natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Kingdom of the Netherlands, represented by H.G. Sevenster and M. de Grave, acting as Agents,
Alankomaiden kuningaskunta, asiamiehinään H. G. Sevenster ja M. de Grave, ja asiamiehenään
Republic of Finland, represented by A. Guimaraes-Purokoski, acting as Agent, with an address for service in Luxembourg, interveners,
Suomen tasavalta, Luxemburgissa, väliintulijoina,
THE COURT (Second Chamber), composed of C.W.A. Timmermans, President of the Chamber, L. Bay Larsen, K. Schiemann, J. Makarczyk (Rapporteur), and J.-C. Bonichot, Judges,
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. W. A. Timmermans sekä tuomarit L. Bay Larsen, K. Schiemann, J. Makarczyk (esittelevä tuomari) ja J.-C. Bonichot, julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: R. Grass, ottaen huomioon kirjallisessa käsittelyssä esitetyn,
Advocate General: D. Ruiz-Jarabo Colomer, Registrar: R. Grass, having regard to the written procedure, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 8 November 2006,
8.11.2006 pidetyssä istunnossa esittämän kuultuaan julkisasiamiehen ratkaisuehdotuksen,
By its action, the Commission of the European Communities seeks a declaration from the Court that, by adopting the provisions contained in:
54), sellaisena kuin se on muutettuna 13.10.1997 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 97/52/EY (EYVL L 328, s.
— Articles 2(1) and (5), 17(12), 27(2), 30(6a), 37b and 37c(1) of Law No 109 of 11 February 1994 — Framework Law on public works (legge quadro in materia di lavori pubblici) (Ordinary Supplement to the GURI No 41 of 19 February 1994), as amended by Law No 166 of 1 August 2002 (Ordinary Supplement to the GURI No 181 of 3 August 2002) (‘Law No 109/1994’),
1; jäljempänä direktiivi 93/37), ja vesi- ja energiahuollon, liikenteen ja teletoiminnan alan hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 14.6.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/38/ETY (EYVL L 199, s. 84) eikä EY 43 ja EY 49 artiklan ja niistä välittömästi seuraavien avoimuuden ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteiden mukaisia velvoitteitaan, koska se on antanut seuraavat säännökset:
— Article 28(4) of Law No 109/1994, read in conjunction with Article 188 of Presidential Decree No 554 of 21 December 1999 implementing the Framework Law on public works of 11 February 1994 (No 109) and its successive amendments (regolamento di attuazione della legge quadro in materia di lavori pubblici 11 febbraio 1994, n. 109, e successive modificazioni) (Ordinary Supplement to the GURI No 98 of 28 April 2000) (‘DPR No 554/1999’), and Article 3(3) of Legislative Decree No 157 of 17 March 1995 implementing Directive 92/50/EEC on public service contracts (attuazione della direttiva 92/50/CEE in materia di appalti pubblici di servizi) (Ordinary Supplement to the GURI No 104 of 6 May 1995) (‘Legislative Decree No 157/1995’),
– 11.2.1994 annetun julkisia rakennusurakoita koskevan puitelain nro 109 (legge quadro in materia di lavori pubblici; GURI nro 41, Supplemento ordinario, 19.2.1994), sellaisena kuin se on muutettuna 1.8.2002 annetulla lailla nro 166 (GURI nro 181, Supplemento ordinario, 3.8.2002; jäljempänä laki nro 109/1994), 2 §:n 1 ja 5 momentti, 17 §:n 12 momentti, 27 §:n 2 momentti, 30 §:n 6 bis momentti, 37 ter § ja 37 quater §:n 1 momentti
Directives 92/50, 93/36, 93/37 and 93/38 were adopted in pursuance of the establishment of the internal market, defined as an area without internal frontiers in which the free movement of goods, persons, services and capital is ensured.
Direktiivit 92/50, 93/36, 93/37 ja 93/38 annettiin toteutettaessa sisämarkkinoita, jotka määritellään alueeksi, jolla ei ole sisäisiä rajoja ja jolla tavaroiden, henkilöiden, palvelujen ja pääomien vapaa liikkuvuus taataan.
The directives sought to eliminate practices that restrict competition in general and participation in public contracts by other Member States’ nationals, in order to implement inter alia the freedom of establishment and freedom to provide services enshrined in Articles 43 EC and 49 EC respectively.
