natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In considering in its decision of 29 April 2003 whether the applicant’s charges were leading to a margin squeeze that would distort competition, RegTP also regarded as decisive the fact that the applicant’s competitors are in a position to obtain additional revenue from call services.
Kun RegTP on 29.4.2003 tehdyssä päätöksessään tutkinut kysymystä siitä, johtavatko kantajan maksut kilpailua vääristävään hintaruuviin, se on myös pitänyt ratkaisevana sitä tosiseikkaa, että kantajan kilpailijat voivat saada lisätuloja puhelupalveluista.
The same or similar explanations are also given in the other decisions taken by RegTP between 1999 and 2003, cited in paragraph 78 above.
Samanlaisia tai samankaltaisia selityksiä on myös muissa RegTP:n vuosina 1999–2003 tekemissä päätöksissä, jotka on mainittu edellä 78 kohdassa.
The applicant refers moreover to the practice of the United States’ Federal Communications Commission (FCC) and the British Office of Telecommunications (Oftel), and to the opinion expressed by the German Government in its observations of 8 June 2000 in proceedings for failure to fulfil obligations, which confirm that other revenue available to competitors must be taken into account in the analysis of a margin squeeze.
Kantaja viittaa lisäksi yhdysvaltalaisen Federal Communications Commissionin (FCC) ja brittiläisen Office of Telecommunicationsin (Oftel) käytäntöön sekä Saksan hallituksen jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn yhteydessä 8.6.2000 esittämissään huomautuksissa ilmaisemaan näkemykseen, jotka tukevat sitä, että hintaruuvia tarkasteltaessa on otettava huomioon muut tulot, joita kilpailijat voivat saada.
In its reply, the applicant submits further that an analysis of the margin squeeze must be undertaken from the point of view of different levels of aggregation where wholesale access serves as the basis for a variety of services to end-users.
Kantaja lisää vastauksessaan, että hintaruuvia on tarkasteltava eri yhdistelmätasoilta lähtien, kun televerkkopalvelu on tilaajille suoritettujen eri palvelujen perustana.
Thus, at each level, only those costs of wholesale access which are exclusively linked to the corresponding final product or group of final products concerned should be taken into account.
Siten kullakin tasolla pitäisi ottaa huomioon ainoastaan televerkkopalvelukustannukset, jotka ovat yksinomaan sidottuja vastaavaan lopputuotteeseen tai kyseiseen lopputuoteryhmään.
Consequently, if wholesale products WP1 and WP2 are required for
Jos lopputuotteen LT1 valmistus näin ollen vaatii välituotteita VT1 ja VT2 mutta jos samalla kyseinen VT2 muodostaa VT3:n kanssa perustan
DEUTSCHE TELEKOM v COMMISSION the production of final product FP1, but if, at the same time, final product FP2 is produced on the basis of WP2 and WP3, a margin squeeze occurs either where the price of FP1 or of FP2 is lower than the price of WP1 or of WP3, or where the aggregate price of FP1 and FP2 is lower than the aggregate price of WP1, WP2 and WP3.
DEUTSCHE TELEKOM v. KOMISSIO lopputuotteen LT2 valmistukselle, kyseessä on hintaruuvi, jos joko LT1:n tai LT2:n vastaava hinta on alhaisempi kuin VT1:n tai VT3:n hinta tai LT1:n ja LT2:n hintojen summa on alhaisempi kuin VT1:n, VT2:n ja VT3:n hintojen summa.
However, the price of WP2 should not be taken into account for the purpose of determining whether there is a margin squeeze at the first level of aggregation.
Ei kuitenkaan saataisi ottaa huomioon VT2:n hintaa hintaruuvin olemassaolon varmistamiseksi ensimmäisellä yhdistelmätasolla.
The analysis should be conducted at a higher level of aggregation where products FP1 and FP2 constitute a whole from the customer’s point of view, or where products FP1 and FP2 are bundled for technical or legal reasons (by wholesale product WP2), with the result that the dominant undertaking would necessarily lose the revenues from the two final products FP1 and FP2 when transferring wholesale product WP2.
