natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Unless the courts in the Member State where the child was habitually resident immediately before the wrongful removal or retention have already been seised
Jos jokin osapuoli ei ole jo saattanut asiaa oikeuden käsiteltäväksi siinä jäsenvaltiossa, jossa lapsen asuinpaikka oli välittömästi ennen luvatonta pois viemistä
RINAU by one of the parties, the court or central authority that receives the information mentioned in paragraph 6 must notify it to the parties and invite them to make submissions to the court, in accordance with national law, within three months of the date of notification so that the court can examine the question of custody of the child.
RINAU tai palauttamatta jättämistä, sen tuomioistuimen tai keskusviranomaisen, joka saa 6 kohdassa tarkoitetun tiedon, on ilmoitettava siitä osapuolille ja pyydettävä heitä esittämään huomautuksia tuomioistuimelle kansallisen lainsäädännön mukaisesti kolmen kuukauden kuluessa ilmoituspäivästä, jotta tuomioistuin voi käsitellä lapsen huoltajuuskysymystä.
Without prejudice to the rules on jurisdiction contained in this Regulation, the court shall close the case if no submissions have been received by the court within the time-limit.
Jos tuomioistuin ei saa huomautuksia määräajassa, se päättää asian käsittelyn, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tässä asetuksessa olevia toimivaltasääntöjä.
Notwithstanding a judgment of nonreturn pursuant to Article 13 of the 1980 Hague Convention, any subsequent judgment which requires the return of the child issued by a court having jurisdiction under this Regulation shall be enforceable in accordance with Section 4 of Chapter III below in order to secure the return of the child.’
Huolimatta lapsen palauttamatta jättämistä koskevan tuomion antamisesta vuoden 1980 Haagin yleissopimuksen 13 artiklan perusteella, tämän asetuksen nojalla toimivaltaisen tuomioistuimen myöhemmin antama lapsen palauttamista edellyttävä tuomio on täytäntöönpanokelpoinen III luvun 4 jakson mukaisesti lapsen palauttamisen turvaamiseksi.”
Chapter III of the Regulation, entitled ‘Recognition and enforcement’, contains Art -icles 21 to 52 thereof.
Asetuksen III luku, jonka otsikkona on ”Tunnustaminen ja täytäntöönpano”, sisältää asetuksen 21–52 artiklan.
Section 4 of Chapter III, entitled ‘Enforceability of certain judgments concerning rights of access and of certain judgments which require the return of the child’, contains Articles 40 to 45 of the Regulation.
Tämän III luvun 4 jakso, jonka otsikkona on ”Lapsen tapaamisoikeutta koskevien tiettyjen tuomioiden ja lapsen palauttamista edellyttävien tiettyjen tuomioiden täytäntöönpanokelpoisuus”, sisältää 40–45 artiklan.
Article 21(1) and (3) of the Regulation provides:
Asetuksen 21 artiklan 1 ja 3 kohdassa säädetään seuraavaa:
A judgment given in a Member State shall be recognised in the other Member States without any special procedure being required.
Jäsenvaltiossa annettu tuomio on tunnustettava muissa jäsenvaltioissa vaatimatta minkään erityisen menettelyn noudattamista.
Without prejudice to Section 4 of this Chapter, any interested party may, in accordance with the procedures provided for in Section 2 of this Chapter, apply for a decision that the judgment be or not be recognised.
Jokainen, jonka etua tuomion tunnustaminen koskee, voi pyytää tämän luvun 2 jaksossa tarkoitetussa menettelyssä vahvistettavaksi, että tuomio on tunnustettava tai jätettävä tunnustamatta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän luvun 4 jakson soveltamista.”
Article 23 of the Regulation states:
Asetuksen 23 artiklassa säädetään seuraavaa:
‘A judgment relating to parental responsibility shall not be recognised:
”Vanhempainvastuuta koskevaa tuomiota ei tunnusteta: a) jos tunnustaminen on selvästi, ottaen huomioon lapsen etu, vastoin sen jäsenvaltion oikeusjärjestyksen perusteita, jossa tunnustamista pyydetään;
Under Article 24 of the Regulation:
Asetuksen 24 artiklan sanamuoto on seuraava:
‘The jurisdiction of the court of the Member State of origin may not be reviewed.
”Tuomion antaneen jäsenvaltion tuomioistuimen toimivaltaa ei saa tutkia.
