natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The and ‘seamless steel decisions of the Court of First Instance in the ‘graphite electrodes’ 10tubes and pipes’ 11 cases are the main cases dealt with below.
Pääasiallisesti esitetään ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ratkaisut asioissa ”grafiittielektrodit”10 ja ”saumattomat teräsputket”.11
In Tokai Carbon and Others v Commission, cited above, the eight United States, German and Japanese undertakings which participated in the cartel – seeking, on a worldwide scale, to fix prices and to share national and regional markets according to the ‘home producer’ principle in the graphite electrodes sector (graphite electrodes are used mainly in the production of steel in electric arc furnaces) – were fined a total of approximately EUR 220 million by the Commission, 12the individual fines varying between EUR 10.3 million and 80.2 million.
Komissio määräsi edellä mainitussa asiassa Tokai Carbon ym. vastaan komissio kahdeksalle amerikkalaiselle, saksalaiselle ja japanilaiselle yhtiölle, jotka osallistuivat kartelliin – jolla pyrittiin maailmanlaajuisesti määräämään hinnat ja jakamaan kansalliset ja alueelliset markkinat ”kotimainen tuottaja” -periaatteen mukaisesti ensi sijassa teräksen valmistamiseen valokaariuuneissa käytettävien grafiittielektrodienmarkkinoilla–seuraamuksia12siten, että sakkojen kokonaismäärä oli noin 220 miljoonaa euroa ja yksittäisten sakkojen määrä 10,3–80,2 miljoonaa euroa.
In the ‘seamless steel tubes and pipes’ case, the Commission ordered eight producers (four European companies and four Japanese companies) of certain types of seamless steel tubes used in the oil and gas industry to pay fines amounting to EUR 99 million for infringing Article 81 EC.
”Saumattomat teräsputket” -asiassa komissio määräsi kahdeksan tuottajaa (neljä eurooppalaista ja neljä japanilaista yhtiötä), jotka valmistavat öljy- ja kaasuteollisuuden käyttämiä tietyntyyppisiä saumattomia teräsputkia, maksamaan kokonaismäärältään 99
They now essentially dispute the determination of the amount of the fines, claiming that there has been an incorrect application of the rules which the Commission has imposed upon itself in setting fines, in particular the Guidelines on the method of setting fines imposed under Article 15(2) of Regulation No 17 and Article 65(5) of the ECSC Treaty (‘the Guidelines’) 14 and the Notice
Mainitulla määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi kanteen, jolla vaadittiin asetuksen (EY) N:o 1107/96 liitteen muuttamisesta nimityksen ”Feta” osalta suojattuna alkuperänimityksenä 14 päivänä lokakuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1829/2002 (EYVL L 277, s. 10) kumoamista.
Judgment of 29 April 2004 in Joined Cases T-236/01, T-239/01, T-244/01 to T-246/01, T-251/01 and T-252/01 Tokai Carbon and Others v Commission, not yet published in the ECR (under appeal, Cases C-289/04 P, C-301/04 P, C-307/04 P and C-308/04 P).
19) osittaista kumoamista siltä osin kuin kyseisessä direktiivissä rajoitetaan polyakryyliamidien käyttöä kosmeettisten valmisteiden ainesosina.
Judgments of 8 July 2004 in Case T-44/00 Mannesmannröhren-Werke v Commission (under appeal, Case C-411/04 P); Case T-48/00 Corus UK v Commission; Case T-50/00 Dalmine v Commission (under appeal, Case C-407/04 P); and Joined Cases T-67/00, T-68/00, T-71/00 and T-78/00 JFE Engineering and Others v Commission (under appeal, Cases C-403/04 P and C-405/04 P); none yet published in the ECR.
Yhdistetyt asiat T-236/01, T-239/01, T-244/01–T-246/01, T-251/01 ja T-252/01, Tokai Carbon ym. v. komissio, tuomio 29.4.2004, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa (valitus kirjattu asianumeroille C-289/04 P, C-301/04 P, C-307/04 P ja C-308/04 P).