Analyysi on suoritettava ylemmällä yhdistelmätasolla, kun tuotteet LT1 ja LT2 muodostavat kokonaisuuden asiakkaan näkökannalta tai kun tuotteet LT1 ja LT2 ryhmitetään teknisistä tai juridisista syistä (välituotteen VT2 avulla) niin, että määräävässä markkinaasemassa oleva yritys menettää väistämättä kummankin lopputuotteen LT1 ja LT2 tulot välituotteen VT2 siirron yhteydessä.
Unbundled access to the local network is a wholesale product in respect of at least two final products, namely calls and connections, which constitute a ‘cluster’ for customers.
Tilaajayhteyksien eriytetty käyttöoikeus muodostaa välituotteen ainakin kahdelle lopputuotteelle, toisin sanoen puheluille ja yhteyksille, jotka muodostavat tuoterypään asiakkaille.
The costs of the wholesale product should not be attributed to just one of the two final products but to both of them.
Välituotteen kustannuksilla ei pitäisi rasittaa ainoastaan yhtä kahdesta lopputuotteesta, vaan kumpaakin.
It follows that charges for retail line-rental and for calls and higher-value services should be compared with the charges relating to that combined offer of services when analysing the margin squeeze.
Tästä seuraa, että liittymien vuokramaksuja tilaajille sekä puhelu- ja arvonlisäpalvelumaksuja pitäisi verrata tähän palvelujen kokonaistarjontaan liittyviin kustannuksiin hintaruuvia tarkasteltaessa.
Furthermore, the applicant challenges the Commission’s arguments concerning the principle of tariff rebalancing (recitals 120 to 123 to the contested decision).
Kantaja kiistää lisäksi komission väitteet, jotka koskevat tariffirakenteen uudistamisperiaatetta (riidanalaisen päätöksen 120–123 perustelukappale).
Thus, according to the applicant, tariff rebalancing — the purpose of which is to reduce the connection deficit which traditionally exists in the majority of the Member States, by means of an increase in connection charges and a parallel decrease in call charges — concerns incumbent operators only.
Kantajan mukaan tariffirakenteen uudistaminen, jonka tavoitteena on pienentää useimmissa jäsenvaltioissa perinteisesti vallitsevaa yhteysvajetta yhteystariffeja korottamalla ja samanaikaisesti puhelujen hintoja alentamalla, koskee siten yksinomaan perinteisiä operaattoreita.
By contrast, the analysis of the margin squeeze concerns the entry to the market of the applicant’s competitors.
Sitä vastoin hintaruuvin tarkastelu koskee kantajan kilpailijoiden markkinoille tuloa.
In the context of Article 82 EC, it is important to establish only whether, taking into account the actual situation on the market, it is possible for competitors to provide retail services without impediment on the basis of the applicant’s charges for wholesale access.
EY 82 artiklan puitteissa on tärkeää yksinomaan tietää, onko markkinoiden tosiasiallinen tilanne huomioon ottaen kilpailijoiden mahdollista suorittaa esteettä palveluja tilaajille kantajan televerkkopalveluista perimien maksujen perusteella.
In that respect, the applicant observes that its competitors are not obliged to offer (pre)selection.
Kantaja muistuttaa tältä osin, että sen kilpailijoilla ei ole velvollisuutta tarjota (esi)valintaa.
The legal framework thus allows the applicant’s competitors to enjoy legally guaranteed revenues from call services, completely independently of any tariff rebalancing.
Oikeussäännöt mahdollistavat siten sen, että kantajan kilpailijat voivat saada puhelupalveluista oikeudellisesti taatut tulot täysin tariffirakenteen uudistamisesta riippumatta.
The applicant submits further that it is subject to regulation by RegTP, which aims to achieve progressive tariff rebalancing.
Kantaja korostaa vielä sitä, että sen toimintaa sääntelee RegTP, jonka tavoitteena on uudistaa tariffirakenne asteittaisesti.
In the second place, the applicant claims that the method used by the Commission to identify a margin squeeze is defective, because it relies on the proposition that it should be possible for the applicant’s competitors to replicate its customer pattern entirely (recitals 120 to 127 to the contested decision).