Niillä pyritään poistamaan käytännöt, jotka rajoittavat yleisesti kilpailua ja muiden jäsenvaltioiden kansalaisten pääsyä julkisten hankintasopimusten osapuoleksi, muun muassa EY 43 artiklassa vahvistetun sijoittautumisvapauden ja EY 49 artiklassa vahvistetun palvelujen tarjoamisen vapauden panemiseksi täytäntöön.
The 16th recital in the preamble to Directive 92/50 states that public service contracts may from time to time include some works, and that it results from Council Directive 71/305/EEC of 26 July 1971 concerning the coordination of procedures for the award of public works contracts (OJ, English Special Edition 1971 (II), p.
Direktiivin 92/50 16. perustelukappaleen mukaan julkiset palveluhankinnat saattavat joskus sisältää myös rakennusurakoita, ja julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 26.7.1971 annetusta neuvoston direktiivistä 71/305/ETY (EYVL L 185, s.
682) that, for a contract to be a public works contract, its object must be the achievement of a work.
5) seuraa, että sopimusta voidaan pitää julkisia rakennusurakoita koskevana sopimuksena ainoastaan, jos sen kohteena on rakennusurakan toteuttaminen.
In so far as those works are ancillary rather than the object of the contract, they do not justify treating the contract as a public works contract.
Jos tällaiset rakennusurakat ovat luonteeltaan toissijaisia eivätkä ne ole sopimuksen kohteena, sopimusta ei voida niiden perusteella pitää julkisia rakennusurakoita koskevana sopimuksena.
It is clear from Article 8 of Directive 92/50 that public contracts which have as their object services listed in Annex I A to that directive are to be awarded in accordance with the provisions of Titles III to VI thereof.
Direktiivin 92/50 8 artiklasta seuraa, että direktiivin liitteessä I A lueteltuja palveluja koskevat julkiset hankinnat on tehtävä direktiivin III–VI osaston säännösten mukaisesti.
Title III concerns the choice of award procedures and rules governing design contests.
Direktiivin III osasto koskee mainittujen sopimusten tekomenettelyjen valintaa ja kilpailujen sääntöjä.
Category No 12 of Annex I A to Directive 92/50 mentions, inter alia, architectural services; engineering services; urban planning and landscape architectural services; related scientific and technical consulting services; and technical testing and analysis services.
Direktiivin 92/50 liitteessä I A olevassa pääluokassa 12 mainitaan muun muassa arkkitehtipalvelut, insinööripalvelut, yhdyskuntasuunnittelu- ja maisemasuunnittelupalvelut, edelliseen liittyvät tieteelliset ja tekniset konsultointipalvelut sekä tekniset testaus- ja analysointipalvelut.
According to Article 15 of Directive 93/38, contracts which have as their object services listed in Annex XVI A thereto are to be awarded in accordance with the provisions of Titles III, IV and V. Title IV concerns procedures for the award of contracts.
Direktiivin 93/38 15 artiklan mukaan direktiivin liitteessä XVI A lueteltuja palveluja koskevat sopimukset on tehtävä direktiivin III–V osaston säännösten mukaisesti. Mainitun direktiivin IV osasto koskee sopimusten tekomenettelyjä.
Category No 12 of Annex XVI A is identical to Category No 12 in Annex I A to Directive 92/50.
Mainitussa liitteessä XVI A oleva pääluokka 12 on samanlainen kuin direktiivin 92/50 liitteessä I A oleva pääluokka 12.
Under Article 1(a) of Directive 93/37, ‘“public works contracts” are contracts for pecuniary interest concluded in writing between a contractor and a contracting authority as defined in [Article 1(b)], which have as their object either the execution, or both the execution and design, of works related to one of the activities referred to in Annex II or a work defined in [Article 1(c)], or the execution, by whatever means, of a work corresponding to the requirements specified by the contracting authority’.
