natgillin/translations-raw huggingface dataset:
If another project management were to be found necessary in the context of the "provision of meals" project, an invitation to tender with a different content would have to be carried out'.
Jos 'ruokailuhuolto'-hankkeen yhteydessä jokin muu hankkeen johtamista koskeva konsultointi osoittautuu välttämättömäksi, on tarpeen toteuttaa sisällöllisesti toisenlainen tarjouskilpailu."
The referring court states at the outset that, in the event of unlawful withdrawal of an invitation to tender, the undertaking concerned may bring a civil action for damages under national law before the ordinary courts.
Ennakkoratkaisukysymyksen esittänyt tuomioistuin korostaa aluksi, että jos tarjouspyyntö on peruttu lainvastaisesti, yritys, jota asia koskee, voi kansallisen oikeuden perusteella esittää siviilioikeudellisia vahingonkorvausvaatimuksia tuomioistuimissa.
HI then brought a number of claims before the Vergabekontrollsenat, seeking, inter alia, the opening of review proceedings, an interim order, the annulment of certain tender documents and the annulment of the withdrawal of the invitation to tender.
HI saattoi tämän jälkeen asian Vergabekontrollsenatin käsiteltäväksi vaatien muun muassa muutoksenhakumenettelyn aloittamista, välitoimimääräyksen antamista, määrättyjen tarjo uskilpailuasiakirjojen kumoamista sekä tarjouspyynnön peruuttamista koskevan päätöksen kumoamista.
In an adjunct to the latter claim, HI cited new evidence proving, in its submission, that the decision to withdraw the invitation to tender was unlawful and again requesting that the latter be annulled.
HI täydensi viimeksi mainittua vaatimusta esittäen uusia seikkoja, jotka sen mielestä osoittivat tarjouspyynnön peruuttamista koskevan päätöksen lainvastaisuuden, ja se vaati uudelleen kyseisen päätöksen kumoamista.
The order for reference further shows that the Vergabekontrollsenat considers that, since detailed rules for withdrawing an invitation to tender do not appear in the directives laying down substantive rules concerning public contracts, the decision to make such a withdrawal is not a decision covered by Article 2(l)(b) of Directive 89/665 and, therefore, is not a decision which, pursuant to that directive, must be capable of being the subject-matter of review proceedings.
Vergabekontrollsenatin ennakkoratkaisupyynnöstä ilmenee, että se katsoo, että koska direktiivit, joissa vahvistetaan julkisia hankintoja koskevat aineellisoikeudelliset säännöt, eivät koske tarjouspyynnön peruuttamista koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä, tällainen peruuttamista koskeva päätös ei ole direktiivin 89/665/ETY 2 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettu päätös, ja se ei näin ollen ole siis sellainen päätös, johon on voitava hakea muutosta kyseisen direktiivin mukaan.
In particular, HI referred to its suspicions that the City of Vienna had a direct or indirect stake in the capital of Humanomed.
HI epäili erityisesti, että Wienin kaupunki omisti osan Humanomedistä suoraan tai välillisesti.
HI concluded therefrom that the withdrawal decision was discriminatory in so far as it was designed to favour an Austrian company to the detriment of a candidate from a Member State other than the Republic of Austria.
HI väitti, että kyseinen yhtiö oli toteuttanut olennaisen tarjouspyynnön valmistelua koskevan työn, johtanut hanketta ja vaikuttanut sitä koskevan pääsuunnitelman laatimiseen ja että
Concerning the date to be taken into consideration in order to assess the legality of such a decision, the referring court considers that the fact that the decision of the awarding
Vergabekontrollsenat katsoo, että Wienin kaupunki on noudattanut direktiivin 92/50/ΕΤΎ 12 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä, ja se
The first question authority is subject to review and thus constitutes the subject-matter of the dispute would lead to the date of that decision being used, but concedes that the principle of effectiveness, as contained in the recitals in the preamble to Directive 89/665, would lead rather to the date of the decision of the review body being used.
Lisäksi on todettava, että WLVergG:n 95 §:n säännökset, joissa säädetään kyseisen elimen kokoonpanosta ja toiminnasta, takaavat sen pysyvyyden ja, sovellettuina yhdessä saman lain 94 §:n 3 momentin kanssa, sen riippumattomuuden.
