säännös, jonka perusteella työnhakijat voivat saada oikeuksia, ja sitä on sen vuoksi tulkittava ja sovellettava yhdenmukaisesti riippumatta asianomaisiin soveltuvasta kansallisesta lainsäädännöstä.
Article 69(l)(a) of Regulation No 1408/71 provides only that the period during which the worker must have remained available to the employment services of the competent State after becoming unemployed must be at least four weeks.
Asetuksen N:o 1408/71 69 artiklani kohdan a alakohdan sanamuodosta ja sisällöstä seuraa, että työnhakijan on katsottava pysyneen työvoimaviranomaisten käytettävänä, jos hän on sairasta lasta hoitaessaan ollut lyhytaikaisesti estynyt tekemästä työtä työttömyyden alkamisen jälkeisen neljän viikon aikana.
This condition is designed inter alia to ensure that before a worker leaves, at the expense of one Member State, to seek work in another Member State the authorities of the first State are able, first, to satisfy themselves that the worker is in fact unemployed and, second, to offer him work.
Samaa säännöstä on tulkittava siten, että siinä mainittu vähintään neljän viikon määräaika ei keskeydy sen vuoksi, että työnhakija on sairasta lasta hoitaessaan ollut lyhytaikaisesti estynyt tekemästä tosiasiallisesti työtä sen kuluessa.
It follows that the question whether a person has remained available to the employment services of the competent State must be examined on the basis of the relevant legislation of that State.
Asia T-170/00 Förde-Reederei GmbH v. Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio Tulliliitto
In the main proceedings, the referring court must consider inter alia whether under the Swedish legislation the loss of entitlement to daily allowances during the period over which temporary parents' benefits were paid means that the worker in question cannot be regarded as having been available to the employment services of the competent State during that period.
Sopimussuhteen ulkopuolinen yhteisön vastuu — Valmisteveron alaisia tuotteita koskevasta yleisestä järjestelmästä annettu direktiivi 92/12/ETY— Vahinko, joka on aiheutunut siitä, että siirtymävaiheen sääntely, jonka mukaisesti matkustajien kahden jäsenvaltion välisellä merimatkalla ostamat tavarat oli vapautettu verosta, on lakannut olemasta voimassa (toinen jaosto)
For that purpose it is not necessary to require that the period of four weeks be unbroken.
Langelandin (Tanska) ja Kielin (Saksa) välisillä laivareiteillä.
On the contrary, it is sufficient if after becoming unemployed the person seeking work remained available to the employment services of the competent State for a total period of at least four weeks.
Näillä reiteillä kuljetettiin matkustajia, henkilöautoja, rekkoja ja linjaautoja.
It is for the national authorities to determine, in each case and on the basis of their national law, the moment which is to be regarded as constituting the commencement of unemployment and to verify — taking account in particular of the reply given to the first question whether that period has been completed.
Laivassa oli ravintola ja kioski, jossa myytiin erilaisia tuotteita, tuolloin verovapaasti.
Advocate General LA Geelhoed delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 25 October 2001.
28 artiklan mukaisen sääntelyn päättymisestä 30.6.1999; kantaja on määritellyt ja rajannut vahingonkorvausvaatimuksen määrältään 1 000 000 DEM:iin, jolle vaaditaan 8 prosentin vuotuista korkoa tuomion antamispäivästä lukien
Case T-170/00 Förde-Reederei GmbH ν Council of the European Union Commission of the European Communities Customs Union
Kantaja arvostelee neuvostoa ja komissiota siitä, että ne ovat luoneet kaoottisen oikeustilan asianomaisten taloudellisten toimijoiden kannalta, kun ne ovat antaneet direktiivin 28 artiklan mukaisen poikkeussääntelyn lakata 30.6.1999.
Facts and procedure catering service and products — during that period tax-free — were sold from a kiosk.
Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan sopimussuhteen ulkopuolisen yhteisön vastuun syntymisen edellytyksenä on se, että kantaja näyttää toteen toimielimen riitautetun toiminnan lainvastaisuuden, vahingon syntymisen ja toiminnan ja väitetyn vahingon välisen syyyhteyden.