Commission Decision 2003/382/EC of 8 December 1999 relating to a proceeding under Article 81 of the EC Treaty (Case IV/E-1/35.860-B seamless steel tubes) (OJ 2003, L 140, p. 1).
EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan soveltamisesta – asia COMP/E-1/36.490 – Grafiittielektrodit–18päivänä heinäkuuta 2001 tehty komission päätös 2002/271/EY (EYVL 2002, L 100, s. 1).
Page 90
Toiminta
Court of First Instance on the non-imposition or reduction of fines in cartel cases (OJ 1996 C 207, p.
Riitautukset koskevat pääasiallisesti sakkojen suuruuden määrittämistä, ja kantajat vetoavat siihen, että komissio on soveltanut virheellisesti sakkojen suuruuden määrittämiseksi itselleen asettamiaan sääntöjä ja erityisesti asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohdan ja EHTY:n perustamissopimuksen 65 artiklan 5 kohdan mukaisesti määrättävien sakkojen laskennassa sovellettavia suuntaviivoja (jäljempänä suuntaviivat)14 ja sakkojen määräämättä jättämisestä tai lieventämisestä kartelleja koskevissa asioissa annettua tiedonantoa (EYVL 1996, C 207, s.
4; ‘the Leniency Notice’).
4; jäljempänä yhteistyöstä annettu tiedonanto).15
15 As explained below, the Court of First Instance recognises that the Commission has a margin of discretion, indeed a very wide margin of discretion, depending on the case, in applying the criteria for determining the amount of fines.
Kuten jäljempänä esitetään, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on myöntänyt, että komissiolla on harkintavaltaa, joka voi tapauksen mukaan olla jopa erittäinkin laajaa, sen soveltaessa arviointiperusteita sakkojen määrän ratkaisemiseksi.
However, the Court scrupulously ensures that the undertakings fined for having participated in the same cartel are treated in according with the principle of equal treatment.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin valvoo kuitenkin täsmällisesti, että yrityksiä, joille on määrätty seuraamuksia samaan kartelliin osallistumisesta, kohdellaan yhdenvertaisen kohtelun periaatteen mukaisesti.
It will also be recalled that the Court of First Instance may exercise its unlimited jurisdiction not only to reduce fines but also to increase them.
On myös muistettava, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voi käyttää täyttä harkintavaltaansa sakkojen määrän alentamisen lisäksi myös niiden määrän korottamiseen.
The reduction by the Court of the overall amount of the fines imposed on the applicants by the Commission in the ‘graphite electrodes’ and ‘welded steel tubes and pipes’ cases (from EUR 207 200 200 to EUR 152 772 400) in the ‘graphite electrodes’ case and from EUR 90 900 000 to EUR 78 120 000 in the ‘seamless steel tubes and pipes’ case) is a result which merits some qualification (see below).
Komissio oli määrännyt asioissa ”grafiittielektrodit”ja”saumattomatteräsputket” kantajina olleille yrityksille sakkoja, joiden kokonaismäärää ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin alensi (207 200 000 eurosta 152 772 400 euroon asiassa ”grafiittielektrodit”ja90900000eurosta78120000euroonasiassa”saumattomatteräsputket”), ja tätä lopputulosta on syytä tarkastella hieman tarkemmin (ks. jäljempänä).
As no judgment has entailed an adjudication on the lawfulness of decisions adopted under Article 82 EC (as far as 2004 is concerned, Microsoft v Commission was dealt with by the judge responsible for granting interim relief; see below) and the only decision relating to Regulation No 4064/89 concluded that the Commission was not competent to deal with the matter (judgment of 28 September in Case T-310/00 MCI v Commission, not yet published in the ECR), the developments relating to Article 81 EC and the sanctions imposed for infringement of that provision will constitute the essential part of this section on competition law.
