natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Romanian Government also maintains that the Court is competent to deal with the present matter given that there is a risk of Mr Jipa’s freedom of movement being limited pursuant to Article 38(a) of Law 248/2005.
Romanian hallitus katsoo myös, että yhteisöjen tuomioistuin on toimivaltainen tässä asiassa, koska on olemassa vaara, että Jipan vapaata liikkuvuutta rajoitetaan lain 248/2005 38 §:n a momentin nojalla.
The Romanian and Greek Governments note that the fact that Mr Jipa has not exercised his right to freedom of movement under the EC Treaty is irrelevant. Romania
Romanian ja Kreikan hallitukset huomauttavat, että sillä tosiseikalla, että Jipa ei ole käyttänyt EY:n perustamissopimuksen mukaista oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen, ei ole merkitystä.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-33/07 adds that the Court held in the Schempp case 5that the situation of a national of a citizen of another Member State threatens its public order or public security.
JULKISASIAMIES MAZÁKIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-33/07 toisen jäsenvaltion kansalainen sen yleistä järjestystä tai yleistä turvallisuutta.
Member State who has not made use of the right to freedom of movement cannot, for that reason alone, be assimilated to a purely internal situation.
asiassa Schempp, 5että jäsenvaltion sellaisen kansalaisen tilannetta, joka ei ole käyttänyt oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen, ei voida pelkästään tästä syystä rinnastaa puhtaasti jäsenvaltion sisäiseen tilanteeseen.
As regards the possibility for the Member State of origin to limit the freedom of movement of one of its own nationals on grounds of a threat to its own public order, the Romanian Government maintains that in accordance with the Romanian Constitution and Penal Code, such a limitation is only permitted in cases relating to offences in respect of which a life sentence or a custodial sentence may be imposed, in order to ensure that the criminal process follows its correct course or to prevent the accused absconding.
Romanian hallitus esittää lähtöjäsenvaltion mahdollisuudesta rajoittaa sen oman kansalaisen vapaata liikkuvuutta sillä perusteella, että kyseessä on uhka sen yleiselle järjestykselle, että Romanian perustuslain ja rikoslain mukaan tuollainen rajoitus sallitaan vain tapauksissa, jotka liittyvät rikoksiin, joista voidaan tuomita elinkautinen tai muu vankeusrangaistus, jotta voidaan varmistaa rikosprosessin asianmukainen kulku tai estää syytettyä pakenemasta.
Such situations are however purely internal matters and are not matters of Community law.
Tuollaiset tilanteet ovat kuitenkin täysin sisäisiä asioita, eikä yhteisön lainsäädäntö koske niitä.
The Romanian Government considers that the readmission agreements concluded by it with other Member States of the EU and the provisions of its national law adopted pursuant to those agreements must be interpreted in the light of the relevant Community law.
Romanian hallitus katsoo, että sen muiden EU:n jäsenvaltioiden kanssa tekemiä takaisinottosopimuksia ja näiden sopimusten johdosta annetun kansallisen lain säännöksiä on tulkittava asiaa koskevan yhteisön lainsäädännön valossa.
It therefore considers that Article 18 EC must be interpreted so as to preclude the provisions of Articles 38 and 39 of Law 248/2005 which restrict the freedom of movement of persons.
Se katsoo tämän vuoksi, että EY 18 artiklaa on tulkittava siten, että sen vastaisia ovat lain 248/2005 38 ja 39 §:n säännökset, joilla rajoitetaan henkilöiden vapaata liikkuvuutta.
In the event however that the Court considers that Article 27 of Directive 2004/38 is applicable in the present case, Romania considers that in accordance with the settled caselaw of the Court, 6 Mr Jipa’s ‘illegal residence’ does not pose a threat to public order or public security pursuant to Community law.
Mikäli yhteisöjen tuomioistuin kuitenkin katsoo, että direktiivin 2004/38 27 artiklaa sovelletaan käsiteltävänä olevassa asiassa, Romania väittää, että yhteisöjen tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön 6mukaan Jipan ”laiton oleskelu” ei yhteisön oikeuden mukaan uhkaa yleistä järjestystä tai yleistä turvallisuutta.