The revenue from ticket sales during the period 1997/98 was around 17 million Danish crowns (DKK) while the operating cost of the routes increased to DKK 69 million.
Se nimenomainen menettelytapa, jonka lainvastaisuuteen kantaja vetoaa, on määritettävä näiden periaatteiden valossa ja samalla on tutkittava, missä määrin tämä menettelytapa on voinut aiheuttaa kantajalle vahinkoa.
Förde-Reederei, a German maritime transport company, claims in this action a right to compensation passed on to it by the Danish company Nordisk Faergefart ('NF') of which it is one of the principal subsidiaries.
Kantaja nosti ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen 22.6.2000 toimittamallaan kannekirjelmällä nyt käsiteltävän kanteen, jolla se vaatii korvausta vahingoista, joita NF:lle on aiheutunut sen vuoksi, että verovapaa myynti yhteisön sisäisessä liikenteessä kiellettiin 1.7.1999 lähtien direktiivin 28 artiklalla.
Until 30 June 1999 NF used ferry routes between Faaborg (Denmark) and Gelting (Germany) and between Langeland (Denmark) and Kiel (Germany).
Väitetty kokonaisvahinko tilivuodelta 1999/2000 on noin 2 000 000 Saksan markkaa (DEM), mutta kantaja vaatii siitä tässä yhteydessä vain osaa 1.7. ja 31.12.1999 väliseltä ajanjaksolta.
These routes involved the transport of persons, cars, lorries and coaches.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
According to the applicant, a positive economic result could only be achieved through the sale of 'tax-free' goods on board.
velvoittaa neuvoston ja komission korvaamaan yhteisvastuullisesti vahingon, joka kantajalle on aiheutunut verovapaata kauppaa koskevan direktiivin 92/12/ETY
Once the arrangement of 'tax-free' sales to travellers came to an end
Tästä seuraa, että väitetty vahinko on syntynyt yksinomaan sen vuoksi, että direktiivin
Law on 30 June, NF also aforementioned activities.
28 artiklan mukaista poikkeussääntelyä ei ole pidetty voimassa 30.6.1999 jälkeen.
- under Article 230 EC for annulment of the Directive in so far as it limited the application of Article 28 of the Directive to 30 June 1999 (Case T-156/99 )
Lähinnä vain verovapaan sääntelyn poistaminen sellaisenaan riippumatta kantajan kyseenalaistaman yleisen verojärjestelmän mahdollisesta käytännön soveltumattomuudesta on kyennyt aiheuttamaan vahingon, johon kantaja vetoaa.
- for the suspension, until the Court of First Instance has given judgment in the main action, of the operation of the Directive in so far as it limited the application of Article 28 of the Directive to June 30 1999 (Case T-156/99).
On siis tutkittava, onko verovapaan sääntelyn kumoaminen voinut synnyttää yhteisön vastuun NF:ää kohtaan.
The applicant criticises the Council and the Commission for having created a chaotic legal situation for the traders concerned by allowing the derogating arrangements provided by Article 28 of the Directive to expire on 30 June 1999.
siten, että pelkkään kansallisen rajan ylittämiseen laivalla liittyisi matkan aikana ostettujen tuotteiden vapauttaminen verosta.
It complains that it was impossible in practice to implement the provisions on the general arrangements as laid down in the Directive and the Regulation in relation to intraCommunity passenger traffic as those provisions were not appropriate for the valid regulation of sales on board a ship on intraCommunity sea-crossings.
Tämän alueen yhtenäisyyttä koskeva periaate antaa päinvastoin lainsäätäjälle luvan käsitellä tällaista matkustamista verotuksen kannalta samalla tavoin kuin esimerkiksi matkustamista yhden valtion sisällä, jossa ei myöskään ole olemassa sisäisiä rajoja tai vapautusta verosta pelkästään matkustamisen perusteella, tai samalla tavoin kuin matkustamista yhteisön sisällä linja-autolla tai junalla ilman, että siihenkään liittyisi verovapautta koskevaa sääntelyä.
In this connection, it claims that the Community's responsibility for both an unlawful and a lawful act is the cause of the alleged damage.
