natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The question that the Court is asked to answer is therefore more precisely whether, to repeat the words of the Court of First Instance in the contested judgments, ‘the WTO agreements give rise, for persons subject to Community law, to the right to rely on those agreements when contesting the validity of Community legislation if the DSB has declared that both that legislation and the subsequent legislation adopted by the Community in order to comply with the WTO rules in question are incompatible with those rules’. 46
Yhteisöjen tuomioistuinta pyydetään tarkkaan ottaen vastaamaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen valituksenalaisissa tuomioissa käyttämää ilmaisua lainaten kysymykseen siitä, ”seuraako WTO-sopimuksista yhteisön oikeussubjekteille oikeus vedota näihin sopimuksiin tuomioistuimissa yhteisön lainsäädännön pätevyyden riitauttamiseksi, jos DSB on todennut, että sekä kyseinen lainsäädäntö että yhteisön myöhemmin muun muassa WTO:n sääntöjen noudattamiseksi antama lainsäädäntö ovat ristiriidassa näiden sääntöjen kanssa”. 46
46 — The FIAMM judgment, paragraph 108, and the Fedon judgment, paragraph 101.
46 – Asiassa Fiamm annetun tuomion 108 kohta ja asiassa Fedon annetun tuomion 101 kohta.
48 — See Biret International v Council, paragraph 57.49 — See Van Parys.50 — See Chiquita Brands and Others v Commission.
50 – Ks. em. asiassa Chiquita Brands ym. v. komissio annettu tuomio.
OPINION OF MR POIARES MADURO — JOINED CASES C-120/06 P AND C-121/06 P the contracting parties with regard to the application of the provisions of those agreements.
JULKISASIAMIES POIARES MADURON RATKAISUEHDOTUS – YHDISTETYT ASIAT C-120/06 P JA C-121/06 P tilanteissa riippumatta siitä, ettei WTO:n säännöillä ole välitöntä oikeusvaikutusta.
It is therefore necessary to determine whether, in the particular context of the cases at issue, allowing the appellants to rely on the DSB decision to establish the unlawfulness of the conduct of the Community with a view to obtaining reparation for the damage suffered as a result of the increased customs duty imposed by the United States in retaliation for the Community’s failure to implement the DSB decision would adversely affect the political freedom of the Community’s legislative and executive organs in the framework of the WTO.
lainsäädäntö- ja täytäntöönpanoelinten poliittista vapautta WTO:n yhteydessä, jos kantajille annettaisiin mahdollisuus vedota DSB:n päätökseen yhteisön menettelyn lainvastaisuuden toteen näyttämiseksi saadakseen korvausta Yhdysvaltain vastatoimena yhteisön DSB:n päätöksen täytäntöön panematta jättämiselle kantamasta lisätullista aiheutuneesta vahingosta.
FIAMM and Fedon are not ignorant of this case-law.
FIAMM ja FEDON tuntevat tämän oikeuskäytännön.
They nevertheless dwell on the particular features of their case compared with the earlier cases in order to claim a different outcome.
Ne painottavat kuitenkin oman tapauksensa erityispiirteitä aikaisempiin tapauksiin verrattuna vaatiessaan toisenlaista ratkaisua.
To that end, they state that the Court is being asked to rule on the possibility of relying on a DSB decision after expiry of the reasonable period laid down for compliance therewith in order to obtain compensation for damage actually suffered as a result of retaliatory measures.
Tässä tarkoituksessa ne vetoavat siihen, että yhteisöjen tuomioistuimen on otettava kantaa mahdollisuuteen vedota DSB:n päätökseen sen noudattamiselle asetetun kohtuullisen määräajan päättymisen jälkeen korvauksen saamiseksi vastatoimien seurauksena todellisuudessa aiheutuneista vahingoista.
In their opinion, it is therefore a novel case, since the judgment in Van Parys dealt with the inability to rely on a DSB decision for the purpose of assessing the validity of a Community act in the context of a reference for a preliminary ruling; it is also novel because in Chiquita Brands and Others v Commission, a case which likewise concerned a claim for compensation for damage suffered as a result of a persisting infringement of WTO rules ascertained by the DSB, the applicant had, however, confined itself to claiming application of the Nakajima exception.
