natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Each Member State may take measures in accordance with Community law to ensure that broadcasters under its jurisdiction do not broadcast on an exclusive basis events which are regarded by that Member State as being of major importance for society in such a way as to deprive a substantial proportion of the public in that Member State of the possibility of following such events via live coverage or deferred coverage on free television.
Jokainen jäsenvaltio voi toteuttaa yhteisön lainsäädännön mukaisesti toimenpiteitä varmistaakseen, että sen lainkäyttövaltaan kuuluvat lähetystoiminnan harjoittajat eivät lähetä yksinoikeudella tapahtumia, joilla kyseinen jäsenvaltio katsoo olevan erityistä yhteiskunnallista merkitystä siten, että estetään merkittävää osaa jäsenvaltion yleisöstä seuraamasta näitä tapahtumia suorana tai nauhoitettuna lähetyksenä maksuttoman television kautta.
If it does so, the Member State concerned shall draw up a list of designated events, national or non-national, which it considers to be of major importance for society.
Jos näin tapahtuu, kyseisen jäsenvaltion on laadittava luettelo sellaisista kansallisista tai muista kuin kansallisista tapahtumista, joilla se katsoo olevan erityistä yhteiskunnallista merkitystä.
It shall do so in a clear and transparent manner in due and effective time.
Näin menetellessään jäsenvaltion on toimittava selkeästi ja avoimesti sekä hyvissä ajoin.
In so doing the Member State concerned shall also determine whether these events should be available via whole or partial live coverage, or where necessary or appropriate for objective reasons in the public interest, whole or partial deferred coverage.
Sen on myös määritettävä, onko ohjelma näistä tapahtumista lähetettävä kokonaan tai osittain suorana lähetyksenä vai kokonaan tai osittain nauhoitettuna lähetyksenä, jos se on tarpeen tai asianmukaista yleisen edun mukaisista käytännön syistä.
Member States shall immediately notify to the Commission any measures taken or to be taken pursuant to paragraph 1.
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiol- le viipymättä 1 kohdan nojalla toteutetuista tai toteutettavista toimenpiteistä.
Within a period of three months from the notification, the Commission shall verify that such measures are compatible with Community law
Komissio varmistaa kolmen kuukauden kuluessa ilmoituksesta, että toimenpiteet ovat yhteisön
In the present Opinion, I shall show that the Court of First Instance did not, in my view, err in law when finding that Infront had standing to bring the proceedings.
Totean tässä ratkaisuehdotuksessa, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei mielestäni ole tehnyt oikeudellista virhettä Infrontin asiavaltuutta arvioidessaan.
II — The facts which gave rise to dispute and communicate them to the other Member States.
II Tosiseikat oikeuden mukaisia, ja ilmoittaa niistä muille jäsenvaltioille.
It shall seek the opinion of the [Contact] Committee established pursuant to Article 23a [composed of representatives of the competent authorities of the Member States].
Komissio pyytää lausunnon 23 a artiklan nojalla perustetulta [yhteys]komitealta, [joka muodostuu jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten edustajista].
It shall forthwith publish the measures taken in the Official Journal of the Euro­pean Communities and at least once a year the consolidated list of the measures taken by Member States.
Se julkaisee toteutetut toimenpiteet viipymättä Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä ja vähintään kerran vuodessa vahvistetun luettelon jäsenvaltioiden toteuttamista toimenpiteistä.
The facts set out in the judgment under appeal which seem to me to be necessary for an understanding of the legal problems raised by the Commission’s appeal are the following.
Valituksenalaisessa tuomiossa on selostettu seuraavat tosiseikat, jotka ovat mielestäni välttämättömiä komission tekemään valitukseen liittyvien oikeudellisten ongelmien ymmärtämiseksi.
Infront is involved in the acquisition, management and marketing of television broadcasting rights for sporting events and typically purchases those rights from the event’s organiser.
Infront hankkii, hallinnoi ja myy urheilutapahtumien televisiointioikeuksia ja ostaa yleensä nämä oikeudet näiden tapahtumien järjestäjiltä.
