natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the second chapter of this new part of the study the research team presents its proposals how to carry out the institutional reforms of the Committee of the Regions which appear necessary to guarantee a smooth operation and an adequate representation of regional and local interests in an enlarged Union.
Osan toisessa luvussa tutkijaryhmä esittelee ehdotuksensa alueiden komitean institutionaalisen uudistuksen toteuttamiseksi. Uudistus on tarpeen, mikäli yhteistyön sujuvuus sekä riittävä alueellinen ja paikallinen edustus halutaan taata myös laajentuneessa unionissa.
The responsibilities for the different parts of this study were distributed among the members of the international research team.
Tutkimustyön eri osuudet jaeltiin kansainvälisen tutkijaryhmän jäsenten kesken.
As regards the six country chapters in part Π and the evaluation of the different country surveys in part III of the study, the division of labour was as follows:
Jako tutkimuksen II osan maakuvausten ja III osan kyselyn maakohtaisen arvioinnin osalta oli seuraava:
Poland
Puola.
The reflections on strategic policy priorities for an intensified interregional and crossborder cooperation in the future "Europe of the Regions and Cities" and the proposals for the organisational reform of the Committee of the Regions enabling this institution to cope with the challenges of EU enlargement have been drafted by Professor Dr. Hrbek and Thomas Fischer, M.A., European Centre for Research on Federalism Tübingen (ECRF), with the assistance of Sandro Zic.
"Alueiden ja kaupunkien Euroopan" piirissä tulevaisuudessa tiivistyvän alueiden välisen ja valtionrajat ylittävän yhteistyön tärkeimpiin strategisiin painopistealueisiin sekä AK:n organisaatiouudistukseen, jonka ansiosta se voi vastata laajentumisen haasteisiin, liittyvät pohdinnat kuuluivat professori Rudolf Hrbekin ja Eurooppalaista federalismin tutkimuskeskusta edustavan Thomas Fischerin (M.A) vastuualueeseen. Avustajana toimi Sandro Zie.
The ECRF and its managing director, Thomas Fischer, have been in charge of coordinating the research team's work and completing the final report.
Tutkimusryhmän työn koordinoinnista ja loppuraportin kokoamisesta vastasi Eurooppalainen federalismin tutkimuskeskus ja sen toimitusjohtaja Thomas Fischer.
Regional and local structures in the Czech Republic, Estonia, Hungary, Poland, Slovenia and Cyprus
Tsekin tasavallan, Viron, Unkarin, Puolan, Slovenian ja Kyproksen alue- ja paikallistason rakenteet
The current situation
- Nykytilanne
A. The Czech Republic làm
A Tsekin tasavalta
Area of the state territory (km
Valtion pinta-ala (km')
GDP real growth (%)
BKT:n todellinen kasvu (%)
January 2000
3.4 tammikuu 2000
Unemployment (%)
Työttömyys {%)
January 2000
9.8 tammikuu 2000
The basic principles of territorial self-administration in the Czech Republic are postulated in the Constitution of the Czech Republic approved by the Czech National Council in 1992.
Alueellisen itsehallinnon keskeiset periaatteet sisältyvät Tsekin tasavallan perustuslakiin, jonka Tsekin tasavallan kansallisneuvosto hyväksyi vuonna 1992.
They are mainly given in Chapter 7, entitled "Territorial Self Administration" (Art. 99-105).
Ne löytyvät pääasiassa luvusta 7. jonka otsikko on "Alueellinen itsehallinto" (99-105 art.).
The Constitution guarantees "self-government of territorial selfgoverning units" (Art. 8) and defines the self-administered territorial entity as a territorial community of citizens entitled to self-administration and independently run by a board of representatives (Art. 99,101 ).
Perustuslaissa taataan "alueellisten itsehallintoyksiköiden itsehallinto" (8 art.), ja siinä määritellään itsehallinnollinen alueellinen yksikkö kansalaisjoukon muodostamaksi alueelliseksi yhteisöksi, jonka puitteissa kansalaisilla on oikeus itsehallintoon ja jota johtaa riippumattomasti toimiva edustuselin (99 ja 101 art.).
Superior selfgoverning territorial divisions shall be regions independently constituting an assembly of representatives (Art. 99, Art. 101).
