natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Third, the taxation of dividends received by the recipient company in the State in which it is established — where the company distributing the dividends has been taxed on distributed profits — may also give rise to a series of charges to tax in that Member State.
Kolmanneksi osingonsaajayhtiön saamien osinkojen verotus kyseisen yhtiön sijoittautumisvaltiossa, vaikka kyseiset osingot jakanutta yhtiötä on jo verotettu jaetusta voitosta, voi johtaa myös ketjuverotukseen kyseisessä jäsenvaltiossa.
Apart from Council Directive 90/435/EEC of 23 July 1990 on the common system of taxation applicable in the case of parent companies and subsidiaries of different Member States (OJ 1990 L 225, p.
Eri jäsenvaltioissa sijaitseviin emo- ja tytäryhtiöihin sovellettavasta yhteisestä verojärjestelmästä 23.7.1990 annettua neuvoston direktiiviä 90/435/ETY (EYVL L 225, s.
6), the Convention of 23 July 1990 on the elimination of double taxation in connection with the adjustment of profits of associated enterprises (OJ 1990 L 225, p.
6), kaksinkertaisen verotuksen poistamisesta etuyhteydessä keskenään olevien yritysten tulonoikaisun yhteydessä 23.7.1990 tehtyä yleissopimusta (EYVL L 225, s.
10) and Council Directive 2003/48/EC of 3 June 2003 on taxation of savings income in the form of interest payments (OJ 2003 L 157, p.
10) ja säästöjen tuottamien korkotulojen verotuksesta 3.6.2003 annettua neuvoston direktiiviä 2003/48/EY (EUVL L 157, s.
38), the application of which in the dispute in the main proceedings has not been invoked, no unifying or harmonising measure designed to eliminate cases of double taxation has as yet been adopted at Community-law level.
38), joiden soveltamiseen ei pääasiassa ole vedottu, lukuun ottamatta mitään yhtenäistämistä tai yhdenmukaistamista koskevaa toimenpidettä, jolla pyrittäisiin poistamaan kaksinkertainen verotus, ei kuitenkaan tähän päivään mennessä ole yhteisön oikeudessa toteutettu.
With regard to the legislation at issue in the main proceedings, the Kingdom of the Netherlands decided to make fiscal investment enterprises liable to corporation tax, but at a rate of 0%, provided that all the profits of those enterprises, less certain amounts which may be legally set aside, are distributed to their shareholders.
Pääasiassa kyseessä olevasta lainsäädännöstä on todettava, että Alankomaiden kuningaskunta on päättänyt, että verotukselliset sijoitusyritykset ovat yhteisöverovelvollisia mutta että niiden verokanta on nolla, kunhan tiettyjen laissa säädettyjen varausten vähentämisen jälkeen kaikki kyseisten yritysten voitot jaetaan mainittujen yritysten osakkaille.
As the Advocate General noted at points 85 to 87 of his Opinion, it follows that, whatever the origin of the dividends, enterprises such as OESF are not subject to tax on them under Netherlands law.
Kuten julkisasiamies on todennut ratkaisuehdotuksensa 85–87 kohdassa, tästä seuraa, että OESF:n kaltaisen yrityksen tasolla osinkoja ei Alankomaiden oikeuden mukaan veroteta, olivatpa ne peräisin mistä hyvänsä.
As regards dividends from a company established in the Netherlands, the tax initially deducted from those dividends — which, according to the Netherlands Government’s explanations, constitutes an advance payment of corporation tax — is refunded, given that no amount of corporation tax is due from a fiscal investment enterprise.
Alankomaihin sijoittautuneelta yhtiöltä peräisin olevista osingoista alun perin pidätetty vero, joka Alankomaiden hallituksen antamien selitysten mukaan on yhteisöveroennakko, nimittäin palautetaan, koska verotuksellinen sijoitusyritys ei ole lainkaan velvollinen maksamaan yhteisöveroa.
As far as dividends from companies established in Germany or Portugal are concerned, no tax is deducted in the Netherlands with respect to such an enterprise.
