natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The turnover referred to in paragraph 3 shall include the turnover from the receipt of trading debts, in respect of which the tax liability arises in accordance with Article 19(12) or Article 20(3), provided that a security deposit is lodged with the tax authorities in the amount corresponding to the amount of tax which would be due if the turnover had concerned a supply of goods in the territory of the country until documents confirming export of goods or an intraCommunity supply of goods covered by the relevant trading debt are submitted. …’
Edellä 3 momentissa mainittuun liikevaihtoon lasketaan liikevaihto, joka muodostuu kauppasaatavista, jonka osalta verovelka määräytyy 19 §:n 12 momentin tai 20 §:n 3 momentin mukaisesti, mikäli veroviranomaisille on toimitettu vakuustalletus, joka vastaa suuruudeltaan veroa, joka olisi maksettava, jos liikevaihto olisi koskenut tavaroiden myyntiä maan alueella; talletusta edellytetään kyseisellä velalla katettujen tavaroiden viennin tai yhteisömyynnin vahvistavien asiakirjojen esittämiseen saakka. – –”
The provisions of paragraph 5 shall not apply if the taxable person [lodges] with a revenue office a guarantee by way of (i) a security deposit, (ii) material security or (iii) a bank [guarantee] in the amount of PLN 250 000, hereinafter referred to as a “security deposit”.’
Edellä 5 momentin säännöksiä ei sovelleta, jos verovelvollinen [toimittaa] veroviranomaiselle 250 000 zlotyn suuruisen vakuuden, joka on i) vakuustalletus, ii) omaisuusvakuus tai iii) pankkitakaus. Tätä nimitetään jäljempänä vakuudeksi.” ilmaisulla
6 — Referred to below as ‘new EU VAT payers’.
6 – Niihin viitataan jäljempänä EU-arvonlisäverovelvolliset”.
7 — The second and third sentences of Article 87(2), which apply to cases where further investigation is required, are to apply mutatis mutandis.
7 – Lisäselvityksiä edellyttäviin tapauksiin sovellettavia 87 §:n 2 momentin toista ja kolmatta virkettä sovelletaan vastaavasti.
Prior to making the first intraCommunity supply or acquisition, the taxable persons
Edellä 15 §:ssä tarkoitetuilla verovelvollisilla, joilla on velvollisuus rekisteröityä
II — Factual and procedural background and the questions referred for a preliminary ruling
II Tosiseikat ja asian käsittelyn vaiheet sekä ennakkoratkaisukysymykset
The referring court has doubts as to the compatibility of the national provisions at issue with Community law and in those circumstances, it has decided to stay the proceedings and to refer the following questions to the Court for a preliminary ruling:
Ennakkoratkaisupyynnön esittänyt tuomioistuin epäilee kyseessä olevien kansallisten säännösten yhteensoveltuvuutta yhteisön oikeuden kanssa, ja tässä tilanteessa se on päättänyt lykätä asian käsittelyä ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:
In a ‘VAT-7’ return for January 2006, the applicant (Ms Alicja Sosnowska) recorded an excess VAT in the amount of PLN 44 782.
Tammikuulta 2006 tekemäänsä VAT-7-ilmoitukseen kantaja (Alicja Sosnowska) merkitsi arvonlisäveron vähentämättä jääneen osan suuruudeksi 44 782 Puolan zlotya.
Relying inter alia on Article 18(4) of the Sixth Directive, she requested the Swidnica Tax Office to repay that excess VAT within 60 days of the date on which the return was submitted.
Hän vaati Świdnican verotoimistoa palauttamaan tämän liikaa maksetun arvonlisäveron 60 päivän määräajassa ilmoituksen jättämisestä muun muassa kuudennen direktiivin 18 artiklan 4 kohtaan vedoten.
However, pursuant to Article 87(1) and (2) and Article 97(5) and (7) of the Law on VAT, the Swidnica tax authority refused to do so.
Świdnican verotoimisto kuitenkin kieltäytyi palauttamasta summaa arvonlisäverolain 87 §:n 1 ja 2 momentin ja 97 §:n 5 ja 7 momentin nojalla.
In the grounds for that decision, the tax authority stated that the applicant did not satisfy the conditions laid down in the Law on VAT for repayment of the difference of the VAT to a bank account within 60 days because she had failed to lodge a security deposit, material security or bank guarantee in the amount of PLN 250 000 (approximately EUR 62 000) with the tax authority.