Koska ainoassakaan tuomiossa ei ratkaistu EY 82 artiklan nojalla tehtyjen päätösten laillisuutta (asia, jossa vastakkain olivat Microsoft ja komissio, ratkaistiin vuoden 2004 osalta välitoimimenettelyssä; ks. jäljempänä) ja koska ainoassa asetusta N:o 4064/89 koskeneessa ratkaisussa todettiin komissiolta puuttuneen toimivalta (asia T-310/00, MCI v. komissio, tuomio 28.9.2004, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa), tässä kilpailuoikeutta koskevassa kappaleessa käsitellään pääasiallisesti EY 81 artiklaa ja sen rikkomisesta määrättyjä seuraamuksia.
The 1996 Leniency Notice was replaced in 2002 by the Commission notice on immunity from fines and reduction of fines in cartel cases (OJ 2002 C 45, p. 3).
On huomattava, että yhteistyöstä annettu vuoden 1996 tiedonanto korvattiin vuonna 2002 komission tiedonannolla sakoista vapauttamisesta ja sakkojen lieventämisestä kartelleja koskevissa asioissa (EYVL 2002, C 45, s. 3).
Proceedings economic activity, like the rules on the composition of national teams or ‘the rules of the game’ fixing, for example, the length of matches or the number of players on the field.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Access to the file
Aineellinen soveltamisala
The rule that undertakings being investigated under Articles 81 EC and 82 EC must have access to the Commission’s file is now clearly recognised in Community law.
Asiassa T-313/02, Meca-Medina ja Majcen vastaan komissio (tuomio 30.9.2004, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa; valitus kirjattu asianumerolle C-519/04 P), ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimella oli tilaisuus soveltaa taloudellisen toiminnan käsitettä urheilun alalla.
That rule has its basis in the principle of equality of arms and is therefore essential to the exercise of the rights of the defence.
Antamassaan tuomiossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin vahvistaa komission päätöksen, jolla se hylkäsi kahden pitkänmatkan uintia harjoittavan ammattiuimarin tekemän kantelun.
None the less, there are limits to the rule, which seek to protect the Commission’s decision-taking process or the legitimate interests of third parties.
Kyseiset kaksi ammattiurheilijaa, jotka positiivisen nandroloninäytteen antamisen johdosta oli määrätty kilpailukieltoon olympialiikkeen antidopingsäännöstön nojalla, vaativat komissiossa, että Kansainvälisen Olympiakomitean antidopingsäännöstöllä loukattiin yhteisön kilpailusääntöjä ja palvelujen vapaata tarjoamista koskevia sääntöjä.
As regards those internal documents, the restriction of access to them is justified by the need to ensure the proper functioning of the Commission when it deals with infringements of the Treaty competition rules; internal documents can be made available only if the exceptional circumstances of the case so require, on the basis of serious evidence which it is for the party concerned to provide, both before the Community Court and in the administrative procedure conducted by the Commission.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin muistutti, että yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan urheilu kuuluu yhteisön oikeuden soveltamisalaan ainoastaan siltä osin kuin kyse on EY 2 artiklassa tarkoitetusta taloudellisesta toiminnasta.
The function of the Statement of Objections is well established: it must enable those concerned to be fully aware of the conduct in respect of which the Commission criticises them and to exercise their rights of defence effectively.
EY:n perustamissopimuksessa olevia työntekijöiden ja palvelujen vapaata liikkuvuutta koskevia määräyksiä sovelletaan urheilun alalla annettuihin sääntöihin, jotka koskevat urheilutoiminnalla mahdollisesti olevaa taloudellista puolta.
That requirement is satisfied where the final decision does not impute to the parties concerned infringements different from those referred to in the statement of objections and sets out only facts in respect of which the parties concerned have had the opportunity to provide an explanation.
Tilanne on näin muun muassa sellaisten sääntöjen osalta, jotka koskevat siirtokorvausten maksamista ammattilaispelaajien siirtyessä urheiluseurasta toiseen (siirtomääräykset) tai jotka rajoittavat muista jäsenvaltioista lähtöisin olevien sellaisten ammattilaispelaajien määrää, joita nämä seurat voivat käyttää peleissä.
