natgillin/translations-raw huggingface dataset:
These involve descriptions of the situation in Austria, Belgium, Germany, Italy, the Netherlands, Norway, Portugal and the United Kingdom.
Näissä kuvataan tilannetta muun muassa Alankomaissa, Belgiassa, Italiassa, Itävallassa, Norjassa, Portugalissa, Saksassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
The reports focus on the strategies to address the causes of absenteeism.
Kertomuksissa keskitytään strategioihin, joilla puututaan poissaolojen syihin.
They include a review of absenteeism and measures to reduce rates in each of the Member States. In
Strategioihin sisältyvät poissaolojen tarkastelu ja toimenpiteet poissaolomäärien pienentämiseksi jäsenvaltioissa.
Preventing absenteeism at the workplace these national reports the process of establishing such initiatives at the workplace, the participation of different groups in the work force and the costs and benefits have been analysed in the case studies.
Työpaikkapoissaolojen vähentäminen on arvioitu tapaustutkimuksin aloitteiden työpaikoilla toteuttamiseen liittyvää prosessia, eri työvoimaryhmien osallistumista sekä kustannuksia ja säästöjä.
In the final European synthesis report information from the earlier phases of the project has been updated and lessons from the initiatives to reduce the incidence of ill-health and related workplace absenteeism have been presented, illustrated by examples from the national case studies.
Lopullisessa eurooppalaisessa yhteenvetokertomuksessa päivitettiin hankkeen aikaisempiin vaiheisiin liittyvää tietoa ja esiteltiin sairastumisten ja niistä johtuvien poissaolojen vähentämiseen tähtäävistä aloitteista saatuja kokemuksia kansallisia tapaustutkimuksia esimerkkeinä käyttäen.
Additional information has been assimilated, especially with respect to information for the new Member States of the EU, so that analyses from national correspondents in all Member States of the EU are described in this report.
Kertomukseen liitettiin uutta tietoa varsinkin Euroopan unionin uusista jäsenvaltioista, mikä merkit see, että kaikkien Euroopan unionin jäsenvaltioiden kansallisten yhteystahojen analyysit on esitelty kertomuksessa.
This synthesis report also contains information about experience in Norway, which is one of the most innovative countries in Europe in the field of absenteeism reduction.
Yhteenvetokertomuksessa kerrotaan myös Norjassa saaduista kokemuksista. Norja on Euroopassa yksi kaikkein innovatiivisimmista maista työpaikkapoissaolojen vähentämisessä.
The costs of absenteeism related to ill health
Sairaudesta johtuvien työpaikkapoissaoloj en kustannukset
There are a range of expensive direct and indirect costs from absenteeism and disability. For example:
■ Kysymyksen laajuus Poissaoloista ja työkyvyttömyydestä aiheutuu suuria välittömiä ja välillisiä kustannuksia, esimerkiksi
• in the UK 177 million working days were lost in 1994 as a result of sickness absence; this has been assessed at over £11 billion (13.2 billion ECU) in lost productivity and a cost of £525 (630 ECU) per employee. • German employers paid in 1993 up to DM 60 billion (30,5 billion ECU) for the social security insurance of their workers to cover the payments during absence of work . • Belgium, with an absenteeism rate of about 7%, paid 93 billion BFR (2,4 billion ECU) on sickness benefits in 1995 and 21 billion BFR (0,6 billion ECU) for benefits on work accidents and occupational diseases, which is altogether about 1.000 ECU per employee. • The two thousand largest enterprises in Portugal lost 7.731 million working days as a result of illness and 1.665 million working days as a result of accidents in 1993.