Moreover, pursuant to Article 27(2) of Directive 2004/38 and the caselaw of the Court, 7 limitations on the freedom of movement may only be imposed after an examination of an individual’s conduct and may never be imposed automatically.
Lisäksi direktiivin 2004/38 27 artiklan 2 kohdan ja yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön 7mukaan vapaata liikkuvuutta voidaan rajoittaa vain sen jälkeen, kun yksilön käyttäytymistä on tutkittu, eikä koskaan automaattisesti.
According to Romania, Article 27 of Directive 2004/38 is not applicable in the present case.
Romanian mukaan direktiivin 2004/38 27 artiklaa ei sovelleta käsiteltävänä olevassa asiassa.
Romania maintains that it follows from, inter alia, the general scheme of Chapter VI (Articles 27 to 33) of Direct- ive 2004/38 and the fact that the limitations foreseen by Article 27 of Directive 2004/38 are exceptions to the principle of freedom of movement and must thus be interpreted strictly, that only the host Member State, and not the Member State of origin, may restrict the freedom of movement of citizens pursuant to Article 27 of Directive 2004/38 on grounds of public policy, public security or public health.
Romania väittää, että muun muassa direktiivin 2004/38 VI luvun rakenteesta (27–33 artikla) ja siitä tosiseikasta, että direktiivin 2004/38 27 artiklassa säädetyt rajoitukset ovat poikkeuksia vapaan liikkuvuuden periaatteesta ja niitä on tämän vuoksi tulkittava suppeasti, johtuu, että vain vastaanottava jäsenvaltio eikä se jäsenvaltio, josta henkilö on lähtöisin (jäljempänä lähtöjäsenvaltio), voi rajoittaa kansalaisten vapaata liikkuvuutta direktiivin 2004/38 27 artiklan nojalla yleiseen järjestykseen tai yleiseen turvallisuuteen taikka kansanterveyteen liittyvistä syistä.
It is the host Member State that is the best placed to evaluate whether a
Vastaanottava jäsenvaltio on parhaassa asemassa arvioimaan, uhkaako
5 — C-403/03 [2005] ECR I-6421, paragraph 22.
5 – Asia C-403/03, Schempp, tuomio 12.7.2005 (Kok. 2005, s. I-6421, 22 kohta).
The Hellenic Republic maintains that Articles 38 and 39 of Law 248/2005 constitute an obstacle to the freedom of movement of citizens of the Union pursuant to Article 18 EC and Directive 2004/38.
Kreikan tasavalta väittää, että lain 248/2005 38 ja 39 § ovat vastoin EY 18 artiklaan ja direktiiviin 2004/38 perustuvaa unionin kansalaisen vapaata liikkuvuutta.
The Greek Government considers that it has not been demonstrated that Mr Jipa’s personal conduct warrants the imposition of restrictions on his freedom of movement.
Kreikan hallitus toteaa, että ei ole osoitettu, että Jipan oma käyttäytyminen antaa aihetta rajoittaa hänen vapaata liikkuvuuttaan.
That government notes that the measures envisaged by the Romanian legislation are general measures which are imposed whenever a repatriation takes place on foot of a bilateral readmission agreement.
Kreikan hallitus huomauttaa, että Romanian lainsäädännössä säädetyt toimenpiteet ovat yleisiä toimenpiteitä, joihin ryhdytään aina, kun suoritetaan palautus kahdenvälisen takaisinottosopimuksen perusteella.
The Hellenic Republic also considers that the Romanian legislation is contrary to Article 2 of Protocol IV to the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms (ECHR) (‘Protocol IV’) which provides that no restrictions may be placed on the exercise of the right to leave a country, including one’s own, other than for specific reasons of, inter alia, national se -curity or public order.
