natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The applicant is a subsidiary of the French company Elf Aquitaine SA ('Elf).
JT International BV on osallistunut tähän oikeudenkäyntiin tukeakseen väliintulijana komission vaatimuksia.
It was formed with a view to constructing a refinery in Leuna in the Land of Saxony-Anhalt ('the Leuna 2000 refinery' or 'the Leuna 2000 project'), following an agreement of 23 July 1992 on the privatisation
Näin ollen sen vaatimus sakon määrän nostamisesta on jätettävä tutkimatta, koska komissio ei ole vaatinut sakon määrää nostettavaksi.
particular the presence on the site of bombs and mines from the Second World War.
oikeusasteen tuomioistuin on antanut seuraavan
Its operative part reads as follows:
Yhteisöjen ensimmäisen tuomiolauselman:
The aid is incompatible with the common market, since it does not contribute to the achievement of one of the objectives referred to in Article 92(2) and (3) of the EC Treaty.
AAMS velvoitetaan korvaamaan komission ja väliintulijoiden oikeudenkäyntikulut sekä vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.
Article 2
Asia T-9/98
By decision of 30 June 1993 the Commission declared the aid package compatible with the common market under Article 92(3) of the Treaty.
Mitteldeutsche Erdoel-Raffinerie GmbH v. Euroopan yhteisöjen komissio Kilpailu
By decision of 25 October 1994 it authorised the grant of additional aid for the Leuna 2000 project.
22 päivänä marraskuuta 2001 investointien toteuttamisajan — Tutkittavaksi ottaminen -tarve - Ylimääräinen tuki -
Germany shall recover all aid which was granted pursuant to this provision.
Tosiseikat ja asian käsittelyn vaiheet
By application lodged at the Registry of the Court of First Instance on 5 January 1998, the applicant brought the present action.
Kantajalle maksettiin vuonna 1995 osa tästä summasta eli 97,5 miljoonaa DEM investoinneista, joita kantaja oli tehnyt Leuna 2000 -hankkeen yhteydessä vuonna 1994.
Paragraph 3(3) of the InvZulG was amended by Paragraph 18(1) of the Jahressteuergesetz 1996 (Finance Law 1996), which was adopted on 11 October 1995 and entered into force on 1 January 1996.
Se perustettiin uuden jalostamon rakentamiseksi Leunaan (Saksi-Anhaltin osavaltio) (jäljempänä Leuna 2000 -jalostamo tai Leuna 2000 -hanke) Leunan vanhan jalostamon ja jalostettujen öljytuotteiden jakeluun erikoistuneen Minol AG:n yksityistämisestä 23.7.1992 tehdyn sopimuksen perusteella.
Under that provision, to qualify for the 8% premium, the investment project now had to be completed before 1 January 1999.
Vuonna 1993 aloitettujen rakennustöiden olisi Elfin alkuperäisten suunnitelmien mukaan pitänyt valmistua heinäkuussa 1996.
The period within which the project had to be started remained unchanged.
Ne saatiin tosiasiassa päätökseen vasta marraskuussa 1997 kantajasta riippumattomista syistä eli pääasiassa sen vuoksi, että alueelta löytyi toisen maailmansodan aikaisia pommeja ja miinoja.
By letter of 17 November 1995 the Federal Ministry of Finance had, however, instructed the tax authorities of the Länder not to apply the amendment until the Commission approved it pursuant to Articles 92 and 93 of the Treaty.
Saksan viranomaiset päättivät myöntää kantajalle joukon tukia Leuna 2000 -hankkeen toteuttamiseksi siten, että näistä tuista
On 30 January 1998 the German Government notified the Commission of a settlement concluded on 30 December 1997 between Elf and the applicant on the one hand and the Bundesanstalt für vereinigungsbedingte Sonderaufgaben (Federal Office for special tasks consequent on reunification, 'the BvS') on the other.
Investointipalkkiolain 3 §:n 3 momentissa säädetään, että kahdeksan prosentin verotuksellisen palkkion myöntäminen edellyttää, että asianomainen on aloittanut investointihankkeensa toteuttamisen 31.12.1992 ja 1.7.1994 välisenä aikana ja saanut sen valmiiksi ennen 1.1.1997.