Ylätason itsehallintoyksikkönä ovat alueet, joiden edustajistot asetetaan itsenäisesti (99 ja 101 art.).
The right of citizens to participate in the administration of public matters either directly or through a free election of the citizens' representatives is embodied in the Charter of Human Rights and Liberties (Art. 21).
Kansalaisten oikeus osallistua julkisten asioiden hallintoon suoraan, tai vapailla vaaleilla valittavien edustajiensa välityksellä, ilmenee kansalaisoikeuksien ja -vapauksien peruskirjasta (21 art.).
A number of laws have been passed on the legal position of local administrative authorities, the basis of which is Law 367/1990 (on municipalities), and the Act on the Capital City of Prague (No. 418/1990).
Paikallishallintoviranomaisten oikeudellisesta asemasta on säädetty useita lakeja: niiden perustana ovat kuntia koskeva laki nro 367/1990 ja pääkaupunkia Prahaa koskeva laki nro 418/1990.
The Constitutional Law on the Establishment of Higher Territorial Self-Governing Units (regions) (No. 347/1997) was adopted in December 1998.
Joulukuussa 1998 hyväksyttiin perustuslain tasoinen laki (nro 347/1997) ylempien alueellisten itsehallintoyksiköiden - alueiden - perustamisesta.
It lays down the legal basis for the establishment of 14 selfgoverning regions (kraje) in the year 2000.
Laissa säädetään 14 itsehallinnollisen alueen i,kraje) oikeusperustasta ja alueiden luomisesta vuonna 2000.
In September 1999 another package of thirteen major laws regulating the details of subnational selfgovernment was dealt with by the Czech government.
Maan hallitus käsitteli syyskuussa 1999 toista lakipakettia, joka koostui kolmestatoista tärkeästä valtiotasoa alemman tason kattavasta itsehallintolaista.
The coordination of the entire reform project has been with the Ministry of the Interior where a special section for public administration reform was established in September 1998.
Koko uudistusprosessia koordinoi sisäministeriöön syyskuussa 1998 perustettu julkishallinnon uudistuksen erityisosasto.
Recently, in March 2000, six of the bills passed the First Chamber of Parliament, including the Act on Elections to the Regional Assemblies; the Acts on the Powers of Regions and the Act on the Capital City of Prague.
Maaliskuussa 2000 edustajainhuone hyväksyi em. lakiehdotuksista kuusi. Ne koskivat mm. aluevaltuustovaaleja, aluehallintoa sekä pääkaupunkia Prahaa.
Although the legal prerequisites for the operation of the regions as selfgoverning bodies are incomplete as long as the whole package is not adopted by both Chambers of Parliament including the Senate, the Czech government is expecting that it shall be possible to hold elections to the Regional Assemblies in November 2000 and to put regional selfgovernment into place until 1 January 2001.
Vaikka itsenäisten alueellisten hallintoyksikköjen oikeudelliset toimintaedellytykset ov at keskeneräiset kunnes sekä edustajainhuone että senaatti ovat hyväksyneet koko lakipaketin. Tsekin hallitus katsoo, että aluevaltuustovaalit voidaan järjestää marraskuussa 2000 ja että alueellinen itsehallinto voisi alkaa I. tammikuuta 2001.
One of the crucial reasons why the introduction of an intermediate level of selfgovernment has not been completed yet is the negative role which the soviet-type national committees at regional level played under communist rule.
Yksi olennainen syy itsehallinnollisen välitason muodostamisen viivästymiseen on se. että kommunistien vallanpitoon kuuluneesta, neuvostomallin mukaisesta maanlaajuisesta aluekomiteajärjestelmästä saatiin kielteisiä kokemuksia.
In the first place, the eight regions (including Prague as a special territorial unit) that had been established as part of the socialist state and party hierarchy in 1962 served as power-stabilising institutions and strongholds of authoritarian rule.
Sosialistisen valtion ja puoluehierarkian osiksi muodostettiin vuonna 1962 kahdeksan aluetta (joihin myös Praha luettiin alueellisena erityisyksikkönä), jotka toimivat vallan stabiloinnin instituutioina ja autoritaarisen järjestelmän tukikohtina.