The test of public policy referred to in Articles 22(a) and 23(a) may not be applied to the rules relating to jurisdiction set out in Articles 3 to 14.’
Edellä 3–14 artiklassa tarkoitettuihin tuomioistuimen toimivaltaa koskeviin säännöksiin ei voida soveltaa 22 artiklan a alakohdassa ja 23 artiklan a alakohdassa tarkoitettua oikeusjärjestyksen perusteita koskevaa kieltäytymisperustetta.”
Article 28(1) of the Regulation is worded as follows:
Asetuksen 28 artiklan 1 kohdan sanamuoto on seuraava:
‘A judgment on the exercise of parental responsibility in respect of a child given in a Member State which is enforceable in that Member State and has been served shall be enforced in another Member State when, on the application of any interested party, it has been declared enforceable there.’
”Vanhempainvastuusta jäsenvaltiossa annettu tuomio, joka on siinä jäsenvaltiossa täytäntöönpanokelpoinen ja on annettu tiedoksi, pannaan täytäntöön toisessa jäsenvaltiossa, kun se asiaan osallisen hakemuksesta on siellä julistettu täytäntöönpanokelpoiseksi.”
Article 31 of the Regulation provides:
Asetuksen 31 artiklassa säädetään seuraavaa:
The court applied to [for a declaration of enforceability] shall give its decision without delay. Neither the person against whom enforcement is sought, nor the child shall, at this stage of the proceedings, be entitled to make any submissions on the application.
Tuomioistuimen, jolle [täytäntöönpanokelpoiseksi julistamista koskeva] hakemus on osoitettu, on annettava päätöksensä viipymättä, eikä henkilö, jota vastaan täytäntöönpanoa haetaan, eikä lapsi voi menettelyn tässä vaiheessa esittää huomautuksia hakemuksen johdosta.
Under no circumstances may a judgment be reviewed as to its substance.’
Tuomiota ei saa sen sisältämän asiaratkaisun osalta ottaa missään tapauksessa uudelleen tutkittavaksi.”
Article 40 of the Regulation provides:
Asetuksen 40 artiklassa säädetään seuraavaa:
(b) the return of a child entailed by a judgment given pursuant to Article 11(8).
– – b) lapsen palauttamiseen, jota 11 artiklan 8 kohdassa tarkoitettu tuomio edellyttää.
The provisions of this Section shall not prevent a holder of parental responsibility from seeking recognition and enforcement of a judgment in accordance with the provisions in Sections 1 and 2 of this Chapter.’
Tämän jakson määräykset eivät estä sitä, jolla on vanhempainvastuu, hakemasta tuomion tunnustamista ja täytäntöönpanoa tämän luvun 1 ja 2 jakson mukaisesti.”
Under Article 42 of the Regulation, entitled ‘Return of the child’:
Asetuksen 42 artiklassa, jonka otsikkona on ”Lapsen palauttaminen”, säädetään seuraavaa:
The return of a child referred to in Article 40(1)(b) entailed by an enforceable judgment given in a Member State shall be recognised and enforceable in another Member State without the need for a declaration of enforceability and without any possibility of opposing its recognition if the judgment has been certified in the Member State of origin in accordance with paragraph 2.
Edellä 40 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettu lapsen palauttaminen, jota jäsenvaltiossa annettu täytäntöönpanokelpoinen tuomio edellyttää, on tunnustettava ja on pantavissa täytäntöön toisessa jäsenvaltiossa ilman, että on tarpeen julistaa se täytäntöönpanokelpoiseksi, ja ilman, että on mahdollista kiistää sen tunnustamista, jos tuomiosta on annettu todistus tuomion antaneessa jäsenvaltiossa 2 kohdan mukaisesti.
Even if national law does not provide for enforceability by operation of law, notwithstanding any appeal, of a judgment requiring the return of the child mentioned in Article [11(8)], the court of origin may declare the judgment enforceable.
Vaikka kansallinen lainsäädäntö ei edellyttäisikään, että 11 artiklan 8 kohdassa tarkoitettu lapsen palauttamista edellyttävä tuomio on täytäntöönpanokelpoinen mahdollisesta muutoksenhausta riippumatta, tuomion antanut tuomioistuin voi julistaa kyseisen tuomion täytäntöönpanokelpoiseksi.
(c) the court has taken into account in issuing its judgment the reasons for and evidence underlying the order issued pursuant to Article 13 of the 1980 Hague Convention.