Kreikan tasavalta katsoo myös, että Romanian lainsäädäntö on vastoin ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn yleissopimuksen neljännen lisäpöytäkirjan (jäljempänä neljäs lisäpöytäkirja) 2 artiklaa, jossa määrätään, että oikeutta lähteä maasta, myös omastaan, ei saa rajoittaa kuin erityisistä syistä, muun muassa yleisen turvallisuuden tai yleisen järjestyksen vuoksi.
to restrictions on the right of entry and the right of residence on grounds of public policy, public security or public health, also covers, at least in certain circumstances, restrictions imposed by a Member State on the right of its own citizens to leave their national territory and travel to another Member State.
oleskeluoikeuden rajoittamisesta yleiseen järjestykseen, yleiseen turvallisuuteen tai kansanterveyteen liittyvistä syistä, kattaa myös, ainakin tietyissä olosuhteissa, rajoitukset, jotka koskevat jäsenvaltion omien kansalaisten oikeutta poistua valtion alueelta matkustaakseen toiseen jäsenvaltioon.
The Commission maintains that Article 27 of Directive 2004/38 applies in circumstances such as those prevailing in the proceedings before the referring court, where the national authorities are seeking to limit the freedom of movement of one of their nationals in order to prevent that person from returning for a certain period of time to the Member State from which he was repatriated due to his irregular residence.
Komissio väittää, että direktiivin 2004/38 27 artiklaa sovelletaan ennakkoratkaisupyynnön esittäneen tuomioistuimen käsittelemässä asiassa vallitsevissa olosuhteissa, joissa kansalliset viranomaiset pyrkivät rajoittamaan kansalaisensa vapaata liikkuvuutta estääkseen häntä saapumasta tiettynä ajanjaksona jäsenvaltioon, josta hänet palautettiin laittoman oleskelun vuoksi.
Moreover, in accordance with Articles 27 to 31 of Direct ive 2004/38 and the general scheme of that directive, a measure restricting a citizen’s right to freedom of movement may only be adopted by the Member State whose public order or public security is directly threatened.
Lisäksi direktiivin 2004/38 27–31 artiklan ja tämän direktiivin yleisen rakenteen mukaan toimenpiteen, joka rajoittaa kansalaisen oikeutta vapaaseen liikkuvuuteen, voi toteuttaa vain jäsenvaltio, jonka yleinen järjestys tai yleinen turvallisuus on suoraan uhattuna.
The Commission therefore considers that in accordance with Article 18 EC and the provisions of Chapter VI of Directive 2004/38, a decision to restrict the freedom of movement of a citizen of the Union may not be adopted by a Member State on foot of a simple request from another Member State from which that citizen was expelled unless the Member State adopting such a decision establishes that the behaviour of the person concerned constitutes a threat to public order or public secur- ity as defined in Article 27 of that directive.
Komissio katsoo tämän vuoksi, että EY 18 artiklan ja direktiivin 2004/38 VI luvun säännösten mukaisesti jäsenvaltio ei voi rajoittaa unionin kansalaisen vapaata liikkuvuutta pelkästään toisen jäsenvaltion, josta tämä kansalainen karkotettiin, pyynnön perusteella, ellei jäsenvaltio tuollaisen päätöksen tehdessään vahvista, että kyseessä olevan henkilön käyttäytyminen merkitsee direktiivin 27 artiklassa tarkoitettua uhkaa yleiselle järjestykselle tai yleiselle turvallisuudelle.
The Commission considers that since Romania’s accession to the EU on 1 January 2007, Mr Jipa is a citizen of the Union and has the right from that date pursuant to Article 18 EC to move and reside freely within the territory of the Member States, subject to the limitations and conditions laid down in the EC Treaty and Directive 2004/38.
Komissio katsoo, että Jipa on ollut Romanian EU:hun liittymisestä 1.1.2007 alkaen unionin kansalainen ja hänellä on tästä päivästä alkaen EY 18 artiklan nojalla oikeus vapaasti liikkua ja oleskella jäsenvaltioiden alueella, jollei EY:n perustamissopimuksessa määrätyistä ja direktiivissä 2004/38 säädetyistä rajoituksista ja ehdoista muuta johdu.
The right of a citizen of the Union to leave the territory of a Member State and to travel to another Member State is further elaborated in Article 4 of Directive 2004/38.
Unionin kansalaisen oikeudesta poistua jäsenvaltion alueelta matkustaakseen toiseen jäsenvaltioon säädetään tarkemmin direktiivin 2004/38 4 artiklassa.