In the light of those considerations, the Vergabekontrollsenat des Landes Wien decided to stay the proceedings and refer questions to the Court of Justice for a preliminary ruling.
Edellä esitetyn perusteella Vergabekontrollsenat des Landes Wien on katsottava EY 234 artiklassa tarkoitetuksi tuomioistuimeksi ja sen esittämät kysymykset on siis otettava tutkittavaksi.
Admissibility of the questions referred
Ensimmäinen ennakkoratkaisukysymys
As a preliminary, it must be examined whether the Vergabekontrollsenat constitutes a court or tribunal within the meaning of Article 234 EC, and thus whether its questions are admissible.
Ennakkoratkaisukysymyksen esittänyt tuomioistuin toteaa ajankohdasta, joka on otettava huomioon arvioitaessa tällaisen päätöksen lainmukaisuutta, että se, että hankintaviranomaisen päätös on tuomioistuinvalvonnan ja näin ollen muutoksenhaun kohteena, puoltaa sitä, että huomioon on otettava päätöksen tekoajankohta; kyseinen tuomioistuin myöntää kuitenkin, että direktiivin 89/665/ETY johdantoosan perustelukappaleissa mainittu tehokkuusperiaate puoltaa taas sitä, että huomioon on otettava muutoksenhakuelimen päätöksen tekoajankohta.
In that respect, whereas Article 2(l)(b) of Directive 89/665 delimits the scope of the directive, it does not define the unlawful decisions of which annulment may be sought, confining itself to listing measures which Member States are required to take for the purposes of the review proceedings referred to in Article 1 (see, to that effect, Case C-81/98Alcatel Austria and Others ν Bundesministerium für Wissenschaft und Verkehr [1999], paragraphs 30 and 31).
Vergabekontrollsenat des Landes Wien on tämän vuoksi lykännyt asian käsittelyä ja esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle ennakkoratkaisukysymyksiä.
The first question must therefore be understood as asking, essentially, whether Article 1(1) of Directive 89/665 requires the decision of the awarding authority to withdraw the invitation to tender for a public service contract to be open to review proceedings, and to annulment in appropriate cases, on the ground that it infringed Community law on public contracts or the national rules transposing that law.
Aluksi on todettava, että kuten ennakkoratkaisupyynnön esittämistä koskevasta päätöksestä ilmenee, Vergabekontrollsenatpyytää ensimmäisellä kysymyksellään selvennystä siihen, onko päätösten, joilla peruutetaan julkisia palveluhankintoja koskeva tarjouspyyntö, katsottava olevan "hankintaviranomaisten päätöksiä", joiden osalta jäsenvaltioiden on direktiivin 89/665/ETY 1 artiklan 1 kohdan mukaan otettava kansallisessa oikeudessa käyttöön tehokkaat muutoksenhakumenettelyt, jotka ovat niin nopeat kuin mahdollista.
In this case, Paragraph 94 of the WLVergG clearly shows that the Vergabekontrollsenat complies with the criteria of being established by law, having compulsory jurisdiction and an inter partes procedure, and applying rules of law.
Aluksi on tutkittava, onko Vergabekontrollsenat des Landes Wien katsottava EY 234 artiklassa tarkoitetuksi tuomioistuimeksi ja onko ennakkoratkaisukysymykset näin ollen otettava tutkittavaksi.
In order to reply to the question thus reformulated, it is therefore necessary to interpret the words 'decisions taken by the contracting authorities' used in Article 1(1) of Directive 89/665.
Direktiivin 89/665/ETY 2 artiklan 1 kohdan b alakohdassa ei nimittäin määritellä niitä lainvastaisia päätöksiä, joiden kumoamista voidaan vaatia, vaan siinä vain luetellaan toimenpiteet, jotka jäsenvaltioiden on toteutettava kyseisen direktiivin 1 artiklassa tarkoitettujenmuutoksenhakumenettelyjenosalta (ks. vastaavasti asia C-81/98, Alcatel Austria ym., tuomio 28.10.1999, 30 ja 31 kohta), ja viimeksi mainitulla säännöksellä rajataan kyseisen direktiivin soveltamisala.