Päätöksensä perusteluissa veroviranomainen totesi, että verovelvollinen ei ole täyttänyt arvonlisäverolain säännöksissä määriteltyjä ehtoja arvonlisäveron erotuksen palauttamiseksi verovelvollisen pankkitilille 60 päivän kuluessa, koska verovelvollinen ei ole toimittanut veroviranomaiselle 250 000 Puolan zlotyn (noin 62 000 euroa) suuruista vakuustalletusta, omaisuusvakuutta tai pankkitakausta.
Do the rules laid down in Article 97(5) and (7) of the [Law on VAT] constitute special measures to prevent certain types of tax evasion and avoidance within the meaning of Article 27(1) of the Sixth Directive?’
2) Ovatko [Puolan arvonlisäverolain] 97 §:n 5 ja 7 momentissa vahvistetut säännöt kuudennen direktiivin 27 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja erityistoimenpiteitä tietyntyyppisten veropetosten ja veron kiertämisen estämiseksi?”
The applicant lodged an administrative appeal against that decision with the Dyrektor Izby Skarbowej we Wrocławiu Ośrodek Zamiejscowy w Wałbrzychu (Director of the Wroclaw Tax Office, Walbrzych branch, ‘the Tax Office’), which upheld the decision taken by the authority at first instance.
Kantaja teki tästä päätöksestä oikaisuvaatimuksen Dyrektor Izby Skarbowej we Wrocławiu Ośrodek Zamiejscowy w Wałbrzychunille (Wrocławin veroviraston Wałbrzychin toimipisteen johtaja, jäljempänä verotoimisto) johtajalle, joka jätti voimaan viranomaisen alkuperäisen päätöksen.
Therefore, the applicant brought an action against the decision of the Tax Office before the Wojewódzki Sąd Administracyjny in Wroclaw.
Tämän jälkeen kantaja valitti verotoimiston päätöksestä Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiuhun.
Written observations have been submitted, and oral observations were made at the hearing on 22 November 2007, by the Polish Government and by the Commission.
Puolan hallitus ja komissio ovat esittäneet kirjallisia huomautuksia ja 22.11.2007 pidetyssä istunnossa suullisia huomautuksia.
As for the applicant, she did not put forward arguments of her own, but instead referred in a general manner to the point of view of the referring court in the order for reference, which she shares.
Kantaja puolestaan ei ole esittänyt omia perusteluja vaan on viitannut yleisesti kansallisen tuomioistuimen ennakkoratkaisupyynnössä esittämään näkemykseen, jota hän kannattaa.
However, it should be recalled that, where they exercise the powers conferred on them by Community directives, Member States must in any event take account of the general principles of law which form part of the Community legal order, such as the principle of proportionality.
On kuitenkin muistettava, että jäsenvaltioiden on yhteisön direktiiveillä niille annettua valtaa käyttäessään joka tapauksessa noudatettava yhteisön oikeusjärjestyksen osana olevia yleisiä oikeusperiaatteita, joihin kuuluu muun muassa suhteellisuusperiaate.
In addition, in the interpretation and application of the Sixth Directive, account must be taken of the principle of fiscal neutrality underlying it.
Lisäksi kuudennen direktiivin tulkitsemisessa ja soveltamisessa on otettava huomioon sen taustalla oleva verotuksen neutraalisuuden periaate.