The Commission maintains that despite the wording of the title to Chapter VI of Directive 2004/38, that chapter, which refers
Komissio väittää, että direktiivin 2004/38 VI luvun otsikon sanamuodosta huolimatta tämä luku, jossa säädetään maahantulo- ja
The Commission also maintains that the reference to Mr Jipa’s ‘illegal residence’ in the order for reference from the national court is extremely vague.
Komissio väittää myös, että maininta Jipan ”laittomasta oleskelusta” kansallisen tuomioistuimen ennakkoratkaisupyynnössä on erittäin epämääräinen.
It therefore cannot be established whether his ‘illegal residence’ falls within the concepts of public order, public security or public health as laid down in Directive 2004/38. The Commission thus
Tämän vuoksi ei voida vahvistaa, kuuluuko hänen ”laiton oleskelunsa” direktiivissä 2004/38 tarkoitettujen yleisen järjestyksen, yleisen turvallisuuden tai kansanterveyden käsitteiden piiriin.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-33/07 considers that a Member State may not limit the freedom of movement of a citizen of the Union pursuant to Article 27 of Direct- ive 2004/38 where it bases that limitation exclusively on a finding by another Member State that the person concerned was in an illegal situation while residing on the latter’s territory.
Komissio katsoo siten, että jäsenvaltio ei voi rajoittaa unionin kansalaisen vapaata liikkuvuutta direktiivin 2004/38 27 artiklan nojalla ainoastaan toisen jäsenvaltion sen käsityksen perusteella, että kyseessä oleva henkilö oli maassa lainvastaisesti, kun hän oleskeli viimeksi mainitun alueella.
that in accordance with the national legislation in question, limitations may be imposed on the freedom of movement abroad of a Romanian citizen where that person has been repatriated to Romania on foot of a readmission agreement or where their presence in the territory of a State other than Romania could seriously harm the interests of Romania or bilateral relations between Romania and that State.
kansallisen lainsäädännön mukaan Romanian kansalaisen vapaata liikkuvuutta ulkomaille voidaan rajoittaa, kun tämä henkilö on palautettu Romaniaan takaisinottosopimuksen nojalla tai kun hänen läsnäolonsa muun valtion kuin Romanian alueella voisi vakavasti haitata Romanian etuja tai Romanian ja tuon valtion kahdenvälisiä suhteita.
By its first question and the first part of its second question, the national court seeks essentially clarification on whether Article 18 EC precludes measures such as Articles 38 and 39 of Law 248/2005 which provide for the placing of limitations, in certain circumstances, on the exercise of the right of freedom of movement abroad of Romanian citizens for up to three years.
Kansallinen tuomioistuin pyytää ensimmäisessä kysymyksessään ja toisen kysymyksensä ensimmäisessä osassa selventämään erityisesti sitä, ovatko sellaiset toimenpiteet kuten lain 248/2005 38 ja 39 §, joiden perusteella on mahdollista rajoittaa tietyissä olosuhteissa Romanian kansalaisten oikeutta vapaaseen liikkuvuuteen ulkomaille enintään kolmen vuoden ajaksi, EY 18 artiklan vastaisia.
In the Baumbast and R case, the Court held that the applicant in that case, as a national of a Member State, and consequently a citizen of the Union, had the right to rely directly on Article 18(1) EC. 10In my view, the right to move freely within the
Yhteisöjen tuomioistuin katsoi asiassa Baumbast ja R antamassaan tuomiossa, että tuon asian kantajalla oli jäsenvaltion kansalaisena ja vastaavasti unionin kansalaisena oikeus vedota suoraan EY 18 artiklan 1 kohtaan. 10Katson, että EY 18 artiklan 1
In accordance with the order for reference, the Ministry sought an order from the referring court limiting Mr Jipa’s movement to Belgium, the Member State from which he was repatriated on 27 November 2006, for a period of up to three years.