The settlement provided inter alia for the payment to the applicant of DEM 240 000 000 by the BvS and DEM 120 000 000 by the Land of Saxony-Anhalt.
Jos hanke ei valmistuisi kokonaisuudessaan kyseisen määräajan kuluessa, asianomaisella oli velvollisuus maksaa takaisin ne summat, jotka sille oli ehditty suorittaa
By letter of 13 March 1998 the German Government informed the Commission that the contested decision had been put into effect by Paragraph 12 of the Gesetz zur weiteren Fortentwicklung des Finanzplatzes Deutschland (Law for the further development of Germany as a financial centre). That law was adopted by the Bundestag on 13 February 1998, approved by the Bundesrat on 6 March 1998, and published on 24 March 1998.
"1 artikla verotuksellisena palkkiona. Komissio ilmoitti 24.11.1992 päivätyllä kirjeellä Saksan hallitukselle 11.11.1992 tekemästään päätöksestä olla vastustamatta kyseistä tukijärjestelmää EY:n perustamissopimuksen 92 ja 93 artiklan (joista on muutettuina tullut EY 87 ja EY 88 artikla) nojalla.
By separate document the Commission raised a plea of inadmissibility under Article 114(1) of the Rules of Procedure of the Court of First Instance.
Komissio totesi 30.6.1993 tehdyssä päätöksessä, että tukipaketti soveltuu yhteismarkkinoille perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan nojalla.
In the present case, the fact that the German Government has fully complied with the contested decision and does not intend to reintroduce the aid scheme in question if the decision is annulled cannot be used to argue that the applicant has no interest in bringing proceedings.
Vuoden 1996 verolain (Jahressteuergesetz) 18 §:n 1 momentilla, jossa muutetaan vuoden 1993 investointitukilain (InvZulG) 3 § siten, että kahdeksan prosentin investointitukea myönnetään vastedes investoinneille, jotka on aloitettu 31 päivän joulukuuta 1992 jälkeen, mutta ennen 1 päivää heinäkuuta 1994, ja saadaan valmiiksi ennen 1 päivää tammikuuta 1999 (aiemman 1 päivän tammikuuta 1997 sijaan), otetaan käyttöön uusi ylimääräinen tuki Saksan uusiin osavaltioihin investoineille yrityksille.
The documents in the case show that if Paragraph 18(1) of the Finance Law 1996 had remained in force, the applicant would have received the 8% premium for its investment project, since it satisfied all the conditions laid down by the InvZulG and had completed the project before 1 January 1999.
Tämä tuki on laitonta, koska se on saatettu voimaan noudattamatta EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdan määräyksiä.
In those circumstances, it cannot be excluded that, as the applicant asserts, it may be able to put forward certain claims before the German authorities if the contested decision is found by the Court to be unlawful.
Tuki on yhteismarkkinoille soveltumatonta, koska se ei edistä EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 2 ja 3 kohdassa tarkoitettujen tavoitteiden saavuttamista.
On 13 March 2000 the Commission adopted a decision finding that the settlement did not contain any element of State aid within the meaning of Article 92(1) of the Treaty as far as the payment of DEM 240 000 000 by the BvS was concerned.
Investointipalkkiolain 3 §:n 3 momenttia muutettiin Jahressteuergesetz 1996:n (vuoden 1996 verolaki) 18 §:n 1 momentilla, joka annettiin 11.10.1995 ja joka tuli voimaan 1.1.1996.
With respect to the payment of DEM 120 000 000 by the Land of Saxony-Anhalt, it considered that that measure constituted State aid, but declared it compatible with the common market.
Viimeksi mainitun säännöksen mukaisesti kahdeksan prosentin verotuksellisen palkkion myöntäminen edellytti vastedes sitä, että asianomainen saisi investointihankkeensa toteutetuksi ennen 1.1.1999.
Whether the applicant is directly concerned by the contested decision
Ajanjaksoa, jonka kuluessa kyseisen hankkeen toteuttaminen oli aloitettava, ei muutettu.
Forms of order sought by the parties
Vuoden 1996 verolain 18 §:n 1 momentti on kumottava.
The applicant claims that the Court should: reject the plea of inadmissibility; annul the contested decision in so far as it causes the applicant harm.
