natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I shall examine L & D’s arguments in turn below, in accordance with those principles. However, it may be helpful first to highlight the uncertainty (to which I shall return in greater detail when examining the ground of appeal relating to breach of the obligation to state adequate reasons) as to precisely which marks were considered as forming the basis of the comparison by the Board of Appeal and by the Court of First Instance, respectively. 46.
Tarkastelen jäljempänä L & D:n esittämiä eri väitteitä näiden periaatteiden mukaisesti. Aluksi on ehkä kuitenkin paikallaan korostaa epävarmuutta (johon palaan jäljempänä tarkemmin tutkiessani perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiä koskevaa valitusperustetta) siitä, minkä tavaramerkkien on tarkkaan ottaen katsottu olleen valituslautakunnan ja vastaavasti ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen suorittaman vertailun kohteena. 46.
L & D submits that the Court of First Instance failed to take sufficient account of striking visual differences (the precise outline, the panel containing the word element and the colour of the base) between the silhouette mark and the ARBRE MAGIQUE mark. It thus failed to comply with the caselaw to the effect that the global assessment must be based on the overall impression given by the mark perceived as a whole. 37 47.
L & D väittää, että ensimmäisen oi -keusasteen tuomioistuin ei ole ottanut riittävästi huomioon siluettimerkin ja ARBRE MAGIQUE -merkin välisiä silmiinpistäviä eroja ulkoasussa (tarkat ääriviivat, sanaosan sisältävä kehys ja alustan väri). Se on näin ollen jättänyt noudattamatta oikeuskäytäntöä, jonka mukaan kokonaisarvioin- nin on perustuttava yhtenä kokonaisuutena mielletystä tavaramerkistä syntyvään kokonaisvaikutelmaan. 37 47.
I agree with OHIM and Sämann that this amounts to a criticism of the Court of First Instance’s assessment of factual matters, which cannot be reviewed on appeal.
Yhdyn SMHV:n ja Sämannin kantaan, jonka mukaan tällä kritisoidaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tosiseikkoja koskevaa arviointia, joka ei voi olla muutoksenhaun kohteena.
The Board of Appeal stated that it would compare the Aire Limpio mark to the silhouette mark as representative of the others, then accepted evidence concerning the advertising and sales of Sämann’s car air fresheners, without reference to the mark under which they were advertised or sold, and referred to the fact that the CAR-FRESHNER mark had been protected since 1954.
Valituslautakunta totesi vertailevansa Aire Limpio -merkkiä siluettimerkkiin, jonka se katsoi edustavan muita tavaramerkkejä, minkä jälkeen se hyväksyi Sämannin autoihin tarkoitettujen ilmanraikasteiden mainonnasta ja myynnistä esittämän näytön ilman viittausta tavaramerkkiin, jolla niitä mainostettiin tai myytiin, ja tukeutui siihen, että CAR-FRESHNER-merkki oli ollut suojattu vuodesta 1954 lähtien.
The Court of First Instance however stated that the Board of Appeal had based its findings on the use and reputation of the ARBRE MAGIQUE mark and had considered the silhouette mark to be a part of that mark.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi kuitenkin, että valituslautakunta oli perustanut päätelmänsä ARBRE MAGIQUE -merkin käyttöön ja laajaan tunnettuuteen ja katsonut siluettimerkin muodostavan osan tästä tavaramerkistä.
It may help to follow some of the submissions on appeal if those possible discrepancies are borne in mind.
Joitakin muutoksenhaun yhteydessä esitettyjä huomautuksia voi olla helpompi ymmärtää, kun nämä mahdolliset ristiriitaisuudet pidetään mielessä.
37 — See point 7 above.
37 – Ks. edellä 7 kohta.
L & D further submits that the Nestlé judgment 39on which the Court of First — Role of the figurative part in the ARBRE MAGIQUE mark
L & D väittää lisäksi, että asiassa Nestlé annetussa tuomiossa, 39johon ensimmäisen – Kuvio-osan asema ARBRE MAGIQUE -merkissä
L & D submits that the Court of First Instance failed to determine the precise role played by the figurative part (the silhouette of a fir tree) in the ARBRE MAGIQUE mark. If the role was merely significant and not predominant, evidence of the use and reputation of that mark could not lead to a finding of distinctive character for the silhouette mark. Instance relied to establish that the silhouette mark had acquired distinctive character as part of the ARBRE MAGIQUE mark does not indicate that use as part of a registered mark necessarily leads to acquisition of distinctive character, only that it may do so.