Ennakkoratkaisupyynnön mukaan ministeriö haki kansalliselta tuomioistuimelta määräystä, jolla rajoitetaan enintään kolmen vuoden ajan Jipan liikkumista Belgiaan eli jäsenvaltioon, josta hänet palautettiin 27.11.2006.
Moreover, it would appear from the order for reference
Lisäksi ennakkoratkaisupyynnöstä ilmenee, että kyseessä olevan
10 — Cited in footnote 8, paragraph 84.
10 – Mainittu edellä alaviitteessä 8, tuomion 84 kohta.
Romanian Government indicated that the circumstances surrounding Mr Jipa’s ‘illegal residence’ in Belgium are not a matter of criminal law.
Romanian hallitus katsoi, että Jipan ”laittomaan oleskeluun” Belgiassa ei liity rikosoikeudellista asiaa.
territory of the Member States pursuant to Article 18(1) EC is conferred directly on every citizen of the Union by the clear and precise terms of that provision of the EC Treaty, subject however to the limitations and conditions laid down by the EC Treaty and by the measures adopted to give it effect.
kohdan mukainen oikeus vapaaseen liikkuvuuteen jäsenvaltioiden alueella myönnetään suoraan jokaiselle unionin kansalaiselle tällä EY:n perustamissopimuksen selkeällä ja täsmällisellä määräyksellä, mutta sitä koskevat kuitenkin EY:n perustamissopimuksessa määrätyt ja sen soveltamisesta annetuissa säännöksissä säädetyt rajoitukset ja ehdot.
Citizens of the Union thus have the right, which they derive directly from Article 18(1) EC, to leave the territory of a Member State, including their Member State of origin, to enter the territory of another Member State.
Unionin kansalaisilla on siten suoraan EY 18 artiklan 1 kohdasta johdettu oikeus poistua jäsenvaltion, myös lähtöjäsenvaltion, alueelta saapuakseen toisen jäsenvaltion alueelle.
Moreover, while citizenship of the Union, established by Article 17 EC, is not intended to extend the scope ratione materiae of the Treaty to internal national situations which have no link with Community law, 11 it must be observed, as was submitted by the Romanian and Greek Governments, that the fact that Mr Jipa has not made use of his right of freedom of movement cannot, for that reason alone, assimilate his situation to a purely internal situation. 12
Lisäksi koska EY 17 artiklassa perustetun unionin kansalaisuuden tarkoituksena ei ole laajentaa sopimuksen aineellista soveltamisalaa sisäisiin kansallisiin tilanteisiin, jotka eivät mitenkään liity yhteisön oikeuteen, 11Romanian ja Kreikan hallitusten esityksen mukaisesti on huomattava, että se tosiseikka, että Jipa ei ole käyttänyt oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen, ei sellaisenaan voi tehdä hänen tilanteestaan täysin sisäiseen tilanteeseen rinnastettavaa tilannetta. 12
Given the fact firstly, that Mr Jipa from the 1 January 2007 enjoys the fundamental status of citizen of the Union, secondly, that the Ministry is seeking an order from the referring court in civil proceedings limiting Mr Jipa’s right to travel to another Member State and thirdly, that aside from the limited information provided by the referring court in relation to Mr Jipa’s repatriation from Belgium on foot of the Readmission Agreement and his ‘illegal residence’ in Belgium, I consider that there are no grounds on which the Court could consider that the limitations which may be imposed on Mr Jipa by the referring court on travelling to Belgium pursuant, inter alia, to Articles 38 and 39 of Law 248/2005 relate to a purely internal situation.
Kun otetaan huomioon ensiksi se tosiseikka, että Jipalla on ollut 1.1.2007 lähtien unionin kansalaisen perustavaa laatua oleva asema; toiseksi se, että ministeriö on hakenut siviiliprosessissa kansalliselta tuomioistuimelta määräystä, jolla rajoitetaan Jipan oikeutta matkustaa toiseen jäsenvaltioon; ja kolmanneksi Jipan palauttamisesta Belgiasta takaisinottosopimuksen nojalla ja hänen ”laittomasta oleskelustaan” Belgiassa annetut kansallisen tuomioistuimen vähäiset tiedot, katson, että ei ole sellaisia perusteita, joiden nojalla yhteisöjen tuomioistuin voisi katsoa, että Belgiaan matkustamista koskevat rajoitukset, jotka ennakkoratkaisupyynnön esittänyt tuomioistuin mahdollisesti asettaa Jipalle muun muassa lain 248/2005 38 ja 39 §:n nojalla, liittyvät pelkästään sisäiseen tilanteeseen.