• vuonna 1994 Yhdistyneessä kuningaskunnassa menetettiin sai­rauspoissaolojen takia 177 miljoonaa työpäivää; siitä aiheutu­neen tuotannon menetyksen hinnaksi arvioitiin yli 11 miljardia Englannin puntaa (13,2 miljardia ecua), mikä merkitsee 525 Englannin punnan (630 ecun) kustannusta työntekijää kohden; • vuonna 1995 saksalaiset työnantajat maksoivat työntekijöiden­sä sosiaaliturvamaksuja 60 miljardia Saksan markkaa (30,5 miljardia ecua) työpaikkapoissaoloista aiheutuneiden maksujen kattamiseksi;
This is 5.5% of all working days at these companies. • In the Netherlands the absenteeism rate was 8,3% in 1993, and the number of disabled persons increased up to 921.000 (14,2 % of the work force). The costs of the benefits for these conditions were about 35 billion NLG (16.6 billion ECU; 4.1
• vuonna 1995 Belgiassa, jossa poissaolojen määrä on noin 7 prosenttia, maksettiin sairauspäivärahaa 93 miljardia Belgian frangia (2,4 miljardia ecua) ja työtapaturmista ja ammattitau­deista päivärahaa 21 miljardia Belgian frangia (0,6 miljardia ecua); yhteensä siis noin 1 000 ecua työntekijää kohden; • vuonna 1993 Portugalin 2000 suurinta yritystä menetti sairastu­misten vuoksi 7,731 miljoonaa työpäivää ja onnettomuuksien vuoksi 1,665 miljoonaa työpäivää; yhteenlaskettuna se merkit­see 5,5 prosenttia yritysten kaikista työpäivistä; • vuonna 1993 poissaolojen määrä oli Alankomaissa 8,3 prosent­tia, ja työkyvyttömien määrä kasvoi 921 000 henkeen (14,2
Preventing absenteeism at the workplace billion ECU for benefits on sickness absenteeism and 12.5 billion ECU for disability benefits).
Työpaikkapoissaolojen vähentäminen prosenttia työvoimasta).
The figures above are - with exception of the UK figures - based upon data regarding the benefits paid through the social security schemes.
Sairauspäivärahojen kustannukset oli vat noin 35 miljardia guldenia (16,6 miljardia ecua; 4,1 miljardia ecua sairauspäivärahoja ja 12,5 miljardia ecua työkyvyttömyysmaksuja).
Figures about the other costs of ill health of workers are more difficult to obtain.
Työntekijöiden sai rastumisen kustannuksia kuvaavia muita lukuja on hankalampaa saada.
Some information is available about the costs of workrelated diseases and accidents, which are those directly related to the work environment.
Välittömästi työympäristöön liittyvistä työperäisistä sai rauksista ja onnettomuuksista on saatavissa joitain tietoja.
For example in Denmark, it has been estimated that the working environment accounts for 15% of the total sickness behaviour among 15-66 years olds and 20% if only sickness absence is considered: the socio-economic costs (including e.g. sickness absence costs, health care costs and early retirement costs) of these workrelated diseases and accidents in 1992 were estimated between 3 to 3.7 billion ECU (on a working population of 3 million persons).
Tanskassa on esimerkiksi arvioitu, että 15 prosenttia 15-66-vuo-tiaiden sairastumisista, ja 20 prosenttia, jos ne lasketaan ainoastaan sairauspoissaolojen mukaan, aiheutuu työympäristöstä: vuonna 1992 työperäisten sairauksien ja onnettomuuksien sosiaalistaloudellisiksi kustannuksiksi (esimerkiksi sairauspoissaoloista, terveydenhoidosta ja varhaiseläkkeistä aiheutuvat kustannukset) arvioitiin 3-3,7 miljardia ecua (kun työväestöön kuuluu kolme miljoonaa henkeä).
The total costs to the British economy of work accidents and workrelated ill health in 1990 has been calculated between 2% and 3% of total Gross Domestic Product, or a typical year's economic growth.
On laskettu, että vuonna 1990 työperäisistä sairauksista ja onnettomuuksista aiheutuneet kustannukset olivat Yhdistyneessä kuningaskunnassa 23 prosenttia bruttokansantuotteesta eli tavanomaisen vuosittaisen talouskasvun määrä.
These costs include the property damage incurred by industry, loss of potential output from the reduction in the available labour force, the costs of medical treatment, and administration costs incurred by firms, insurance companies, and the Department of Social Security.
Kustannukset koostuvat teollisuuden kärsimistä omaisuusvahingoista, käytettävissä olevan työvoiman vähenemisestä johtuvasta tuottavuuden menetyksestä, sairaanhoidon kustannuksista sekä yrityksille, vakuutusyhtiöille ja kansaneläkelaitokselle aiheutuneista hallinnollisista kustannuksista.
Although the methods used to calculate the costs of absenteeism and ill health vary, it is evident that a lot of money could be saved by even a small reduction in absenteeism caused by ill health.