Kysymys on niiden mukaan täysin uudesta tilanteesta, sillä asiassa Van Parys annetussa tuomiossa käsiteltiin oikeutta vedota DSB:n päätökseen yhteisön toimen pätevyyden arvioimiseksi ennakkoratkaisumenettelyssä, ja myös sikäli uudesta, että vaikka myös edellä mainitussa asiassa Chiquita Brands ym. oli kysymys DSB:n toteamasta, WTO:n sääntöjen jatkuvasta rikkomisesta aiheutuneen vahingon korvaamisesta, kantaja oli siinä vaatinut ainoastaan asiassa Nakajima vastaan neuvosto tarkoitetun poikkeuksen soveltamista.
From that perspective, the first question relates to whether such political freedom continued to exist in the specific circumstances of the cases in point.
Tässä mielessä ensimmäinen kysymys koskee sitä, säilyykö tällainen poliittinen vapaus esillä olevien asioiden erityisissä olosuhteissa.
The answer would certainly be in the affirmative if the reasonable period for implementation of the DSB decision had not yet expired.
Vastaus olisi varmasti myöntävä, jos kohtuullinen määräaika DSB:n päätöksen panemiseksi täytäntöön ei olisi vielä päättynyt.
The Court has already stated that ‘the Community courts cannot, in any event, carry out a review of the legality of the Community measures in question, particularly not in the context of an action for damages under Article 178 of the Treaty, without rendering ineffective the grant of a reasonable period for compliance with the DSB recommendations or rulings, as provided for in the dispute settlement system put in place by the WTO agreements’.
Yhteisöjen tuomioistuin on jo täsmentänyt, että ”yhteisöjen tuomioistuimet eivät voi – – valvoa kyseessä olevien yhteisön toimien laillisuutta etenkään perustamissopimuksen 178 artiklan nojalla nostettua vahingonkorvauskannetta käsitellessään, sillä muuten ei olisi vaikutusta sillä, että on myönnetty kohtuullinen määräaika DSB:n suositusten ja päätösten noudattamista varten WTO-sopimuksilla käyttöön otetussa riitojenratkaisujärjestelmässä”.
51 But as FIAMM and Fedon rightly point out, the reasonable period that the Community had been allowed to comply with the DSB decision had expired on 1 January 1999 and, in a decision of 19 April 1999, the DSB had found that on 1 January the Community legislation continued to be incompatible with the rules of the WTO.
51Kuten FIAMM ja FEDON perustellusti korostavat, yhteisölle DSB:n päätöksen noudattamiseksi asetettu kohtuullinen määräaika oli kuitenkin päättynyt 1.1.1999, ja DSB oli 19.4.1999 tekemällään päätöksellä todennut, että yhteisön lainsäädäntö oli tuolloin 1.1. edelleen ristiriidassa WTO:n sääntöjen kanssa.
Hence, they contend, since no
51 – Em. asiassa Biret International v. neuvosto annetun tuomion 62 kohta.
In order to assess whether the appellants’ arguments are well founded, it is necessary to return to the basis of the very principle that WTO law cannot be relied on before the courts.
Valittajien väitteiden perusteltavuuden arviointi edellyttää WTO:n oikeuteen vetoamisen kieltävän periaatteen perusteiden tarkastelua.
It should again be remembered that the possibility of relying on the WTO agreements as a whole has been categor ically refused in principle, given their nature and structure, and that there can be room for application of the WTO rules by the courts only in so far as that would affect neither the scope for negotiations that the WTO agreements accord to contracting parties, even in the event of a dispute, nor the reciprocity and balance in the application of the commitments undertaken with regard to the WTO; in short, only in so far as that would not restrict the political freedom that the nature and structure of the WTO agreements allow
Todettakoon vielä kerran, että WTO-sopimusten katsotaan luonteensa ja rakenteensa vuoksi lähtökohtaisesti kokonaisuudessaan estävän niihin vetoamisen ja että WTO:n sääntöjä voitaisiin arvioida tuomioistuimessa ainoastaan, jos tämä ei vaikuttaisi WTO-sopimuksissa sopimuspuolille annettuihin neuvottelumahdollisuuksiin edes riitatilanteessa eikä myöskään WTO:n yhteydessä tehtyjen sitoumusten soveltamista koskevaan vastavuoroisuuteen ja tasapainoon, toisin sanoen, jos tämä ei rajoittaisi WTO-sopi-musten luonteesta ja rakenteesta johtuvaa, sopimuspuolille jätettyä poliittista vapautta kyseisten sopimusten määräysten soveltamisessa.