It resells the rights thus acquired to broadcasters.
Se myy näin hankitut oikeudet edelleen lähetystoiminnan harjoittajille.
Member States shall ensure, by appropriate means, within the framework of their legislation that broadcasters under their jurisdiction do not exercise the exclusive rights purchased by those broadcasters following the date of publication of this Directive in such a way that a substantial proportion of the public in another Member State is deprived of the possibility of following events which are designated by that other Member State in accordance with the preceding paragraphs via whole or partial live coverage or, where necessary or appropriate for objective reasons in the public interest, whole or partial deferred coverage on free television as determined by that other Member State in accordance with paragraph 1.’
Jäsenvaltioiden on lainsäädäntönsä puitteissa asianmukaisin keinoin varmistettava, että niiden lainkäyttövaltaan kuuluvat lähetystoiminnan harjoittajat eivät käytä tämän direktiivin julkaisemisen jälkeen hankkimiaan yksinoikeuksia tavalla, joka estää merkittävää osaa toisen jäsenvaltion yleisöstä seuraamasta tapahtumia, jotka toinen jäsenvaltio on määritellyt edeltävissä kohdissa tarkoitetulla tavalla, kokonaan tai osittain suorana lähetyksenä tai, jos on tarpeen tai asianmukaista yleisen edun mukaisista käytännön syistä, kokonaan tai osittain nauhoitettuna lähetyksenä maksuttoman television kautta tapahtumia, jotka on tässä toisessa jäsenvaltiossa määritelty 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla.”
Infront was assigned by its parent company the exclusive broadcasting rights, which that company had acquired from FIFA for a minimum price of CHF 1.4 billion, in respect of the FIFA World Cup finals for the countries of Europe, except the Federal Republic of Germany, for Russia and the other former Republics of the Soviet Union and for Turkey.
Infrontin emoyhtiö, joka oli hankkinut FIFA:lta 1,4 miljardin Sveitsin frangin suuruista vähimmäiskorvausta vastaan yksinoikeuden lähettää FIFA:n maailmanmestaruuskilpailujen loppuottelut Saksan liittotasavaltaa lukuun ottamatta Euroopan mantereen valtioihin sekä Venäjän liittotasavaltaan, muihin entisiin neuvostotasavaltoihin ja Turkkiin, luovutti tämän yksinoikeuden Infrontille.
The United Kingdom notified the Commission on 25 September 1998, then by letter of 5 May 2000, of the measures
Yhdistynyt kuningaskunta ilmoitti komissiolle 25.9.1998 sekä tämän jälkeen 5.5.2000 päivätyllä kirjeellä direktiivin 3 a
The meaning of ‘broadcaster’ is defined in Article 1(b) of the Directive as ‘the natural or legal person who has editorial responsibility for the composition of schedules of television programmes within the meaning of (a) and who transmits them or has them transmitted by third parties’.
Direktiivin 1 artiklan b alakohdan mukaan ”lähetystoiminnan harjoittajalla” tarkoitetaan ”luonnollista tai oikeushenkilöä, jolla on toimituksellinen vastuu a alakohdassa tarkoitettujen televisio-ohjelmien lähetysaikojen suunnittelusta ja joka lähettää televisio-ohjel-mia tai lähetyttää niitä kolmansien osapuolten toimesta”.
OPINION OF MR BOT — CASE C-125/06 P taken under Article 3a(1) of the Directive, including a list of events of major importance for society in that State.
JULKISASIAMIES BOTIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-125/06 P artiklan 1 kohdan mukaisesti toteutetuista toimenpiteistä, joihin sisältyi luettelo tämän valtion kannalta yhteiskunnallisesti erityisen merkittävistä tapahtumista.
On 18 November 2000, the Commission, in accordance with Article 3a(2) of the Directive, published the measures in question.
Komissio julkaisi 18.11.2000 direktiivin 3 a artiklan 2 kohdan mukaisesti kyseiset toimenpiteet.
Those measures include extracts from United Kingdom legislation and the list of events of major importance for society in that Member State, including the FIFA World Cup finals.