L & D väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole määritellyt ARBRE MAGIQUE -merkin kuvio-osan (kuusen siluetti) täsmällistä asemaa. Jos sillä on pelkästään merkittävä eikä hallitseva asema, tämän tavaramerkin käytöstä ja tunnettuudesta esitetyn näytön perusteella ei voi tehdä siluettimerkin erottamiskykyä koskevaa päätelmää. oikeusasteen tuomioistuin tukeutui katsoessaan siluettimerkin tulleen erottamiskykyiseksi osana ARBRE MAGIQUE -merkkiä, ei todeta, että käyttö rekisteröidyn tavaramerkin osana välttämättä johtaisi erottamiskyvyn saavuttamiseen, vaan se ainoastaan saattaa johtaa siihen.
Moreover, the circumstances of that case were not such that conclusions could be drawn for the present case: (i) Nestlé concerned acquisition of distinctiveness by a mark which it was sought to register, not a mark relied on by an opponent; (ii) it concerned two purely verbal marks, not a figurative mark and a mixed figurative and verbal mark; (iii) in Nestlé, the mark requested was the domin- ant part of a catchy slogan, whereas here the preponderant role of the figurative part of the ARBRE MAGIQUE mark is not established; and (iv) in Nestlé, the requested mark and the part of the earlier mark were identical, whereas here the two silhouettes are only similar.
Lisäksi kyseisen asian olosuhteet eivät olleet sellaiset, että niiden perusteella voitaisiin tehdä johtopäätöksiä nyt esillä olevassa asiassa: i) asiassa Nestlé annettu tuomio koski rekisteröintihakemuksen kohteena olevalla tavaramerkillä saavutettua erottamiskykyä eikä tavaramerkkiä, johon väitteen tekijä vetoaa, ii) se koski kahta puhtaasti sanamerkkiä eikä kuviomerkkiä ja yhdistettyä kuvio- ja sanamerkkiä, iii) asiassa Nestlé annetussa tuomiossa hakemuksen kohteena ollut tavaramerkki muodostui tarttuvan iskulauseen hallitsevasta osasta, kun taas tässä ARBRE MAGIQUE -merkin kuvio-osan hallitsevaa asemaa ei ole näytetty toteen ja iv) asiassa Nestlé annetussa tuomiossa hakemuksen kohteena ollut tavaramerkki ja aikaisemman tavaramerkin osa olivat identtisiä, kun taas tässä tapauksessa kaksi siluettia ovat vain samankaltaisia.
I agree with OHIM that the Court of First Instance found that the figurative part played a role which was not merely significant but also preponderant in the ARBRE MAGIQUE mark. 38
Katson SMHV:n tavoin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen todenneen, että ARBRE MAGIQUE -merkin kuvio-osalla ei ollut pelkästään merkittävä vaan myös hallitseva asema. 38
It seems clear to me that the Court of First Instance could rightly rely on Nestlé to make a finding, which cannot be challenged
Mielestäni on selvää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on voinut perustellusti vedota asiassa Nestlé annettuun
38 — Paragraph 76 of the judgment uses the words ‘significant or even predominant ’ (‘significatif voire prédominant’ in French, ‘significativo e incluso predominante’ in Spanish).
38 – Tuomion englanninkielisen version 76 kohdassa käytetään ilmaisua ”significant or even predominant” (ranskaksi ”significatif voire prédominant” ja espanjaksi ”significativo e incluso predominante”).
39 — Cited in footnote 20 above.
39 – Mainittu edellä alaviitteessä 20.
L & D v OHIM has been found predominant, but do not justify the conclusion that it must always be so. In the present case, the Court of First Instance made a different finding on the facts, and that finding cannot be called into question on appeal. on appeal, that the silhouette had in fact acquired distinctive character as part of the ARBRE MAGIQUE mark.