Kyseisen verovapauden poistamista sillä perusteella, että se on ristiriidassa sen periaatteen kanssa, jonka mukaan on luotu alue, jossa ei ole sisäisiä rajoja, ei siis voida pitää tuottamuksena eikä missään tapauksessa vakavana ja ilmeisenä tuottamuksena.
The Community's liability for an unlawful act
Yhteisön vastuu laillisesta toimesta
According to established case-law, in order for the Community to incur non-contractual liability, the applicant must prove the unlawfulness of the alleged conduct of the institution concerned, actual damage and the existence of a causal link between that conduct and the damage pleaded.
Tämän primäärioikeuden yleismääräyksen täytäntöönpanoon direktiivin ja asetuksen kaltaisilla lainsäädäntötoimilla liittyy selvästi talouspoliittisia valintoja ja yhteisön toimielinten laaja harkintavalta (ks. vastaavasti Duboistuomion 61 kohta), joka vastaa poliittista vastuuta, joka perustamissopimuksella annetaan yhteisön lainsäätäjälle.
It is in the light of those principles that the specific conduct whose lawfulness has been challenged by the applicant is to be determined and the extent to which such conduct may have caused the alleged damage is to be examined.
Tästä seuraa sen arvostelun osalta, joka neuvostoon on kohdistettu sen vuoksi, että se on saattanut NF:n harjoittaman toiminnan direktiivin ja asetuksen yleisen järjestelmän piiriin, että yhteisö voi olla vastuussa ainoastaan, jos on osoitettu, että ylemmäntasoista, yksityisiä suojaavaa oikeussääntöä on selvästi rikottu eli että sitä on rikottu selkeällä ja vakavalla tavalla.
By application lodged at the Registry of the Court of First Instance on 22 June 2000, the applicant brought this action in which it claims compensation for damage suffered by NF by reason of the prohibition, from 1 July 1999, of the sale of 'tax-free' goods, contained in Article 28 of the Directive.
Kuten asiassa Dorsch Consult vastaan neuvosto ja komissio 15.6.2000 annetusta tuomiosta ilmenee (asia C-237/98 P, 18, 19 ja 53 kohta), mikäli yhteisön vastuu laillisesta toimesta pitäisi hyväksyä yhteisön oikeudessa, tällaisen vastuun syntyminen edellyttäisi joka tapauksessa "epätavallisen" ja "erityisen" vahingon olemassaoloa.
The total damages claimed for the year 1999/2000 amount approximately to 2 000 000 German marks (DEM), the applicant claiming only a partial amount for the period from 1 July to 31 December 1999.
Asiassa Dorsch Consult vastaan neuvosto ja komissio 28.4.1998 antamassaan tuomiossa (asia T-184/95, 80 kohta), joka pysytettiin edellä mainitulla tuomiolla, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin puolestaan määritteli nämä kaksi käsitettä siten, että erityinen vahinko vaikuttaa erityiseen taloudellisten toimijoiden ryhmään suhteettomalla tavalla muihin toimijoihin verrattuna ja epätavallinen vahinko on suurempi kuin kyseisen alan toimintaan kuuluvat taloudelliset riskit, ilman että väitetyn vahingon aiheuttanut säädös olisi yleisen taloudellisen edun vuoksi perusteltu.
It is apparent from the figures presented by the applicant itself—indicating that the revenue from the sale of travel tickets during the period 1997/98 was approximately DKK 17 million while NFs operating costs had increased to DKK 69 milion (application, point 3) — that the bulk of NFs revenue came not from its activity as a transport company but from the sale of 'tax-free' goods.
Tältä osin on todettava, että yhtenäisasiakirjalla luodulla alueella, josta sisäiset verotukselliset rajat on poistettu ja jossa kaikista tavaroista kannetaan valmisteveroa, ei ole olemassa mitään sellaista ylemmäntasoista oikeussääntöä, joka velvoittaisi yhteisön lainsäätäjää menettelemään
It follows that the alleged damage arose solely from the fact that the derogating arrangements under Article 28 of the Directive were not maintained after 30 June 1999.
Nämä päällekkäiset edellytykset eivät selvästikään täyty nyt käsiteltävässä asiassa.