Toiseksi kantaja väittää, että komission hintaruuvin toteamiseksi käyttämä menetelmä on virheellinen, koska se perustuu siihen, että sen kilpailijoiden pitäisi voida täysin jäljitellä sen asiakaskunnan rakennetta (riidanalaisen päätöksen 120–127 perustelukappale).
However, no competitor would have an interest in replicating a customer pattern which, owing to the obligation to provide universal services, is characterised by a disporportionately high and unprofitable share of low-income endusers with analogue lines, who generate only a small turnover and who are not prepared to switch to higher-value connections.
Millään kilpailijalla ei kuitenkaan ole intressiä jäljitellä tätä asiakaskunnan rakennetta, jolle on yleispalvelujen suorittamisvelvoitteen vuoksi ominaista suhteettoman korkea ja heikosti kannattava osuus heikkotuloisia tilaajia, jotka käyttävät analogisia liittymiä, tuottavat vain heikon liikevaihdon eivätkä ole valmiita siirtymään arvokkaampiin yhteyksiin.
The fall in the applicant’s competitors’ share of analogue connections from 21% to 10% between 1999 and 2002 (recital 182 to the contested decision) is explained by the fact that customers of the applicant’s competitors have increasingly been switching to higher-value connections.
Se, että kantajan kilpailijoilla analogisten liittymien osuus on pudonnut 21 prosentista 10 prosenttiin vuosina 1999–2002 (riidanalaisen päätöksen 182 perustelukappale), selittyy sillä, että kantajan kilpailijat ovat yhä enemmän ja enemmän siirtyneet yhteyksiin, joilla on vahvempi arvonlisä.
The applicant claims that, contrary to the Commission’s contention (recital 133 to the contested decision), there is no margin squeeze in the highest-value market sectors which are of interest to the applicant’s competitors (ISDN connections and ADSL connections over analogue or ISDN lines).
Kantaja väittää, että toisin kuin komissio väittää (riidanalaisen päätöksen 133 perustelukappale), kehittyneemmillä markkinoilla, joilla on merkitystä kantajan kilpailijoille (ISDN- ja ADSL-yhteydet analogisista liittymistä ja ISDN-liittymistä), ei ole hintaruuvia.
Both the applicant’s own charges and those of its competitors in respect of lines in the highest-value segments are sufficient to cover costs.
Sekä sen omat että sen kilpailijoiden tariffit riittävät kattamaan kustannukset suuremman arvonlisän sektoreilla.
In the third place, the applicant is critical of the fact that the Commission takes the discontinuance charge into account when calculating the prices of wholesale services.
Kolmanneksi kantaja arvostelee sitä, että komissio ottaa huomioon irtisanomiskulut televerkkopalvelujen hintojen laskemisessa.
The discontinuance of an end-user’s connection by a competitor of the applicant involves both connection work to restore to the applicant the local loop rented, and administrative tasks, which are not necessary in the case of an end-user’s discontinuance where the applicant uses the local loop itself.
Kantajan kilpailijan suorittama tilaajaliittymän irtisanominen aiheuttaa samalla yhteystöitä vuokratun tilaajaliittymän palauttamiseksi kantajalle sekä hallinnollisia tehtäviä, jotka eivät olisi välttämättömiä silloin, kun tilaaja suorittaa irtisanomisen ja kantaja itse käyttää tilaajaliittymää.
These costs are specific inefficiency costs which arise as a result of entry to the market, which the incumbent operator in a dominant position necessarily does not incur.
Kyseessä ovat erityiset tehottomuudesta johtuvat kustannukset, jotka aiheutuvat markkinoille tulosta ja joita määräävässä asemassa olevalle perinteiselle toimijalle ei aiheudu.
Any such costs which are generated solely as a result of technical or administrative measures associated with entry to a market should be disregarded in the analysis of a margin squeeze.
Tällaiset kustannukset, jotka aiheutuvat yksinomaan teknisistä tai hallinnollisista toimista, jotka liittyvät markkinoille tuloon, olisi jätettävä ottamatta huomioon hintaruuvia tarkasteltaessa.
In fact, Article 82 EC does not require a dominant undertaking to remove all barriers to entry, but prohibits the creation of artificial barriers to entry.