51 — Biret International v Council, paragraph 62.
Esillä olevien asioiden erityistilanteessa on siis ratkaistava, rajoitettaisiinko yhteisön
Justice has already noted 54 and the Court of First Instance recalled in the contested judgments, 55 even at the expiry of the period satisfactory compensation had been agreed during the 20 days following the date of expiry of the reasonable period of time — a possibility provided for in Article 22(2) of the DSU — the Community could no longer seek negotiated solutions.
FIAMM YM. v. NEUVOSTO JA KOMISSIO tuomioistuin on jo todennut 54 ja kuten ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tuonut esille valituksenalaisissa tuomioissa, 55 artiklan 2 kohdassa annetun mahdollisuuden mukaisesti, yhteisö ei voinut enää turvautua neuvotteluratkaisuihin.
It had no choice but to comply with the DSB decision or to lay itself open to retaliatory measures by refusing to do so.
Yhteisöllä ei ollut enää muuta mahdollisuutta kuin noudattaa DSB:n päätöstä tai alistua vastatoimille tämän päätöksen noudattamisesta kieltäytyessään.
As we can see, the debate hinges ultimately on the binding force of the DSB decision: does the DSU require the rulings and recommendations of the DSB to be implemented in full?
Kysymys on nähdäkseni viime kädessä DSB:n päätöksen sitovuudesta: edellyttääkö DSU, että DSB:n päätökset ja suositukset pannaan kokonaisuudessaan täytäntöön?
To be frank, I do not share the appellants’ analysis on this point.
Sanottakoon suoraan, etten yhdy valittajien tältä osin esittämään analyysiin.
52It is true that allowed to bring the measure declared to be incompatible with the WTO rules into conformity and even after the authorisation and adoption of retaliatory measures, an important place continues to be reserved at all events for negotiation between the parties to the dispute.
52 riidan osapuolten välisille neuvotteluille on joka tapauksessa varattu tärkeä sija myös sen määräajan päätyttyä, joka on asetettu WTO:n sääntöjen kanssa ristiriitaiseksi todetun toimenpiteen saattamiseksi näiden sääntöjen mukaiseksi, ja myös vastatoimien sallimisen ja toteuttamisen jälkeen.
Article 22(8) of the DSU thus emphasises the temporary nature of the suspension of concessions and stipulates that the suspension shall only be applied ‘until such time as the measure found to be inconsistent with a covered agreement has been removed, or the Member that must implement recommendations or rulings provides a solution to the nullification or impairment of benefits, or a mutually satisfactory solution is reached’, subject to the sole condition, enunciated in Article 3(5) of the DSU, that that solution be compatible with the WTO agreements.
DSU:n 22 artiklan 8 kohdassa korostetaan näin ollen myönnytysten peruuttamisen väliaikaisuutta ja todetaan tällaisen peruuttamisen olevan voimassa vain niin kauan ”kunnes liitesopimuksen kanssa ristiriidassa oleva toimenpide on poistettu tai kunnes jäsen, jonka on pantava täytäntöön suositukset ja päätökset, tarjoaa ratkaisun etujen mitätöimiselle tai loukkaukselle tai kunnes keskinäisesti tyydyttävä ratkaisu on saavutettu”, sillä DSU:n 3 artiklan 5 kohdassa todetulla ainoalla edellytyksellä, että kyseinen ratkaisu on yhdenmukainen WTO-sopimusten kanssa.
It could admittedly be objected that the implementation of the recommendations and rulings of the DSB cannot be avoided, and that such a negotiated solution is yet another way of
Tähän voitaisiin toki esittää, että DSB:n suositusten ja päätösten täytäntöönpanoa ei voida kiertää ja että tällainen neuvotteluratkaisu on kaikesta huolimatta eräs tapa panna
Article 22(1) of the DSU gives preference to full implementation of a recommendation to bring a measure into conformity with the WTO agreements and, under Article 3(7), in the absence of a solution that is mutually agreed between the parties and compatible with the agreements, the first objective of the DSU is usually to secure the withdrawal of the measures found to be incompatible.