Kantaja nosti nyt käsiteltävänä olevan kanteen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen 5.1.1998 jättämällään kannekirjelmällä.
In the present case, by virtue of the first sentence of Article 2 of the contested decision, the Federal Republic of Germany was obliged to repeal Paragraph 18(1) of the Finance Law 1996.
Saksan hallitus ilmoitti 19.12.1995 päivätyllä kirjeellä myöhässä komissiolle kyseisestä muutoksesta.
As a result of that repeal, the deadline for completion of investment projects qualifying for the 8% premium was automatically brought forward from 31 December 1998 to 31 December 1996.
Liittovaltion valtiovarainministeriö oli kuitenkin antanut 17.11.1995 päivätyllä kirjeellä osavaltioiden veroviranomaisille ohjeet olla soveltamatta kyseistä muutosta ennen kuin komissio olisi hyväksynyt sen perustamissopimuksen 92 ja 93 artiklan mukaisesti.
The Commission submits that the action is inadmissible on the grounds that the applicant is not directly and individually concerned by the contested decision and that it has no interest in having it annulled.
Saksan hallitus ilmoitti 30.1.1998 komissiolle Elfin ja kantajan sekä Bundesanstalt für vereinigungsbedingte Sonderaufgabenin (yhdistymiseen liittyvistäerityistehtävistä vastaava liittovaltion virasto, jäljempänä BvS) välillä tehdystä sovintoratkaisusta.
The question as to whether the applicant has an interest in bringing proceedings will be considered first.
Tässä sovintoratkaisussa sovittiin muun muassa siitä, että BvS maksaisi kantajalle 240 miljoonaa DEM ja Saksi-Anhaltin osavaltio 120 miljoonaa DEM.
The Commission submits that the applicant has not shown that it has an interest in bringing proceedings, since it is clear that the aid scheme
Komissio päätti 1.10.1997 asian käsittelyn tekemällä päätöksen 98/194/EY Saksan uusissa osavaltioissa tehtäville investoinneille vuoden 1996 verolain nojalla myönnetyn kahdeksan prosentin verotuksellisen investointipalkkion
The fact that, formally, the obligation of repayment referred to in the second sentence of Article 2 of the contested decision only concerns aid granted pursuant to Paragraph 18(1) of the Finance Law 1996 is irrelevant because, as stated above, the repeal obligation in the first sentence of Article 2 necessarily had the consequence of
Saksan hallitus ilmoitti 13.3.1998 päivätyllä kirjeellä komissiolle, että riidanalainen päätös oli pantu täytäntöön Gesetz zur weiteren Fortentwicklung des Finanzplatzes Deutschland -nimisen lain (laki Saksan finanssikeskuksen kehittämisestä) 12 §:llä. Bundestag antoi kyseisen
inter alia by the particular features of the applicant's situation mentioned above.
lain 13.2.1998, Bundesrat hyväksyi sen 6.3.1998 ja se julkaistiin 24.3.1998.
requiring the German authorities to recover DEM 97 500 000 from the applicant.
päätös kumotaan. Oikeudenkäyntiasiakirjoista näet ilmenee, että jos vuoden 19% verolain 18 §:n 1 momentti olisi pidetty voimassa, kantaja olisi saanut investointihankkeelleen kahdeksan prosentin verotuksellisen palkkion, koska se täytti kaikki investointipalkkiolaissa tältä osin asetetut edellytykset ja koska se oli saanut kyseisen hankkeen valmiiksi ennen 1.1.1999.
It follows from the above considerations that the legal position of the applicant is directly affected by the contested decision.
Edellä olevasta seuraa, että kantajalla on tarve saada riidanalainen päätös kumotuksi.
Moreover, during the administrative procedure, the applicant's particular situation was the subject not only of written observations of the German Government and the applicant's parent company but also of detailed discussions between the German Government and the Commission.
Komissio teki 13.3.2000 päätöksen, jossa se totesi, että sovintoratkaisuun ei liittynyt mitään perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea siltä osin kuin kyse oli BvS:n maksamasta 240 miljoonasta DEM:sta. Saksi-Anhaltin maksaman 120 miljoonan DEM:n osalta komissio katsoi, että kyseinen toimenpide oli valtiontuki, mutta se totesi kuitenkin tuen soveltuvan yhteismarkkinoille.