In its judgment of 8 July 2004 in Case T-44/00 Mannesmannröhren-Werke v Commission, not yet published in the ECR (under appeal, Case C-411/04 P), the Court of First Instance recalled that the rights of the defence are infringed as a result of a discrepancy between the statement of objections and the final decision only where an objection stated in the decision was not set out in the statement of objections in a manner sufficient to enable
Sitä vastoin yhteisön oikeuden soveltamisalaan eivät puolestaan kuulu puhtaasti urheiluun liittyvät säännöt eli säännöt, joilla ei ole mitään tekemistä taloudellisen toiminnan kanssa, kuten kansallisten joukkueiden kokoonpanoa koskevat säännöt tai ”pelisäännöt”, joissa vahvistetaan esimerkiksi otteluiden kesto tai kentällä olevien pelaajien määrä.
The Commission is required to hear the addressees of a statement of objections and, where necessary, to take account of any observations made in response to the objections by amending its analysis, specifically in order to respect their rights of defence.
Tämän johdosta puhtaasti urheiluun liittyvä säännöstö ei kuulu henkilöiden vapaata liikkuvuutta tai palvelujen tarjoamisen vapautta taikka kilpailua koskevien yhteisön sääntöjen soveltamisalaan.
No recognition of an absolute right to silence
Oikeus tutustua asiakirjoihin
The question has regularly arisen whether the undertakings to which decisions taken under Article 11(5) of Regulation No 17 16 requesting that they communicate certain information are sent have an absolute right to silence. The Court of Justice (Case 374/87
Sääntö, jonka mukaan EY 81 tai EY 82 artiklaan perustuvan tutkimuksen kohteena olevilla yrityksillä on oltava oikeus tutustua komission asiakirja-aineistoon, on nykyään selvästi tunnustettu yhteisön oikeudessa.
Council Regulation No 17 of 6 February 1962, First Regulation implementing Articles 85 and 86 of the Treaty (OJ, English Special Edition 1959-62, p. 87).
Sääntö perustuu menettelyllisen yhdenvertaisuuden periaatteeseen ja on näin ollen olennainen osa puolustautumisoikeuksien käyttöä.
However, the applicants have not been deterred from invoking the judgments of the European Court of Human Rights 17 in an effort to ensure that the Community case-law develops in a way favourable to their case.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
In any event, the Court of First Instance observes, the mere fact of being obliged to answer purely factual questions put by the Commission and to comply with its requests for the production of documents already in existence cannot constitute a breach of the principle of respect for the rights of defence or impair the right to fair legal process, which offer, in the specific field of competition law, protection equivalent to that guaranteed by Article 6 of the Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms.
Edellä mainitussa asiassa Tokai Carbon ym. vastaan komissio ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin muistutti ensinnäkin, että komissiolla on velvollisuus asettaa niiden yritysten, joita asia koskee, saataville kaikki tutkinta-aineisto, lukuun ottamatta muiden yritysten liikesalaisuuksia tai muuta luottamuksellista tietoa sisältäviä asiakirjoja ja komission sisäisiä asiakirjoja, jotta nämä voivat puolustautua tehokkaasti väitetiedoksiannossa niitä vastaan esitettyjä väitteitä vastaan.
There is nothing to prevent the addressee of a request for information from showing, whether later during the administrative procedure or in proceedings before the Community Courts, when exercising his rights of defence, that the facts set out in his replies or the documents produced by him have a different scope from that ascribed to them by the Commission.
Komission sisäisten asiakirjojen osalta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi, että rajoitusta niihin tutustumista koskevaan oikeuteen voidaan perustella tarpeella varmistaa komission asianmukainen toiminta määrättäessä seuraamuksia perustamissopimuksen kilpailusääntöjen rikkomisen johdosta.
Funke v France judgment of 25 February 1993, Series A No 256-A, § 44a; Saunders v United Kingdom judgment of 17 December 1996, Reports of judgments and decisions, 1996-VI, p. 2044; and J.B. v Switzerland judgment of 3 May 2001, not yet published in the Reports of judgments and decisions.