L & D v. SMHV hallitsevaksi, mutta se ei oikeuta tekemään johtopäätöstä, jonka mukaan näin pitäisi aina olla. Esillä olevassa asiassa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin arvioi tosiseikkoja toisin, eikä tämä arviointi voi olla muutoksenhaun kohteena. tuomioon tehdessään päätelmän, joka ei voi olla muutoksenhaun kohteena ja jonka mukaan siluetti on todellisuudessa tullut erottamiskykyiseksi ARBRE MAGIQUE -merkin osana.
As regards the alleged differences between Nestlé and the present case, (i) and (ii) do not appear to require any difference of approach, I have dealt with (iii) in the context of the previous argument and (iv) concerns an assessment of fact.
Asiassa Nestlé annetun tuomion ja esillä olevan asian välillä väitetyistä eroista i) ja ii) eivät näytä edellyttävän toisenlaista lähestymistapaa, eroa iii) olen käsitellyt edellisen väitteen yhteydessä ja ero iv) koskee tosiseikasta tehtyä arviointia.
— United Kingdom Patent Office guidelines
– Yhdistyneen kuningaskunnan patenttiviraston ohjesäännöt
— Preponderant role of verbal elements
– Sanaosien hallitseva asema
L & D claims that the Court of First Instance wrongly dismissed as irrelevant submissions based on the United Kingdom Patent Office’s guidelines on the assessment of descriptive character. Those guidelines merely confirmed that the shape of a fir tree was descriptive for the products in question, and could have been taken into account in the context of the overall assessment. 52.
L & D väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin piti virheellisesti merkityksettöminä väitteitä, jotka perustuivat Yhdistyneen kuningaskunnan patenttiviras- ton ohjesääntöihin kuvailevuuden arvioinnista. Näissä ohjesäännöissä ainoastaan vahvistetaan, että kuusen muodolla kuvaillaan kyseessä olevia tavaroita, ja ne olisi voitu ottaa huomioon kokonaisarvioinnissa. 52.
Next, L & D submits that the finding that the outline of a fir tree played a significant role in the ARBRE MAGIQUE mark and thus in a significant part of the silhouette mark disregarded caselaw 40to the effect that, in marks containing both graphic and verbal elements, the latter play the preponderant role where the former has little imaginative content — as is the case with the outline of a fir tree. 53.
Tämän jälkeen L & D vetoaa siihen, että päätelmä, jonka mukaan kuusen ääriviivat olivat merkittävässä asemassa ARBRE MAGIQUE -merkissä ja siten merkittävässä asemassa siluettimerkissä, on vastoin oikeuskäytäntöä, 40jonka mukaan sekä graafisia osia että sanaosia sisältävissä tavaramerkeissä sanaosat ovat hallitsevassa asemassa, jos graafiset osat ovat sisällöltään ainoastaan vähäisessä määrin mielikuvituksellisia – kuten kuusen ääriviivojen tapauksessa. 53.
I cannot accept that the Court of First Instance erred in law in stating that the Board of Appeal’s decision could be assessed only on the basis of the Regulation as interpreted by the Community courts.
Mielestäni ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole tehnyt oikeudellista virhettä katsoessaan, että valituslautakunnan päätöstä pitäisi arvioida ainoastaan asetuksen perusteella, sellaisena kuin yhteisöjen tuomioistuimet ovat sitä tulkinneet.
It made a finding of fact as to the descriptive character of the shape for the products in question, and not even OHIM’s own guidelines could invalidate that finding if it did not conflict with the Regulation or the case-law.
Se teki tosiseikkoja koskevan toteamuksen kyseessä olevien tuotteiden muodon kuvailevuudesta, eikä edes SMHV:n omissa ohjesäännöissä voitaisi pitää tätä toteamusta virheellisenä, jos se ei ole ristiriidassa asetuksen tai oikeuskäytännön kanssa.
That must be all the more true where national guidelines are concerned, and L & D does not identify I - 5741
Tämä pätee vieläkin suuremmalla syyllä, kun kysymys on kansallisista ohjesäännöistä, eikä L & D ole vedonnut I - 5741
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-488/06 P any inconsistency with the legislation or the case-law.