Saksaan ja Portugaliin sijoittautuneilta yhtiöiltä peräisin olevista osingoista taas ei kanneta Alankomaissa mainitunlaisen yrityksen tasolla mitään veroa.
Consequently, by not charging fiscal investment enterprises tax on dividends from Germany or Portugal, the Kingdom of the Netherlands treats those dividends in the same way as dividends from Netherlands companies, in respect of which those enterprises are not taxed either.
Kun Alankomaiden kuningaskunta ei verota verotuksellisten sijoitusyritysten tasolla Saksasta ja Portugalista peräisin olevia osinkoja, se kohtelee näin ollen kyseisiä osinkoja vastaavalla tavalla kuin hollantilaisilta yhtiöiltä peräisin olevia osinkoja, koska myöskään viimeksi mainittuja osinkoja ei veroteta mainittujen yritysten tasolla.
In addition, by refraining from taxing dividends from other Member States, the Kingdom of the Netherlands avoids the imposition of a series of charges to tax arising from the exercise of its own fiscal power, just as it does in respect of dividends paid by Netherlands companies.
Kun Alankomaiden kuningaskunta ei verota muista jäsenvaltioista peräisin olevia osinkoja, se, aivan kuten hollantilaisten yhtiöiden maksamien osinkojen ollessa kyseessä, ehkäisee ennalta ketjuverotuksen, joka sen oman verotusvallan käyttämisestä seuraisi.
Therefore, contrary to the assertions of OESF and the Commission, Netherlands legislation, such as that at issue in the main proceedings, does not treat dividends from Germany or Portugal differently from dividends distributed by Netherlands companies.
Näin ollen toisin kuin OESF ja komissio väittävät, pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa Alankomaiden lainsäädännössä ei kohdella Saksasta ja Portugalista peräisin olevia osinkoja eri tavalla kuin hollantilaisten yhtiöiden jakamia osinkoja.
While, in those circumstances, dividends from Germany or Portugal are subject to a greater tax burden than are dividends distributed by Netherlands companies, that disadvantage is not attributable to the Netherlands legislation at issue in the main proceedings, but is the product of the parallel exercise of fiscal sovereignty by the Member States in which the distributing companies are established and the Member State in which the recipient company is established, whereby the former chose to
Vaikka Saksasta ja Portugalista peräisin oleviin osinkoihin kohdistuu näissä olosuhteissa raskaampi verorasitus kuin hollantilaisten yhtiöiden jakamiin osinkoihin, ei tämän haitan voida katsoa johtuvan pääasiassa kyseessä olevasta Alankomaiden lainsäädännöstä, vaan se johtuu siitä, että sekä osinkoja jakavien yhtöiden sijoittautumisjäsenvaltiot että osingonsaajayhtiön sijoittautumisjäsenvaltio käyttävät kummatkin verotusvaltaansa, mikä ensin mainittujen jäsenvaltioiden osalta merkitsee sitä, että
The Commission contends, however, that, in its capacity as the Member State of residence of the company in receipt of dividends, it is for the Kingdom of the Netherlands to offset the foreign tax burden on those dividends in the same way as it offsets the domestic tax burden to which those dividends are subject.
Komissio vetoaa kuitenkin siihen, että osingonsaajayhtiön asuinjäsenvaltiona Alankomaiden kuningaskunnan on myönnettävä huojennus kyseisiin osinkoihin kohdistuvan ulkomaisen verorasituksen perusteella samoin perustein kuin se myöntää huojennuksen mainittuihin osinkoihin kohdistuvan kotimaisen verorasituksen perusteella.
Admittedly, it follows from the caselaw that, where a Member State has a system for preventing or mitigating a series of charges to tax or economic double taxation for dividends paid to residents by resident companies, it must treat dividends paid to residents by nonresident companies in the same way (Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, paragraph 55 and the caselaw cited).