Nämä toimenpiteet käsittävät otteita Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädännöstä sekä luettelon tämän jäsenvaltion kannalta yhteiskunnallisesti erityisen merkittävistä tapahtumista, joihin sisältyvät FIFA:n maailmanmestaruuskilpailujen loppuottelut.
By letter of 22 January 2001, the Commission, in reply to Infront’s requests by letters of 7 and 22 December 2000, informed it that the verification procedure for the measures notified by the United Kingdom had been completed and that the list of events was regarded as being compatible with Community law.
Vastauksena Infrontin 7.12. ja 22.12.2000 päivätyillä kirjeillään esittämiin pyyntöihin kyseinen toimielin ilmoitti sille 22.1.2001 päivätyllä kirjeellään, että Yhdistyneen kuningaskunnan ilmoittamia toimenpiteitä koskeva tutkintamenettely oli päättynyt ja että tapahtumaluettelon katsottiin olevan yhteisön oikeuden mukainen.
By letter of 14 July 2000, addressed to the Commission, Infront submitted that the list drawn up by the United Kingdom could not be approved because it was incompatible both with Article 3a of the Directive and with other provisions of Community law.
Infront väitti 14.7.2000 päivätyssä komissiolle osoitetussa kirjeessä, että Yhdistyneen kuningaskunnan laatimaa luetteloa ei voida hyväksyä, koska se ei ole direktiivin 3 a artiklan eikä muidenkaan yhteisön oikeuden säännösten mukainen.
It alleged that, among other things, the list in question was not drawn up pursuant to a clear and transparent procedure, that it included events which were not of major importance for United Kingdom society and that the national and Community consultation procedures were marred by serious deficiencies, and it criticised the retroactive nature of the relevant legislation.
Se vetosi muun muassa siihen, että kyseistä luetteloa ei ollut laadittu selkeän ja avoimen menettelyn mukaisesti, että kyseinen luettelo sisälsi tapahtumia, joilla ei ollut erityistä yhteiskunnallista merkitystä Yhdistyneessä kuningaskunnassa, että kansallista ja yhteisön lausuntomenettelyä rasittivat vakavat puutteet, minkä lisäksi se huomautti kyseessä olevan lainsäädännön takautuvuudesta.
On 28 July 2000, the Director-General of the Commission’s Directorate-General for Education and Culture sent a letter to the United Kingdom stating that the measures notified by that Member State concerning the television coverage of events of national interest in the United Kingdom gave rise to no objection on the Commission’s part.
Komission koulutus- ja kulttuuripääosaston pääjohtaja osoitti 28.7.2000 Yhdistyneelle kuningaskunnalle kirjeen, jossa hän totesi, että komissio ei vastusta tämän jäsenvaltion ilmoittamia toimenpiteitä, jotka koskevat Yhdistyneessä kuningaskunnassa kansallisesti merkittävien tapahtumien televisiointia.
By letter of 7 November 2000, Infront informed the Commission that it was aware of that approval and complained of the infringement of its property rights.
Infront ilmoitti 7.11.2000 päivätyllä kirjeellä komissiolle saaneensa tiedon tästä hyväksymisestä ja totesi omistusoikeuttaan loukatun.
By separate document of 11 June 2001, the Commission raised an objection, under Article 114 of the Rules of Procedure of the Court of First Instance, to the admissibility of that action.
Komissio esitti 11.6.2001 oikeudenkäyntiväitteen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 114 artiklan nojalla.
The Court reserved its decision on that objection for the final judgment.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin päätti käsitellä oikeudenkäyntiväitteen pääasian yhteydessä.
It also granted the Kingdom of Denmark, the French Republic, the United Kingdom, the European Parliament and the Council of the European Union leave to intervene in support of the forms of order sought by the Commission.
Lisäksi se hyväksyi Tanskan kuningaskunnan, Ranskan tasavallan, Yhdistyneen kuningaskunnan sekä Euroopan parlamentin ja Euroopan unionin neuvoston väliintulijoiksi tukemaan komission vaatimuksia.