JULKISASIAMIES SHARPSTONIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-488/06 P minkäänlaiseen ristiriitaan lainsäädännön tai oikeuskäytännön kanssa.
Nor is there any contradiction (as L & D also claims) in describing the silhouette mark both as having the shape of a fir tree and as not being a faithful representation of a fir tree. derive no support from the caselaw it cites, whose tenor is simply that a colour applied to telecommunications equipment, or a surface pattern applied to glassware, are not necessarily perceived as identifying the trade origin of goods.
Myöskään siinä, että siluettimerkki on kuvattu sekä kuusen muotoiseksi että todellisuutta vastaamattomaksi esitykseksi kuusesta, ei ole ristiriitaa (kuten L & D niin ikään väittää). – Teknisen tuloksen saavuttamiseksi välttämätön tavaran muoto mainitsemaansa oikeuskäytäntöön, jossa todetaan ainoastaan, että televiestintäalan tavaroita ja palveluja varten käytetyn värin tai lasiesineiden pinnassa olevien kuvioiden ei välttämättä mielletä yksilöivän tavaroiden kaupallista alkuperää.
That caselaw still requires a factual assessment to determine whether a colour, pattern, shape or other aspect is in fact likely to be so perceived in each case.
Kyseisessä oikeuskäytännössä kuitenkin edellytetään tosiseikkojen arviointia ratkaistaessa, onko kussakin tapauksessa todennäköistä, että väri, kuvio, muoto tai muu elementti todellisuudessa mielletään osoitukseksi tästä alkuperästä.
In any event, it cannot plausibly be maintained that a trade mark whose shape has distinctive character is automatically likely to lose its distinctiveness when products are manufactured in that shape.
Ei voida mitenkään uskottavasti väittää, että tavaramerkki, jonka muoto on erottamiskykyinen, voisi automaattisesti menettää erottamiskykynsä, kun tavaroita valmistetaan tässä muodossa.
As regards the second aspect, the question for this Court is not whether the shape of a fir tree is in fact necessary to obtain the desired technical result of gradual release of deodorant from an air freshener but whether the Court of First Instance was correct to exclude that argument from consideration, as relating to an absolute ground for refusal and thus as extraneous to the subjectmatter of opposition proceedings.
Väitteen jälkimmäistä osaa tarkasteltaessa on huomattava, ettei yhteisöjen tuomioistuimen ratkaistavana ole kysymys siitä, onko kuusen muoto todellisuudessa välttämätön halutun teknisen tuloksen saavuttamiseksi eli raikasteen asteittaiseksi vapauttamiseksi ilmanraikasteesta, vaan kysymys siitä, saattoiko ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin perustellusti jättää tutkimatta tämän väitteen siksi, että se koski ehdotonta hylkäysperustetta eikä siten liittynyt väitemenettelyn aineelliseen sisältöön.
In L & D’s view, the Court of First Instance should have considered, as a matter of law, that the silhouette mark was insufficiently distinctive because it merely reproduced part of the appearance of the products sold under it, 41namely their shape. That shape was, moreover, necessary to obtain the technical result required of an air freshener and could not be registered under Article 7(1)(e) of the Regulation. The Court should not have refused to allow the latter argument because it concerned an absolute ground for refusal whereas the action concerned opposition proceedings — it could have been taken into account as part of the overall assessment of distinctive character. 57.
L & D:n mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen olisi pitänyt katsoa, että siluettimerkki ei ole oikeudellisesti riittävän erottamiskykyinen, koska siinä ainoastaan toistetaan osa sillä myytyjen tavaroiden ulkoisesta olemuksesta, 41eli niiden muoto. Tämä muoto on sitä paitsi välttämätön ilmanraikasteen edellyttämän teknisen tuloksen saavuttamiseksi, eikä sitä voitu rekisteröidä asetuksen 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan perusteella. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ei olisi pitänyt jättää tutkimatta viimeksi mainittua väitettä siksi, että se koski ehdotonta hylkäysperustetta, kun taas kanne koski väitemenettelyä, vaan se olisi voitu ottaa huomioon osana erottamiskykyä koskevaa kokonaisarviointia. 59.
