natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Decision on complaint715/98/IJH against the European Commission
Päätös kanteluun715/98/IJH Euroopankomissiota vastaan
(i) undue delay,in that the Commission did not send a letter of formal notice to the Greekauthorities until two years after the complaint,not within one year as laid down in its owninternal procedures.
(i) Kohtuuton viivästys:Komissio lähetti virallisen ilmoituksen Kreikan viranomaisillevasta kaksi vuotta valituksen jälkeen eikä vuoden kuluessa,kuten sen omissa sisäisissämenettelysäännöissä määrätään.
Furthermore,the complainant alleged that the Commission ignored itsrepeated requests for urgent treatment of its complaint;
Lisäksi komissio jätti kantelijan mukaan huomiotta sentoistuvat pyynnöt valituksen kiireellisestä käsittelystä.
(ii) lack of information,in that the Commission never provided any official informationconcerning the actions taken on TIE’s complaint;
(ii) Tiedon puute:Komissio ei missään vaiheessa antanut virallisia tietoja toimenpiteistä,joihin oli ryhdytty TIE:n valituksen johdosta.
(iii) neglect of duty,in that the Commission decided to consult experts and interestedparties before sending a reasoned opinion to the Greek authorities.
(iii) Velvollisuuksien laiminlyönti:Komissio päätti kuulla asiantuntijoita ja osapuoliaennen kuin se lähetti perustellun lausunnon Kreikan viranomaisille.
The complainantclaimed that where there is an obvious case to answer with regard to a suspected infringement it is for the Member State to provide the necessary information and not for the Commission or any third parties.
Kantelija väitti,ettäkun epäilty rikkomistapaus vaatii selvästi vastaamista,on jäsenvaltion velvollisuus toimittaa tarvittavat tiedot,ei komission tai muiden osapuolten.
The complainant also alleged lack of impartiality by the college of Commissioners andrequested the Ombudsman to examine the general efficacy of the Article 169 (now Article226) procedure.
Kantelija väitti myös,että komission jäsenten kollegio ei ollut puolueeton,ja pyysi oikeusasiamiestä tutkimaan 169 artiklan (nykyisen 226 artiklan) mukaisen menettelyn yleisentehokkuuden.
The Ombudsman informed the complainant that the allegation and requestdid not appear to provide sufficient grounds for inquiry,as required by Article 195 of the Treaty establishing the European Community.
Oikeusasiamies ilmoitti kantelijalle,että väite ja pyyntö eivät näyttäneetantavan riittävästi aihetta tutkimuksiin EY:n perustamissopimuksen 195 artiklan mukaisesti.
The Ombudsman’s inquiry in this case wastherefore limited to points (i),(ii) and (iii) above.
Sen vuoksi oikeusasiamiehen asiaa koskevat tutkimukset rajoittuivat edellä mainittuihin kohtiin (i),(ii) ja (iii).
THE INQUIRY
Tiedon puute
The Commission’s opinion
Yhteyksiä hoidettiin pääasiassa puhelimitse.
The Commission explained that,in its complaint to the Commission,TIE had claimed thatthe prohibition on television advertising had a particularly detrimental effect on non-Greek Community producers of toys and alleged that,although it was presented as a measure tosafeguard children,its aims were protectionist.
Lisäksi pääosasto XV:n pääjohtaja otti kantelijan vastaan kahden kuukauden kuluttua valituksen kirjaami-sesta,ja kantelija tapasi toimivaltaisen virkamiehen vähintäänkin kolme kertaa.
The Commission accepted that two years had elapsed between the date of the complaintto the Commission and the sending of the letter of formal notice,but enclosed a detailedchronology of events,in order to demonstrate that it had not remained idle during thisperiod.
Komission mukaan Kreikan viranomaiset olivat viralliseen ilmoitukseen vastatessaantodenneet,että lasten leikkikalujen tv-mainontakiellon tavoitteena oli estää lapsia näkemästä mainoksia,jotka voisivat aiheuttaa heille pettymyksiä tai saada heidät painostamaanvoimakkaasti vanhempiaan ostamaan leikkikalun,johon perheellä ei olisi varaa.