In this respect the Czech system of regional public administration was no exception in Central and Eastern Europe.
Tässä suhteessa Tsekkoslovakian alueellinen julkishallinto ei ollut poikkeus Keskija Itä-Euroopassa.
The predominant function of de lege regional selfgovernment as a de facto multi-purpose deconcentrated state administration perfectly corresponded to the organisational principle of "democratic centralism" under communist rule.
Lakisääteisen alueellisen itsehallinnon tosiasiallinen tehtävä monitoimisena valtionhallinnon hajautettuna yksikkönä vastasi täysin kommunistisen vallankäytön "demokraattisen sentralismin"" periaatetta.
Against this background it is hardly surprising that most Central and Eastern European countries placed emphasis on decentralising public administration by strengthening the local and weakening the regional level in the initial phase of political and economic transformation after the collapse of the communist regimes.
Tätä taustaa vasten katsottuna ei ole hämmästyttävää, että useimmat Keskija Itä-Euroopan maat toteuttivat julkishallinnon hajauttamista ennen muuta lujittamalla paikallistasoa ja heikentämällä aluetasoa poliittisten ja taloudellisten muutosten alkuvaiheessa kommunistisen järjestelmän romahdettua.
Yet, the reformers in the short-living Czech and Slovak Federalist Republic even went one step further by abolishing the regions as a second tier of selfgovernment in 1990.
Lyhytikäiseksi jääneessä tsekkien ja slovakkien liittovaltiossa uudistajat menivät kuitenkin vielä pidemmälle poistamalla vuonna 1990 alueet, itsehallinnon toisen tason.
The communist meso-level only survived in so far as it still serves as an administrative division for some Czech ministries.
Kommunisteilta periytynyt välitaso on enää nähtävissä osana sitä hallinnollista jakoa, jota tietyt tsekkiläiset ministeriöt soveltavat.
Particularly the total abolition of regional government in 1990 and the dissolution of the Federation in 1992 have considerably contributed to the fact that - contrary to the situation in Poland and Hungary - there is neither a working level of regional selfgovernment in the Slovak nor in the Czech Republic.
Etenkin aluehallinnon lakkauttaminen vuonna 1990 ja liittovaltion purkaminen vuonna 1992 vaikuttivat suuresti siihen, ettei niin Slovakiassa kuin Tsekin tasavallassakaan ole toimivaa aluetason itsehallintoa, toisin kuin Puolassa ja Unkarissa.
As the legal prerequisites for its establishment are still incomplete, the municipalities (obec) have remained the only level of subnational selfgovernment in the Czech Republic up to now.
Koska lainsäädäntötyö aluehallinnon muodostamiseksi on vielä kesken, kunnat (obec) ovat vielä nykyäänkin Tsekin tasavallassa ainoa itsehallintotaso valtiotasoa alempana.
As concerns the districts (okres) as the second tier at the subnational level, they are not part of the efforts to decentralise government but serve as territorial divisions for the déconcentration of State administration.
Piirikunnat (okres) ovat julkishallinnon välitasoll?, mutta ne toimivat lähinnä valtionhallinnon alueellisina yksiköinä eivätkä siksi ole hallinnon hajauttamistoimien kohteena.
In each district, there is a district office as a body with general competence which represents central government.
Kussakin piirikunnassa on virasto, jonka tehtävä on keskushallinnon edustaminen eri aloilla.
These administrative bodies were established in 1990 (Act on District Offices No. 425/1990), after the removal of the communist national committees.
Nämä piirikuntien virastot muodostettiin vuonna 1990 (piirikunnanvirastoista annetulla lailla nro 425/1990) sen jälkeen kun kommunistihallinnon aikainen komiteajärjestelmä purettiin.
As district offices are general bodies of central government, there is no selfgoverning element in their activities.
Koska piirikunnanvirastot ovat keskushallinnon virastoja, niiden toiminta ei ole luonteeltaan itsehallinnollista.
In addition, thirteen "statutory cities" may divide their territory into urban districts (mistsk* obvod).
Lisäksi 13 kaupunkia, joita koskevat omat säädöksensä, voivat jakaa alueensa kaupunkipiireihin (mistsk obvod).