The Kingdom of Denmark withdrew its intervention.
Tanskan kuningaskunta peruutti väliintulonsa.
The Council lodged no pleading.
Neuvosto ei ole toimittanut kirjelmää.
The Court of First Instance held that the contested letter produced legal effects for the Member States since it envisaged publication in the Official Journal of the measures notified to the Commission and such publication triggered the mechanism for mutual recognition laid down by Article 3a(3) of the Directive.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, että riidanalaisella kirjeellä on jäsenvaltioihin kohdistuvia oikeusvaikutuksia, koska sen mukaan komissiolle ilmoitetut toimenpiteet julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, ja että tämä julkaiseminen käynnistää direktiivin 3 a artiklan 3 kohdassa tarkoitetun vastavuoroista tunnustamista koskevan menettelyn.
It stated that publication informed the Member States of the existence of those measures and enabled them to comply with their obligations under that provision. 6
Se totesi, että tämän julkaisemisen avulla muut jäsenvaltiot voivat saada nämä toimenpiteet tietoonsa ja noudattaa niille tässä säännöksessä asetettuja velvoitteita. 6
IV — The judgment under appeal
IV Valituksenalainen tuomio
In the Court of First Instance’s view, Article 3a(2) of the Directive confers on the Commission the power to make a decision, notwithstanding the fact that the provision does not expressly refer to the adoption by the Commission of a ‘decision’. 7
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen mukaan direktiivin 3 a artiklan 2 kohdassa annetaan komissiolle päätöksentekotoimivaltaa, vaikka tässä säännöksessä ei nimenomaisesti todeta, että komissio tekee ”päätöksen”. 7
5 — Paragraph 89.6 — Paragraphs 94 and 95.7 — Paragraph 107.
5 – Tuomion 89 kohta.6 – Tuomion 94 ja 95 kohta.7 – Tuomion 107 kohta.
The Court of First Instance held that the contested measure was the letter of 28 July 2000, in which the Commission informed the United Kingdom that the measures adopted by that Member State under Article 3a of the Directive were compatible with Community law.
Se muistutti, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan EY 230 artiklassa tar-
OPINION OF MR BOT — CASE C-125/06 P jurisdiction, and that in which it wished to assign those rights to a television broadcaster established in another Member State.
JULKISASIAMIES BOTIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-125/06 P
The Court of First Instance then examined Infront’s standing to bring the proceedings.
Tämän jälkeen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tarkasteli Infrontin asiavaltuutta.
It held that Infront was directly and individually concerned by the contested letter for the following reasons.
Se katsoi seuraavilla perusteilla, että riidanalainen kirje koski Infrontia suoraan ja erikseen.
A — The question whether Infront was directly concerned
A Kysymys siitä, koskeeko toimi Infrontia suoraan
As regards the first case, the Court of First Instance held that Infront was not directly concerned by the contested measure because the approval, by the Commission, of the measures notified by the United Kingdom had no bearing on their applicability in that Member State. 9
Ensimmäisen tilanteen osalta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, että riidanalainen toimi ei koskenut Infrontia suoraan, koska se, että komissio hyväksyy Yhdistyneen kuningaskunnan ilmoittamat toimenpiteet, ei vaikuta niiden sovellettavuuteen tässä jäsenvaltiossa. 9
The Court of First Instance noted, first of all, that it has consistently been held that, in order to be of direct concern to an individual within the meaning of the fourth paragraph of Article 230 EC, the Community measure in question must directly affect the applicant’s legal situation and its implementation must be purely automatic and result from Community rules alone without the application of other intermediate rules. 8
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi aluksi vakiintuneesta oikeuskäytännöstä ilmenevän, että jotta yhteisön toimi koskisi EY 230 artiklan neljännessä kohdassa tarkoitetulla tavalla suoraan luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, edellytetään, että toimella on välittömiä vaikutuksia tämän oikeusasemaan ja että sen toimeenpano on puhtaasti automaattista ja perustuu yksinomaan yhteisön lainsäädäntöön eikä edellytä välittävien sääntöjen soveltamista. 8
It noted, in that regard, that the measures entered into force in the United Kingdom prior to their notification to the Commission and were therefore capable of producing legal effects there before such notification.