Oikeuskäytännöstä ilmenee tosin, että kun jäsenvaltiossa on voimassa järjestelmä ketjuverotuksen tai taloudellisen kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tai vähentämiseksi tapauksessa, jossa tässä jäsenvaltiossa asuvat yhtiöt jakavat siellä asuville henkilöille osinkoja, sen on kohdeltava vastaavalla tavalla ulkomailla asuvien yhtiöiden tässä jäsenvaltiossa asuville henkilöille jakamia osinkoja (em. asia Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, tuomion 55 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Under such systems, the situation of shareholders resident in a Member State and receiving dividends from a company established in that State is comparable to that of shareholders who are resident in that State and receive dividends from a company established in another Member State, inasmuch as both the dividends deriving from a national source and those deriving from a foreign source may be subject to a series of charges to tax (see Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, paragraph 56).
Tällaisissa järjestelmissä jäsenvaltiossa asuvien osakkeenomistajien, jotka saavat osinkoa tähän samaan valtioon sijoittautuneelta yhtiöltä, tilanne on rinnastettavissa sellaisten mainitussa valtiossa asuvien osakkeenomistajien tilanteeseen, jotka saavat osinkoa toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneelta yhtiöltä, koska sekä kotimaiset osingot että ulkomaiset osingot voivat joutua ketjuverotuksen kohteeksi (ks. em. asia Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, tuomion 56 kohta).
However, the status of Member State of residence of the company in receipt of dividends cannot include the obligation for that Member State to offset a fiscal disadvan-
Siitä, että jäsenvaltio on osingonsaajayhtiön asuinjäsenvaltio, ei kuitenkaan voi seurata kyseiselle jäsenvaltiolle velvollisuutta hyvittää verohaitta, joka johtuu
ORANGE EUROPEAN SMALLCAP FUND tage arising where a series of charges to tax is imposed entirely by the Member State in which the company distributing those dividends is established, since the dividends received are neither taxed nor treated differently by the first Member State as regards investment enterprises established in that State.
ORANGE EUROPEAN SMALLCAP FUND yksinomaan sen jäsenvaltion, jonka alueelle kyseiset osingot jakava yhtiö on sijoittautunut, suorittamasta ketjuverotuksesta, sikäli kuin ensiksi mainittu jäsenvaltio ei verota eikä ota eri tavalla huomioon saatuja osinkoja alueelleen sijoittautuneiden sijoitusyritysten tasolla.
It follows that, in a situation where the greater tax burden imposed on dividends distributed by companies established in Germany or Portugal to a fiscal investment enterprise established in the Netherlands than that which is imposed on dividends distributed to that same enterprise by companies also established in the Netherlands does not arise as a result of a difference in treatment attributable to the tax regime in the Netherlands, but stems from the decision of the Federal Republic of Germany and the Portuguese Republic to make a deduction at source from those dividends, and from the decision of the Kingdom of the Netherlands not to tax those dividends, the fact that the latter Member State has not granted a concession in respect of the deduction at source for which the first two States have opted does not constitute a restriction on the free movement of capital.
Tästä seuraa, että tilanne, jossa Saksaan ja Portugaliin sijoittautuneiden yhtiöiden Alankomaihin sijoittautuneelle verotukselliselle sijoitusyritykselle jakamiin osinkoihin kohdistuu raskaampi verorasitus kuin osinkoihin, joita sellaiset yhtiöt, jotka ovat myös sijoittautuneet Alankomaihin, jakavat kyseiselle yritykselle, ei johdu Alankomaiden verojärjestelmän viaksi luettavasta erilaisesta kohtelusta, vaan se johtuu yhtäältä siitä, että Saksan liittotasavalta ja Portugalin tasavalta ovat päättäneet periä kyseisistä osingoista lähdeveroa, ja toisaalta siitä, että Alankomaiden kuningaskunta on päättänyt olla verottamatta kyseisiä osinkoja, eikä se, että Alankomaiden kuningaskunta ei anna huojennusta sellaisen lähdeveron perusteella, josta kaksi ensiksi mainittua valtiota ovat päättäneet, ole pääomien vapaan liikkuvuuden rajoitus.
However, OESF also submits that its investments in Germany and Portugal are treated differently from those made in other Member States in respect of which it is entitled to the concession provided for in Article 28(1)(b) of the Law on corporation tax, in conjunction with Article 6 of the Royal Decree, so as to avoid the imposition of a series of charges to tax incurred in those Member States.