The Commission also mentioned that its procedures had subsequently beenimproved so as to deal with infringement cases more quickly.
Lainyleistä etua koskevat perustelut koskivat siten lasten suojelua ja perherauhan turvaamista.
As regards the complainant’s requests for urgent treatment,the Commission explained thatthey could not be satisfied because of the technical and sensitive nature of the problem.
Ennen edellä mainittua vastausta komissio oli arvellut Kreikan viranomaisten olleen huolissaan mahdollisista vaaroista,jotka liittyivät itse mainosviestin sisältöön.
Inparticular,it was important to identify the correct legal basis of infringement proceedingsand this involved many exchanges of memoranda with the Commission’s Legal Service.Secondly,the disproportionate nature of the Greek measure had to be proven.
Komissio kat-soi,että vastauksessa mainitut tavoitteet asettivat tapauksen uuteen valoon,mikä edellyttiperusteellista tutkimusta.
The Commission considered this aspect of the complaint to be particularly unjustified.Although the complainant was not systematically informed in writing of the differentmeasures taken,its representative was regularly and precisely informed of developments,often on DG XV’s initiative.
Komissio muistutti myös Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen johdonmukaisesta tulkin-nasta,jonka mukaan 169 artiklan (nykyisen 226 artiklan) mukaisessa menettelyssä onkomission tehtävä osoittaa,että jotakin velvoitetta ei ole täytetty.
These contacts took place mainly by telephone.
Kantelijan huomautukset
Neglect of duty
Kohtuuton viivästys
The Commission explained that the Greek authorities had stated in their reply to the letterof formal notice that the objective of the ban on television advertising of children’s toyswas to prevent children seeing advertisements which might cause them to suffer feelingsof frustration,or to exert strong pressure on their parents to buy a toy that was beyond thefamily budget.
Kantelija asetti kyseenalaiseksi sen,noudatettiinko komission sisäisiä menettelysääntöjäjäsenvaltioille asetettavien määräaikojen pidentämisestä niiden vastatessa viralliseenilmoitukseen.
The supposed public interest justifications of the law therefore concernedthe protection of children and the safeguarding of family peace.
Koska vuoden 1997 kesäkuun ja joulukuun välillä ei pidetty asiaa koskevaakomission kokousta,Kreikan hallituksen vastauksen viivästyminen kolmella viikollaaiheutti lisäksi viiden kuukauden viivästyksen asian käsittelyyn komissiossa.
Before receiving the above reply,the Commission had believed that the Greek authoritieswere concerned about possible risks inherent in the content of the advertising message.The Commission considered that the objectives put forward in the reply shed a differentlight on the case,necessitating a thorough investigation.
Lisäksi kantelija totesi,että komissio toimi ripeästi Kreikan asettamaa samanlaista mainoskieltoa vastaan vuona 1991,ja kysyi,miksei samankaltainen toiminta ollut mahdollista vuonna 1994 hyväksyttyä toimenpidettä vastaan.
The Commission services were currentlyevaluating the result of a discussion at the second meeting of the expert group,with a viewto making a proposal to the Commission for an appropriate follow-up to the complaint bythe beginning of 1999 at the latest.
Lopuksi kantelija totesi pitävänsä kohtuuttomana,että komission saatua jäsenvaltion vastauksen viralliseen ilmoitukseen kului 13 kuukautta siihen,kun komissio päätti asettaaasiantuntijatyöryhmän.
The Commission also pointed out that the Court of Justice has consistently held that,underthe Article 169 procedure (now Article 226),it is the Commission’s responsibility to provethat an obligation has not been fulfilled.
Se kuitenkin täsmensi,ettäkantelun tämä osa koski muita pääosastoja sekä joidenkin komissaarien kabinetteja jaoikeudellista yksikköä. Huomautuksissa viitattiin erityisesti arvosteluun,jota erään Euroopan parlamentin valiokunnan laatimassa mietinnössä ja sitä seuranneessa parlamen-
The complainant’s observations
Velvollisuuksien laiminlyönti
The complainant questioned whether the Commission’s internal rules of procedure onextension of deadlines for reply by a Member State to a letter of formal notice werecomplied with.