Vaikka poissaolojen ja sairastumisten kustannusten mittaustavat vaihtelevat, on selvää, että edes pieni sairauspoissaolojen määrän väheneminen johtaisi suuriin säästöihin.
In the next paragraph it will be argued that all parties - governments, employers, employees, insurance companies and society as a whole - have an interest in reducing workplace absenteeism and ill health.
Seuraavassa luvussa esitetään, että kaikki osapuolet - valtio, työnantajat, työntekijät, vakuutusyhtiöt ja yritys kokonaisuudessaan - hyötyvät poissaolo jen ja sairastumisten vähenemisestä.
■ Which stake do the different parties have ? Although the burden is not equally divided among the different parties - governments, employers, employees, insurance companies and society as a whole - they all bear a part of the
Eettiset näkökohdat ovat tärkeitä ja ne on otettava huomioon erityisten poissaolojen vähentämistoimenpiteiden valinnassa ja prosessin täytäntöönpanossa. nossa.
The costs of absenteeism related to ill health burden (costs) related to absenteeism and ill health.
■ Millaisessa asemassa eri osapuolet ovat? Vaikka sairauspoissaoloihin liittyvä taakka onkin epätasaisesti jakautunut eri osapuolten ­ valtio, työnantajat, työntekijät, vakuu­tusyhtiöt ja yritys kokonaisuudessaan ­ kesken, ne kaikki kantavat siitä osansa (kustannukset).
The individual worker (and his/her dependents) often has a reduced income as result of absenteeism related to ill health, especially when the absence is extended.
Usein yksittäisen työntekijän (ja tästä riippuvaisten muiden ihmisten) tulot laskevat sairaudesta johtuvan poissaolon myötä varsinkin, jos poissaolo jatkuu kauan.
He or she could have additional expenditure, for example payment for health care services or equipment and suffer a loss of welfare in the form of pain, grief and suffering.
Hänelle voi aiheutua lisäkuluja esimerkiksi maksuista, jotka liittyvät ter­veydenhoitopalveluihin tai ­välineisiin, ja tuskat ja kärsimykset voivat heikentää hänen hyvinvointiaan.
In addition frequent or longterm absenteeism can cause loss of jobs or disturbed relations with colleagues and superiors.
Usein toistuvat tai pitkäai­kaiset poissaolot voivat johtaa lisäksi työpaikan menetykseen tai vaikeuttaa suhteita työtovereihin ja esimiehiin.
Employers are affected by the unpredictable nature of workplace absenteeism, which makes it necessary to adjust schedules or to take steps to replace the absent worker.
Työnantajia haittaa työpaikkapoissaolojen ennakoimattomuus, jonka takia heidän on muutettava aikatauluja tai palkattava työn­tekijälle sijainen.
In addition workplace absenteeism increases the company's costs (sick pay, payments above regulations, lost productivity, inferior quality, etc.) and hence has a negative effect on the company's competitive position.
Lisäksi poissaolot kasvattavat yrityksen kustan­nuksia (sairauspäivärahat, muut kuin lakisääteiset maksut, tuottavuuden lasku, laadun heikkeneminen ja niin edelleen) ja vaikuttavat kielteisesti yrityksen kilpailuasemaan.
Insurance companies often insure both the absenteeism risk and the health of the workers and their families.
Vakuutusyhtiöiden vakuutukset kattavat usein poissaolot ja työn­tekijöiden ja heidän perheensä terveydenhoitokulut.
Usually they have to pay the benefits in case of absenteeism and the health care costs of the ill health of the employees.
Vakuutusyhtiöiden on usein korvattava työntekijän sairastumises­ta johtuneesta poissaolosta ja terveydenhoidosta aiheutuneet kus­tannukset.
Workplace absenteeism also has a negative effect on the national economy as a result of a loss of potential output from the reduction in available labour force and an increase in costs of medical treatment and of social security.
Työpaikkapoissaolot vaikuttavat kielteisesti myös kansantalou­teen, sillä käytettävissä olevan työvoiman vähenemisen seurauk­sena tuottavuus laskee ja sairaanhoito­ ja sosiaalikustannukset lisääntyvät.