In addition, Paragraph 95 of the WLVergG, which governs the composition and functioning of this body, guarantees its permanence and, in conjunction with Paragraph 94(3), its independence.
Vakiintuneesta oikeuskäytännöstä seuraa, että harkitessaan, onko tietty elin EY 234 artiklassa tarkoitettu tuomioistuin, mikä on pelkästään yhteisön oikeuden perusteella ratkaistava kysymys, yhteisöjen tuomioistuin ottaa huomioon useita seikkoja, joita ovat muun muassa kyseisen elimen lakisääteisyys, pysyvyys, sen tuomiovallan pakottavuus, menettelyn kontradiktorisuus, toimiminen oikeussääntöjen soveltajana ja riippumattomuus.
It should be recalled as a preliminary observation that Article 1(1) of Directive 89/665 places an obligation on Member States to lay down procedures enabling review of decisions taken in a tender procedure on the ground that those
Ensimmäinen kysymys on siis ymmärrettävä siten, että ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin kysyy pääasiallisesti, edellytetäänkö direktiivin 89/665/ETY 1 artiklan 1 kohdassa, että hankintaviranomaisen päätökseen, jolla peruutetaan julkisia palveluhankintoja koskeva tarjouspyyntö, on voitava hakea muutosta ja että se on tarvittaessa voitava kumota, jos sillä rikotaan julkisia hankintoja koskevaa yhteisön oikeutta tai sen saattamiseksi osaksi kansallista lainsäädäntöä annettuja kansallisia sääntöjä.
It follows that the Vergabekontrollsenat des Landes Wien must be regarded as a court or tribunal within the meaning of Article 234 EC and that its questions are admissible.
Tältä osin on todettava, että WLVergG:n 94 §:n säännöksistä ilmenee selvästi, että Vergabekontrollsenat täyttää edellytykset, jotka koskevat elimen lakisääteisyyttä, sen tuomiovallan pakottavuutta, menettelyn kontradik torisuu t ta j a toimimista oikeussääntöjen soveltajana.
decisions infringed Community law on public contracts or national rules transposing that law.
Jotta edellä esitetyllä tavalla muotoiltuun kysymykseen voidaan vastata, on siis syytä tulkita direktiivin 89/665/ETY 1 artiklan 1 kohdassa olevaa käsitettä "hankintaviranomaisten päätökset".
notify candidates and tenderers of the grounds for its decision if it decides to withdraw the invitation to tender for a public service contraa, there is no implied obligation on that authority to carry the award procedure to its conclusion.
direktiivillä 97/52/ETY (jäljempänä direktiivi 93/37/ETY); tämän direktiivin 8 artiklan 2 kohdan säännös on samankaltainen kuin direktiivin 92/50/ETY 12 artiklan 2 kohta.
However, even though, apart from the duty to notify the reasons for the withdrawal of the invitation to tender, Directive 92/50 contains no specific provision concerning the substantive or formal conditions for that decision, the fact remains that the latter is still subject to fundamental rules of Community law, and in particular to the principles laid down by the EC Treaty on the right of establishment and the freedom to provide services.
Yhteisöjen tuomioistuin on todennut erityisesti asiassa C-27/98, Fracasso ja Leitschutz, 16.9.1999 antamassaan tuomiossa (23 ja 25 kohta), että direktiivin 93/37/ETY 8 artiklan 2 kohdassa ei säädetä, että siinä implisiittisesti hyväksytty hankintaviranomaisen mahdollisuus olla tekemättä tarjouskilpailun kohteena olevaa rakennusurakkasopimusta koskisi ainoastaan poikkeustilanteita tai että se välttämättä edellyttäisi vakavia perusteita.
Therefore, in order to determine whether the decision of the contracting authority to withdraw an invitation to tender for a public service contract may be regarded as one of those decisions in respect of which Member States are required, under Directive 89/665, to establish annulment action procedures, it needs to be examined whether such a decision falls within Community law rules on public contracts.