Kantelija esitti näkemyksen,että komission ensisijainen vastuu rikkomistapauksissa onyhtenäismarkkinoiden toteuttaminen poistamalla vapaan liikkuvuuden esteitä mahdollisimman nopeasti.
Because there was no relevant Commission meeting between June and December 1997,the three-week delay in the reply from the Greek authorities caused afurther five-month delay in the Commission’s dealing with the matter.
Jos tapaus vaatii vastaamista,komission tulisi toimia omien menettelysääntöjensä mukaisissa määräajoissa ja käyttää tehokkaasti harkintavaltaansa.
The complainant also claimed that the Commission had acted swiftly against an identical Greek ban on advertising in 1991 and questioned why similar action was not possibleagainst the measure adopted in 1994.
Jos tapausei vaadi vastaamista,komission tulisi lopettaa tapauksen käsittely.
Finally,the complainant alleged that the delay of 13 months between the Commission’sreceipt of the reply from the Member State to the letter of formal notice and its decisionto consult the group of experts was excessive.
Koska leikkikalujenmainostamista koskeva tapaus oli ollut esillä näin monta vuotta,tapaus vaati vastaamista.Se,että tästä huolimatta ei ollut ryhdytty päättäväisiin toimenpiteisiin,viittaa siihen,ettäkomissio laiminlöi velvollisuuksiaan perustamissopimuksen vartijana.
Lack of information
LISÄTUTKIMUKSET
The complainant acknowledged that DG XV provided regular information,but specifiedthat this aspect of the complaint concerned other DGs,as well as certain Commissioners’cabinets and the Legal Service.
Komission lausunnon ja kantelijan huomautusten perusteellisen käsittelyn jälkeen ilmeni,että jatkotutkimukset olivat välttämättömiä. Oikeusasiamies pyysi siksi komissiota vastaamaan kantelijan huomautuksiin kohtuuttoman viivästyksen ja tiedon puutteen osalta.
The observations referred in particular to criticisms of thelack of transparency and dominant position of the Legal Service made in a report by acommittee of the European Parliament and in the resolution subsequently adopted by the Parliament.
Oikeusasiamies huomautti lisäksi,että komission lausunnon mukaan sen osastot aikoivatehdottaa komissiolle valituksen johdosta toteutettavista jatkotoimenpiteistä viimeistäänvuoden 1999 alussa.
The complainant supported the Parliament’s call for the Commission to makethe complete legal arguments on specific cases known to the complainant and to providea possibility for the complainant to challenge this opinion before a final decision was takenon whether formally to pursue a complaint.
Oikeusasiamies pyysi,että hänelle ilmoitettaisiin tapauksen tulevasta kehityksestä ja komission mahdollisten jatkotoimien aikataulusta.
The complainant expressed the view that the primary responsibility of the Commission ininfringement cases is the enforcement of the single market by eliminating obstacles to freemovement as swiftly as possible.
Komissio selitti,että komission toimivaltaiset osastot olivat aikoneet esittää kesäkuussa1997 pidettävässä komission rikkomismenettelyjä koskevassa kokouksessa ehdotuksenperusteellisen lausunnon lähettämisestä Kreikan viranomaisille.
If there is a case to answer,the Commission should actwithin the time limits set by its own rules of procedure and use its discretionary powerseffectively.
Ehdotus kuitenkin perut-tiin,kun Kreikan viranomaisilta saatiin vastaus.
If there is no case,the Commission should close the file.
Vastaus oli 2–3 viikkoa myöhässä,muttakomission velvollisuus oli ottaa se huomioon.
The fact that the toyadvertising case had dragged on for so many years indicated that there was a case toanswer.
Vastauksen sisällön vuoksi tapauksen käsittely olisi todennäköisesti siirtynyt joulukuuhun 1997,vaikka Kreikan viranomaisetolisivatkin noudattaneet määräaikaa.
The fact that still no decisive action had been taken indicated neglect by the Commission of its responsibilities as guardian of the Treaty.
Komissio huomautti,että määräaikojen pidentämistä koskevia määräyksiä,joihin kantelija viittasi,ei sovellettu tähän tapaukseen,koska Kreikan viranomaiset eivät olleet pyytäneet lykkäystä.