Edellä 40 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetun tuomion antaneen tuomarin on annettava 1 kohdassa tarkoitettu todistus ainoastaan, jos: a) lapsella oli tilaisuus tulla kuulluksi, paitsi jos sitä pidettiin aiheettomana lapsen iän ja kehitystason huomioon ottaen; b) osapuolilla oli tilaisuus tulla kuulluiksi; ja c) tuomioistuin on tuomion antaessaan ottanut huomioon vuoden 1980 Haagin yleissopimuksen 13 artiklan mukaisesti annetun päätöksen taustalla olevat perustelut ja todisteet.
In the event that the court or any other authority takes measures to ensure the protection of the child after its return to the State of habitual residence, the certificate shall contain details of such measures.
Jos tuomioistuin tai muu viranomainen toteuttaa toimenpiteitä lapsen suojelemiseksi asuinpaikkajäsenvaltioon palauttamisen jälkeen, todistuksen on sisällettävä yksityiskohtaiset tiedot kyseisistä toimenpiteistä.
The certificate shall be completed in the language of the judgment.’
Todistus on täytettävä tuomion kielellä.”
Article 43 of the Regulation reads as follows:
Asetuksen 43 artiklan sanamuoto on seuraava: oikaisemiseen sovelletaan tuomion antaneen jäsenvaltion
The law of the Member State of origin shall be applicable to any rectification of the certificate.
Todistuksen lainsäädäntöä.
No appeal shall lie against the issuing of a certificate pursuant to Articles 41(1) or 42(1).’
Edellä olevan 41 artiklan 1 kohdan tai 42 artiklan 1 kohdan mukaiseen todistuksen antamiseen ei saa hakea muutosta.”
Under Article 44 of the Regulation, ‘[t]he certificate shall take effect only within the limits of the enforceability of the judgment’.
Asetuksen 44 artiklan mukaan ”todistuksella on oikeusvaikutuksia vain siltä osin kuin tuomio on täytäntöönpanokelpoinen”.
Article 60 of the Regulation provides:
Asetuksen 60 artiklassa säädetään seuraavaa:
‘In relations between Member States, this Regulation shall take precedence over the following Conventions in so far as they concern matters governed by this Regulation:
”Jäsenvaltioiden välisissä suhteissa tällä asetuksella on etusija suhteessa seuraaviin yleissopimuksiin nähden siltä osin kuin ne koskevat tämän asetuksen piiriin kuuluvia asioita:
(e) the [1980 Hague Convention]’.
– – e) [vuoden 1980 Haagin yleissopimus].”
Article 68 of the Regulation provides:
Asetuksen 68 artiklassa säädetään seuraavaa:
‘The Member States shall notify to the Commission the lists of courts and redress procedures referred to in Articles 21, 29, 33 and 34 and any amendments thereto.
”Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle 21, 29, 33 ja 34 artiklassa tarkoitetut tuomioistuinten ja muutoksenhakumenettelyjen luettelot sekä niihin tehdyt muutokset.
The Commission shall update this information and make it publicly available through the publication in the Official Journal of the European Union and any other appropriate means.’
Komissio päivittää kyseiset tiedot ja saattaa ne julkisesti saataville julkaisemalla ne Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja muilla asianmukaisilla tavoilla.”
According to the information relating to courts and redress procedures pursuant to Article 68 of Regulation No 2201/2003 (OJ 2005 C 40, p.
Asetuksen N:o 2201/2003 68 artiklan mukaisesti toimitetuista tuomioistuimia ja muutoksenhakumenettelyjä koskevista tiedoista (EUVL 2005, C 40, s.
2), pursuant to the first paragraph of Article 68 of the Regulation, the Republic of Lithuania informed the Commission that the applications provided for by Articles 21 and 29 of that regulation and the appeals provided for by Article 33 thereof are to be brought before the Lietuvos apeliacinis teismas (Court of Appeal of Lithuania), and that the appeals provided for by Article 34 of the Regulation may be brought only by an appeal in cassation before the Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Supreme Court of Lithuania).