EY 82 artiklassa ei velvoiteta määräävässä asemassa olevaa yritystä poistamaan kaikkia markkinoille pääsyn esteitä, vaan siinä kielletään keinotekoisten esteiden luominen.
The Commission and the first and second interveners contend that the second part of the first plea in law should be rejected.
Komissio ja väliintulijat I ja II vaativat, että ensimmäisen kanneperusteen toinen osa on hylättävä.
(i) Whether the Commission should have demonstrated in the contested decision that the applicant’s retail prices were, as such, abusive
b) Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi asiasta i) Kysymys siitä, olisiko komission pitänyt osoittaa riidanalaisessa päätöksessä, että kantajan loppukäyttäjiltä perimät maksut olivat sellaisinaan kohtuuttomia
In the present case, according to the contested decision (recital 201), ‘[t]he abuse committed by [the applicant] consists in the imposition of unfair prices in the form of a margin squeeze to the detriment of [the applicant’s] competitors’.
Nyt esillä olevassa asiassa on todettava, että riidanalaisen päätöksen mukaan (201 perustelukappale) ”[kantajan] harjoittama väärinkäyttö koskee kohtuuttomien hintojen määräämistä kustannusten ja hintojen epäsuhdan muodossa sen kilpailijoiden vahingoksi”.
The Commission takes the view that there is ‘an abusive margin squeeze if the difference between the retail prices charged by a dominant undertaking and the wholesale prices it charges its competitors for comparable services is negative, or insufficient to cover the productspecific costs to the dominant operator of providing its own retail services on the downstream market’ (recital 107 to the contested decision).
Komissio katsoo, että ”[hintaruuvi] on oletettavissa, jos määräävässä markkinaasemassa olevan yrityksen loppukäyttäjiltä perimien maksujen ja vastaavista palveluista kilpailijoilta perimien televerkon käyttöoikeusmaksujen erotus on joko negatiivinen tai riittämätön kattamaan määräävässä markkinaasemassa olevalle operaattorille sen omien loppukäyttäjäpalvelujen tuottamisesta tuotantoketjun loppupäässä aiheutuvat tuotekohtaiset kustannukset” (riidanalaisen päätöksen 107 perustelukappale).
It is true that, in the contested decision, the Commission establishes only that the applicant has scope to adjust its retail prices.
Komissio tosin toteaa riidanalaisessa päätöksessä yksinomaan liikkumavaran, joka kantajalla oli loppukäyttäjiltä perimiensä hintojen muuttamiseen.
However, the abusive nature of the applicant’s conduct is connected with the unfairness of the spread between its prices for wholesale access and its retail prices, which takes the form of a margin squeeze.
Kantajan harjoittama väärinkäytöksi katsottava menettely on kuitenkin sidoksissa sen televerkkopalveluhintojen ja sen loppukäyttäjiltä perimien maksujen väliseen kohtuuttomaan eroon, joka esiintyy hintaruuvin muodossa.
Therefore, in view of the abuse found in the contested decision, the Commission was not required to demonstrate in that decision that the applicant’s retail prices were, as such, abusive.
Kun otetaan huomioon riidanalaisessa päätöksessä todettu väärinkäyttö, komissiolla ei näin ollen ollut velvollisuutta osoittaa riidanalaisessa päätöksessä, että kantajan loppukäyttäjiltä perimät hinnat olisivat olleet sellaisinaan kohtuuttomia.
The applicant’s argument that the abusive nature of a margin squeeze can arise only from the abusive nature of its retail prices must therefore be rejected.
Kantajan väite siitä, että hintaruuvi saattoi johtua vain sen loppukäyttäjiltä perimien hintojen kohtuuttomuudesta, on siis hylättävä.
(ii) The method used by the Commission to calculate the margin squeeze
ii) Komission käyttämä menetelmä hintaruuvin laskemiseksi
Contested decision
Riidanalainen päätös
In recitals 106 to 139 to the contested decision, the Commission sets out the method which it used to calculate the margin squeeze.
Komissio esittelee riidanalaisen päätöksen 106–139 perustelukappaleessa menetelmän, jota se on käyttänyt hintaruuvin laskemiseksi.