The applicant is thus individually concerned by the contested decision.
Kysymys siitä, koskeeko riidanalainen päätös kantajaa suoraan
In the present case, it is apparent from the documents in the case (and is common ground) that Paragraph 18(1) of the Finance Law 1996 constitutes a tax provision of general application.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkää tutkittavaksi ottamisen edellytyksiä koskevan väitteen
Second and third pleas: breach of Article 92 of the Treaty and the principle of proportionality
— kumoaa riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin se vahingoittaa kantajaa.
In the present case, the Commission could not confine itself to carrying out a general, abstract analysis of Paragraph 18(1) of the Finance Law 1996, but was also obliged to examine the specific case of the applicant.
Esillä olevassa asiassa on todettava, että riidanalaisen päätöksen 2 artiklan ensimmäisen virkkeen perusteella Saksan liittotasavalta oli velvollinen kumoamaan vuoden 1996 verolain 18 §:n 1 momentin.
Such an examination was required not only in view of the particular features of the applicant's investment project (see above) — of which the Commission was fully aware — but also because, during the administrative procedure, the German Government had expressly asked for that to be done.
Kyseisen säännöksen kumoaminen merkitsi sitä, että kahdeksan prosentin investointipalkkion saamiseen oikeuttavien investointien viimeiseksi toteuttamispäiväksi tuli automaattisesti 31.12.1998 sijasta 31.12.1996.
The documents in the case and the Commission's explanations at the hearing show that to reach those conclusions the Commission distinguished two different categories of potential beneficiaries of the aid measure in question.
Komissio väittää, ettei kannetta voida ottaa tutkittavaksi sillä perusteella, ettei riidanalainen päätös koske kantajaa suoraan ja erikseen ja ettei kantajalla ole tarvetta saada päätöstä kumotuksi.
There are a number of factors which place the applicant in a situation which differentiates it from all other operators.
Esillä olevassa asiassa on aluksi tutkittava, onko kantajalla oikeussuojan tarvetta.
The Court notes, first, that the applicant's investment project undoubtedly qualified for the 8% premium and the Commission, by its decision of 30 June 1993, had expressly declared the grant of an aid package in support of the project -including aid of DEM 360 000 000 as investment premium - to be compatible with the common market.
Komissio katsoo, ettei kantajalla ole oikeussuojan tarvetta, koska on selvää, ettei kyseistä tukijärjestelmää otettaisi enää uudelleen käyttöön siinä tapauksessa, että riidanalainen päätös kumotaan.
The Commission places the applicant in the first category of undertakings.
Saksan viranomaiset olivat näin ollen pakotettuja perimään takaisin investoijilta, jotka eivät olleet kokonaan toteuttaneet hankkeitaan 31.12.1996 mennessä, summat, jotka näille oli maksettu kahdeksan prosentin verotuksellisena palkkiona.
As far as the applicant is concerned, Paragraph 18(1) of the Finance Law 1996 manifestly
Näin ollen kantajan osalta oikeudenkäyntiasiakirjoista ilmenee, että sen oli pitänyt suorittaa takaisin sille vuonna 1995 maksetut 97,5 miljoonaa DEM.
Next, it is clear from the documents in the case, in particular the contested decision (see point III of the decision), that the adoption of Paragraph 18(1) of the Finance Law 1996 was prompted
Kantajan oikeussuojan tarpeen kiistämiseksi esillä olevassa asiassa ei voida vedota siihen, että Saksan hallitus on pannut riidanalaisen päätöksen kokonaan täytäntöön ja ettei se aikonut ottaa kyseistä tukijärjestelmää uudelleen käyttöön siinä tapauksessa, että riidanalainen
introduced no additional aid, and hence no operating aid.
kantajan olivat erityisesti edellä mainitut tilanteeseen liittyvät erityispiirteet.
market under Article 92(3) of the Treaty, and, second, that the mere extension of the period for carrying out the investment project was not capable of altering the nature and scope of the project or the amount and intensity of the aid package.
Edellä olevasta seuraa, että riidanalainen päätös vaikuttaa suoraan kantajan oikeudelliseen asemaan.