Therefore national governments have an interest in keeping absenteeism low and limiting the costs of social security and the cost of health care.
Valtio haluaakin pitää poissaololuvut alhaisina ja rajoittaa terveydenhuollon kustannuksia ja sosiaalikustannuksia.
Governments cannot sustain the high costs of disability and early retirement.
Valtiolla ei ole varaa maksaa työkyvyttömyydestä ja varhaiseläk­keistä aiheutuvia suuria kustannuksia.
For society it is important that people can work healthily up to retirement age and can contribute to the gross national product.
Yhteiskunnan kannalta on tärkeää, että ihmiset säilyttävät työkykynsä eläkeikään asti ja kas­vattavat bruttokansantuotetta.
■ Aims of the study
■ Tutkimuksen tavoitteet
The aims of this study on workplace absenteeism and ill health are:
Työpaikkapoissaoloja ja ja sairastumista koskevan tutkimuksen tavoitteet ovat seuraavat:
• to document and assess organizational, health, rehabilitation and other initiatives designed to improve workers' health and attendance at work • to document the processes and mechanisms of workplace initiatives to reduce absenteeism, by identifying the methods used and the role played by the different groups; • to elaborate the barriers and supporting factors for successful initiatives; • to establish the relative costs and benefits of workplace activities directed at the reduction of absenteeism related to ill health.
• kerätä ja arvioida tietoa organisaatioihin, terveyteen, kuntou­tukseen liittyvistä ja muista aloitteista, joilla halutaan parantaa työtekijöiden terveyttä ja työpanosta; • kerätä aineistoa prosesseista ja menetelmistä, jotka liittyvät poissaolojen vähentämiseen tähtääviin työpaikka­aloitteisiin, tutkimalla käytettyjä menetelmiä ja työpaikan eri henkilöstö­ryhmien merkitystä;
■ Définit ion of absenteeism
■ Poissaolon määritelmä
In this study absenteeism is defined as: temporary, extended or permanent incapacity for work as a result of sickness or infirmity.
Tässä tutkimuksessa poissaololla tarkoitetaan sairaudesta tai vammasta johtuvaa tilapäistä, pitkäaikaista tai pysyvää työkyvyn menetystä.
Temporary work incapacity refers to the first period of absen­teeism; in most countries limited to the first 52 weeks of disability.
Tilapäisellä työkyvyn menettämisellä tarkoitetaan poissaolon ensimmäistä vaihetta; sillä tarkoitetaan useimmissa maissa 52 viikon työkyvyttömyyttä.
Extended or permanent disability relates to arrangements after the first period of absenteeism, in most countries the first 52 weeks of incapacity of work. Additionally temporary absenteeism has been
Pitkäaikaisella tai pysyvällä työkyvyttömyydellä tarkoitetaan ensimmäisen poissaolovaiheen ­useimmissa maissa 52 viikon työkyvyttömyyden ­jälkeisiä järjes­ ti
Preventing absenteeism at the workplace divided into short­ (1­7 days), medium­ (8 to 42 days) and long­term (more than 42 days) absenteeism.
Tilapäiset poissaolot on jaettu lisäksi lyhyisiin (1­7 päi­vää), keskipitkän (8­42 päivää) ja pitkiin (yli 42 päivää) poissa­oloihin.
■ Workplace absenteeism and ill­health
■ Työpaikkapoissaolot ja sairastuminen
Although there is some cynicism and scepticism about the issue, it is absolutely clear that ill health is the main reason for workers to be absent from work.
Vaikka asiaan suhtaudutaankin hieman kyynisesti ja skeptisesti, sairastuminen on ilmiselvästi suurin poissaolojen aiheuttaja.
However, ill health does not necessarily means absence from work.
Sairastuminen ei kuitenkaan välttämättä merkitse poissaoloa.
Although employees with health problems are in general more frequently and for longer periods absent from work than 'healthy' employees, there are employees with health problems who are not more absent at all.
Vaikka terveysongelmista kärsivät työntekijät ovat yleensä tiu­hemmin ja pidempään poissa työstä kuin "terveet" työtoverinsa, on työpaikoilla sairastelevia työntekijöitä, joiden poissaolojen määrä ei ole yhtään suurempi.
In addition not all activities aimed at reducing workplace absenteeism have an effect on the health of employees.