Aluksi on syytä muistuttaa, että direktiivin 89/665/ETY 1 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltioiden on säädettävä menettelyistä, joilla sopimustentekomenettelyihin liittyviin päätöksiin voidaan hakea muutosta, kun kyseiset päätökset ovat vastoin julkisia hankintoja koskevaa yhteisön oikeutta tai sen saattamiseksi osaksi kansallista lainsäädäntöä annettuja kansallisia sääntöjä.
In that regard, the Court has consistently held that the purpose of coordinating at Community level the procedures for the award of public contracts is to eliminate barriers to the freedom to provide services and goods and therefore to protect the interests of traders established in a Member State who wish to offer goods or services to contracting authorities established in another Member State (see, inter alia, Case C380/98 University of Cambridge [2000], paragraph 16; Case C-19/00 SIAC Construction [2001], paragraph 32).
Edellä esitetystä seuraa, että jos hankintaviranomaisen julkisia hankintoja koskevassa sopimusten tekomenettelyssä tekemään päätökseen sovelletaan yhteisön oikeuden julkisia hankintoja koskevia sääntöjä ja jos se siis voi olla näiden sääntöjen vastainen, direktiivin 89/665/ETY 1 artiklan 1 kohdassa edellytetään, että tällaiseen päätökseen on voitava hakea muutosta vaatien sen kumoamista.
In that respect, it should be noted that the only provision in Directive 92/50 relating specifically to the decision to withdraw an invitation to tender is Article 12(2), which provides, inter alia, that where the contracting authorities have decided to abandon an award procedure, they must inform candidates and tenderers of the reasons for their decision as soon as possible.
Edellä esitetystä seuraa, että direktiivin 92/50/ETY 12 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että vaikka siinä säädetään, että päätettyään peruuttaa julkisia palveluhankintoja koskevan tarjouspyynnön hankintaviranomaisen on ilmoitettava ehdokkaille ja tarjoajille päätöksensä perusteet, tämä ei kuitenkaan tarkoita, että kyseisen hankintaviranomaisen olisi saatettava sopimusten tekomenettely päätökseen.
Directive 92/50 pursues just such an objective. As the 20th recital in its preamble shows, it is designed to eliminate practices that restrict competition in general, and participation in contracts by other Member States' nationals in particular, by improving the access of service providers to procedures for the award of contracts.
Jotta voidaan määrittää, onko hankintaviranomaisen päätös, jolla peruutetaan julkisia palveluhankintoja koskeva tarjouspyyntö, sellainen päätös, jonka osalta jäsenvaltioiden on direktiivin 89/665/ETY perusteella otettava käyttöön muutoksenhakumenettelyt päätöksen kumoamiseksi, on siis arvioitava, onko tällaista päätöstä koskeva asia ratkaistava julkisia hankintoja koskevien yhteisön oikeuden sääntöjen perusteella.
The Court of Justice has already had occasion to define the scope of the obligation to notify reasons for abandoning the award of a contract in the context of Council Directive 93/37/EEC of 14 June 1993 concerning the coordination of procedures for the award of public works contracts, in the version thereof resulting from Directive 97/52 (hereinafter 'Directive 93/37'), which contains in Article 8(2) a provision similar to Article 12(2) of Directive 92/50. In particular, in its judgment in Case C-27/98 Fracasso and Leitschutz ν Salzburger Landesregierung [1999], paragraphs 23 and 25, the Court held that Article 8(2) of Directive 93/37 does not provide that the option of the contracting authority to decide not to award a contract put out to tender, implicity allowed by Directive 93/37, is limited to exceptional cases or must necessarily be based on serious grounds.
Vaikka on totta, että direktiivissä 92/50/ETY ei ole erityistä säännöstä, tarjouspyynnön peruuttamista koskevien perusteiden ilmoittamiseen liittyvää edellytystä lukuunottamatta, joka koskisi tällaisen päätöksen aineellisoikeudellisia tai muotoa koskevia edellytyksiä, on kuitenkin todettava, että päätökseen on tällöinkin sovellettava yhteisön oikeuden perustavanlaatuisia sääntöjä ja erityisesti EY:n perustamissopimuksessa määrättyjä sijoittautumisoikeutta ja palveluiden tarjoamisen vapautta koskevia periaatteita.