Direktiivin 93/37 1 artiklan a alakohdan mukaan ”’julkisia rakennusurakoita koskevilla sopimuksilla’ tarkoitetaan rahallista vastiketta vastaan tehtyjä kirjallisia sopimuksia, jotka on tehty urakoitsijan ja b alakohdassa tarkoitetun hankintaviranomaisen välillä ja joiden tarkoituksena on johonkin liitteessä II tarkoitettuun toimialaan liittyvän rakennustyön tai c alakohdassa tarkoitetun rakennusurakan toteuttaminen tai sekä sen toteuttaminen että suunnittelu taikka hankintaviranomaisen asettamat vaatimukset täyttävän rakennusurakan toteuttaminen millä tahansa tavalla”.
Article 6(1) of Directive 93/37 sets out its scope with regard to the estimated value of the various public works contracts covered.
Mainitun direktiivin 6 artiklan 1 kohdassa tarkennetaan direktiivin soveltamisala kyseisten julkisia rakennusurakoita koskevien eri sopimusten ennakoidun arvon perusteella.
It is clear from Article 6(3) that where a work is subdivided into several lots, each one the subject of a contract, the value of each lot must be taken into account for the purpose of calculating the amount referred to in Article 6(1) and, where the aggregate value of the lots is not less than that amount, the provisions of Article 6(1) are to apply in principle to all lots.
Saman artiklan 3 kohdasta seuraa, että jos rakennusurakka on jaettu useisiin osiin, joista jokaisesta on tehty eri sopimus, kunkin osan arvo on otettava huomioon mainitun artiklan 1 kohdassa tarkoitettua arvoa laskettaessa, ja jos osien yhteenlaskettu arvo on vähintään mainittu arvo, viimeksi mainitun kohdan säännöksiä sovelletaan lähtökohtaisesti kaikkiin osiin.
Public works contracts are regulated by Law No 109/1994, implemented by DPR No 554/1999.
Julkisia rakennusurakoita koskevat säännökset on annettu lailla nro 109/1994, joka on pantu täytäntöön DPR:llä nro 554/1999.
According to Article 2(1) of Law No 109/1994, public works, if they are awarded by the persons referred to in Article 2(2), are defined as construction, demolition,
Lain nro 109/1994 2 §:n 1 momentin mukaan julkisilla rakennusurakoilla tarkoitetaan rakentamista, purkamista, kunnostamista, rakenteiden uusimista, restauroimista sekä rakennelmien ja laitteistojen kunnossapitämistä, kun urakoiden antajina ovat mainitun pykälän 2 momentissa tarkoitetut henkilöt. Kyseisen säännöksen
Article 3(3) of Legislative Decree No 157/1995 provides that, in the case of mixed works and of service contracts and of service contracts which include ancillary works, the provisions of Law No 109/1994 are applicable if the works represent more than 50% of the total value of the relevant contract.
Asetuksen nro 157/1995 3 §:n 3 momentissa säädetään, että rakennusurakoita ja palveluhankintoja koskevien sekamuotoisten sopimusten sekä toissijaisia rakennustöitä sisältävien palveluhankintasopimusten osalta sovelletaan lain nro 109/1994 säännöksiä, jos töiden arvo on yli 50 prosenttia asianomaisen sopimuksen kokonaishinnasta.
Article 2(5) of Law No 109/1994 excludes from the Law’s scope works carried out directly by private persons which are set off against contributions payable in respect of building permits and works arising from the obligations set out Article 28(5) of Law No 1150 of 17 August 1942 on town planning (legge urbanistica) (GURI No 244 of 16 October 1942), as amended (‘Law No 1150/1942’).
Lain nro 109/1994 2 §:n 5 momentissa jätetään lain soveltamisalan ulkopuolelle yksityishenkilöiden suoraan toteuttamat toimenpiteet, joiden kustannukset voidaan vähentää rakennusluvista suoritettavista maksuista, sekä toimenpiteet, jotka johtuvat yhdyskuntasuunnittelusta 17.8.1942 annetun lain nro 1150 (legge urbanistica; GURI nro 244, 16.10.1942), sellaisena kuin se on muutettuna (jäljempänä laki nro 1150/1942), 28 §:n 5 momentissa tarkoitetuista velvoitteista.
Article 2(5) also excludes from the Law’s scope works which are analogous to those mentioned above.
Mainitussa 2 §:n 5 momentissa soveltamisalan ulkopuolelle jätetään myös edellä mainittuihin toimenpiteisiin rinnastettavat toimenpiteet.