DSU:n 22 artiklan 1 kohdan mukaan on toki ensisijaisesti pantava kokonaisuudessaan täytäntöön suositus toimenpiteen saattamisesta yhteensoveltuvaksi WTO-sopimusten kanssa, ja 3 artiklan 7 kohdan mukaan keskinäisesti hyväksytyn ja kyseisten sopimusten kanssa yhteensopivan ratkaisun puuttuessa DSU:n ensimmäisenä tavoitteena on tavallisesti varmistaa niiden toimenpiteiden poistaminen, joiden katsotaan olevan ristiriidassa sopimusten kanssa.
However, it cannot be concluded from this that, to adopt the wording of the caselaw, 53the DSU determines the appropriate legal means of ensuring that the DSB decision, and hence the WTO rules which the DSB has found to have been infringed, is applied in good faith in the legal order of the contracting parties.
Tästä ei voida kuitenkaan päätellä, että oikeuskäytännössä vahvistettua sääntöä soveltaen 53 DSU määrittelisi keinot, joilla varmistetaan DSB:n päätösten täytäntöönpano vilpittömässä mielessä sopimuspuolten kansallisessa oikeusjärjestyksessä ja näin ollen niiden WTO:n sääntöjen täytäntöönpano, joita DSB on todennut rikotun.
The Community remains free to make the political choice to lay itself open initially to retaliatory measures authorised by the DSB under Article 22(2) of the DSU.
Yhteisöllä on edelleen vapaus tehdä poliittinen päätös, jonka mukaan se alistuu ensin DSB:n 22 artiklan 2 kohdan perusteella hyväksymiin vastatoimiin.
Furthermore, as the Court of
Kuten yhteisöjen
54 — See Van Parys, paragraphs 42 to 51.
54 – Ks. em. asiassa Van Parys annetun tuomion 42–51 kohta.
See also Chiquita Brands and Others v Commission, paragraph 164.
Ks. myös em. asiassa Chiquita Brands ym. v. komissio annetun tuomion 164 kohta.
55 — See the FIAMM judgment, paragraphs 125 to 129, and the Fedon judgment, paragraphs 118 to 123.
55 – Ks. asiassa Fiamm annetun tuomion 125–129 kohta ja asiassa Fedon annetun tuomion 118–123 kohta.
53 — See Portugal v Council, paragraph 41.
53 – Ks. em. asiassa Portugali v. neuvosto annetun tuomion 41 kohta.
OPINION OF MR POIARES MADURO — JOINED CASES C-120/06 P AND C-121/06 P present cases is intended only to meet one of the three conditions to which the Community’s fault-based noncontractual liability is subject; it would have no impact on the effectiveness of the Community measure held to be incompatible with the WTO agreements.
JULKISASIAMIES POIARES MADURON RATKAISUEHDOTUS – YHDISTETYT ASIAT C-120/06 P JA C-121/06 P edellytyksestä oikeudenvastaisuuteen perustuvalle sopimussuhteen ulkopuoliselle yhteisön vastuulle, eikä se vaikuttaisi mitenkään WTO-sopimusten vastaiseksi todetun yhteisön toimenpiteen tehokkuuteen.
implementing the DSB decision.
DSB:n päätös täytäntöön.
56 However, whether one views the perennial possibility of reaching a negotiated solution to the dispute as a freedom limited to the choice of the means of implementing DSB decisions or as the freedom to prefer an alternative to implementation of the decision, it still constitutes freedom of choice.
56Riippumatta siitä, pidetäänkö jatkuvaa mahdollisuutta päätyä riidassa neuvotteluratkaisuun vapautena, joka rajoittuu DSB:n päätösten täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohdista päättämiseen, vai vapautena pitää ensisijaisena jotakin vaihtoehtoa kyseisen päätöksen täytäntöönpanolle, kysymys on joka tapauksessa vapaudesta.
Here too, the appellants’ arguments fail to convince me.