More than 80 per cent of the municipalities have less than 1,000 inhabitants.
Yli 80 Ç^ssa kunnista on alle 1 000 asukasta: kuntien keskimääräinen asukasluku on 1 800.
The average population of the municipalities is around 1,800.
Harvaanasutuin piirikunta on Jesenik. jossa on noin 43 (KK) asukasta.
The least populated district (Jesenik) has about 43,000 inhabitants, the most populated district outside Prague (Brno City) has about 386,000 inhabitants.
Prahan jälkeen väekkäin piirikunta on Brnon kaupunki, jossa asukkaita on 386 (KK).
Obstacles and driving forces for the reorganisation of territorial structures
Poliittisessa keskustelussa hallinnon alueellista hajauttamista tukevat ja vastustavat väitteet
2.1 Pros and Cons in the political controversy on gionalisationldecentralisation Czech history is closely linked to a monist conception of the territorial division of government.
Tsekkien historiaan kytkeytyy tiiviisti monistinen käsitys hallinnon alueellisesta jaosta.
According to this model, which was introduced in the Czech lands by the Reichsgemeindegesetz of the Austro-Hungarian Monarchy in 1862, subnational bodies of public administration carried out both the tasks of selfgovernment and of deconcentrated stateadministration.
Tsekkien asuttamilla seuduilla noudateltiin Itävalta-Unkarin monarkian vuonna 1862 antaman kuntalain (Reichsgemeindeaesetz) mukaista mallia, jossa julkishallinnon elimet valtiotasoa alempana hoitivat sekä itsehallinnollisia että valtionhallinnon alueellisille yksiköille ominaisia tehtäviä.
After the velvet revolution of 1989 and the abolition of the national committees system this tradition was revived to a certain extent when the municipalities were vested with the rights of selfgoverning units and "transferred competences" from the national level.
Vuoden 1989 samettivallankumouksen ja valtakunnanlaajuisen komiteajärjestelmän purkamisen jälkeen tämä malli tuli taas jossain määrin uudelleen käyttöön, kun kunnat saivat itsehallinnollisten yksiköiden oikeudet ja keskushallinto siirsi niille toimivaltaa.
However, the existence of district offices as merely deconcentrated bodies and the sectoral régionalisation of state administration by single ministries may be seen as a contradiction to this administrative tradition.
Kuitenkin niin piirikunnanv ¡rastojen toiminnan pelkästään keskushallinnon viranomaisedustajina kuin yksinäisten ministeriöiden toteuttaman alakohtaisen alueellistamisen voidaan katsoa olevan ristiriidassa edellä kuvatun hallintoperinteen kanssa.
Since then the Czech Republic experienced a fragmentation of local selfgovernment into smaller settlements that are no longer able to carry out delegated functions.
Kun Tsekin tasavallan paikallinen itsehallinto puolestaan sirpaloitui pienyhteisöiksi, kunnat eivät kykene enää suorittamaan niille siirrettyjä tehtäviä.
Moreover, the process of territorial fragmentation and the non-existence of a regional tier in the territorial organisation would have been a serious obstacle for the Czech government to fulfil the EU requirement of adequate administrative capacities to implement the acquis communautaire and to manage the administration of structural funds.
Lisäksi alueellinen pirstaloituminen ja aluetason puuttuminen maan organisaatiosta olisivat saattaneet vakavasti jarruttaa Tsekin hallituksen pyrkimyksiä täyttää EU:n asettamat vaatimukset, jotka koskevat yhteisön säännöstön toimeenpanossa ja rakennerahastojen hallinnoinnissa tarvittavia asianmukaisia hallintorakenteita.
With respect to the Eurostat classification of territorial units for EU Structural Policy the 14 new regions which came into existence in the beginning of 2000 correspond to the NUTS-3 level.
Vuoden 2000 alussa muodostetut 14 aluetta vastaavat Eurostatin käyttämää unionin rakennepoliittisten alueluokituksen NUTS 3 -tasoa.
In addition the Czech government created 8 NUTS-2 units for exclusively statistical purposes at the end of 1998 in order to be eligible for Objective 1 assistance.