Article 2(5) states that if the value of the works, assessed individually, exceeds the Community threshold the contract must be awarded by the private person in accordance with the procedures prescribed by Directive 93/37.
Viimeksi mainitussa säännöksessä tarkennetaan, että jos yksittäisten urakoiden arvo ylittää yhteisön kynnysarvon, yksityishenkilöiden on tehtävä niitä koskevat sopimukset direktiivissä 93/37 säädettyjen menettelyjen mukaisesti.
In that regard, it is apparent from Articles 1 and 31 of Law No 1150/1942, and from Articles 3 and 11 of Law No 10 of 28 January 1977 laying down rules on the suitability of land for development (norme in materia di edificabilità dei suoli) (GURI No 27 of 29 January 1977) as amended (‘Law No 10/1977’), that the holder of a permit may execute infrastructure works himself and offset the whole or part of the cost against the charges due.
Tältä osin lain nro 1150/1942 1 ja 31 §:stä sekä rakennusmaata koskevista oikeussäännöistä 28.1.1977 annetun lain nro 10 (norme in materia di edificabilità dei suoli; GURI nro 27, 29.1.1977), sellaisena kuin se on muutettuna (jäljempänä laki nro 10/1977), 3 ja 11 §:stä ilmenee, että luvanhaltija voi itse toteuttaa yhdyskuntatekniset rakennustyöt siten, että niiden kustannukset vähennetään suoritettavista maksuista joko kokonaan tai osittain.
In addition to public works contracts, Law No 109/1994 regulates certain public service contracts.
Julkisten rakennusurakoiden lisäksi lailla nro 109/1994 säännellään tiettyjä julkisia palveluhankintoja.
Thus, Article 17(12) of Law No 109/1994 authorises the awarding entities to award public service contracts for the design and supervision of works the estimated value of which is less than EUR 100 000, through the person responsible for the procedure, to persons referred to in Article 17(1)(d) to (g) who are trusted by the awarding entities, after verifying the professional experience and professional capacity of the persons selected and stating reasons for that choice.
Kyseisen lain 17 §:n 12 momentin mukaan hankintaelimet voivat menettelystä vastaavan tahon välityksellä tehdä julkisia palveluhankintoja koskevia sopimuksia, joiden kohteena ovat rakennusurakoiden, joiden ennakoitu arvo on alle 100 000 euroa, suunnittelu- ja johtamistehtävät, mainitun 17 §:n 1 momentin d–g kohdassa tarkoitettujen, niiden luottamusta nauttivien henkilöiden kanssa, sen jälkeen kun ne ovat varmistuneet kyseisten henkilöiden ammattikokemuksesta ja -pätevyydestä, kunhan ne perustelevat tämän valintansa.
Under Article 27(2) of Law No 109/1994, if the contracting authorities cannot assume responsibility for the supervision of the works, they must entrust the supervision, in the following order, to other public authorities, to the project designer for the purposes of Article 17(4) of the Law, or to other persons selected pursuant to the procedures prescribed by national legislation transposing the relevant Community provisions.
Lain nro 109/1994 27 §:n 2 momentissa säädetään, että kun hankintaviranomaiset eivät voi ottaa hoidettavakseen rakennustöiden johtamista, niiden on annettava – tässä järjestyksessä – tehtävä muille julkisyhteisöille, mainitun lain 17 §:n 4 momentissa tarkoitetulle hankkeesta vastuussa olevalle suunnittelijalle tai muille henkilöille, jotka on valittu siinä kansallisessa lainsäädännössä säädettyjen menettelyjen mukaisesti, jolla on pantu täytäntöön asiaa koskevat yhteisön säännökset.
Under Article 28(4) of Law No 109/1994, testing is to be entrusted to one, two or three highly qualified technicians expert in the particular field concerned, by reference to the type, complexity and value of the works.
Lain nro 109/1994 28 §:n 4 momentin nojalla testaustyöt annetaan yhden, kahden tai kolmen erittäin pätevän teknikon tehtäväksi rakennustöiden tyypin, monimutkaisuuden ja arvon perusteella.
The technicians are to be selected by the contracting authorities from their own organisations unless a lack of staff is established and certified by the person responsible for the procedure.