Tältäkään osin valittajien perustelut eivät vakuuta.
It is true that a determination by the Community courts in an action for damages that Community legislation found by the DSB to be incompatible with WTO law is unlawful does not lead formally to either the annulment or the invalidation of that legislation, which thus remains an integral part of the legal order and theoretically applicable.
Yhteisöjen tuomioistuinten vahingonkorvausvaatimuksen yhteydessä toteama sellaisen yhteisön lainsäädännön lainvastaisuus, jonka DSB on todennut yhteensopimattomaksi WTO:n oikeuden kanssa, ei toki muodollisesti johda sen kumoamiseen tai pätemättömyyteen. Kyseinen lainsäädäntö säilyy erottamattomana osana oikeusjärjestystä ja on edelleen teoriassa sovellettavissa.
The finding of unlawfulness by the Community court nevertheless constitutes res judicata.
Yhteisöjen tuomioistuinten lainvastaisuuden toteamisella on kuitenkin oikeusvoima.
Hence, the political organs of the Community could not allow such unlawfulness to persist, short of disregarding the principle of a Community based on the rule of law.
Yhteisön poliittiset elimet eivät näin ollen voisi antaa kyseisen lainvastaisuuden jatkua loputtomiin, sillä muutoin ne toimisivat oikeusvaltioperiaatteen vastaisesti.
They would be under an obligation to eliminate that unlawfulness by repealing or withdrawing the legislation concerned.
Niillä olisi velvollisuus poistaa tämä lainvastaisuus kumoamalla tai peruuttamalla kyseinen lainsäädäntö.
It would therefore become impossible for them to seek a negotiated solution that would enable them to achieve an optimum balance between the different interests involved, as they did in the present instance by means of the last legislative amendments to the Community regime for banana imports.
Niiden olisi näin ollen mahdotonta, kuten ne ovat tehneet tässä tapauksessa yhteisössä sovellettavaan banaanien tuontijärjestelmään tehdyillä viimeisillä lainsäädännöllisillä muutoksilla, pyrkiä neuvotteluratkaisuun saattaakseen kysymyksessä olevat eri intressit paremmin tasapainoon.
Their scope for political manoeuvre would thus undeniably be jeopardised.
Niiden poliittinen liikkumavara olisi siis kiistatta kyseenalainen.
Hence, would the political freedom that the Community in any event enjoys within the legal framework of the WTO be undermined if, for the purpose of invoking the fault-based liability of the Community, it were possible to rely on WTO rules which a DSB decision has found to have been infringed?
Voisiko näin ollen oikeus vedota WTO:n sääntöihin, joita DSB:n päätöksellä on todettu rikotun, yhteisön saattamiseksi oikeudenvastaisuuteen perustuvaan vastuuseen rajoittaa poliittista vapautta, joka yhteisöllä joka tapauksessa on WTO:n oikeussääntöjen osalta?
Put another way, would that freedom be restricted if, in an action for damages, the Community courts found the conduct of the Community to be unlawful, a finding that recognition of an ability to rely on the WTO rules would permit?
Toisin sanoen, rajoittaisiko tätä vapautta se, että yhteisöjen tuomioistuimet toteavat vahingonkorvauskanteen yhteydessä yhteisön menettelyn lainvastaiseksi, minkä tällaisen vetoamista koskevan oikeuden tunnustaminen mahdollistaisi?
The appellants complain that the Court of First Instance so asserted.
Valittajat arvostelevat ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta siitä, että se on todennut tämän vapauden rajoittuvan.
57They claim that the purpose of a finding of unlawfulness is not to have the Community measure contrary to WTO law declared invalid or to have it annulled, as in the context of a reference for a preliminary ruling as to validity illustrated by the Van Parys case or in that of an action for annulment; such a judicial ruling would undoubtedly affect the ability of the Community’s legislative and executive organs to seek a negotiated solution, since it would oblige the institutions to remove the measure declared invalid or annulled from the legal order of the Union.