The Court's case-law also demonstrates that the principle of equal treatment, which underlies the directives on procedures for the award of public contracts, implies in particular an obligation of transparency in order to enable verification that it has been complied with (see, to that effect, Case C-275/98 Unitron Scandinavia and 3-S ν Ministeriet for Fødevarer, Landbrug og Fiskeri [1999], paragraph 31; Case C-324/98 Telaustria and Telefonadress v Telekom Austria [2000], paragraph 61).
Tältä osin on todettava, että direktiivin 92/50/ETY ainoa erityisesti tarjouspyynnön peruuttamispäätökseen liittyvä säännös on sen 12 artiklan 2 kohta, jossa säädetään muun muassa, että päätettyään peruuttaa sopimusten tekomenettelyn hankintaviranomaisten on viipymättä ilmoitettava ehdokkaille ja tarjoajille päätöksen perusteet
It follows that, on a proper interpretation of Article 12(2) of Directive 92/50, although that provision requires the contracting authority to
Tältä osin on muistutettava, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan julkisia hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisella yhteisön tasolla pyritään poistamaan palvelujen tarjoamisen vapauden ja tavaroiden vapaan liikkuvuuden esteet ja näin suojaamaan sellaisten jäsenvaltioon sijoittautuneiden taloudellisten toimijoiden etuja, jotka haluavat tarjota tavaroita tai palveluja toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneille hankintaviranomaisille (ks. mm. asia C-380/98, University of Cambridge, tuomio 3.10.2000, 16 kohta ja asia C-19/00, SIAC Construction, tuomio 18.10.2001, 32 kohta).
In that respect, it should be noted that the duty to notify reasons for a decision to withdraw an invitation to tender, laid down by Article 12(2) of
Yhteisöjen tuomioistuin on jo täsmentänyt sopimusten tekomenettelyn peruuttamiseen liittyvien perusteiden ilmoittamista koskevan velvoitteen laajuutta julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 14 päivänä kesäkuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/37/ETY osalta, sellaisena kuin tämä direktiivi on muutettuna
decision by the contracting authority was taken unlawfully, the contested decision must first be set aside.
sääntöjen koskevien yhteisön oikeuden noudattamisen varmistamiseksi.
Directive 92/50, is dictated precisely by concern to ensure a minimum level of transparency in the contract-awarding procedures to which that directive applies and hence compliance with the principle of equal treatment.
On todettava, että direktiivillä 92/50/ETY on tällainen tavoite.
To hold that Member States are not required to lay down review procedures for annulment in relation to decisions withdrawing invitations to tender would amount to authorising them, by availing themselves of the option provided for in the provision mentioned in the paragraph above, to deprive tenderers adversely affected by such decisions, adopted in breach of the rules of Community law, of the possibility of bringing actions for damages.
Kuten sen johdantoosan 20. perustelukappaleesta ilmenee, sillä pyritään poistamaan sellaiset käytännöt, jotka rajoittavat yleisesti kilpailua ja erityisesti muiden jäsenvaltioiden kansalaisten sopimuspuoleksi pääsyä, parantamalla palvelujen suorittajien mahdollisuuksia osallistua sopimusten tekomenettelyihin.
It follows that, even though Directive 92/50 does not specifically govern the detailed procedures for withdrawing an invitation to tender for a public service contract, the contracting authorities are nevertheless required, when adopting such a decision, to comply with the fundamental rules of the Treaty in general, and the principle of non-discrimination on the ground of nationality, in particular (see, by way of analogy, concerning the conclusion of public service concessions, Telaustria and Telefonadress, paragraph 60).
Yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännöstä ilmenee myös, että yhdenvertaisen kohtelun periaate, johon julkisia hankintoja koskevista sopimusten tekomenettelyistä annetut direktiivit perustuvat, edellyttää avoimuusvelvollisuutta, jotta sen noudattamisesta voidaan varmistua (ks. vastaavasti asia C-275/98, Unitron Scandinavia ja 3-S, tuomio 18.11.1999, 31 kohta ja asia C-324/98, Telaustria ja Telefonadress, tuomio 7.12.2000, 61 kohta).