It submits first of all that the basis for establishing an abusive margin squeeze is the comparison between ‘the retail prices charged by a dominant undertaking and the wholesale prices it charges its competitors for comparable services’ (recital 107 to the contested decision).
Se korostaa aluksi, että hintaruuvin epäsuhdan määrittely perustuu ”määräävässä markkinaasemassa olevan yrityksen loppukäyttäjiltä perimien maksujen ja vastaavista palveluista kilpailijoilta perimien televerkon käyttöoikeusmaksujen” vertailuun (riidanalaisen päätöksen 107 perustelukappale).
The Commission adds that ‘[i]n order to establish the existence of a margin squeeze it is essential that the wholesale and retail access services be comparable’ (recital 109 to the contested decision).
Komissio lisää, että ”televerkkopalvelujen ja loppukäyttäjien käyttöoikeuspalvelujen vertailukelpoisuus on ratkaisevaa todettaessa, onko kyseessä [hintaruuvi]” (riidanalaisen päätöksen 109 perustelukappale).
According to the Commission, ‘[the] established operator and its competitors as a rule provide retail services of all kinds. It has therefore to be considered whether the etablished operator’s retail and wholesale services are comparable, in the sense that their technical features are the same or at least similar and that they allow the same or at least similar services to be provided’ (recital 109 to the contested decision).
Koska komission mukaan ”kilpailijat tuottavat yleensä perinteisen operaattorin tavoin kaikentyyppisiä loppukäyttäjille tarjottavia palveluja”, on ”tutkittava, ovatko perinteisen operaattorin loppukäyttäjille tarjoamat palvelut ja televerkkopalvelut niin vertailukelpoisia, että niiden tekniset tunnusmerkit ovat samat tai ainakin samankaltaiset ja että ne mahdollistavat samojen tai samankaltaisten palvelujen tarjoamisen” (riidanalaisen päätöksen 109 perustelukappale).
The Commission finds that the wholesale charges for unbundled access to local loops can indeed be compared with retail access charges, and that wholesale access enables the applicant’s competitors to offer their endusers a range of different retail access services, namely analogue narrowband access, digital narrowband access (ISDN) and broadband access in the form of ADSL services (recitals 110 and 112 to the contested decision).
Komissio toteaa, että eriytetystä tilaajayhteyksien käyttöoikeudesta maksettavat televerkkopalvelumaksut ovat täysin verrattavissa loppukäyttäjiltä perittäviin tilaajayhteysmaksuihin, koska televerkkopalvelun käyttöoikeus antaa kantajan kilpailijoille mahdollisuuden tarjota tilaajilleen joukon erilaisia palveluja, eli analogisen kapeakaistaliittymän käyttöoikeuksia, digitaalisen kapeakaistaliittymän käyttöoikeuksia (ISDN) tai laajakaistaliittymän käyttöoikeuksia ADSL-palvelujen muodossa (riidanalaisen päätöksen 110 ja 112 perustelukappale).
According to the Commission, there is an abusive margin squeeze if the difference between the retail prices charged by a dominant undertaking and the wholesale prices it charges its competitors for comparable services ‘is negative, or insufficient to cover the productspecific costs to the dominant operator of providing its own retail services on the downstream market’ (recital 107 to the contested decision).
Komission mukaan kyseessä on väärinkäytön luonteinen hintaruuvi, jos määräävässä markkinaasemassa olevan yrityksen loppukäyttäjiltä perimien maksujen ja vastaavista palveluista kilpailijoilta perimien televerkon käyttöoikeusmaksujen erotus ”on joko negatiivinen tai riittämätön kattamaan määräävässä markkinaasemassa olevalle operaattorille sen omien loppukäyttäjäpalvelujen tuottamisesta tuotantoketjun loppupäässä aiheutuvat tuotekohtaiset kustannukset” (riidanalaisen päätöksen 107 perustelukappale).
The Commission therefore relies on the applicant’s charges and costs as a basis for assessing whether the applicant’s pricing practices are abusive.
Komissio perustaa näkemyksensä näin ollen kantajan tariffeihin ja kustannuksiin arvioidakseen sitä, ovatko sen tariffit kohtuuttomia.