Sisäiset asiakirjat voidaan asettaa saataville ainoastaan, jos poikkeukselliset seikat kyseisessä tapauksessa sitä edellyttävät sellaisten painavien syiden vuoksi, jotka asianomaisen osapuolen on näytettävä toteen sekä yhteisöjen tuomioistuimissa että komission johtamassa hallinnollisessa menettelyssä.
Reasonable time
Väitetiedoksiannon ulottuvuus
The need to act within a reasonable time in conducting administrative proceedings relating to competition policy is a general principle of Community law whose observance is ensured by the Community judicature (Joined Cases T-213/95 and T-18/96 SCK and FNK v Commission [1997] ECR II-1739).
Väitetiedoksiannon tarkoitus on täysin selvä: sillä on mahdollistettava se, että ne, joita asia koskee, saavat tosiasiallisesti tiedon niistä toiminnoista, joista komissio niitä moittii, ja että ne voivat tehokkaasti käyttää puolustautumisoikeuksiaan.
In its judgment of 13 January 2004 in Case T-67/01 JCB Service v Commission, not yet published in the ECR (under appeal, Case C-167/04 P), the Court of First Instance had occasion to recall that infringement of that principle is capable of vitiating the decision adopted by the Commission at the close of the administrative procedure only if it is shown that it also entails infringement of the rights of defence of the undertaking concerned.
Asiassa T-44/00, Mannesmannröhren-Werke vastaan komissio, 8.7.2004 antamassaan tuomiossa (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa; valitus kirjattu asianumerolle C-411/04 P) ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin muistutti, että se, että väitetiedoksiannon ja lopullisen päätöksen välillä on eroja, loukkaa puolustautumisoikeuksia vain, jos päätöksessä esitettyä väitettä ei ole esitetty tiedoksiannossa riittävällä tavalla, jotta adressaatit voivat puolustautua.
In that case, although the Commission flagrantly breached its obligation to comply with such a timelimit when examining an application for exemption under Article 81(3) EC when it rejected an application for exemption 27 years after an agreement was notified to it in 1973, the Court of First Instance held that that breach had not affected the lawfulness of the rejection of the application for exemption.
Komission velvollisuus väitetiedoksiannossa rajoittuu siihen, että sen on selostettava esitetyt väitteet ja ilmaistava selvästi tosiseikat, joihin se nojautuu, sekä tosiseikkojen oikeudellinen luonnehdinta, jotta tiedoksiannon adressaatit pystyvät tehokkaasti puolustautumaan.
As regards the period of more than four years taken to investigate the complaint lodged by a competitor of the party which notified the agreements in issue, the Court of First Instance did not find it excessive, given the complexity of the case, which involved several Member States and covered five heads of infringement, and the need to draw up a second statement of objections.
Komission on kuultava väitetiedoksiannon adressaatteja ja tarvittaessa otettava huomioon huomautukset, joilla ne vastaavat esitettyihin väitteisiin, ja muutettava tarkasteluaan nimenomaan niiden puolustautumisoikeuksien kunnioittamiseksi.
The Commission must, in particular, demonstrate the duration of the infringement in respect of which it is imposing a sanction.
Tosiseikkojen nimenomainen myöntäminen hallinnollisessa menettelyssä ja siitä aiheutuvat seuraukset
In order to determine the duration of the infringement, the Commission took the view that, although the Europe-Japan club had first met in 1977, 1990 should be taken as the starting date of the infringement because, between 1977 and 1990, agreements on the voluntary restraint of exports had been concluded between the European Community and Japan.
Jos kysymyksessä oleva yritys ei nimenomaisesti myönnä tosiseikkoja kilpailusääntöjen rikkomisen johdosta käynnistetyssä menettelyssä, komission on näytettävä ne toteen,
Proceedings determining whether 1990 should be taken as the starting date for the infringement.
Toiminta jolloin yrityksellä on edelleen vapaus turvautua oikeudenkäynnissä kaikkiin hyödyllisiksi katsomiinsa puolustautumisperusteisiin.
In that regard, the Court recalled that, in principle, it is for the applicant to adduce evidence of its claims.