Lisäksi Tsekin hallitus perusti vuoden 1998 lopussa tavoitteen 1 mukaisen tuen piiriin päästäkseen kahdeksan puhtaasti tilastollista NUTS 2 -tason alueyksikköä.
Although this claim led to the success of the HSD-SMS (Hnutf pro samozprávnou demokracii - Spoleènost pro Moravu a Slezsko) in the first free elections in 1990 they could not convince the voters again in the elections at local level in 1994.
Vaikka ehdotus saavutti suosiota HSD-SMS-puolueen (Hintti pro samozprávnou demokracii - Spolecnost pro Moravu a Slezsko) keskuudessa vuonna 1990 toimitetuissa ensimmäisissä vapaissa vaaleissa, äänestäjiä ei kuitenkaan onnistuttu vakuuttamaan uudestaan vuonna 1994 toimitetuissa paikallisvaaleissa.
The election results of the Czech Social Democrats (ESSD) in Moravia have improved considerably since they plead for "regions with far reaching selfgovernment competences".
Tsekin sosiaalidemokraattien (CSSD) vaalimenestys kasvoi huomattavasti Määrissä sen jälkeen kun puolue ryhtyi ajamaan "laajalla itsehallintovallalla varustettujen alueiden" asiaa.
This does not mean, however, that the claims for Moravian autonomy were directly taken into account when the final decision was taken to subdivide the territory of the Czech Republic into 14 new regions.
Tämä ei kuitenkaan tarkoita, että Määrin itsehallintopyrkimyksiä olisi otettu sellaisenaan huomioon, kun Tsekin tasavallan alue päätettiin jakaa 14:ään uuteen alueeseen.
On the contrary, these claims seemed to confirm the fears among parts of the political elite that the creation of selfgoverning regions might entrench the "dualisation" of the country rooted in the ongoing rivalries between Bohemia and Moravia.
Vaatimukset näyttivät päinvastoin vahvistavan tiettyjen poliittisen eliitin piirien pelkoja siitä, että itsehallintoalueiden perustaminen juurruttaa maahan dualismin, joka perustuu Böömin ja Määrin jatkuvaan keskinäiseen kilpailuun.
For that reason the "moravism" worked primarily as kind of a negative driving force when the borders of the new regions were drawn up in a way that blurs the historical dividing line between Bohemia and Moravia by establishing the new overlapping region of Jihlavsk" and by integrating the district of Svitary into the Pardubick" region.
Tämän vuoksi "määriläisyys" toimi pääasiassa kielteisenä yllykkeenä uusien alueiden rajavedossa. jolla pyrittiin hämärtämään Böömin ja Määrin historiallista jakolinjaa luomalla uusi. molemmille seuduille ulottuva Jihlavskyn alue ja yhdistämällä Svitaryn piirikunta Pardubickyn alueeseen.
The demographic patterns in the Czech Republic are still reflecting the countries buffer state role within the Eastern Bloc during the Cold War.
2.2 Väestötieteellinen ja etninen rakenne Tsekin tasavallan väestötieteellinen rakenne heijastaa edelleen maan kylmän sodan aikaista r(x > lia itä-blokin puskurivaltiona.
The population density is especially high in the northern part of Bohemia along the German and Polish border as well as in eastern and central Moravia.
Väestötiheys on erityisen suuri Böömin pohjoisosissa Saksan ja Puolan rajoilla sekä Itä- ja Keski-Määrissä.
On the other hand, the areas along the southwestern and southern border are particularly scarcely populated, excluding the district of Èeské Budìjovice.
Toisaalta asutus on erittäin hanaa lounais- ja etelärajan läheisillä alueilla Ceské Budëjovicen aluetta lukuun ottamatta.
The low number of inhabitants living there is due to the infrastructural disadvantages these areas suffered from because of their proximity to the former "Iron Curtain" under communist rule.
Asukkaiden vähäisyys johtuu perusrakenteiden puutteista, joista nämä alueet kärsivät, koska ne sijaitsivat kommunistihallinnon aikana lähellä "rautaesirippua".
At subnational level, the borders of the 14 selfgoverning NUTS-3 regions were also drawn up in a way that entails considerable differences in the size of population, ranging from a maximum of 1.2 million people (Ostravsk', Prague) to a minimum of 305,000 (Karlovarsk").