Kaikilla työpaikkapoissaolojen vähentämiseen tähtäävillä toimenpiteillä ei kuitenkaan ole vaiku­tusta työntekijöiden terveyteen.
Workplace absenteeism can for example also be reduced by making changes in the provisions of the social security system.
Poissaoloja työpaikoilla voidaan myös vähentää esimerkiksi sosiaaliturvajärjestelmän palveluja muuttamalla.
A company can also try to reduce work­place absenteeism by tightening up procedures relating to control of absenteeism and by intensifying checks on absent employees.
Yritys voi myös yrittää vähentää poissaoloja kiristä­mällä poissaolojen valvontamenettelyjä ja tehostamalla työstä poissaolevia työntekijöitä koskevia tarkastuksia.
However, in this study the emphasis is on initiatives in which workplace absenteeism has been decreased by addressing the health problems of employees and by tackling the underlying causes of health problems in the workplace.
Tässä tutkimuk­sessa pääpaino on kuitenkin aloitteilla, joilla työpaikkapoissaolo­jen määrä on saatu vähenemään työntekijöiden terveysongelmiin puuttumalla ja käymällä käsiksi työpaikkojen terveysongelmien syihin.
There is a growing interest in workplace absenteeism among the Member States of the European Union.
Euroopan unionin jäsenvaltioissa ollaan entistä kiinnostuneempia työpaikkapoissaoloista.
Although the 1980s were generally characterized by a widespread passivity on this issue among the major players in most European countries, this situation has changed at the end of the 1980s and in the 1990s.
Vaikka useimpien Euroopan maiden tärkeimmät toimijat eivät 1980-luvulla olleet juuri kiinnostuneita asiasta, tilanne muuttui 1980-luvun lopulla ja 1990-luvulla.
The process started in the Northern part of Europe, but gradually interest in absenteeism is also growing in the Southern part of the EU.
Uusi kehityssuunta sai alkunsa Pohjois-Euroopasta, mutta kiinnostus työpaikkapoissaoloihin on lisääntynyt asteittain myös Euroopan unionin eteläosissa.
Among the prompting factors are the increasing number of unemployed workers, growing national and international competition, and a shift of manufacturing production to Eastern Europe and Asia.
Tähän ovat vaikuttaneet työttömien määrän lisääntyminen, kasvava kansallinen ja kansainvälinen kilpailu ja teollisuustuotannon siirtyminen Itä-Eurooppaan ja Aasiaan.
These aspects points in the same direction: the costs of labour has to be reduced to keep (industrial) employment in Europe.
Mainitut tekijät merkitsevät kaikki samaa asiaa: työvoimakustannukset on pidettävä alhaisina (teollisuus) työpaikkojen säilyttämiseksi Euroopassa.
The costs of the social security have a great effect on the labour costs and on the ultimate price of products.
Sosiaaliturvasta aiheutuvat kustannukset vaikuttavat ratkaisevasti työvoimakustannuksiin ja tuotteiden lopulliseen hintaan.
Countries with a relatively high expenditure in the field of social security threaten to price themselves out of the international market.
Maat, joissa sosiaalikustannukset ovat suhteellisen suuret, ovat vaarassa hinnoitella itsensä ulos kansainvälisiltä markkinoilta.
The budgetary problems of governments also play a role; these arose during the 1970s and the beginning of the 1980s, but public finances are now under increasing pressure in part due to the approaching introduction of EMU.
Valtioiden budjettiongelmilla on myös merkitystä; ongelmat nousivat esiin 1970-luvulla ja 1980-luvun alussa, mutta julkiseen talouteen kohdistuu nykyään yhä suurempia paineita osittain lähestyvän Euroopan rahaliittoon EMUun siirtymisen vuoksi.
In this situation many governments are changing legislation in the field of absenteeism and disability, and shifting responsibility to individual employers and employees.
Nykyisin useissa maissa poissaoloja ja työkyvyttömyyttä koskevaan lainsäädäntöön tehdäänkin muutoksia, joilla vastuu siirretään yksittäisille työnantajille ja työntekijöille.
Preventing absenteeism at the workplace up and the benefits themselves reduced.
Työpaikkapoissaolojen vähentäminen myöntämisen ehtoja tiukennetaan ja korvausten määrää leikataan.