The documents in the case show that the applicant did not embark on the Leuna 2000 project while taking the risk of not being able to complete it before 1 January 1997, the date referred to in Paragraph 3(3) of the InvZulG in the 1993 version.
Hallinnollisen menettelyn kuluessa kantajan tapausta käsiteltiin Saksan hallituksen ja kantajan emoyhtiön esittämissä kirjallisissa huomautuksissa sekä tämän lisäksi myös Saksan hallituksen ja komission välisissä perusteellisissa neuvotteluissa.
Besides the fact that it allowed a certain margin of time for completing the project — it was originally to be finished in July 1996 —, it must be pointed out that the delay which occurred resulted from circumstances completely outside its control which it should not necessarily have envisaged when it took the decision to invest.
Esillä olevassa asiassa oikeudenkäyntiasiakirjoista ilmenee ja asianosaiset ovat yhtä mieltä asiasta, että vuoden 1996 verolain 18 §:n 1 momentti on yleisesti sovellettava verosäännös.
It cannot thus be presumed that the applicant regarded its investment project as 'profitable' even without the 8% premium.
Näin ollen on pääteltävä, että riidanalainen päätös koskee kantajaa erikseen. Kanne on tästä syystä otettava tutkittavaksi.
Nor could the Commission conclude that there was any other additional State aid in favour of the applicant.
Toinen ja kolmas kanneperuste, jotka koskevat perustamissopimuksen 92 artiklan rikkomista ja suhteellisuusperiaatteen loukkaamista
By failing to do so, and concluding instead, in all cases, that the provision introduced additional State aid, by declaring that aid incompatible with the common market, and by requiring the repeal of that provision, the Commission infringed Article 92 of the treaty and the principle of proportionality.
Koska riidanalaisessa päätöksessä kielletään yleisesti tällaisen säännöksen soveltaminen, riidanalainen päätös on siitä huolimatta, että se on osoitettu tietylle jäsenvaltiolle, verosäännöksestä mahdollisesti hyötyvien edunsaajien kannalta yleisesti sovellettava toimenpide, jota sovelletaan objektiivisesti määriteltyihin tilanteisiin ja jolla on oikeusvaikutuksia yleisesti ja abstraktisti määritellylle henkilöryhmälle (asia T-86/96, Arbeitsgemeinschaft Deutscher Luftfahrt-Unternehmen ja Hapag-Lloyd ν. komissio, tuomio 11.2.1999, 45 kohta).
In any event, even supposing that Paragraph 18(1) of the Finance Law 1996 introduced additional State aid for the applicant too, there was no justification for declaring that aid incompatible with the common market in the applicant's case.
Esillä olevassa asiassa komissio ei voinut tarkastella vuoden 1996 verolain 18 §:n 1 momenttia vain yleisesti ja abstraktisti vaan sen oli myös tutkittava erikseen kantajan erityistapaus.
It must be pointed out, first, that not only had the Commission raised no objection to the system of the 8% investment premium, it had actually expressly declared the grant of an aid package for the Leuna 2000 project -including DEM 360 000 000 as investment premium - to be compatible with the common
Tällaista tutkimusta edellyttivät jo ne kantajan investointihankkeeseen liittyvät erityispiirteet (ks. edellä), joista komissio oli täysimääräisesti selvillä, mutta tämän lisäksi myös se, että Saksan hallitus oli hallinnollisen menettelyn kuluessa nimenomaisesti pyytänyt tällaista tutkimusta.
The second and third pleas in law are consequently well founded. The contested decision must therefore be annulled in so far as it concerns the situation of the applicant, without there being any need to rule on the applicant's other arguments in support of those pleas or on its other pleas.
Näistä näkökohdista huolimatta ei voida katsoa, että riidanalainen päätös vaikuttaa kantajaan ainoastaan objektiivisesti katsoen verotuksellisen palkkion mahdollisena saajana samalla tavalla kuin kaikkiin muihinkin toimijoihin, jotka ovat tai voivat olla vastaavassa tilanteessa (em. asia Piraiki-Patraiki ym. v. komissio, tuomion 14 kohta ja yhdistetyt asiat 67/85, 68/85 ja 70/85, Van der Kooy ym. v. komissio, tuomio 2.2.1988, 15 kohta).