Valiotasoa alempana myös 14 itsehallinnollisen NUTS 3 -alueen rajat vahvistettiin siten, että alueiden asukasluvut poikkeavat toisistaan huomattavasti ja vaihtelevat 1.2 miljoonan (Ostravsk. Praha) ja 305 000 (Karlovarsk) välillä.
Since their average population of 737,000 inhabitants was too small to be recognized as NUTS-2 units, these regions were grouped together in eight statistical regions with an average population of approximately 1.3 million people - a number which is still clearly below the average of 1.8 million inhabitants within the 206 existing NUTS-2 regions of the fifteen EU Member States.
Koska alueiden keskimääräinen asukasluku 737 000 jäi alle NUTS 2 -alueille asetetun rajan, alueet ryhmitettiin kahdeksaksi tilastolliseksi alueeksi, joiden väkiluku on keskimäärin 1.3 miljoonaa. Se jää kuitenkin vielä selvästi viisitoista jäsenvaltiota käsittävän EU:n kaikkiaan 206:n NUTS 2 -alueen 1.8 miljoonan asukkaan keskiarvosta.
As concerns the ethnic composition of the Czech society, there is a comparatively high degree of homogeneity with 94.9 per cent of the population (81% Bohemians, 13.4% Moravians) belonging to the Czech majority.
läheisyydessä), saksalaiset (0,5 %, pääasiassa entisellä sudeettialueella) ja romanit (0,32 %, mutta koska romaneista suurin osa ei halua kuulua virallisesti tähän vähemmistöön, sen todellinen osuus lienee paljon suurempi).
The most important minorities living in the country are the Slovaks (3%), the Poles (0.6%, mainly at the Czech-Polish border), the Germans (0.5%, mainly in the former region of the Sudetenland) and the Roma (with a statistical share of 0.32% which is, however, probably much higher in reality as most of the Roma citizens are not interested in an official recognition as members of this minority).
Kuluneina vuosikymmeninä romanivähemmistön intergroiminen on osoittautunut erityisen vaikeaksi ja kiistanalaiseksi.
During the past decades the integration of the Roma minority has proved to be particularly difficult and contested, causing a lot of social and political problems which are still looking for satisfying solutions.
Se on aiheuttanut paljon yhteiskunnallisia ja poliittisia ongelmia, joihin edelleen etsitään tyydyttävää ratkaisua.
2.3 Centre-periphery-relations
2.3 Keskustan ja periferian suhde
The economic strategy of central-planning under communist rule was conceived to reverse the process of metropolisation by an equal distribution of housing, job-opportunities, educationopportunities, etc., between central and peripheral regions.
Suurtaajamakasautuminen odotettiin kommunistihallinnon aikana voitavan pysäyttää jakamalla työ- ja opiskelupaikat keskus- ja reuna-alueiden kesken osana keskitettyyn suunnitteluun perustuvaa talousstrategiaa.
A significant increase in the number of towns with a population of approximately 10,000 inhabitants is typical for the 1960s and 1970s.
Tyypillistä 1960- ja 1970-luvuille oli noin 10 000 asukkaan kaupunkien määrän lisääntyminen.
Nevertheless, due to the monostructural approach of socialist economy, the population is concentrated in mining regions like the Ostrava-basin, Northern Moravia and Northern Bohemia.
Sosialistisen talouden rakenteellisen yksipuolisuuden seurauksena väestökeskittymät ovat kaivosalueilla, joita ovat Ostravan allas, Pohjois-Määri ja Pohjois-Böömi.
These regions have suffered particularly from the negative effects of economic restructuring after 1990.
Kyseiset alueet ovat kärsineet erityisesti vuodesta 1990 alkaneen taloudellisen rakennemuutoksen kielteisistä vaikutuksista.
Currently, the majority of jobs is located in the big cities of the Czech Republic, with Prague accounting for 24.7% of all jobs in the civilian sector of the economy.
Nykyään pääosa työpaikoista sijaitsee Tsekin tasavallan suurissa kaupungeissa: kaikista siviilitalouden työpaikoista 24,7 % sijaitsee Prahassa.
2.4 Political culture
2.4 Poliittinen kulttuuri