OESF korostaa kuitenkin myös, että sen Saksaan ja Portugaliin tekemiä sijoituksia kohdellaan eri tavalla kuin sen muihin jäsenvaltioihin tekemiä sijoituksia, joiden osalta on mahdollista saada yhteisöverolain 28 §:n 1 momentin b kohdassa ja kuninkaan päätöksen 6 §:ssä tarkoitettu huojennus, jotta kyseisissä jäsenvaltioissa tapahtunut ketjuverotus vältetään.
According to OESF, Articles 56 EC and 58 EC prohibit such a difference in treatment on the basis of the seat of the company distributing the dividends.
OESF:n mukaan EY 56 ja EY 58 artiklassa kielletään mainitunlainen erilainen kohtelu, jonka perusteena on osingonjakajayhtiön kotipaikka.
The Netherlands Government observes that, since a fiscal investment enterprise is taxed at a rate of 0%, no corporation tax is attributable to dividends from another Member State, thus making it impossible for that enterprise to credit the tax deducted at source from those dividends.
Alankomaiden hallitus muistuttaa, että, koska verotuksellista sijoitusyritystä verotetaan nollaverokannalla, toisesta jäsenvaltiosta peräisin oleviin osinkoihin ei voida kohdistaa mitään yhteisöveroa ja että tämän vuoksi kyseisen yrityksen on mahdotonta saada mainituista osingoista peritty lähdevero hyvitettyä.
In order to prevent investments abroad
Jotta vältettäisiin se, että mainitunlaisen yrityksen kautta ulkomaille tehtyä sijoitusta pidettäisiin vähemmän
Consequently, in order to calculate the amount of the concession in question, the legislature took as a basis the situation in which investments are made without such an enterprise acting as intermediary.
Näin ollen lainsäätäjä on Alankomaiden hallituksen mukaan ottanut mainitun huojennuksen määrän laskemisessa viitearvoksi tilanteen, jossa sijoitukset tehdään niin, että sijoitusyritystä ei ole välikätenä.
For that reason, in the case of dividends received abroad, that concession is restricted to the circumstances in which there is, as a result of a tax convention, a right to credit the foreign tax deducted against Netherlands taxation.
Tästä syystä mainittu huojennus on ulkomailta saatujen osinkojen osalta rajattu tilanteisiin, joissa ulkomailla kannettu vero hyvitetään verosopimuksen nojalla Alankomaiden verotuksessa.
Since the concession to be granted is indissociably linked to the right of the shareholder of a fiscal investment enterprise, pursuant to such a convention, to set off the foreign tax deducted at source, that concession should, like the right of set-off, be regarded as an integral part of that convention, rather than as a benefit which is separable from it.
Myönnettävä huojennus liittyy erottamattomasti verotuksellisen sijoitusyrityksen osakkaan oikeuteen saada verosopimuksen nojalla ulkomailla tulon lähteellä pidätetty vero hyvitettyä, ja mainittua huojennusta on hyvitysoikeuden tavoin pidettävä verosopimuksen erottamattomana osana eikä etuna, joka voidaan erottaa verosopimuksesta.
As is apparent from paragraph 42 of this judgment, Community law does not require a Member State to grant a concession in response to offset the disadvantage resulting from a series of charges to tax that is exclusively due to the parallel exercise of the various Member States’ fiscal sovereignty.
Kuten tämän tuomion 42 kohdasta ilmenee, yhteisön oikeus ei edellytä sitä, että jäsenvaltio hyvittää haitan, joka aiheutuu ketjuverotuksesta, joka johtuu yksinomaan siitä, että eri jäsenvaltiot käyttävät rinnakkain verotusvaltaansa.
However, where that Member State has decided to grant such a concession, that power must be exercised in accordance with Community law.
Jos jäsenvaltio on kuitenkin päättänyt myöntää mainitunlaisen huojennuksen, tätä mahdollisuutta on käytettävä yhteisön oikeuden mukaisesti.