As regards the first aspect of that submission, it seems to me that L & D can 59. The Court of First Instance had already considered that issue on two previous occasions.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomiois- tuin on tarkastellut tätä kysymystä jo kahden aikaisemman tapauksen yhteydessä.
The first case in which it did so was Durferrit.
Ensimmäinen näistä tapauksista oli asia Durferrit. 42
L & D v OHIM that the mark was contrary to public policy and accepted principles of morality within the meaning of Article 7(1)(f) of the Regulation. The Court dismissed the plea as immaterial on the ground that Article 7(1)(f) ‘is not one of the provisions in relation to which the legality of the contested decision must be appraised’. It reasoned as follows. 61.
L & D v. SMHV päätöksestä nostamassaan kanteessa, että tavaramerkki oli asetuksen 7 artiklan 1 kohdan f alakohdassa tarkoitetulla tavalla yleisen järjestyksen ja hyvien tapojen vas -tainen. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi kanneperusteen merkityksettömänä, koska 7 artiklan 1 kohdan f alakohta ”ei ole säännös, jonka valossa riidanalaisen päätöksen laillisuutta on arvioitava”. Se esitti seuraavat perustelut. 61.
Furthermore, pursuant to Article 58 of the Regulation, an action may be brought before the Board of Appeal only by a party to a proceeding before OHIM and, under Article 63(4), an action before the Community courts is available only to parties to the proceedings before the Board of Appeal.
Asetuksen 58 artiklan mukaan ai -noastaan SMHV:n menettelyn osapuoli voi hakea muutosta valituslautakunnalta, ja 63 artiklan 4 kohdan mukaan ainoastaan valituslautakunnan menettelyn osapuolet voivat saattaa asian yhteisöjen tuomioistuinten käsiteltäväksi.
Persons submitting observations in the context of Article 41(1), whether they have filed a notice of opposition or not, are not parties to the proceedings; they may not appeal to the Board of Appeal or, a fortiori, to the Community courts against a decision by OHIM on the absolute ground of refusal relied on.
Huomautuksia 41 artiklan 1 kohdan mukaisesti esittäneet henkilöt eivät ole menettelyn osapuolia riippumatta siitä, ovatko he esittäneet väitteen vai eivät.
The way in which the examination of applications is organised under Articles 36 to 43 of the Regulation, and in particular the wording and structure of Articles 42 and 43 governing opposition procedures, make it clear that the absolute grounds for refusal in Article 7 do not fall to be examined as part of an opposition procedure, which may be based only on the relative grounds in Article 8.
Tavasta, jolla hakemusten tutkinta on järjestetty asetuksen 36–43 artiklassa, ja erityisesti väitemenettelyä koskevien 42 ja 43 artiklan sanamuodosta ja rakenteesta seuraa, että 7 artiklassa tarkoitettuja ehdottomia hylkäysperusteita ei ole tarkasteltava väitemenettelyssä, joka voi perustua ainoastaan 8 artiklassa tarkoitettuihin suhteellisiin perusteisiin.
Although under Article 41(1) third parties may submit observations to OHIM concerning absolute grounds, the effect is simply that OHIM must consider reopening the examination procedure to check whether registration is precluded.
Vaikka kolmannet voivat 41 artiklan 1 kohdan perusteella esittää ehdottomia hylkäysperusteita koskevia huomautuksia SMHV:lle, SMHV:n on sen seurauksena ainoastaan tutkittava, onko tutkimusmenettely käynnistettävä uudelleen rekisteröinnin esteiden selvittämiseksi.
It is thus not in the context of opposition proceedings that OHIM must take account of such observations, even if they are in fact submitted in the course of such proceedings.
Näin ollen SMHV:n ei ole väitemenettelyssä otettava huomioon kolmansien esittämiä tällaisia huomautuksia, vaikka ne tosiasiassa esitettäisiin tällaisen menettelyn kuluessa.
If appropriate, OHIM may suspend the opposition procedure.