2) ilmenee, että Liettuan tasavalta on ilmoittanut komissiolle asetuksen 68 artiklan ensimmäisen kohdan nojalla, että tämän asetuksen 21 ja 29 artiklassa tarkoitetut hakemukset ja sen 33 artiklassa tarkoitettu muutoksenhaku on toimitettava Lietuvos apeliacinis teismasiin (muutoksenhakutuomioistuin) ja että saman asetuksen 34 artiklassa tarkoitetusta muutoksenhakuun annettavasta päätöksestä voidaan tehdä vain kassaatiovalitus Lietuvos Aukščiausiasis Teismasiin (ylin tuomioistuin).
It is apparent from that information that an application for a declaration of enforceability of a judgment issued by a court of a Member State other than the Republic of Lithuania, pursuant to Article 28(1) of the Regulation, must be lodged before the Lietuvos apeliacinis teismas.
Näistä tiedoista ilmenee, että toisen jäsenvaltion kuin Liettuan tasavallan tuomioistuimen antaman tuomion täytäntöönpanokelpoiseksi julistamista asetuksen 28 artiklan 1 kohdan nojalla koskeva hakemus on toimitettava Lietuvos apeliacinis teismasiin.
Pursuant to Article 72, the Regulation is to apply essentially from 1 March 2005.
Asetusta sovelletaan sen 72 artiklan nojalla pääasiallisesti 1.3.2005 lähtien.
The Regulation does not apply in respect of the Kingdom of Denmark.
Asetusta ei sovelleta Tanskan kuningaskuntaan.
Mrs Rinau, a Lithuanian national, and Mr Rinau, a German national, married on 27 July 2003 and resided in Bergfeld (Germany).
Liettuan kansalainen Inga Rinau ja Saksan kansalainen Michael Rinau avioituivat 27.7.2003 ja asuivat Bergfeldessä (Saksa).
Their daughter, Luisa, was born on 11 January 2005.
Heidän tyttärensä Luisa syntyi 11.1.2005.
In the course of March 2005 the spouses began to live sep -arately, Luisa remaining with her mother.
Rinaut muuttivat asumaan erilleen maaliskuussa 2005, ja Luisa jäi äidilleen.
It was then that, according to the order for reference, divorce proceedings were initiated before the Amtsgericht Oranienburg (Oranienburg Local Court) (Germany).
Ennakkoratkaisupyynnön mukaan avioeromenettely pantiin tuolloin vireille Amtsgericht Oranienburgissa (Saksa).
On 21 July 2006, having obtained Mr Rinau’s consent to leaving Germany with their daughter for two weeks’ holidays, Mrs Rinau travelled with Luisa and a son from an earlier relationship to Lithuania, where she has remained ever since.
Sen jälkeen kun Inga Rinau oli saanut Michael Rinaulta suostumuksen siihen, että hän lähtisi Saksasta kahden viikon lomalle heidän tyttärensä kanssa, hän saapui 21.7.2006 tyttärensä ja ensimmäisessä avioliitossaan saamansa pojan kanssa Liettuaan, jossa hän on asunut tähän saakka.
On 14 August 2006, the Amtsgericht Oranienburg provisionally awarded custody of Luisa to her father.
Amtsgericht Oranienburg antoi 14.8.2006 väliaikaisesti oikeuden Luisan huoltoon tämän isälle. Brandenburgisches Oberlandesgericht (Saksa) hylkäsi Inga Rinaun valituksen 11.10.2006 ja pysytti Amtsgericht Oranienburgin tuomion.
On 30 October 2006, Mr Rinau applied to the Klaipėdos apygardos teismas (Klaipėda Regional Court) (Lithuania) in order to obtain the return of his daughter to Germany, relying on the 1980 Hague Convention and the Regulation.
Michael Rinau kääntyi 30.10.2006 Klaipėdos apygardos teismasin (Klaipedan alueellinen tuomioistuin) (Liettua) puoleen saadakseen vuoden 1980 Haagin yleissopimuksen ja asetuksen nojalla tyttärensä palautetuksi Saksaan.
That court dismissed the application by a decision of 22 December 2006.
Kyseinen tuomioistuin hylkäsi hakemuksen 22.12.2006 antamallaan tuomiolla.
According to information provided to the Court of Justice at the hearing, the decision of 22 December 2006 was transmitted to the German central authority by Mr Rinau’s lawyer, and that authority itself forwarded that decision to the Amtsgericht Oranienburg.
Yhteisöjen tuomioistuimelle istunnossa annettujen tietojen mukaan kyseisen 22.12.2006 annetun tuomion toimitti Saksan keskusviranomaiselle Michael Rinaun asianajaja, ja tämä viranomainen välitti itse sen Amtsgericht Oranienburgille.