In that connection, while the Court has held that the Member States have a certain freedom to manoeuvre in determining the conditions for the refund of excess VAT, since the refund of excess VAT is one of the fundamental factors ensuring the application of the principle of neutrality of the common system of VAT, the conditions determined by the Member States cannot undermine that principle by making the taxable person, in whole or in part, bear the burden of VAT. 8
Vaikka yhteisöjen tuomioistuin on tältä osin katsonut, että jäsenvaltioilla on tietty liikkumavara, kun ne säätävät arvonlisäveron vähentämättä jäävän määrän palauttamistavoista, on kuitenkin niin, että koska arvonlisäveron vähentämättä jääneen määrän palauttaminen on yksi niistä perustekijöistä, joilla taataan yhteisen arvonlisäverojärjestelmän neutraalisuuden periaatteen soveltaminen, jäsenvaltioiden määrittämillä tavoilla ei saada vaarantaa tätä periaatetta siten, että arvonlisävero jää kokonaan tai osittain verovelvollisen rasitteeksi. 8
Even though, by its first question, the national court asks whether Article 5(3) EC, in conjunction with Article 2 of the First Directive and Article 18(4) of the Sixth Direct ive, confers on a Member State the right to incorporate into national provisions on VAT rules such as those laid down in Article 97(5) and (7) of the Law on VAT, I understand the question as asking in effect whether the Polish rules regarding the refunding of excess VAT — in essence prolonging the period for such repayment from 60 to 180 days in the case of new EU VAT payers unless they lodge a security deposit in the amount of PLN 250 000 — are compatible with Community law, in particular with Article 18(4) of the Sixth Directive, regard being had to the principles of fiscal neutrality and proportionality.
Vaikka kansallinen tuomioistuin kysyy ensimmäisessä ennakkoratkaisukysymyksessään, antaako EY:n perustamissopimuksen 5 artiklan kolmannen kohdan määräys yhdessä ensimmäisen direktiivin 2 artiklan ja kuudennen direktiivin 18 artiklan 4 kohdan kanssa jäsenvaltiolle oikeuden sisällyttää kansallisiin arvonlisäverosäädöksiin Puolan arvonlisäverolain 97 §:n 5 ja 7 momentissa vahvistettujen sääntöjen kaltaisia sääntöjä, kysymys koskee ymmärtääkseni sitä, ovatko liikaa maksetun arvonlisäveron palauttamista koskevat puolalaiset säännöt – joilla tällaisen palauttamisen määräaikaa pidennetään uusien EU-arvonlisäverovelvollisten osalta 60 päivästä 180 päivään, jolleivät ne toimita veroviranomaiselle 250 000 Puolan zlotyn suuruista vakuutta – yhteensopivia yhteisön oikeuden kanssa ja erityisesti kuudennen direktiivin 18 artiklan 4 kohdan kanssa, kun otetaan huomioon verotuksen neutraalisuuden periaate ja suhteellisuusperiaate.
The Court has held that the conditions for the refund of excess VAT that a Member State sets must enable the taxable person, in appropriate conditions, to recover the entirety of the credit arising from that excess VAT.
Yhteisöjen tuomioistuin on katsonut, että jäsenvaltion määrittämien arvonlisäveron vähentämättä jääneen määrän palauttamistapojen on oltava sellaisia, että ne sallivat asianmukaisin tavoin kyseiseen määrään perustuvan koko saatavan suorittamisen verovelvolliselle.
This implies that the refund is carried out within a reasonable period of time by a payment in liquid funds or equivalent means.
Tämä edellyttää sitä, että palauttaminen suoritetaan kohtuullisen ajan kuluessa käteissuorituksena tai vastaavalla tavalla.
In any case, the method of refund adopted must not entail any financial risk for the taxable person. 9
Käyttöön otetusta palautusjärjestelmästä ei kuitenkaan saa aiheutua verovelvolliselle minkäänlaista taloudellista riskiä. 9
8 — See Case C-78/00 Commission v Italy [2001] ECR I-8195, paragraphs 32 and 33.
8 – Ks. asia C-78/00, komissio v. Italia, tuomio 25.10.2001 (Kok. 2001, s. I-8195, 32 ja 33 kohta).
First of all, it should be noted that the Sixth Directive does not specify the precise conditions under which the Member States have to effect repayment of excess VAT to a taxable person’s account.
Ensinnäkin on huomautettava, että kuudennessa direktiivissä ei määritellä täsmällisesti ehtoja, joiden mukaisesti jäsenvaltioiden on palautettava liikaa maksettu arvonlisävero verovelvollisen tilille.
Here, it should be noted that the Polish Government argues that the national measures in question are necessary to prevent tax evasion and avoidance.
Tässä vaiheessa on todettava, että Puolan hallitus väittää kyseessä olevien kansallisten toimenpiteiden olevan tarpeellisia veropetosten tai veronkierron estämiseksi.
In that connection, I appreciate that tackling tax evasion and avoidance is a genuine aim.
Tässä yhteydessä ymmärrän, että veropetosten tai veronkierron estäminen on hyväksyttävä tavoite.