In order to determine whether the difference between the applicant’s retail prices and the prices of its wholesale access leads to an abusive margin squeeze, the Commission compares the price of a single wholesale service (local loop access) with the price of a plurality of retail services (access to analogue, ISDN and ADSL connections) (recital 113 to the contested decision).
Sen arvioimiseksi, johtaako kantajan loppukäyttäjiltä perimien hintojen ja televerkkopalveluhintojen välinen ero väärinkäytön luonteiseen hintaruuviin, komissio vertailee yhden ainoan televerkkopalvelun (tilaajayhteysjohdon käyttöoikeus) hintaa useisiin erilaisiin loppukäyttäjille tarjottaviin palveluihin (analogisten sekä ISDN- ja ADSL-liittymien käyttöoikeus) (riidanalaisen päätöksen 113 perustelukappale).
The Commission does not take revenues from telephone calls into account at the retail price level.
Komissio ei ota loppukäyttäjiltä perittävien hintojen osalta huomioon puheluista saatavia tuloja.
It only examines the charges for access to the network, which it compares to the charges of wholesale access (recital 119 to the contested decision).
Se rajoittuu tarkastelemaan verkon käyttöoikeuspalvelujen hintoja, joita se vertailee televerkkopalvelujen hintoihin (riidanalaisen päätöksen 119 perustelukappale).
Since RegTP has applied single wholesale tariffs, irrespective of the downstream services which competitors provide over the line supplied to them by the applicant (recital 113 to the contested decision), it is necessary, according to the Commission,
Koska RegTP on vahvistanut yhtenäiset tariffit televerkkopalveluille riippumatta siitä, mitä tuotantoketjun loppupään palveluja kilpailijat kantajan niille tarjoamien tilaajayhteysjohtojen välityksellä tarjoavat (riidanalaisen päätöksen 113 perustelukappale),
It must therefore be borne in mind that the retail prices (for each variant offered by the applicant) and the prices for wholesale access are composed of two items, namely an initial one-off charge and a monthly subscription charge (recitals 142 and 149 to the contested decision).
On vielä palautettava mieliin, että loppukäyttäjiltä perittävät hinnat (kantajan tarjoaman kunkin muunnelman osalta) ja televerkkopalveluhinnat sisältävät kaksi elementtiä, toisin sanoen kertaluonteisen maksun ja kuukausimaksun (riidanalaisen päätöksen 142 ja 149 perustelukappale).
To calculate the ‘monthly price’ of the one-off charges, these were divided by [confidential], representing the average period (in months) for which endusers keep a telephone subscription (recitals 148 and 151 to the contested decision).
Kertaluonteisten maksujen ”kuukausihinnan” laskemiseksi ne on jaettava [luottamuksellinen] euron määrällä, joka vastaa sitä (kuukausina ilmaistua) keskimääräistä aikaa, jonka tilaaja pitää puhelinliittymänsä (riidanalaisen päätöksen 148 ja 151 perustelukappale).
Thus, the average total monthly retail price is the sum of the price of the average monthly charge (taking into account all retail access services) and the average one-off charges (taking into account all retail access services and the average duration of a subscription) (recital 148 to the contested decision).
Näin ollen keskimääräinen loppukäyttäjiltä perittävä kuukausihinta muodostuu keskimääräisestä kuukausimaksusta (kun otetaan huomioon kaikki käyttöoikeuspalvelut tilaajille) ja keskimääräisistä kertaluonteisista maksuista (kun otetaan huomioon kaikki käyttöoikeuspalvelut tilaajille ja tilauksen keskimääräinen kesto) (riidanalaisen päätöksen 148 perustelukappale).
The average total monthly price of wholesale services is the sum of the price of the monthly charge and the price of the average one-off charges (taking into account the average duration of a subscription) (recital 151 to the contested decision).
Televerkkopalvelujen keskimääräinen kokonaishinta kuukaudessa muodostuu kuukausihinnasta ja keskimääräisten kertaluonteisten maksujen summasta (kun otetaan huomioon tilauksen keskimääräinen kesto) (riidanalaisen päätöksen 151 perustelukappale).