Se totesi tältä osin, että nämä toimenpiteet olivat tulleet voimaan kyseisessä jäsenvaltiossa ennen kuin niistä ilmoitettiin komissiolle, ja ne olivat näin ollen voineet tuottaa oikeusvaikutuksia tässä jäsenvaltios- sa ennen kuin niistä ilmoitettiin.
It concluded that the Commission, by the contested letter, could neither grant the United Kingdom prior authorisation to adopt those measures nor authorise their retrospective maintenance, but only enabled that State to profit from their mutual recognition by the other Member States. 10
Se päätteli tästä, että komissio ei ole voinut riidanalaisella kirjeellä myöntää Yhdistyneelle kuningaskunnalle ennakkolupaa toteuttaa kyseiset toimenpiteet eikä myöskään hyväksyä näiden toimenpiteiden takautuvaa pysyttämistä voimassa, vaan se on ainoastaan antanut tälle jäsenvaltiolle luvan hyötyä siitä, että muut jäsenvaltiot tunnustavat nämä toimenpiteet vastavuoroisesti. 10
As regards the second case, the Court of First Instance stated that the Member State other than the United Kingdom in which
Toisen tilanteen osalta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi, että muun jäsenvaltion kuin Yhdistyneen kuningaskun-
It then examined whether, in the light of that caselaw, Infront was directly concerned in the two cases envisaged by Infront in its action, namely that in which the television broadcasting rights for the matches of the FIFA World Cup finals, which it held for 2002 and 2006, were sold by it, for retransmission in the United Kingdom, to a television broadcaster under the United Kingdom’s
Tämän jälkeen se tutki tämän oikeuskäytännön perusteella, koskiko riidanalainen toimi Infrontia suoraan molemmissa sen kanteessa mainituissa tilanteissa, eli ensinnäkin tilanteessa, jossa se myisi FIFA:n maailmanmestaruuskilpailujen loppuottelujen televisiointioikeudet, jotka sillä on vuosille 2002 ja 2006, Yhdistyneen kuningaskunnan
9 — Paragraph 133.10 — Paragraphs 134 and 135.
9 – Tuomion 133 kohta.10 – Tuomion 134 ja 135 kohta.
8 — Paragraph 130.
8 – Tuomion 130 kohta.
COMMISSION v INFRONT WM legislation implementing Article 3a(3) of the Directive, those authorities must ensure that broadcasters under their jurisdiction comply with the conditions for broadcasting the events in question as defined by the Member State in its measures approved and published in the Official Journal by the Commission’.
KOMISSIO v. INFRONT WM nan, jonka alueelle Infrontin lähetysoikeudet hankkinut lähetystoiminnan harjoittaja on sijoittautunut, on taattava, että tämä lähetystoiminnan harjoittaja ei jätä huomiotta komission hyväksymiä toimenpiteitä ja että tämä velvollisuus perustuu riidanalaiseen kirjeeseen, joka pätevöittää nämä toimenpiteet tuosta hetkestä lähtien siinä tarkoituksessa, että muut jäsenvaltiot voivat tunnustaa ne vastavuoroisesti.
13 the television broadcaster which acquired Infront’s broadcasting rights was established would be required to satisfy itself that that broadcaster did not circumvent the measures approved by the Commission and that that obligation arose from the contested letter which validated those measures, thenceforth, for the purposes of their mutual recognition by the other Member States. 11
11 säännöt lainsäädännössään, jolla direktiivin 3 a artiklan 3 kohta saatetaan osaksi kansallista oikeusjärjestelmää, – – näiden viranomaisten on taattava se, että niiden lainkäyttövaltaan kuuluvat lähetystoiminnan harjoittajat noudattavat jäsenvaltion komission hyväksymissä ja Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkaisemissa toimenpiteissä määrittämiä, kyseessä olevien tapahtumien lähettämistä koskevia edellytyksiä.” 13
The Court of First Instance then considered the Commission’s argument that only television broadcasters established in the United Kingdom would be interested in purchasing from Infront the rights to broadcast the FIFA World Cup finals.