Sitä vastoin tilanne ei ole näin, jos kyseinen yritys on myöntänyt tosiseikat nimenomaisesti, selvästi ja tarkasti.
None the less, the Court found that, in the specific circumstances of the case, it was incumbent on the Commission to produce evidence of the date of cessation of the international voluntary restraint agreements.
Silloin kun yritys on hallinnollisessa menettelyssä nimenomaisesti myöntänyt komission väitetiedoksiannossa sen osalta esittämien tosiseikkojen paikkansapitävyyden, näitä tosiseikkoja on pidettävä toteennäytettyinä, joten yritys ei lähtökohtaisesti voi enää kiistää niiden paikkansapitävyyttä oikeudenkäynnissä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa (em. asia Tokai Carbon ym. v. komissio, tuomion 108 kohta).
It was held that that evidence had not been produced, after the Court considered that ‘[t]he Commission’s inexplicable inability to produce evidence relating to a circumstance which concern[ed] it directly [made] it impossible for the Court to give a ruling in full knowledge of the facts concerning the date of cessation of those agreements’.
Näiden perusteiden mukaisesti ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, että komission päätelmä, jonka se tekee sellaisten useiden eri seikkojen perusteella, kuten kyseessä olevan yrityksen objektiivinen käyttäytyminen suhteessa komissioon hallinnollisen menettelyn aikana ja yrityksen yleisluonteiset, kiistämättä jättämistä koskevat lausunnot, ei muodosta nimenomaista myöntämistä (em. asia Tokai Carbon ym. v. komissio, tuomion 109 kohta).
In the absence of evidence adduced by the Commission, and faced with evidence adduced by the Japanese undertakings that the international agreements had been extended until 31 December 1990, at least at the Japanese level, the Court considered that those agreements had remained in force until the end of 1990.
Tällä ratkaisulla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin täsmensi 2003 ”lysiini”-asioissa käytettyä arviointia, jonka mukaan niitä tosiseikkoja, joihin komissio saattoi perustua määrittäessään sakkojen määrän, ei voida enää asettaa kyseenalaiseksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa, jos kantaja on nimenomaisesti myöntänyt ne hallinnollisen menettelyn kuluessa (asia T-224/00, Archer Daniels Midland ja Archer Daniels Midland Ingredients v. komissio, tuomio 9.7.2003, Kok. 2003, s.
The contested decision was annulled in part on that point and the amount of the fines reduced accordingly.
II-2597 (valitus kirjattu asianumerolle C-397/03 P), joka on esitetty vuoden 2003 vuosikertomuksessa).
The Japanese undertakings also disputed the date on which the infringement in which they were found to have participated came to an end.
Eräs säännöllisesti esiin nousevista kysymyksistä on sen ratkaiseminen, onko yrityksillä, jotka ovat asetuksen N:o 1716
Under Article 15 of Regulation No 17, 18 where the Commission finds an infringement of Article 81 EC or Article 82 EC, it may, by decision, not only require the undertakings to bring the infringement to an end, but also impose fines on them.
Edellä mainitusta on kaikissa tapauksissa päätelty, että komissiolla on näin ollen oikeus asetuksen N:o 17 11 artiklan tehokkaan vaikutuksen turvaamiseksi velvoittaa yritykset toimittamaan kaikki tarvittavat tiedot yritysten tiedossa mahdollisesti olevista seikoista ja yritysten hallussa olevat kyseisiä asioita koskevat asiakirjat, vaikka kyseisten asiakirjojen perusteella voitaisiin näyttää toteen kilpailua rajoittava käyttäytyminen.
The amount of the fine, which may be up to 10% of the worldwide turnover in the business year preceding the adoption of the decision making a finding of infringement of each of the undertakings participating in the infringement, is determined in the light of the gravity and the duration of the infringement.
Edellä mainituista asioista ilmenee, että kyseinen komissiolla oleva tietojensaantioikeus ei ole ristiriidassa ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn yleissopimuksen 6 artiklan 1 ja 2 kohdan kanssa.