Subsequent to that transmission, the Lithuanian central authority sent a translation of that decision into German.
Liettuan keskusviranomainen lähetti tämän jälkeen kyseisestä tuomiosta saksankielisen käännöksen.
The latter court set aside that order by a decision of 4 June 2007.
Viimeksi mainittu tuomioistuin kumosi kyseisen määräyksen 4.6.2007 antamallaan tuomiolla.
As was made clear at the hearing, the enforcement of the decision of 15 March 2007 has been suspended several times.
Sen mukaan kuin istunnossa on täsmennetty, 15.3.2007 annetun tuomion täytäntöönpanoa on lykätty useaan kertaan.
On 4 June 2007 and 13 June 2007 respectively, Mrs Rinau and the Head of the Public Prosecution Service of the Republic of Lithuania applied to the Klaipėdos apygardos teismas to have the proceedings reopened, relying on new circumstances and the interest of the child in accordance with the first paragraph of Article 13 of the 1980 Hague Convention.
Inga Rinau vaati 4.6.2007 ja Liettuan tasavallan yleinen syyttäjä vaati 13.6.2007 Klaipėdos apygardos teismasia aloittamaan asian käsittelyn uudelleen vetoamalla uusiin seikkoihin ja vuoden 1980 Haagin yleissopimuksen 13 artiklan ensimmäisessä kappaleessa tarkoitettuun lapsen etuun.
On 19 June 2007, that court dismissed those applications on the ground that the jurisdiction to adjudicate on them did not belong to it, but to the German courts.
Kyseinen tuomioistuin hylkäsi nämä vaatimukset 19.6.2007 sillä perusteella, että toimivalta antaa ratkaisu niistä ei kuulunut sille vaan Saksan tuomioistuimille.
Mrs Rinau lodged an appeal against that dismissal, but the Lietuvos apeliacinis teismas upheld the decision by a decision of 27 August 2007.
Sen jälkeen kun Inga Rinau oli valittanut tästä hylkäävästä päätöksestä, Lietuvos apeliacinis teismas pysytti sen 27.8.2007 antamallaan tuomiolla.
Both those decisions were quashed by the Lietuvos Aukščiausiasis Teismas by a judgment of 7 January 2008, which referred the applications back to the Klaipėdos apygardos teismas.
Lietuvos Aukščiausiasis Teismas kumosi nämä kaksi viimeksi mainittua tuomiota kassaatiovalituksesta 7.1.2008 antamallaan tuomiolla ja palautti vaatimukset Klaipėdos apygardos teismasin käsiteltäviksi.
By a decision of 21 March 2008, the Klaipėdos apygardos teismas once again dismissed the applications for a reopening.
Klaipėdos apygardos teismas hylkäsi nämä vaatimukset uudelleen 21.3.2008 antamallaan tuomiolla.
That decision was upheld by the Lietuvos apeliacinis teismas by a decision of 30 April 2008.
Lietuvos apeliacinis teismas pysytti tämän tuomion 30.4.2008 antamallaan tuomiolla.
On an application by Mrs Rinau, the Lietuvos Aukščiausiasis Teismas decided, on 26 May 2008, to adjudicate in cassation on those decisions and suspended the enforcement of the decision of 15 March 2007 requiring the return of Luisa to Germany pending its decision on the substance of the case.
Lietuvos Aukščiausiasis Teismas päätti Inga Rinaun vaatimuksesta 26.5.2008 antaa kassaatioratkaisun näistä tuomioista ja lykkäsi Luisan palauttamisesta Saksaan 15.3.2007 annetun tuomion täytäntöönpanoa siihen saakka, kunnes se antaisi ratkaisunsa pääasiasta.
Meanwhile, by a judgment of 20 June 2007, the Amtsgericht Oranienburg granted the divorce of Mr and Mrs Rinau.
Amtsgericht Oranienburg määräsi tällä välin 20.6.2007 antamallaan tuomiolla Rinaut avioeroon.
It awarded permanent custody of Luisa to Mr Rinau.
Se antoi lopullisesti Luisan huoltajuuden Michael Rinaulle.
Taking into consideration in particular the decision of 22 December 2006 of the Klaipėdos apygardos teismas refusing the return of the child, the Amtsgericht Oranienburg took account of the content of that decision and of the submissions made and ordered Mrs Rinau to send the child back to Germany and to leave her in the custody of Mr Rinau.