Employers increasingly have to pay the costs of absenteeism and disability in their company themselves.
Työnantajien on yhä useammin maksettava yritykselle poissa oloista ja työkyvyttömyydestä aiheutuvat kustannukset itse.
However they are evidently not keen to absorb too much financial responsibility.
On kuitenkin ilmeistä, etteivät he ole halukkaita ottamaan liikaa taloudellista vastuuta itselleen.
The unions are worried about the development of selection processes which exclude workers in poor health.
Ammattiliitot ovat huolestuneita työntekijöiden valinnassa tapahtuneesta kehityksestä, joka syrjäyttää terveydeltään heikot työntekijät työmarkkinoilta.
Furthermore they emphasize the work environment as a main cause of (long-term) absenteeism and disability.
Ne korostavat lisäksi, että työympäristö on suurin (pitkäaikaisten) poissaolojen ja työkyvyttömyyden aiheuttaja.
In some European countries there are joint (national) programmes of employers and employees - and generally also national governments - to combat workplace absenteeism and reduce ill health in companies.
Muutamissa Euroopan maissa työnantajilla ja työntekijöillä - ja yleensä myös valtiolla - on yhteisiä (kansallisia) ohjelmia, joiden avulla taistellaan poissaolojen ja sairastumisten vähentämiseksi yrityksissä.
For example, in Finland the government, the employer organisations and the unions started to discuss the possibilities of a programme to extend the working capacity of older workers in 1989.
Esimerkiksi Suomessa valtio, työnantajajärjestöt ja ammattiliitot aloittivat vuonna 1989 keskustelut ohjelman mahdollisuuksista pidentää iäkkäämpien työntekijöiden työkyvyn säilymistä.
These discussions led to the implementation of the comprehensive 'maintenance of workability programme'.
Keskustelut johtivat kattavan "työkyvyn ylläpito -ohjelman" toteuttamiseen.
In Denmark the government started a campaign in 1994 under the name 'social engagement of companies'.
Tanskassa valtio käynnisti vuonna 1994 "yritysten sosiaalinen vastuu" -kampanjan.
The aim of this campaign is to promote and support workplace initiatives activities directed at improving the situation of longterm absentees and avoiding exclusion from the workforce due to reduced work capacities.
Kampanjan tarkoituksena on edistää ja tukea työpaikka-aloitteisiin sisältyviä toimenpiteitä, joilla tähdätään pitkään töistä poissa olleiden työntekijöiden tilanteen parantamiseen ja pyritään estämään työkyvyn heikkenemisestä johtuva työelämästä syrjäytyminen.
In Norway the government and the social partners agreed on a national programme to reduce absenteeism in 1991.
Norjassa valtio ja työmarkkinaosapuolet sopivat vuonna 1991 kansallisesta ohjelmasta työpaikkapoissaolojen vähentämiseksi.
In Portugal the government and the organisations of employers and employees signed a historical agreement on health and safety at work in 1991.
Portugalissa työnantaja-ja työntekijäjärjestöt allekirjoittivat vuonna 1990 työterveyttä ja -turvallisuutta koskevan historiallisen sopimuksen.
This agreement included activities directed at the prevention of occupational diseases and the rehabilitation and reintegration of disabled workers.
Sopimus sisälsi toimenpiteitä, joilla tähdätään ammattitautien ehkäisemiseen ja työkykynsä menettäneiden henkilöiden kuntouttamiseen ja uudelleensijoittamiseen.
■ Regulations on temporary work incapacity Table 1 gives a summary of the main characteristics of the social security systems with regard to temporary work incapacity in the Member States of the European Union (and Norway).
Taulukossa 1 esitetään yhteenveto Euroopan unionin jäsenvaltioi­den (ja Norjan) sosiaaliturvajärjestelmien väliaikaista työkyvyttö­myyttä koskevista yksityiskohdista.
This refers to the first period of absenteeism, in most countries limited to the first 52 weeks of absence.
Sillä tarkoitetaan ensimmäistä poissaolojaksoa, joka useimmissa maissa koostuu ensimmäisestä 52 poissaoloviikosta.
If the regulations are examined in more detail the following may be observed:
Säännösten yksityiskohtaisessa tarkastelussa voidaan havaita seuraavat seikat: