natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In so doing, the French Government is again challenging the validity of the legislation which established the DBES, namely Decision 98/692.
Tämä perusteltu lausunto korvattiin toisella, 16.12.1999 päivätyllä lausunnolla, jossa asetettiin myös viiden työpäivän pituinen määräaika lausunnon noudattamiseksi.
In contrast to the ECHS laid down by Decision 98/256, which is based on the certification of herds, the basis for the DBES is that each animal considered individually must comply with the conditions prescribed.
Tätä määräaikaa pidennettiin Ranskan tasavallan pyynnöstä 30.12.1999 saakka.
Council Regulation No 820/97 of 21 April 1997 establishing a system for the identification and registration of bovine animals and regarding the labelling of beef and beef products which, despite its title, merely contained provisions regulating the power of the Member States to impose a labelling system, was to remain in force until 31 December 1999.
Ranskan tasavalta vastasi perusteltuun lausuntoon 29.12.1999 päivätyllä kirjeellään. Se muistutti, että Ranskan lain mukaan 28.10.1998 annetun asetuksen muuttaminen edellytti AFSSA:n lausunnon pyytämistä.
It should nevertheless be reiterated that, in the absence of a provision of the Treaty expressly permitting it to do so, a Member State cannot properly plead the unlawfulness of decisions addressed to it as a defence to infringement proceedings arising out of its failure to implement those decisions.
Ranskan hallituksen mukaan erityisen merkittävänä seikkana on pidettävä sitä, että BSE-tartunta havaittiin lehmässä, joka oli syntynyt Isossa-Britanniassa 1.8.1996 jälkeen, vaikka tuona ajankohtana kaikkien DBES-järjestelmän soveltamisen takaavien
State and subsequently exported to France without the affixing of a distinct mark in order, in particular, to enable consignments to be recalled.
täyttävät DBES-järjestelmän edellytykset, että nautoja, jotka eivät täytä näitä edellytyksiä.
beef-labelling system shall be introduced which shall be obligatory in all Member States from 1 January 2000 onwards'.
toimenpiteiden olisi pitänyt olla täysin käytössä.
As the Court has recorded in its judgment delivered today in Case C-93/00 Parliament ν Council [2001], at paragraphs 8 and 10, it was, however, not until 13 October 1999 that the Commission presented to the European Parliament and the Council two proposals for regulations, the first designed to establish a compulsory labelling system with effect from 1 January 2003 and the second temporarily to prolong the validity of Regulation No 820/97.
Se, että Ison-Britannian viranomaiset eivät ole kyenneet selittämään tätä tapausta ja täsmentämään sairastuneen naudan emän kuolinsyytä, kyseenalaistaa vakavalla tavalla Ison-Britannian koko valvontajärjestelmän tehokkuuden, jolle DBES-järjestelmä olennaisesti perustuu. Tällaisessa tilanteessa on Ranskan hallituksen mukaan välttämätöntä käyttää asianmukaisia valvontakeinoja, kuten kokeita.
The Commission has not, however, established that the French Government would have prevented the import of all beef and veal or all meat-based products from other Member States not bearing the distinct mark of products subject to the DBES on the ground that certain consignments of meat or of cut, processed or rewrapped products could include beef, veal or products of United Kingdom origin which would not be identifiable as such.
Näin tehdessään Ranskan hallitus riitauttaa jälleen niiden säännösten pätevyyden, joilla DBES-järjestelmä on perustettu ja jotka siis sisältyvät päätökseen 98/692/EY. Toisin kuin päätöksellä 98/256/EY perustettu ECHS-järjestelmä, joka perustuu karjojen varmentamiseen, DBES-järjestelmä perustuu siihen, että kukin yksittäinen eläin täyttää säädetyt edellytykset.
It follows that the application for a finding of failure to fulfil obligations must be dismissed in so far as it concerns that category of products.
Tältä osin on katsottava, että kun Ranskan tasavalta on kyseenalaistanut DBES-järjestelmän tehokkuuden, tämän on tulkittava tarkoittavan sitä, että se riitauttaa ennalta varautumisen periaatteen perusteella sen päätöksen pätevyyden, jolla tämä järjestelmä on perustettu ja joka tässä tapauksessa on päätös 98/692/EY, jolla päätöstä 98/256/EY on tältä osin muutettu.