SMHV:llä on mahdollisuus lykätä väitemenettelyä, jos lykkäys on tarkoituksenmukaista. 43
It did not provide detailed justification for transposing the approach in Durferrit to that rather different situation, stating simply that if the applicant was of the view that the earlier mark had been registered in breach of Article 7, it ought to have applied for its cancellation under Article 51.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei esittänyt yksityiskohtaisia perusteluja asiassa Durferrit omaksutun lähestymistavan soveltamiselle tähän varsin erilaiseen tilanteeseen vaan totesi ainoastaan, että mikäli kantaja katsoi aikaisemman tavaramerkin tulleen rekisteröidyksi 7 artiklan vastaisesti, sen olisi pitänyt esittää sen mitättömäksi julistamista koskeva pyyntö 51 artiklan nojalla.
On a slightly different point, it added that the
Lisäksi se totesi hieman eri asian osalta, että kansallisen tavaramerkin
43 — Pursuant to what is now Rule 20(7) of Commission Regulation (EC) No 2868/95 of 13 December 1995 implementing Council Regulation (EC) No 40/94 on the Community trade mark (OJ 1995 L 303, p.
44 – Asia T-186/02, BMI Bertollo v. SMHV – Diesel (DIESELIT), tuomio 30.6.2004 (Kok. 2004, s. II-1887, 71 kohta).
44 — Case T-186/02 BMI Bertollo v OHIM — Diesel (DIESELIT) [2004] ECR II-1887, paragraph 71.
1), sellaisena kuin se on muutettuna, nykyisen 20 säännön 7 kohdan mukaisesti.
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-488/06 P validity of a national trade mark may not be called into question in proceedings for registration of a Community trade mark, but only in cancellation proceedings brought in the Member State concerned.
JULKISASIAMIES SHARPSTONIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-488/06 P pätevyyttä ei voida riitauttaa yhteisön tavaramerkin rekisteröintimenettelyssä vaan ainoastaan mitättömyyttä koskevassa menettelyssä, johon ryhdytään kyseessä olevassa jäsenvaltiossa. 45
In the present case, the Court of First Instance stated at paragraph 105 of its judgment, citing BMI Bertollo as a precedent: ‘The applicant cannot, in any event, in opposition proceedings, rely on an absolute ground for refusal precluding valid registration of a sign by a national office or by OHIM.
Esillä olevassa asiassa ensimmäisen oi -keusasteen tuomioistuin totesi tuomionsa 105 kohdassa asiassa BMI Bertollo annettuun tuomioon viitaten seuraavaa: ”Joka tapauksessa kantaja ei voi väitemenettelyssä vedota ehdottomaan hylkäysperusteeseen kansallisen tavaramerkkiviranomaisen tai SMHV:n suorittamaa merkin pätevää rekisteröintiä vastaan.
The absolute grounds for refusal contained in Article 7 of Regulation No 40/94 do not fall to be examined as part of opposition proceedings and that article is not one of the provisions in relation to which the legality of the contested decision must be appraised’.
Sen jälkeen kun tavaramerkki on rekisteröity, 51 ja 52 artiklassa säädetään ehdottomista ja suhteellisista mitättömyysperusteista, joihin voidaan vedota SMHV:lle tehtävässä vaatimuksessa tai loukkauskanteeseen kohdistuvassa vastakanteessa.
It may be helpful to recapitulate at this point the relevant provisions of the Regulation.
Tässä yhteydessä on paikallaan kerrata pääkohdittain asiassa sovellettavat asetuksen säännökset.
Whereas Article 7 lists absolute grounds for refusal of registration without reference
Kun 7 artiklassa luetellaan rekisteröinnin ehdottomat hylkäysperusteet ilman viittausta
Looking at those provisions, I find the reasoning in Durferrit entirely cogent in a situation in which a party seeks to oppose registration of a mark on a ground going to the essential registrability of the mark.
Näiden säännösten valossa asiassa Durferrit annetun tuomion perustelut ovat mielestäni täysin vakuuttavia tilanteessa, jossa osapuoli aikoo vastustaa tavaramerkin rekisteröintiä perusteella, joka liittyy tavaramerkin rekisteröinnin olennaisiin edellytyksiin.