Annuls Commission Decision 98/194/EC of 1 October 1997 concerning the extension of the 8% investment premium for investment projects in the new Länder pursuant to the Finance Law 1996 in so far as it concerns the situation of the applicant;
Tässä suhteessa on aluksi syytä korostaa, että kantajan investointihankkeellevoitiinepäilemättä hakea kahdeksan prosentin verotuksellista palkkiota ja että komissio oli 30.6.1993 tekemällään päätöksellä nimenomaisesti todennut, että kyseiselle hankkeelle myönnetty tukipaketti, josta 360 miljoonaa DEM suoritettiin verotuksellisena palkkiona, soveltui yhteismarkkinoille.
Orders the Commission applicant.'
Komission mukaan kantajaa oli pidettävä ensimmäiseen ryhmään kuuluvana yrityksenä.
The term "import charge applicable in the Community of Twelve as at 31 December 1994" used in Article 4 (3) of Regulation No 3108/94 must be understood as referring, in the case of Tunisian olive oil falling within CN code 1509 10, each time to the levy of ECU 66.31 per 100 kg as provided for in Annex 1 to Commission Regulation (EC) No 3307/94 of 29 December 1994 fixing the minimum levies on the importation of olive oil and levies on the importation of other olive oil sector products.'
Edellä olevasta seuraa, että komission olisi pitänyt katsoa kantajan osalta, ettei vuoden 1996 verolain 18 §:n 1 momentilla otettu käyttöön ylimääräistä valtiontukea, tai ainakin, että ylimääräinen tuki soveltui yhteismarkkinoille.
He propose that the Court should reply as follows:
Komissio ei voinut sen enempää päätellä, että kantajalle olisi myönnetty mitä tahansa muuta ylimääräistä valtiontukea.
Preliminary ruling — Unabhängiger Verwaltungssenat Sakburg — Interpretation of Article 73 Β et seq. of the EC Treaty (now Ankle 56 et seq.
1) tehtäville myönnetyn 1 päivänä investoinneille vuoden 1996 verolain kahdeksan prosentin verotuksellisen lokakuuta 1997 tehty komission päätös
A holder of surplus stock, within the meaning of Article 4 of Regulation No 3108/94 is an operator who is in a position to put the stored product onto the market and whose income will directly register the economic result from putting that product onto the market;
Komissio kantajan vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, oikeudenkäyntikulut.
Advocate General L.A. Geelhoed delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 20 November 2001.
Julkisasiamies L.A. Geelhoed on esittänyt ratkaisuehdotuksensa kuudennen jaoston istunnossa 20 päivänä marraskuuta 2001.
LIT 29 223 332 226 - Failure to pay default interest on that amount — Importation into Italy of goods from third countries intended for the Republic of San Marino — Unilateral reduction of own resources due to the Community — Reduction calculated on the basis of a method contested by the Commission.
Yhdistetyt asiat C-515/99, C-527/99, C-528/99, C-529/99, C-530/99, C-531/99, C-532/99, C-533/99, C-534/99, C-535/99, C-536/99, C-537/99, C-538/99, C-539/99 ja C-540/99
He proposed that the Court should:
Yhdistetyt asiat C-519/99, C-520/99, C-521/99, C-522/99, C-523/99, C-524/99 ja C-526/99 Anton Lassacher, Dipl.-Ing.
(2) order the parties to bear their own costs.'
2) velvoittaa kunkin asianosaisen vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.
Joined Cases C-519/99, C-520/99, C521/99, C522/99, C-523/99, C-524/99 and C-526/99 Anton Lassacher, Dipl.-Ing.
Julkisasiamies L.A. Geelhoed on esittänyt ratkaisuehdotuksensa kuudennen jaoston istunnossa 20 päivänä marraskuuta 2001.
EC) — National legislation under which the acquisition of immovable property is subject to a declaration of non-user as secondary residence and to confirmation of that declaration by the competent authority — Regime constituting disquised regime of prior authorisation
Katso yhdistetyt asiat C-515/99, C-527/99, C-528/99, C-529/99, C-530/99, C-531/99, C-532/99, C-533/99, C-534/99, C-535/99, C-536/99, C-537/99, C-538/99, C-539/99 ja C-540/99.