Hankintaviranomaiset nimittävät mainitut teknikot oman henkilöstönsä keskuudesta, paitsi jos menettelystä vastaava toteaa ja vahvistaa, ettei tällaisia henkilöitä ole saatavilla.
Article 30(6a) of Law No 109/1994 offers the same possibility as regards inspection which is generally entrusted to the technical departments of the awarding entities or to the supervisory bodies referred to in Article 30(6a)(a).
Mainitun lain 30 §:n 6 bis momentissa myönnetään sama mahdollisuus tarkastustehtävien osalta, jotka annetaan lähtökohtaisesti hankintaelinten teknisille yksiköille tai saman momentin a kohdassa tarkoitetuille valvontaelimille.
Furthermore, it is apparent from Article 188(1), (3), (8), (9), (11), (12) and (13) of DPR No 554/1999 that within 30 days from the completion of the works, or from the date of handing over of the works where testing is on-going, the awarding entity is to entrust the inspection of the works to its staff, by reference to the type, category, complexity and value of the works and on the basis of pre-established criteria.
Lisäksi DPR:n nro 554/1999 188 §:n 1, 3, 8, 9, 11, 12 ja 13 momentista ilmenee, että hankintaelimen on 30 vuorokauden kuluessa töiden päättymisestä tai töiden luovuttamisesta toteutusvaiheessa olevien testausten osalta annettava tarkastus henkilöstönsä tehtäväksi rakennustöiden tyypin, luokan, monimutkaisuuden ja arvon sekä ennalta vahvistettujen arviointiperusteiden mukaan.
If the staff do not meet the requirements stipulated, external specialists included in lists drawn up by the Ministry of Public Works and by the regions and autonomous provinces are to be called upon.
Jollei kyseinen henkilöstö täytä vaadittuja edellytyksiä, käytetään ulkopuolisia asiantuntijoita, jotka mainitaan yleisten töiden ministeriön taikka alueiden tai autonomisten maakuntien luetteloissa.
In the absence of such lists, the awarding entities may, in their discretion, award the inspection of works to persons who possess, in any event, the requisite qualifications and satisfy the requisite conditions.
Jollei tällaisia luetteloita ole, hankintaelimet voivat antaa harkintansa mukaan tarkastustehtävät henkilöille, joilla on joka tapauksessa vaadittu pätevyys ja jotka täyttävät asetetut edellytykset.
Articles 37a to 37c of Law No 109/1994 govern the award of contracts for public works financed wholly or partly by private persons.
Lain nro 109/1994 37 bis–37 quater § koskevat yksityishenkilöiden kokonaan tai osittain rahoittamia julkisia rakennusurakoita koskevien hankintasopimusten tekemistä.
Article 37a permits private persons to submit proposals for public works or works in the public interest to the awarding entities and to conclude the corresponding contracts providing for the financing and management of those works.
Kyseisen lain 37 bis §:n mukaan yksityishenkilöt voivat esittää hankintaelimille julkisia tai yleishyödyllisiä rakennusurakoita koskevia ehdotuksia ja allekirjoittaa niistä töiden rahoituksen ja hallinnoinnin kattavia sopimuksia.
Article 37b sets out the procedure for selecting the promoter.
Saman lain 37 ter §:ssä kuvataan rakennuttajan valintaa koskeva menettely.
It provides that the contracting authorities are to evaluate the feasibility of the proposals submitted having regard to various aspects: construction, town planning, environment, quality
Siinä säädetään siten, että hankintaviranomaiset arvioivat esitettyjen ehdotusten toteutettavuutta seuraavien eri seikkojen kannalta: rakentaminen, yhdyskuntasuunnittelu,
COMMISSION v ITALY of the design, functionality, the use to which the works will be put, public access, the return, management and maintenance costs, the duration of the concession, timelimits for carrying out the works, the applicable charges and the method for updating them, the economic value of the plans, and the content of the draft agreement.
KOMISSIO v. ITALIA ympäristö, hankkeen laatu, toimivuus, rakennusurakan tuotto, saavutettavuus käyttäjien kannalta, tuotto, hallinnointi- ja ylläpitokulut, konsessiosopimuksen kesto, konsessiosopimuksen mukaisten töiden toteuttamisen kesto, perittävät maksut ja niitä koskeva tarkistusmenetelmä, suunnitelman taloudellinen ja rahallinen arvo sekä sopimusehdotuksen sisältö.
The contracting authorities must establish that no factors exist which would preclude the proposals from being carried out and, after examining and comparing the latter and hearing representations from any promoters who so request, they are to indicate whether a proposal is in the public interest.
Hankintaviranomaisten on varmistauduttava siitä, ettei mikään seikka estä näiden ehdotusten toteutusta, ja ne toteavat sen jälkeen, kun ehdotuksia on tutkittu ja vertailtu ja urakkaa hakevaa rakennuttajaa on kuultu, mikä ehdotus on yleisen edun mukainen.
In that case, under Article 37c of Law No 109/1994, a restricted procedure is opened in order to obtain two further offers.
Tässä tapauksessa noudatetaan lain nro 109/1994 37 quater §:n mukaisesti rajoitettua menettelyä, jolla pyritään saamaan vielä kaksi muuta tarjousta.
The concession is then awarded under a negotiated procedure in which the proposal of the promoter initially selected and the other offers are examined.
Konsessiosopimus myönnetään tämän jälkeen neuvottelumenettelyssä, jonka kuluessa tutkitaan alun perin valitun rakennuttajan ehdotus ja nämä muut ehdotukset.
During the course of the procedure, the promoter may adapt his proposal to the offer considered by the contracting authority to be the most suitable.
Tämän menettelyn kuluessa kyseinen rakennuttaja voi mukauttaa ehdotustaan ehdotukseen, jonka hankintaviranomainen katsoo olevan soveliain.
If he does so he will be awarded the concession.
Jos näin tehdään, konsessiosopimus tehdään rakennuttajan kanssa.
Prelitigation procedure
Oikeudenkäyntiä edeltänyt menettely
Having received complaints about the effects of Law No 109/1994 in its original version, the Commission monitored the procedure for the adoption of the draft law intended to amend it.
Kun komissio oli saanut kanteluita lain nro 109/1994, sellaisena kuin se on alkuperäisessä muodossaan, vaikutuksista, se ryhtyi seuraamaan kyseisen lain muuttamista koskevan lakiehdotuksen antamismenettelyä.
Following the adoption of Law No 166 of 1 August 2002 amending Law No 109/1994, the Commission sent a letter of formal notice to the Italian Republic on 19 December 2002 stating that, in its view, a number of provisions of Law No 109/1994 were still incompatible with Community law.
Lain nro 109/1994 muuttamisesta 1.8.2002 annetun lain nro 166 jälkeen komissio lähetti 19.12.2002 Italian tasavallalle virallisen huomautuksen, jossa se ilmoitti tälle, että lain nro 109/1994 tietyt säännökset eivät sen mielestä olleet vieläkään yhteisön oikeuden mukaisia.
By letter of 26 June 2003, the Italian Republic agreed with most of the objections put forward by the Commission and informed it of its consequent intention to amend the legislation in force.
Italian tasavalta hyväksyi 26.6.2003 päivätyssä kirjeessä suurimman osan komission esittämistä väitteistä ja ilmoitti tälle aikomuksestaan muuttaa tämän johdosta sovellettavaa lainsäädäntöä.
However, as the Italian Republic failed to make the amendments indicated, on 15 October 2003 the Commission sent the Italian Republic a reasoned opinion calling on it to take the measures necessary to comply with that opinion within two months of its notification.
Koska Italian tasavalta ei kuitenkaan tehnyt ilmoitettuja muutoksia, komissio lähetti 15.10.2003 sille perustellun lausunnon, jossa se kehotti sitä toteuttamaan mainitun lausunnon noudattamisen edellyttämät toimenpiteet kahden kuukauden kuluessa lausunnon tiedoksi antamisesta.
Taking the view that the position adopted by the Italian Republic in a letter of 22 April 2004 was unsatisfactory, the Commission brought the present proceedings pursuant to the second paragraph of Article 226 EC.
Koska komissio katsoi, ettei Italian tasavallan 22.4.2004 päivätyssä kirjeessä omaksuma näkemys ollut tyydyttävä, se nosti EY 226 artiklan toisen kohdan nojalla nyt käsiteltävänä olevan kanteen.