After careful consideration of the Commission’s opinion and the complainant’s observa-tions,it appeared that further inquiries were necessary.
Komissio totesi kuitenkin myös,että kyseisten tapahtumien aikaan se olitoisinaan noudattanut melko sallivaa linjaa vastausten myöhästymisiin nähden (joskus niiden tarkoituksena oli vain ajan pelaaminen).
The Ombudsman therefore invitedthe Commission to respond to the complainant’s observations as regards the issues ofundue delay and lack of information.
Hiljattain tekemillään päätöksillä,joilla tähdättiin komission työtapojen parantamiseen rikkomismenettelyjen suhteen,komissio olikuitenkin sitoutunut tiukentamaan linjan niitä jäsenvaltioita kohtaan,jotka eivät noudattaneet vastauksille asetettuja määräaikoja.
The Ombudsman also noted that the Commission’s opinion stated that its departmentsenvisaged making a proposal to the Commission for an appropriate follow-up to thecomplaint by the beginning of 1999 at the latest.
Verrattaessa tapahtumia niihin toimenpiteisiin,joihin ryhdyttiin vuonna 1991 säädetynsamankaltaisen kiellon jälkeen,komissio muistutti,että myös vuonna 1994 se toimiripeästi ja lähetti 169 artiklan mukaisen kirjeen alle kuusi kuukautta valituksen saapumisen jälkeen.
The Ombudsman requested to beinformed of any subsequent developments,as well as of any timetable for possible futureaction by the Commission in this matter.
Lisäksi Kreikan viranomaiset olivat noudattaneet komission vaatimuksiavälittömästi,toisin kuin vuonna 1994.
The Commission explained that the relevant Commission departments had intended totable a proposal to send a reasoned opinion to the Greek authorities at the Commissioninfringement meeting in June 1997. However,this proposal was dropped when the replyfrom the Greek authorities was received.
Kantelijan tätä kohtaa koskevista huomautuksista komissio totesi,että komission tiettyjenosastojen tai jäsenten omien toimistojen kannoista annettavan tiedon määrää on rajoitettava komission työn johdonmukaisuuden ja kollektiivisen vastuullisuuden periaatteen turvaamiseksi.
The reply was two to three weeks late,but the Commission was obliged to take account of it. In view of the substance of the reply,thecase would probably have been held over to December 1997,even if the Greek authoritieshad complied with the deadline.
Oikeudellisen yksikön lausuntojen osalta komissio viittasi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin päätökseen asiassa Carlsen ym. vastaan neuvosto13.
The Commission noted that the rules on extensions of deadlines to which the complainantreferred did not apply in this case,since the Greek authorities had not requested an extension.
Komissio totesi lisäksi,että toimivaltainen osasto ilmoitti kantelijalle ja hänen edustajilleen säännöllisesti komissaarien kabinettien päälliköiden ja itse komission kokoustentuloksista.
However,it also stated that,at the time of the events in question,the Commissionhad sometimes been comparatively lenient with regard to late replies (some of which mayonly have been intended to buy time),but that in recent decisions taken with a view toimproving its working methods in relation to infringement procedures the Commissionhad undertaken to adopt a firmer line towards Member States which failed to comply withtheir deadlines for replying.
Puheenjohtajan kabinetti otti kantelijan vastaan 30. huhtikuuta 1996,ja tällä olimahdollisuus esittää näkemyksensä myös 27. maaliskuuta 1998 pidetyssä tapaamisessaoikeudellisen yksikön kahden tapauksesta vastaavan virkamiehen kanssa.
As regards the delay of 13 months between the Commission’s receipt of the reply to theletter of formal notice and its decision to consult the group of experts,the Commissionexplained the sequence of events between the reply (30 May 1997) and the decision toconsult further (24 June 1998).
Keskustelut eivätolleet vielä alkaneet,koska Kreikan asiasta vastaava ministeri erosi tehtävästään vuoden1999 alussa ja koska myös komissio erosi.
Lack of information
Kantelijan huomautukset
As regards the complainant’s observations on this point,the Commission stated that theremust be limits on the amount of information provided about the positions of particulardepartments or Member’s private offices in order to safeguard the principles of consistency and collective responsibility for the work of the Commission.