10Indeed, the Member States have a legitimate interest in taking appropriate steps to protect their financial interests and the Court has held that ‘[p]reventing possible tax evasion, avoidance and abuse is an objective recognised and encouraged by the Sixth Directive’. 11
10Jäsenvaltioilla on siis oikeutettu intressi ryhtyä asianmukaisiin toimiin taloudellisten etujensa suojaamiseksi, ja yhteisöjen tuomioistuin onkin katsonut, että ”veropetosten, veronkierron ja mahdollisten väärinkäytösten estäminen on päämäärä, joka on kuudennessa direktiivissä tunnustettu ja johon siinä rohkaistaan”. 11
As regards the question whether the national provisions on the repayment of excess VAT at issue in the present case comply with those requirements, it should be noted, first, that the right of taxable persons to recover the excess VAT in full is not, per se, called into question.
Sen kysymyksen osalta, ovatko esillä olevassa asiassa kyseessä olevat, liikaa maksetun arvonlisäveron palauttamista koskevat kansalliset säännökset näiden vaatimusten mukaisia, on huomautettava ensinnäkin, että verovelvollisen oikeutta saada liikaa maksettu arvonlisävero kokonaisuudessaan palautetuksi ei sinänsä kyseenalaisteta.
Moreover, recovery of that kind was, in the case in the main proceedings, also allowed by way of carrying forward the excess VAT to the next accounting period.
Lisäksi tällainen palautus oli pääasiassa mahdollinen myös siten, että liikaa maksettu arvonlisävero olisi siirretty seuraavalle verokaudelle.
13 Therefore, what are at issue in the present case are the procedures which govern the right to repayment.
13 Näin ollen esillä olevassa asiassa kyse on palautusoikeuteen sovellettavista menettelyistä.
None the less, it appears from the Court’s caselaw that, in accordance with the principle of proportionality, the Member States must employ means which, whilst enabling them effectively to attain the ob -jective pursued by their domestic laws, are the least detrimental to the objectives and the principles laid down by the relevant Community legislation.
Yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännöstä ilmenee kuitenkin, että suhteellisuusperiaatteen mukaisesti jäsenvaltioiden on turvauduttava sellaisiin keinoihin, jotka samalla, kun niiden avulla voidaan tehokkaasti saavuttaa kansallisella lainsäädännöllä tavoiteltu päämäärä, kuitenkin haittaavat mahdollisimman vähän kyseisellä yhteisön lainsäädännöllä tavoiteltujen päämäärien saavuttamista ja siinä asetettujen periaatteiden noudattamista.
Accordingly, whilst it is legitimate for the measures adopted by the Member States to seek to preserve the rights of the exchequer as effectively as possible, they must not go further than is necessary for that purpose.
Vaikka on siis perusteltua, että jäsenvaltion antamilla säännöksillä pyritään mahdollisimman tehokkaasti turvaamaan veronsaajan oikeudet, kyseiset säännökset eivät kuitenkaan saa mennä pidemmälle kuin tämän päämäärän saavuttamiseksi on tarpeen.
Subject to Article 87(3) and (3a) of the Law on VAT, repayment of the excess VAT is to be made to the taxable person’s bank account within 60 days.
Puolan arvonlisäverolain 87 §:n 3 momentin ja 3 a momentin mukaisesti liikaa maksettu arvonlisävero on palautettava verovelvollisen pankkitilille 60 päivän kuluessa.
As a new EU VAT payer, the applicant has a right to have her excess VAT repaid in 180 days.
Uutena EU-arvonlisäverovelvolli-sena kantajalla on oikeus siihen, että hänen liikaa maksamansa arvonlisävero maksetaan takaisin 180 päivän kuluessa.
Provided that a security deposit in the amount of PLN 250 000 is lodged with the tax authorities, the
Jos veroviranomaisille on toimitettu 250 000 zlotyn
12 — See the judgment in Molenheide and Others, cited in footnote 10, paragraphs 46 and 47.
12 – Ks. edellä alaviitteessä 10 mainitut yhdistetyt asiat Molenheide ym., tuomion 46 ja 47 kohta.
See also, by way of example, with regard to Article 22(8) of the Sixth Directive, Halifax and Others, cited in footnote 11, paragraph 92 and the caselaw cited there.