In that respect, it must be noted that, as has been observed in paragraphs 30 and 32 of this judgment, it is for the Member States to organise their systems for taxing distributed profits and to define, in that context, the tax base and the tax rate which apply to the shareholder receiving them, and that, in the absence of any unifying or harmonising Community measures, Member States retain the power to define, by treaty or unilaterally, the criteria for allocating their powers of taxation.
Tältä osin on todettava, että kuten tämän tuomion 30 ja 32 kohdassa on todettu, kunkin jäsenvaltion asiana on järjestää voitonjakoa koskeva verotusjärjestelmänsä ja määrittää veron määräytymisperuste ja verokanta, joita sovelletaan osinkoa saavaan osakkeenomistajaan, ja että yhteisön tason yhtenäistämis- tai yhdenmukaistamistoimien puuttuessa jäsenvaltioilla on edelleen toimivalta sopimuksin tai yksipuolisesti päättää verotusvaltansa jakoperusteista.
Consequently, given the resulting disparities between the tax laws of the various Member States, a Member State may find it necessary, by treaty or unilaterally, to treat dividends from the various Member States differently so as to take account of those disparities.
Jos tästä tilanteesta näin ollen seuraa se, että eri jäsenvaltioiden verolainsäädännöissä on eroja, jäsenvaltio voi sopimuksin tai yksipuolisesti kohdella eri jäsenvaltioista peräisin olevia osinkoja eri tavalla niin, että kyseiset erot huomioidaan.
As regards the bilateral tax conventions concluded by the Member States, the Court has previously noted that the scope of such a convention is limited to the natural or legal persons referred to in it (see D., paragraph 54, and Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, paragraph 84).
Jäsenvaltioiden tekemistä kahdenvälisistä verosopimuksista yhteisöjen tuomioistuin on jo huomauttanut, että kahdenvälisen verosopimuksen soveltamisala rajoittuu siinä mainittuihin luonnollisiin henkilöihin ja oikeushenkilöihin (ks. em. asia D, tuomion 54 kohta ja em. asia Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, tuomion 84 kohta).
In those judgments, the Court held that, where a benefit granted by a bilateral tax convention cannot be classified as a benefit that is separable from that convention, but contributes to its overall balance (the fact that the reciprocal rights and obligations arising under that convention apply only to persons resident in one of the two contracting Member States being an inherent consequence of bilateral conventions), Community law does not preclude the benefit in question from not being conferred on the resident of a third Member State, in so far as that resident is not in a situation comparable to that of residents covered by the convention in question (see, to that effect, D., paragraphs 59 to 63, and Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, paragraphs 88 to 93).
Kyseisissä asioissa annetuissa tuomioissa yhteisöjen tuomioistuin on katsonut, että silloin, kun kahdenvälisessä verosopimuksessa määrättyä etua ei voida arvioida mainitusta verosopimuksesta irrallaan, vaan se vaikuttaa osaltaan kyseisen sopimuksen yleiseen tasapainoon, yhteisön oikeus ei ole esteenä sille, että kyseistä etua ei myönnetä kolmannessa jäsenvaltiossa asuvalle taholle, koska se, että mainittuun sopimukseen perustuvat vastavuoroiset oikeudet ja velvollisuudet koskevat ainoastaan jommassakummassa sopimuspuolena olevassa jäsenvaltiossa asuvia henkilöitä, on kahdenvälisten sopimusten luonnollinen seuraus, ja koska kolmannessa jäsenvaltiossa asuva taho ei ole mainitun sopimuksen kattamiin näissä valtioissa asuviin tahoihin verrattavassa tilanteessa (ks. vastaavasti em. asia D, tuomion 59–63 kohta ja em. asia Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, tuomion 88–93 kohta).
In the present case, as regards the payment of a concession in respect of a deduction made at source in another Member State from the dividends received by a fiscal investment enterprise established in the Netherlands, the application of Article 28(1)(b) of the Law on corporation tax results in different treatment of dividends from different Member States.
Esillä olevassa asiassa yhteisöverolain 28 §:n 1 momentin b kohdan soveltaminen johtaa siihen, että eri jäsenvaltioista peräisin olevia osinkoja kohdellaan eri tavalla Alankomaihin sijoittautuneen verotuksellisen sijoitusyrityksen saamista osingoista jossakin toisessa jäsenvaltiossa tulon lähteellä suoritetun pidätyksen perusteella annettavan huojennuksen suhteen.
It is common ground, in the particular legal context of the case in the main proceedings, that a concession is granted in those situations in which the Kingdom of the Netherlands has, under the terms of a tax convention concluded with the Member State which made the deduction at source, undertaken to allow natural persons to credit that deduction to the Netherlands income tax for which they are liable.
On selvää, että pääasian oikeudellisessa asiayhteydessä tilanteet, joissa huojennus myönnetään, ovat sellaisia tilanteita, joissa Alankomaiden kuningaskunta on lähdeveron pidättäneen jäsenvaltion kanssa tekemällään verosopimuksella sitoutunut hyvittämään lähdeveron luonnollisten henkilöiden maksettavaksi Alankomaissa tulevasta tuloverosta.
However, as the Advocate General noted at point 107 of his Opinion, the payment of the concession granted in Article 28(1)(b) of the Law on corporation tax, in conjunction with Article 6 of the Royal Decree, results, not from the automatic application of such a bilateral tax convention, but from the unilateral decision of the Kingdom of the Netherlands to extend the benefit of such conventions to fiscal investment enterprises.
Kuten julkisasiamies on kuitenkin ratkaisuehdotuksensa 107 kohdassa huomauttanut, yhteisöverolain 28 §:n 1 momentin b kohdassa ja kuninkaan päätöksen 6 §:ssä tarkoitetun huojennuksen antaminen ei ole automaattinen seuraus mainitunlaisen kahdenvälisen verosopimuksen soveltamisesta vaan Alankomaiden kuningaskunnan yksipuolisesti tekemästä päätöksestä ulottaa mainitunlaiset sopimukset koskemaan verotuksellisia sijoitusyrityksiä.
While, for the reasons set out in paragraphs 48 and 49 of this judgment, such a unilateral decision cannot, by itself, be regarded as being contrary to Community law, it is necessary to determine whether the resulting difference in treatment entails a restriction on the free movement of capital.
Vaikka mainitunkaltaista yksipuolista päätöstä ei tämän tuomion 48 ja 49 kohdassa todetuista syistä sellaisenaan voidakaan pitää yhteisön oikeuden vastaisena, on tarkastettava, ettei siitä seuraavasta erilaisesta kohtelusta aiheudu pääomien vapaan liikkuvuuden rajoitusta.
By excluding from the concession (relating to the taxation at source of dividends received abroad) dividends originating in certain Member States, legislation such as that at issue in the main proceedings makes investment in those Member States
Tältä osin on kuitenkin todettava, että koska pääasiassa kyseessä olevan lainsäädännön mukaan ulkomailta saatujen osinkojen lähdeverotukseen liittyvää huojennusta ei myönnetä tietyistä jäsenvaltioista peräisin olevista osingoista, kyseinen
ORANGE EUROPEAN SMALLCAP FUND less appealing than investment in the Member States in which the taxation at source of those dividends gives rise to that concession.
ORANGE EUROPEAN SMALLCAP FUND lainsäädäntö tekee näihin jäsenvaltioihin sijoittamisesta vähemmän houkuttelevaa kuin niihin jäsenvaltioihin sijoittamisesta, joiden osingoista kantamat verot oikeuttavat kyseiseen huojennukseen.
Such legislation is therefore liable to deter a collective investment enterprise from investing in the Member States in which the taxation of dividends does not give rise to the concession and accordingly constitutes a restriction on the free movement of capital prohibited in principle by Article 56 EC.
Mainitunkaltainen lainsäädäntö on näin ollen omiaan vähentämään sijoitusyrityksen kiinnostusta sijoittaa niihin jäsenvaltioihin, joista saaduista osingoista perityt verot eivät kuulu huojennuksen piiriin, ja näin ollen se muodostaa EY 56 artiklassa lähtökohtaisesti kielletyn pääomien vapaan liikkuvuuden rajoituksen.