Joulukuussa 1999 lähettämissään huomautuksissa kantelija pysyi kannassaan,jonkamukaan Kreikan viranomaisilta viralliseen ilmoitukseen saadun vastauksen ja komissionasiantuntijaryhmän kuulemista koskevan päätöksen välinen 13 kuukauden viive oli kohtuuton.
As regards opinions of the Legal Service,the Commission referred to the order of the President of the Court of First Instance in Carlsen and others v Council13.
Kantelija katsoi,että komission aikomus aloittaa ystävällinen vuoropuhelu Kreikan viranomaisten kanssa oli jälleen uusi tapa viivyttää päätöstä,ja muistutti,että sellaiset neuvottelut käydään tavallisesti vasta perustellun lausunnon toimittamisen jälkeen,koska muutoin komissio on heikossa asemassa jäsenmaahan nähden.
The Commission also stated that the complainant and its representatives were kept regularly informed by the responsible department of the results of meetings of the heads of Commissioners’ cabinets and of the Commission itself.
Lopuksi kantelija huomautti,että komissio oli lopettanut tapauksen käsittelyn syyskuussa1999 sillä perusteella,että todisteita ei ollut ja että tapaus oli ollut avoimena liian kauan.Kantelijalle oli ilmoitettu aikomuksesta lopettaa tapauksen käsittely ja sitä oli kehotettutoimittamaan uusia todisteita kuukauden kuluessa,mitä se ei kuitenkaan tehnyt.
They were received by the President’s cabinet on 30 April 1996 and also had an opportunity to state their point ofview at a meeting held on 27 March 1997 with the two officials in the Legal Serviceresponsible for their case.
Kantelijaväitti,että tapauksen käsittelyn lopettamisesta oli päättänyt ”toimitusministeriö-komissio” pöydänpuhdistusilmapiirin vallitessa. Komissio ei arvioinut asianmukaisesti tapauksenoikeudellisia perusteita eikä kokoamiaan asiantuntijoiden neuvoja.
The complainant’s observations
Oikeusasiamiehen tutkimuksen laajuus
In December 1999,the complainant sent observations maintaining the complaint of unduedelay as regards the 13 months between the Greek authorities’reply to the letter of formalnotice and the Commission’s decision to consult a group of experts.
1.1Heinäkuussa 1998 oikeusasiamiehelle jätetty kantelu koski käynnissä olevaa 169artiklan (nykyisen 226 artiklan) mukaista rikkomismenettelyä,jossa tutkittiin Kreikan säätämää lasten leikkikalujen tv-mainonnan kieltoa.
The complainant considered that the Commission’s intention to begin an amicabledialogue with the Greek authorities had been just another avenue for delaying a decisionand pointed out that such negotiations normally take place only after a reasoned opinionhas been delivered,since otherwise the Commission has no leverage vis-à-vis the Member State .
Oikeusasiamiehelle jätetyn kantelunväitteet koskivat kohtuutonta viivästystä,tiedon puutetta käynnissä olevasta rikkomismenettelystä sekä sitä,että komissio laiminlöi velvollisuuksiaan perustamissopimuksen vartijana.
Finally,the complainant noted that the Commission had closed the file on the case in September 1999,on the grounds of lack of evidence and that the case had been pendingfor too long.
1.2Joulukuussa 1999 esittämissään huomautuksissa kantelija totesi,että komissio olipäättänyt rikkomismenettelyn syyskuussa 1999.
The complainant had received notice of the intention to close the case and aninvitation to submit new evidence within one month,which it had done.
Kantelija väitti,että päätöksen tapauksenkäsittelyn lopettamisesta oli tehnyt ”toimitusministeriö-komissio” pöydänpuhdistusilmapiirin vallitessa.
The complainantalleged that the decision to close the file had been taken by a “care-taker”Commission,inan atmosphere of desk-cleaning,with no proper legal assessment of the merits of the case,nor of the expert advice that the Commission had collected.
Sen mukaan komissio ei arvioinut asianmukaisesti tapauksen oikeudellisia perusteita eikä kokoamiaan asiantuntijoiden neuvoja.