Ks. myös esimerkkinä kuudennen direktiivin 22 artiklan 8 kohdan osalta edellä alaviitteessä 11 mainittu asia Halifax ym., tuomion 92 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen.
13 — In the present case, the applicant requested, in conformity with Polish law, that the excess VAT be repaid into her bank account (so-called direct repayment).
13 – Kantaja vaati esillä olevassa asiassa Puolan lainsäädännön mukaisesti liikaa maksetun arvolisäveron palauttamista hänen pankkitililleen (ns. välitön palautus).
The other option of carrying the excess VAT over to the following accounting period is referred to as indirect repayment.
Toiseen vaihtoehtoon eli liikaa maksetun arvonlisäveron siirtämiseen seuraavalle verokaudelle viitataan ilmauksella välillinen palautus.
SOSNOWSKA latter period may, however, be shortened to 60 days. 14
SOSNOWSKA suuruinen vakuus, tätä määräaikaa voidaan kuitenkin lyhentää 60 päivään.
I should note that, contrary to what the parties seem to suggest, I do not consider it decisive in the present context which of the two periods for refunds of excess VAT — that is to say 60 and 180 days respectively — is to be considered as the ‘basic’ period.
Minun on huomautettava, että toisin kuin asianosaiset näyttävät antavan ymmärtää, en katso, että tässä yhteydessä olisi ratkaiseva merkitys sillä, kumpaa arvonlisäveron palautukseen sovellettavaa määräaikaa – 60 päivän vai 180 päivän määräaikaa – olisi pidettävä ”perusmääräaikana”.
Rather, what should in my view be assessed is the Polish legislation at issue as a whole, regard being had, in particular, to (the extension of) the period applicable to new EU VAT payers.
Mielestäni kyseessä olevaa puolalaista lainsäädäntöä olisi arvioitava pikemminkin kokonaisuutena siten, että otetaan erityisesti huomioon uusiin EU-arvonlisäverovelvollisiin sovellettava määräaika (määräajan pidentäminen).
The amount of the security deposit which is meant to safeguard the interests of the exchequer is approximately EUR 62 000, which is 100 times the average monthly income in the Polish economy.
Vakuuden, jolla pyritään suojaamaan veronsaajan edut, suuruus on noin 62 000 euroa, eli se on satakertainen, kun sitä verrataan keskimääräiseen kuukausituloon Puolan taloudessa.
In my view, the legislation at issue does not comply with the requirements applicable to repayments of excess VAT as set out above.
Mielestäni kyseessä oleva lainsäädäntö ei ole edellä esitettyjen, liikaa maksetun arvonlisäveron palauttamista koskevien vaatimusten mukainen.
In addition, as regards the context in which a new EU VAT payer is called on to lodge such a security deposit and benefit from the 60-day period, a trader is at that
Lisäksi on todettava sen tilanteen osalta, jossa uuden EU-arvonlisäverovelvollisen on toimitettava tällainen vakuus, jotta häneen sovelletaan 60 päivän määräaikaa, että
First, it should be noted that with regard to all new EU VAT payers the period of 60 days is (automatically) extended to 180 days unless they lodge a security deposit with the tax authorities.
Ensinnäkin on pantava merkille, että kaikkien uusien EU-verovelvollisten osalta 60 päivän määräaikaa pidennetään (automaattisesti) 180 päivään, elleivät ne toimita veroviranomaisille vakuutta.
Thus, the national measures in question impose the 180-day period in a sweeping and fixed manner without making any differentiation, as regards that period, between the various groups of taxable persons within the ‘subsystem’ of new EU
Näin ollen kyseessä olevilla kansallisilla säännöksillä säädetään yleisesti ja kaavamaisesti 180 päivän määräajasta tekemättä tämän määräajan osalta eroa niiden verovelvollisten eri ryhmien kesken, jotka kuuluvat uusien EU-vero-velvollisten ”osajärjestelmään”. Näin ollen
15 — As the referring court rightly points out, for the period of 180 days to include (during their first 12 months) all EU VAT payers in the category of persons whose operations pose a threat to the interests of the exchequer would appear to be an excessively mechanical approach, since the relevant national provisions do not take account of the conditions whose satisfaction would allow the objective finding that the activity of those taxable persons might be directed at causing harm to the exchequer.