Amtsgericht otti huomioon muun muassa Klaipėdos apygardos teismasin 22.12.2006 antaman tuomion, jolla lapsen palauttaminen oli evätty, ja edellytti tämän tuomion sisällön ja esitettyjen perustelujen perusteella, että Inga Rinau palauttaa lapsen Saksaan ja antaa huoltajuuden Michael Rinaulle.
Mrs Rinau was not present at the hearing of that court, but she was represented there and made submissions.
Inga Rinau ei ollut läsnä kyseisen tuomioistuimen istunnossa, mutta oli siellä edustettuna ja esitti huomautuksia.
On the same day, the Amtsgericht Oranienburg annexed to its decision a certificate issued pursuant to Article 42 of the Regulation.
Amtsgericht Oranienburg liitti tuomioonsa samana päivänä asetuksen 42 artiklassa tarkoitetun todistuksen.
On 20 February 2008, the Brandenburgisches Oberlandesgericht dismissed the appeal lodged by Mrs Rinau against the judgment of the Amtsgericht Oranienburg, upheld that judgment in relation to Luisa’s custody and held that Mrs Rinau was already bound to return the child to Germany.
Brandenburgisches Oberlandesgericht hylkäsi 20.2.2008 valituksen, jonka Inga Rinau oli tehnyt kyseisestä tuomiosta, ja pysytti sen Luisan huoltajuuden osalta sekä totesi, että Inga Rinau oli jo velvollinen tuomaan lapsen Saksaan.
Mrs Rinau was present at the hearing and made submissions.
Inga Rinau oli läsnä istunnossa ja esitti huomautuksia.
Mrs Rinau lodged an application before the Lietuvos apeliacinis teismas for nonrecognition of the judgment of the Amtsgericht Oranienburg of 20 June 2007, in so far as it had awarded custody of Luisa to Mr Rinau and ordered Mrs Rinau to return the child to her father and to leave her in his custody.
Inga Rinau esitti Lietuvos apeliacinis teismasissa hakemuksen Amtsgericht Oranienburgin 20.6.2007 antaman tuomion tunnustamatta jättämisestä siltä osin kuin siinä oli annettu Luisan huoltajuus Michael Rinaulle ja velvoitettu Luisan äiti palauttamaan lapsi isälleen ja antamaan tälle huoltajuus.
On 14 September 2007, the Lietuvos apeliacinis teismas made an order by which it found Mrs Rinau’s application inadmissible.
Lietuvos apeliacinis teismas antoi 14.9.2007 määräyksen, jolla se jätti tutkimatta Inga Rinaun tämän hakemuksen.
According to that court, the certificate issued by the Amtsgericht Oranienburg pursuant to Article 42 of the Regulation stated that all the conditions necessary to the issue of such a certificate, as set out in Article 42(2), had been satisfied.
Tämän tuomioistuimen mukaan Amtsgericht Oranienburgin asetuksen 42 artiklan nojalla antamasta todistuksesta ilmeni, että kaikki kyseisen artiklan 2 kohdassa luetellut tämän todistuksen antamisen välttämättömät edellytykset täyttyivät.
Taking the view that the judgment, in so far as it ordered the return of the child to Germany, ought to have been directly enforced pursuant to the provisions of Section 4 of Chapter III of the Regulation, without the need for special exequatur proceedings for the recognition and enforcement of judicial decisions, the Lietuvos apeliacinis teismas held that it was necessary to declare inadmissible Mrs Rinau’s application for nonrecognition of the part of the judgment ordering her to return the child to Mr Rinau and to leave her in his custody.
Koska Lietuvos apeliacinis teismas katsoi, että kyseinen tuomio olisi pitänyt panna välittömästi täytäntöön kyseisen asetuksen III luvun 4 jakson säännösten perusteella siltä osin kuin siinä edellytettiin lapsen palauttamista Saksaan, ilman erityistä täytäntöönpanomenettelyä tuomioiden tunnustamiseksi ja täytäntöön panemiseksi, se totesi, että oli jätettävä tutkimatta Inga Rinaun hakemus, joka koski kyseisen tuomion sen osan tunnustamatta jättämistä, jossa hänet velvoitettiin palauttamaan Luisa isälleen ja antamaan tälle huoltajuus.