Tämän jälkeen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tarkasteli komission väitettä, jonka mukaan ainoastaan Yhdistyneeseen kuningaskuntaan sijoittautuneilla lähetystoiminnan harjoittajilla on intressi ostaa Infrontilta FIFA:n maailmanmestaruuskilpailujen loppuotteluiden lähetysoikeudet.
The Court of First Instance concluded that the case now before the Court is different from the case which gave rise to the judgment in DSTV v Commission, 12cited by the Commission, concerning the second subparagraph of Article 2a(2) of the Directive, which requires a posteriori verification of the compatibility with Community law of the measures adopted by a Member State in order to prevent the broadcasting on its territory of programmes from other Member States.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin päätteli tästä, että esillä oleva asia poikkeaa asiassa DSTV vastaan komissio 13.12.2000 annetusta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomiosta, 12johon komissio on vedonnut ja joka koskee direktiivin 2 a artiklan 2 kohdan toista alakohtaa, jossa säädetään jälkikäteisvalvonnasta sen selvittämiseksi, ovatko jäsenvaltion toteuttamat toimenpiteet muista jäsenvaltioista tulevien televisiolähetysten esittämisen kieltämiseksi alueellaan yhteisön oikeuden mukaisia.
It stated, furthermore, that the contested letter did not leave the national authorities any discretion, once the measures were published, as to the performance of their obligations.
Se totesi lisäksi, että riidanalaisessa kirjeessä ei jätetä kansallisille viranomaisille näiden toimenpiteiden julkaisemisen jälkeen lainkaan harkintavaltaa velvoitteidensa noudattamisen yhteydessä.
In the Court of First Instance’s view, ‘[a]lthough the detailed rules for the control which the national authorities are required to exercise under the mechanism of mutual recognition are determined by each Member State in the framework of its
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, että ”vaikka kukin jäsenvaltio määrittää sitä valvontaa, jota kansallisten viranomaisten on harjoitettava vastavuoroista tunnustamista koskevan menettelyn yhteydessä, koskevat yksityiskohtaiset
The Commission maintained, indeed, that even if its preliminary verification of the measures notified were to cause other Member States to ensure that broadcasters in their jurisdiction respected the list of events of major importance for society, that would have no effect in the present case.
Komissio väitti, että vaikka sen toteuttaman ilmoitettujen toimenpiteiden alustavan tutkimuksen perusteella muiden jäsenvaltioiden olisi taattava, että niiden toimivallan piiriin kuuluvan lähetystoiminnan harjoittajat noudattavat luetteloa yhteiskunnallisesti erityisen merkittävistä tapahtumista, tällä ei ole käsiteltävänä olevassa asiassa merkitystä.
In the Commission’s submission, it was inconceivable that Infront would sub-license its television rights for the United Kingdom to a television broadcaster not established in the United Kingdom, as those rights were granted on a national basis.
Kyseisen toimielimen mukaan ei voida kuvitella, että Infront luovuttaisi Yhdistynyttä kuningaskuntaa koskevien televisiointioikeuksiensa lisenssejä sellaiselle lähetystoiminnan harjoittajalle, joka ei ole sijoittautunut Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, sillä nämä oikeudet luovutetaan kansallisen oi keuden mukaisesti.
It stated that, at the national level, the income of television
Kansallisella tasolla
13 — Paragraph 146.
13 – Tuomion 146 kohta.
OPINION OF MR BOT — CASE C-125/06 P broadcasters was generated from advertising directed at the national audience, national licence fees or national subscription fees for pay television.
JULKISASIAMIES BOTIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-125/06 P lähetystoiminnan harjoittajien tulot koostuvat kansalliselle yleisölle suunnatusta mainonnasta, kansallisista lisenssimaksuista tai kansallisista maksutelevisiotilauksista.