On 21 December 1999 the Council adopted Regulation (EC) No 2772/1999 providing for the general rules for a compulsory beef labelling system. Since it corresponded to the Commission's second proposal, its effect was, however, only to maintain in force the voluntary labelling system.
On kuitenkin muistettava, että jäsenvaltio ei voi ilman perustamissopimuksen nimenomaista määräystä menestyksellisesti väittää, että sille osoitettu päätös on lainvastainen, puolustautuakseen sellaista jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevaa kannetta vastaan, joka perustuu kyseisen päätöksen täytäntöönpanon laiminlyöntiin.
So far as concerns products subject to the DBES which are correctly marked or labelled, whether coming directly from the United Kingdom or from another Member State, the French Government has not put forward a ground of defence capable of justifying the failure to implement Decisions 98/256 as amended and 1999/514.
Näin ollen Ranskan hallitus ei voi kyseenalaistaa DBES-järjestelmää ja kieltäytyä noudattamasta päätöstä 98/256/EY, sellaisena kuin se on muutettuna, ja päätöstä 1999/514/EY sillä perusteella, että muiden kuin tämän järjestelmän mukaan vientiin soveltuvien eläinten tunnistamismenetelmä on puutteellinen.
It was not until 17 July 2000 that the European Parliament and the Council, by Regulation No 1760/2000 of the European Parliament and of the Council of 17 July 2000 establishing a system for the identification and registration of bovine animals and regarding the labelling of beef and beef products and repealing Regulation No 820/97, established a complete compulsory tracing and labelling system.
On kuitenkin muistettava, että perustamissopimuksella perustetussa oikeussuojakeinojen järjestelmässä erotetaan toisistaan yhtäältä EY 226 ja EY 227 artiklassa tarkoitetut kanteet, joissa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan se, ettei jäsenvaltio ole noudattanut jäsenyysvelvoitteitaan, ja toisaalta EY 230 ja EY 232 artiklassa tarkoitetut kanteet, joissa vaaditaan tutkimaan yhteisön toimielinten toimien tai laiminlyöntien laillisuutta.
However that regulation is applicable only to meat from cattle slaughtered on or after 1 September 2000.
Näiden oikeussuojakeinojen päämäärät ovat erilaiset ja niitä koskevat menettelyt ovat erilaiset.
In the present case, the French Government has not referred to specific difficulties which would have prevented it from adopting, at the very least after expiry of the period allowed for complying with the reasoned opinion, the legislation necessary in order to ensure the traceability of any products subject to the DBES which are cut, processed or rewrapped on its own territory.
Ranskan hallitus väittää, että DBES-järjestelmään kuuluvien tuotteiden jäljitettävyys oli yksi tämän järjestelmän olennaisista edellytyksistä mutta että ajankohtana, jolloin brittiläisen lihan vienti sai uudelleen alkaa, tuotteita ei ollut mahdollista jäljittää Isossa-Britanniassa sijaitsevaa paloittamoa pidemmälle.
Accordingly, at the time of adoption of Decision 1999/514, that is to say 23 July 1999, there was no binding legislation enabling the DBES to be implemented in compliance with the conditions imposed by it concerning traceability.
Väitteet, joilla DBES-^estelmä riitautetaan sen vuoksi, että brittiläinen naudanliha ei täytä yhteisön lainsäädännössä asetettuja edellytyksiä
It is true that there were difficulties in interpreting and consequently in implementing Decision 98/256 as amended, since the requirements imposed on all the Member States were neither clear nor precise.
Ranskan hallitus väittää, että koska näiden tuotteiden merkitsemistä ja jäljitettävyyttä koskevia toimenpiteitä ei ollut yhdenmukaistettu, sillä oli oikeus vedota EY 30 artiklaan DBES-järjestelmään kuuluvien tuotteiden tuonnin estämiseksi.
Exports of products subject to the DBES were to commence at a time when there was no compulsory Community system providing a means of ensuring that those products could be traced.
Se on omasta mielestään toiminut myös suhteellisuusperiaatteen mukaisesti, koska se ei ole estänyt näiden tuotteiden kauttakulkua alueellaan.
The arguments relating to lack of traceability relied on by the French Government by way of defence are apposite in so far as they concern products subject to the DBES which have been cut, processed or rewrapped in another Member
Tältä osin on ensinnäkin todettava, että DBES-järjestelmään kuuluvien tuotteiden jäljitettävyys oli olennainen edellytys, jotta järjestelmä voi
However, the French Republic was fully informed by the protocol of understanding concluded on 24 November 1999 of the extent of its obligations under Decisions 98/256 as amended and 1999/514 as regards the traceability of meat and meat-based products from the
On todettava, että Ranskan hallituksen esittämä väite perustuu olennaisesti siihen, ettei DBES-järjestelmän mukaisesti vientiin soveltuvia tuotteita koskevissa edellytyksissä oteta huomioon sitä, että brittiläisiä nautoja varten annettua lihan jäljittämistä koskevaa yhteisön lainsäädäntöä ei ole noudatettu; tämä koskee erityisesti nautoja, jotka on kasvatettu sellaisella tilalla, jolla on sekä nautoja, jotka yksitellen
United Kingdom dispatched directly to French territory.
toimia asianmukaisella tavalla kansanterveyden suojaamiseksi.
The same is true of correctly marked or labelled meat and meat-based products originating from the United Kingdom but coming from another Member State.
Komissio on myöntänyt, että tämä lainsäädännöllinen aukko on olemassa, todetessaan sopimusmuistion 5 kohdassa, että sen allekirjoittamisen ajankohtana tuotteita ei pystytty avoimesti ja nopeasti jäljittämään.
implementing Decision 98/256 as amended.
Nämä ovat ne tekijät, joiden valossa jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä ja Ranskan tasavallan puolustuksekseen esittämiä väitteitä on arvioitava.
It was specifically the French Government which drew the Commission's attention to the problems posed by the lack of clarity of that decision and of the Community rules applicable generally to the traceability of products subject to the DBES.
On todettava, että Ranskan hallituksen puolustuksekseen esittämät väitteet, joiden mukaan tuotteita ei voitu jäljittää, ovat merkityksellisiä siltä osin kuin ne koskevat sellaisia DBES-järjestelmään kuuluvia tuotteita, jotka on paloiteltu, jalostettu tai pakattu uudelleen toisen jäsenvaltion alueella ja jotka on myöhemmin viety Ranskaan ilman, että niihin on tehty erityistä merkintää, jotta tuote-erät voitaisiin tarvittaessa esimerkiksi poistaa markkinoilta.
Since the French Republic had to have a reasonable period for implementing Decisions 98/256 as amended and 1999/514, as interpreted and clarified by the protocol of understanding, it must be held that the infringement consisting of a failure to implement those decisions is proved only from expiry of the period allowed for complying with the reasoned opinion, that is to say after 30 December 1999.
Euroopan parlamentti ja neuvosto ottivat vasta nautaeläinten tunnistus- ja rekisteröintijärjestelmän käyttöönotamisesta sekä naudanlihan ja naudanlihatuotteiden pakollisesta merkitsemisestä ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 820/97 kumoamisesta 17.7.2000 annetulla asetuksella N:o 1760/2000 käyttöön kattavan ja
Under Article 69(2) of the Rules of Procedure, the unsuccessful party is to be ordered to pay the costs if they have been applied for in the successful party's pleadings.
lausunnon noudattamiseksi asetetun määräajan päätyttyä, eli 30.12.1999 jälkeen.
Under Article 69(3), where each party succeeds on some and fails on other heads, or where the circumstances are exceptional, the Court may order that the costs be shared or that the parties bear their own costs.
Sellaisten DBES-järjestelmään kuuluvien tuotteiden osalta, joihin on tehty asianmukaiset merkinnät, tuotiinpa ne suoraan Yhdistyneestä kuningaskunnasta tai jonkin toisen jäsenvaltion kautta, Ranskan hallitus ei ole esittänyt puolustuksekseen perusteita, jotka olisivat oikeuttaneet sen jättämään päätöksen 98/256/EY, sellaisena kuin se on muutettuna, ja päätöksen 1999/514/EY täytäntöönpanematta.
As regards the Commission's claim for a declaration that Article 28 EC has been infringed, it is to be observed that the Commission has not adduced in support of this claim evidence that is separate from the matters which constitute the infringement resulting from the failure to implement Decisions 98/256 as amended and 1999/514.
EY 28 artiklan noudattamatta jättämisen toteamista koskevan komission vaatimuksen osalta on todettava, että komissio ei ole esittänyt vaatimuksensa tueksi muita seikkoja kuin ne, joiden vuoksi päätöksen 98/256/EY, sellaisena kuin se on muutettuna, ja päätöksen 1999/514/EY täytäntöönpanon laiminlyönnin on katsottava aiheuttaneen jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisen.
Infringement of Article 10 EC
EY 10 artiklan rikkominen
Account should be taken of the fact that the application has not been allowed in respect of the whole of the infringement as defined by the Commission.
Tässä asiassa on pidettävä merkittävänä sitä, että päätös 98/256/EY, sellaisena kuin se on muutettuna, aiheutti tulkintavaikutuksia ja siten myös täytäntöönpanovaikeuksia, koska jäsenvaltioille asetetut velvollisuudet eivät olleet selviä ja täsmällisiä.
In addition, it has become apparent from the documents before the Court that some of the difficulties encountered by the French Republic in implementing Decisions 98/256 as amended and 1999/514 resulted from a lack of clarity in the obligations imposed on the Member States.
Siitä komission vaatimuksesta, jonka mukaan Ranskan tasavallan olisi todettava laiminlyöneen EY 10 artiklassa tarkoitettua lojaalia yhteistyötä koskevan velvoitteensa, on muistettava, että päätös 98/256/EY, sellaisena kuin se on muutettuna, aiheutti tulkinta- ja täytäntöönpanovaikeuksia, kuten yllä on todettu.
As regards the Commission's claim for a declaration that the obligation to cooperate in good faith under Article 10 EC has been infringed, it is to be recalled that, as noted earlier, there were difficulties in interpreting and
On kuitenkin katsottava, että Ranskan tasavallalle on 24.11.1999 tehdyssä sopimusmuistiossa annettu täydet tiedot päätöksestä 98/256/EY, sellaisena kuin se on muutettuna, ja päätöksestä 1999/514/EY sille aiheutuvien velvoitteiden laajuudesta siltä osin kuin kyse on sellaisten Yhdistyneestä kuningaskunnasta tuotavien lihojen ja lihatuotteiden jäljitettävyydestä, jotka saapuvat suoraan Ranskan alueelle.
Having regard to those factors, the French Republic should be ordered to bear two thirds of the costs and the Commission to bear the other third.
Koska Ranskan tasavallalle olisi pitänyt antaa kohtuullinen määräaika, jotta se voi panna täytäntöön päätöksen 98/256/EY muutetussa muodossaan ja päätöksen 1999/514/EY, sellaisina kuin niitä on tulkittu ja täsmennetty sopimusmuistiossa, on katsottava, että jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen, joka johtuu näiden päätösten täytäntöönpanon laiminlyönnistä, on alkanut vasta perustellun
Council Decision 98/256/EC of 16 March 1998 concerning emergency measures to protect against bovine spongiform encephalopathy, amending Decision 94/474/EC and repealing Decision 96/239/EC, in the version resulting from Commission Decision 98/692/ECof25 November 1998, in particular with Article 6 and Annex III, and
Koska Ranskan tasavalta ei ole toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä noudattaakseen tietyistä BSE:hen liittyvistä kiireellisistä suojatoimenpiteistä sekä päätöksen 94/474/EY muuttamisesta ja päätöksen 96/239/EY kumoamisesta 16 päivänä maaliskuuta 1998 tehtyä neuvoston päätöstä 98/256/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 25.11.1998 tehdyllä komission päätöksellä 98/692/EY, ja erityisesti sen 6 artiklaa ja tiilettä III, sekä sen päivämäärän vahvistamisesta, jona nautatuotteiden tuonti Yhdistyneestä kuningaskunnasta saa alkaa päivämäärään perustuvassa vientijärjestelmässä neuvoston päätöksen 98/256/EY 6 artiklan 5 kohdan nojalla 23 päivänä heinäkuuta 1999 tehtyä komission päätöstä 1999/514/EY, ja erityisesti sen 1 artiklaa, ja erityisesti koska se ei ole sallinut asianmukaisesti merkittyjen kyseiseen järjestelmään kuuluvien tuotteiden myyntiä alueellaan 30.1Ζ1999 jälkeen, Ranskan tasavalta ei ole noudattanut näiden kahden päätöksen ja erityisesti niiden edellä mainittujen säännösten mukaisia jäsenyysvelvoitteitaan.
Orders the French Republic to bear two thirds of the costs and the Commission of the European Communities to bear the other third.
Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan vastaamaan jäljelle jäävästä oikeudenkäyntikulujen kolmanneksesta.
Orders the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland to bear its own costs.'
Ison-Britannian ja Pohjou-Irlannin oikeudenkäyntikuluistaan.
Advocate General J. Mischo delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 20 September 2001.
Julkisasiamies J. Mischo on esittänyt ratkaisuehdotuksensa täysistunnossa 20 päivänä syyskuuta 2001.
'— declare that, by prohibiting the direct import from the United Kingdom of products eligible under the date-based export scheme, the French Republic has failed to fulfil its obligations under Council Decision 98/256/EC of 16 March 1998 concerning emergency measures to protect against bovine spongiform encephalopathy, amending Decision 94/474/EC and repealing Decision 96/239/EC, as amended by Commission Decision 98/692/EC of 25 November 1998, in particular under Article 6 thereof and Annex III thereto, and under Commission Decision 1999/514/EC of 23 July 1999 setting the date on which dispatch from the United Kingdom of bovine products under the date-based export scheme may commence by virtue of Article 6(5) of Council Decision 98/256, in particular under Article 1 thereof;
Julkisasiamies ehdottaa, että yhteisöjen tuomioistuin toteaa, että kieltäessään päivämäärään perustuvan vientijärjestelmän mukaan soveltuvien tuotteiden suoran tuonnin Yhdistyneestä kuningaskunnasta Ranskan tasavalta ei ole noudattanut tietyistä BSE:hen liittyvistä kiireellisistä suojatoimenpiteistä sekä päätöksen 94/474/EY muuttamisesta ja päätöksen 96/239/EY kumoamisesta 16 päivänä maaliskuuta 1998 tehdyn neuvoston päätöksen 98/256/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 25.11.1998 tehdyllä komission päätöksellä 98/692/EY,
Case C-93/00 European Parliament ν Council of the European Union Agriculture
Asia C-93/00 Euroopan parlamentti v. Euroopan unionin neuvosto Maatalous
labelling provisions prescribed by Regulation No 820/97 pending adoption of the first Commission proposal.
—Neuvoston toimivalta
With regard to its second proposal, the Commission stated in its report as follows:
Neuvoston asetus N:o 2772/1999 (täysistunto) siirtämistä vietäessä eläin maasta (tietojen katoaminen uutta passia laadittaessa), ja lopuksi, että asiaankuuluvia tietoja sisältäviä tietokantoja ei voitu ottaa käyttöön säädettyyn ajankohtaan mennessä.
By application lodged at the Court Registry on 10 March 2000, the European Parliament brought an action under Article 230 EC for annulment of Council Regulation (EC) No 2772/1999 of 21 December 1999 providing for the general rules for a compulsory beef labelling system.
Euroopan parlamentti on yhteisöjen tuomioistuimeen 10.3.2000 toimittamallaan kanteella vaatinut EY 230 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuinta kumoamaan naudanlihan pakollisen merkintäjärjestelmän yleisistä säännöistä 21 päivänä joulukuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2772/1999.
The contested regulation
Riidanalainen asetus
'Rapid adoption of the proposal is necessary to avoid a collapse in the current voluntary labelling system and its automatic substitution with a compulsory system with no general rules to guide it.
Komission kertomuksessa todettiin näin ollen, että "useimmat jäsenvaltiot eivät pysty täytäntöönpanemaan pakollisia merkintöjä luotettavasti, ja se aiheuttaa sekaannusta, kohtuuttomia tilanteita ja epäselvyyttä koko EU:n naudanliha-alalla tuottajasta kuluttajaan".
However, if Council and Parliament fail to come to a decision before 31.12.99, the Commission has to reserve the possibility to present to Council an urgent proposal, for adoption before the end of the 1999, based on the existing Article 19 of Regulation (EC) No 820/97 (i.e. a decision reached by qualified majority of the Council on a proposal from the Commission). Such a proposal would be made in order to avoid a legal void through the automatic lapse in the voluntary system.'
Edellä esitetyt seikat huomioon ottaen komissio esitti kaksi EY 152 artiklaan perustuvaa asetusehdotusta: ensimmäisen ehdotuksen tarkoituksena oli korvata asetus N:o 820/97 uudella asetuksella, joka koskisi samaa asiaa mutta jossa säädettäisiin pakollisten tietojen antamisesta kahdessa vaiheessa, joista jälkimmäinen alkaisi 1.1.2003 (jäljempänä komission ensimmäinen ehdotus)
In accordance with Article 19(3) of Regulation No 820/97, the Commission presented to the European Parliament and to the Council on 13 October 1999 a report on the situation regarding the implementation of beef labelling systems in the different Member States (COM(1999) 486 final, hereinafter 'the Commission report').
Komissio esitti 13.10.1999 asetuksen N:o 820/97 19 artiklan 3 kohdan mukaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen naudanlihan merkintäjärjestelmien täytäntöönpanoa koskevasta tilanteesta eri jäsenvaltioissa (KOM (1999) 486 lopullinen; jäljempänä komission kertomus).
In that report, it recorded various shortcomings concerning the identification and registration of bovine animals.
Komissio totesi kertomuksessaan, että nautaeläinten tunnistuksessa ja rekisteröinnissä esiintyi tiettyjä puutteita.
In that regard, it noted, first, that, in most Member States, passports were operational only in respect of animals born after 1 January 1998, next, that difficulties had been observed regarding the transfer of information about animals upon their being exported (on account of information being lost when a new passport was issued) and, lastly, that databases containing the relevant data would not be operational by the date envisaged.
Komissio totesi tältä osin ensinnäkin, että passit olivat käytössä useimmissa jäsenvaltioissa ainoastaan 1.1.1998 jälkeen syntyneillä eläimillä; että oli ilmennyt vaikeuksia, jotka koskivat eläintä koskevien tietojen
The Commission, taking those aspects into account, presented two proposals for regulations based on Article 152 EC:
merkintäjärjestelmän yleisiä sääntöjä olisi sovellettava ainoastaan tilapäisesti enintään kahdeksan kuukauden ajan, jotta Euroopan parlamentti ja neuvosto voivat tehdä päätöksen komission ensimmäisestä ehdotuksesta.
On 16 December 1999, on the first reading in the context of the co-decision procedure, the Parliament voted for various amendments to the second Commission proposal. It wanted certain items ofinformation to become compulsory from 1 January 2000.
toisen ehdotuksen tarkoituksena oli asetuksen N:o 820/97 merkintää koskevien säännösten soveltamisen jatkaminen tilapäisesti siihen asti, että komission ensimmäinen ehdotus hyväksyttäisiin (jäljempänä komission toinen ehdotus).
On 21 December 1999 the Council adopted the contested regulation on the basis of Article 19 of Regulation No 820/97.
Komissio täsmensi kertomuksessaan ehdotuksensa osalta seuraavaa:
the first was designed to substitute, in place of Regulation No 820/97, a new regulation having the same object but providing for the introduction of compulsory indications by two separate steps, the second of which was to commence on 1 January 2003 (hereinafter 'the first Commission proposal');
Riidanalaisen asetuksen kolmannessa perustelukappaleessa todetaan, että on aiheellista vahvistaa naudanlihan pakolliselle merkintäjärjestelmälle yksinkertaiset yleiset säännöt, joita kaikki jäsenvaltiot voivat noudattaa ja joissa olisi oltava viittaus asetuksen N:o 820/97 12 artiklan 1 kohdan säännöksiin.