The scope of the Ombudsman’s inquiry
Kohtuuton viivästys
1.1The complaint to the Ombudsman,which was made in July 1998,concerned the Commission’s handling of an ongoing Article 169 (now Article 226) infringement proce-dure,investigating the Greek prohibition on television advertising of children’s toys.
2.1Kantelijan väitti,että komissio lähetti virallisen ilmoituksen Kreikan viranomaisillevasta kaksi vuotta valituksen jälkeen,että komissio ei ollut pitänyt kiinni Kreikan viranomaisille asetetusta vastauksen määräajasta ja että 13 kuukauden viivästys vastauksen saamisesta siihen,kun komissio päätti kuulla asiantuntijaryhmää,oli kohtuuton.
Thecomplaint to the Ombudsman alleged undue delay,failure to provide information about theongoing infringement procedure and neglect by the Commission of its duty as guardian ofthe Treaty.
2.2Komissio selitti,että kantelijan kiirehtimispyyntöjä ei voitu toteuttaa ongelman teknisyyden ja arkaluontoisuuden vuoksi. Lisäksi Kreikan viranomaiset omaksuivat erilaisenasenteen kuin vuonna 1991,jolloin ne kumosivat nopeasti leikkikalujen tv-mainontaa koskevan kiellon komission vaatimuksesta.
1.2In observations made in December 1999,the complainant noted that the Commissionhad closed the infringement procedure in September 1999.
2.3Komissio myönsi,että valituksen saapumispäivästä kului kaksi vuotta virallisenilmoituksen lähettämiseen.
The complainant alleged thatthis decision had been taken by a “care-taker”Commission,in an atmosphere of desk-cleaning,with no proper legal assessment of the merits of the case,nor of the expert advicethat the Commission had collected.
Komissio mainitsi,että sen menettelyjä oli tämänjälkeen parannettu,niin että se pystyisi käsittelemään rikkomistapaukset nopeammin jaomaksumaan tiukemman linjan niitä jäsenvaltioita kohtaan,jotka eivät noudattaneet vastaukselle asetettua määräaikaa.
1.3The Ombudsman did not consider it justified to start inquiries into this allegation,which was outside the scope of original complaint.
2.4Oikeusasiamies huomautti,että valituspäivästä kului viisi vuotta siihen,kun päätöskäsittelyn lopettamisesta tehtiin.
The complainant has the possibility tosubmit a new complaint to the Ombudsman,containing sufficiently precise allegations andsupporting evidence to justify an inquiry,as required by Article 195 EC.
Vaikka osa tästä ajasta johtuikin tarpeesta tutkia kunnolla tapausta,josta aiheutui monimutkaisia ja vaikeita kysymyksiä,kuten lasten suojelu,komission vastauksista kävi kuitenkin ilmi,että osa viivästyksestä johtui sen sisäisistämenettelyistä.
2.1The complainant alleged that the Commission did not send a letter of formal notice tothe Greek authorities until two years after the complaint; that the Commission had notenforced the deadline for a reply from the Greek authorities; and that the 13-month delaybetween the date of the reply and the Commission’s decision to consult a group of expertswas unjustified. The complainant also alleged that the Commission ignored its repeatedrequests for urgent treatment of its complaint.
Katso SEC (1998) 1733,”Komission rikkomismenettelyjä koskevien työmenetelmien parantaminen”; kuudestoista vuosikertomus yhteisön oikeuden soveltamisen valvonnasta,KOM(1999)301 lopull.,9.7.1999.
2.2The Commission explained that the complainant’s requests for urgent treatment couldnot be satisfied because of the technical and sensitive nature of the problem.
3.1Kantelijan mukaan komissio ei missään vaiheessa antanut virallisia tietoja toimenpi-teistä,joihin valituksen johdosta oli ryhdytty.
Furthermore,the Greek authorities had adopted a different attitude compared to that in 1991,when theyhad swiftly removed a prohibition on television advertising of toys following the Commission’s request.
Lisäksi komissio antoiyksityiskohtaisia tietoja kantelijan edustajien sekä puheenjohtajan ja muiden komissaarienkabinettien ja komission toimivaltaisten yksiköiden välisistä tapaamisista.