15 – Kuten kansallinen tuomioistuin perustellusti toteaa, 180 päivän määräajan soveltaminen kaikkiin EU-arvonlisävero-velvollisiin ja niiden luokittelu (ensimmäisen 12 kuukauden ajan niiden arvonlisäverovelvolliseksi rekisteröitymisestä alkaen) henkilöiksi, joiden toiminnan katsotaan uhkaavan veronsaajan etuja, näyttäisi olevan liian mekaaninen lähestymistapa, koska asiaa koskevissa kansallisissa säännöksissä ei määritellä ehtoja, joiden täyttyessä voitaisiin objektiivisesti todeta, että näiden verovelvollisten toiminta saattaa aiheuttaa vahinkoa veronsaajan eduille.
Such a finding would justify the penalisation and less favourable treatment of ‘dishonest’ taxable persons in relation not only to persons carrying on activities subject to VAT for a period of more than 12 months from the date of registration but also in relation to persons duly paying VAT during the first year of operation.
Tällaisella toteamuksella voitaisiin perustella ”epärehellisten” verovelvollisten rankaisemista ja epäedullisempaa kohtelua niihin henkilöihin verrattuna, jotka ovat harjoittaneet arvonlisäverollista toimintaa yli 12 kuukauden ajan rekisteröitymispäivästä lukien, sekä niihin henkilöihin verrattuna, jotka ovat maksaneet arvonlisäveroa asianmukaisesti ensimmäisen toimintavuotensa ajan.
14 — The security deposit is not a condition for obtaining a refund of excess VAT.
14 – Vakuus ei ole edellytys liikaa maksetun arvonlisäveron palauttamiselle.
Rather, it is a condition for those who want to benefit from a period shorter than 180 days.
Sen sijaan sitä edellytetään niiltä, jotka haluavat saada palautuksen aiemmin kuin 180 päivän kuluessa.
Following a period of 12 months during which the taxable person has submitted a tax return and timeously paid all taxes, including income tax on natural persons, he may apply for release or repayment of the security deposit.
Verovelvollinen, joka on 12 kuukauden ajan jättänyt veroilmoitukset sekä maksanut ajallaan kaikki verot, luonnollisilta henkilöiltä perittävä tulovero mukaan lukien, voi anoa vakuuden vapauttamista tai palauttamista.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-25/07 munity transactions, 19first of all, the Polish Government has not adequately explained why, as a rule, it needs to avail itself of 180 days.
JULKISASIAMIES MAZÁKIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-25/07 liiketoimien tarkastamiseksi, 19 on ensinnäkin todettava, ettei Puolan hallitus ole riittävässä määrin selvittänyt, miksi se haluaa yleisesti käyttöönsä 180 päivää.
Even if, as it contends, the time it took other Member States to answer the Polish authorities exceeded three months in 60% of cases, it still does not automatically follow that 180 days (that is to say six full months) is the least onerous period which can be imposed in order to prevent tax evasion or avoidance.
Vaikka kyseisen hallituksen väittämän mukaan siihen, että Puolan viranomaiset saavat vastauksen muilta jäsenvaltioilta, kuluu 60 prosentissa tapauksia enemmän kuin kolme kuukautta, tästä ei kuitenkaan itsestään seuraa, ettei veropetosten ja veronkierron estämiseksi voitaisi määrätä 180 päivän pituista määräaikaa (joka tarkoittaa kuutta kokonaista kuukautta) yhtään lievempää määräaikaa.
point just developing his economic activities and, as practice shows, that involves substantial investment expenditure and often he will not yet be operating on a large scale.
tässä vaiheessa elinkeinonharjoittaja vasta kehittää toimintaansa ja, kuten käytäntö osoittaa, tässä vaiheessa investointikustannukset ovat merkittäviä ja elinkeinonharjoittaja ei useinkaan vielä harjoita toimintaansa laajassa mittakaavassa.
Therefore, the need to wait for 180 days to obtain the refund of excess VAT and/or the inability to dispose of PLN 250 000 may have a marked effect on a taxable person’s financial results.
Tämän vuoksi liikaa maksetun arvonlisäveron palauttamisen odottaminen vähintään 180 päivän ajan ja/tai 250 000 zlotyn suuruisen summan käyttömahdollisuuksien epääminen voivat vaikuttaa merkittävästi verovelvollisen taloudelliseen tulokseen.