57 Ne väittävät, että lainvastaisuuden toteamisella ei pyritä asiassa Van Parys kysymyksessä olleen kaltaisen, toimen pätevyyden arviointia koskevan ennakkoratkaisumenettelyn tai kumoamiskanteen yhteydessä siihen, että WTO:n oikeuden vastainen yhteisön toimenpide todetaan pätemättömäksi tai kumotaan. Tällainen tuomioistuimen päätös epäilemättä vaikuttaisi yhteisön lainsäädäntö ja täytäntöönpanoelinten mahdollisuuteen pyrkiä neuvotteluratkaisuun, sillä se velvoittaisi toimielimet poistamaan pätemättömäksi todetun tai kumotun toimenpiteen unionin oikeusjärjestyksestä.
According to the appellants, the finding of unlawfulness in the
Lainvastaisuuden toteamisella pyritään tässä tapauksessa ainoastaan täyttämään yksi kolmesta
56 — See, to that effect, the Opinion of Advocate General Alber in Biret International v Council, points 74 to 88, and that of Advocate General Tizzano in Van Parys, points 56 and 57.
56 – Ks. vastaavasti julkisasiamies Alberin ratkaisuehdotus em. asiassa Biret International v. neuvosto (74–88 kohta) ja julkisasiamies Tizzanon ratkaisuehdotus em. asiassa Van Parys (56 ja 57 kohta).
57 — See the FIAMM judgment, paragraphs 130 to 135, and the Fedon judgment, paragraphs 123 to 128.
57 – Ks. asiassa Fiamm annetun tuomion 130–135 kohta ja asiassa Fedon annetun tuomion 123–128 kohta.
Moreover, a finding of fault-based liability on the part of the Community would give all undertakings affected either by the Community measure that is incompatible with the WTO rules or by the retaliatory measures the opportunity to bring actions
Oikeudenvastaisuuteen perustuvan yhteisön vastuun tunnustaminen antaisi kaikille yrityksille, joihin joko WTO:n sääntöjen vastainen yhteisön toimenpide itsessään tai vastatoimet vaikuttavat, mahdollisuuden saada kanneteitse korvausta kaikista
B — Liability of the Community in the absence of fault and obtain compensation for the entire damage they have suffered.
B Yhteisön ankara vastuu niille aiheutuneista vahingoista.
The prospect of such a financial burden would likewise force the political organs of the Community to eliminate the Community measure held incompatible with the WTO rules and hence restrict the freedom of conduct they are permitted by the legal order of the WTO.
Tällaisen taloudellisen rasitteen mahdollisuus voisi osaltaan pakottaa yhteisön poliittiset elimet poistamaan WTO:n sääntöjen vastaiseksi todetun yhteisön toimenpiteen ja siten rajoittaa WTO:n oikeussäännöissä niille annettua menettelyvapautta.
Lastly, the appellants object that acceptance of the possibility of reliance on the DSB decision to obtain compensation for the damage caused by the retaliatory measures adopted as a result of the failure to implement the decision would no longer have any effect on the political freedom of the Community organs, since Fedon’s claim for compensation was lodged after the trade dispute had been settled, and FIAMM’s was at least examined after it had been resolved.
Valittajat väittävät vielä, että mahdollisuus vedota DSB:n päätökseen kyseisen päätöksen täytäntöönpanon laiminlyönnin seurauksena toteutetuista vastatoimista aiheutuneen vahingon korvaamista koskevan vaatimuksen tueksi ei vaikuttaisi enää mitenkään yhteisön elinten poliittiseen vapauteen, koska esillä olevassa asiassa vahingonkorvausvaatimus on esitetty kauppariidan ratkaisun jälkeen asiassa Fedon tai ainakin vaatimus on tutkittu tämän ratkaisun jälkeen asiassa Fiamm.
However, establishing the principle of liability for unlawful conduct by the Community by reason of its failure to comply with a DSB decision within the reasonable period of time allowed would be a sword of Damocles hanging in future over the freedom of the political organs of the Community within the WTO sphere.
Yhteisön lainvastaiseen menettelyyn perustuvan vastuun periaatteen hyväksyminen silloin, kun yhteisö ei noudata asetetussa kohtuullisessa määräajassa DSB:n päätöstä, olisi kuitenkin Damokleen miekka, joka uhkaisi tulevaisuudessa yhteisön poliittisten elinten vapautta WTO:n yhteydessä.