Since the decision of a contracting authority to withdraw an invitation to tender for a public service contract is subject to the relevant substantive rules of Community law, it has to be concluded that it also falls within the rules laid down by Directive 89/665 in order to ensure compliance with the rules of Community law on public contracts.
Tätä tulkintaa tukee ensinnäkin direktiivin 89/665/ETY säännösten sanamuoto. Kuten yhteisöjen tuomioistuin on todennut edellä mainitussa asiassa Alcatel Austria ym. annetun tuomion 35 kohdassa, kyseisen direktiivin 1 artiklan 1 kohdassa ei rajoiteta siinä tarkoitettujen päätösten luonnetta tai sisältöä.
Finally, it must be held that any other interpretation would undermine the effectiveness of Directive 89/665.
Myöskään kyseisen direktiivin 2 artiklan 1 kohdan b alakohdan sanamuodon perusteella ei voida katsoa, että kyseessä olisi tällainen rajoittaminen (ks. vastaavasti em. asia Alcatel Austria, tuomion 32 kohta).
As the first and second recitals in its preamble show, that directive is designed to reinforce existing arrangements at both national and Community level for ensuring effective application of Community directives on the award of public contracts, in particular at the stage where infringements can still be rectified, and it is precisely in order to ensure compliance with those directives that Article 1(1) of Directive 89/665 requires the Member States to establish effective review procedures that are as rapid as possible (Alcatel Austria, paragraphs 33 and 34).
Niitä päätöksiä, joiden osalta jäsenvaltioiden on varmistettava muutoksenhakukeinot,koskevankäsitteensuppea tulkinta olisi lisäksi ristiriidassa kyseisen direktiivin 2 artiklan 1 kohdan a alakohdan kanssa, jonka mukaan jäsenvaltioiden on säädettävä välitoimimenettelyistä kaikkien hankintaviranomaisten päätösten osalta.
The full attainment of the objective pursued by Directive 89/665 would be compromised if it were lawful for contracting authorities to withdraw an invitation to tender for a public service contract without being subject to the judicial review procedures designed to ensure that the directives laying down substantive rules concerning public contracts and the principles underlying those directives are genuinely complied with.
Tältä osin on todettava, että direktiivin 92/50/ETY 12 artiklan 2 kohdassa säädetty velvollisuus ilmoittaa tarjouspyynnön peruuttamista koskevan päätöksen perusteet perustuu juuri siihen, että siinä pyritään takaamaan avoimuuden vähimmäistaso sellaisten julkisten hankintamenettelyjen osalta, joihin direktiiviä sovelletaan, ja näin ollen siis takaamaan myös yhdenvertaista kohtelua koskevan periaatteen noudattaminen.
That finding is corroborated, first, by the wording of the provisions of Directive 89/665.
Lisäksi on todettava, että direktiivin 89/665/ETY yleinen rakenne edellyttää edellä mainitun käsitteen laajaa tulkintaa, koska kyseisen direktiivin 2 artiklan 5 kohdan mukaan jäsenvaltiot voivat säätää, että hankintaviranomaisen tekemän päätöksen lainvastaisuuteen perustuva vahingonkorvausvaade voidaan käsitellä vasta sen jälkeen, kun riitautettu päätös on ensin kumottu.
As the Court pointed out in paragraph 35 of its Alcatel Austria judgment, the provision in Article 1(1) of that directive does not lay down any restriction with regard to the nature and content of the decisions referred to therein. Nor can such a restriction be inferred from the wording of Article 2(l)(b) of that directive (see, to that effect, Alcatel Austria, paragraph 32).
Jos nimittäin katsottaisiin, että jäsenvaltioiden ei tarvitse säätää, että tarjouspyynnön peruuttamista koskeviin päätöksiin on voitava hakea muutosta ja vaatia niiden kumoamista, tämä johtaisi siihen, että jäsenvaltioiden sallittaisiin käyttää hyväksi edellisessä kohdassa mainitussa säännöksessä säädettyä mahdollisuutta ja näin evätä mahdollisuus vahingonkorvauskanteiden nostamiseen sellaisilta tarjoajilta, joille on aiheutunut vahinkoa tällaisistayhteisön oikeuden sääntöjen vastaisesti tehdyistä päätöksistä.