I therefore consider that the present case has a direct link with Community law.
Tällä perusteella katson, että kyseessä oleva asia koskee suoraan yhteisön oikeutta.
It would appear from the order for reference that the proceedings before the national court arose following Mr Jipa’s repatriation to Romania from Belgium, pursuant to the Readmission Agreement, due to his ‘illegal residence’ in Belgium.
Ennakkoratkaisupyynnöstä ilmenee, että menettely kansallisessa tuomioistuimessa alkoi sen jälkeen, kun Jipa palautettiin Belgiasta Romaniaan takaisinottosopimuksen nojalla, koska hän oli ”oleskellut laittomasti” Belgiassa.
The referring court itself pointed out, in its order for reference, that the Ministry has not clarified what is meant by the Mr Jipa’s ‘illegal residence’.
Ennakkoratkaisupyynnön esittänyt tuomioistuin on itse huomauttanut ennakkoratkaisupyynnössään, että ministeriö ei ole selventänyt, mitä Jipan ”laiton oleskelu” tarkoittaa.
It should be noted however that the
On kuitenkin huomattava, että
In my view, the limitations which may be imposed by the referring court on Mr Jipa from leaving his Member State of origin in order to enter the territory of another Member State constitute an obstacle to the right of freedom of movement provided by Article 18(1) EC.
Mielestäni ennakkoratkaisupyynnön esittäneen tuomioistuimen Jipalle mahdollisesti asettamat rajoitukset jättää lähtöjäsenvaltionsa saapuakseen toisen jäsenvaltion alueelle ovat este EY 18 artiklan 1 kohdan mukaiselle vapaalle liikkuvuudelle.
The right to move freely within the territory of the Member States guaranteed by Article 18(1) EC would be
EY 18 artiklan 1 kohdassa taattu oikeus liikkua vapaasti jäsenvaltioiden alueella olisi merkityksetön, mikäli lähtöjäsenvaltio voisi ilman pätevää syytä kieltää omia kansalaisiaan pois-
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-33/07
JULKISASIAMIES MAZÁKIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-33/07 poistua jäsenvaltion alueelta matkustaakseen toiseen jäsenvaltioon.
Member State to travel to another Member State.
tumasta sen alueelta ja saapumasta toisen jäsenvaltion alueelle. 13
The national rules in question in the present proceedings must, in my view, also be assessed in the light of Article 4 of Di -rective 2004/38 14which regulates the right of Union citizens to leave the territory of a
Katson, että tässä menettelyssä kyseessä olevia kansallisia sääntöjä on myös arvioitava direktiivin 2004/38 14 artiklan kannalta, jossa säädetään unionin kansalaisten oikeudesta
In accordance with Article 4(1) of Directive 2004/38, all Union citizens with a valid identity card or passport have the right to leave the territory of a Member State to travel to another Member State.
Direktiivin 2004/38 4 artiklan 1 kohdan mukaan kaikilla unionin kansalaisilla, joilla on voimassa oleva henkilötodistus tai passi, on oikeus poistua jäsenvaltion alueelta matkustaakseen toiseen jäsenvaltioon.
In my view, Article 4(1) of Directive 2004/38 is very broad in its scope as it grants citizens of the Union who are in possession of a valid identity card or passport the right to leave the territory of all Member States, including their Member State of origin 15to travel to another Member State.
Katson, että direktiivin 2004/38 4 artiklan 1 kohdan soveltamisala on hyvin laaja, koska siinä annetaan unionin kansalaisille, joilla on voimassa oleva henkilökortti tai passi, oikeus poistua kaikkien jäsenvaltioiden alueelta, myös lähtöjäsenvaltion 15alueelta, matkustaakseen toiseen jäsenvaltioon.
Moreover, pursuant to Article 4(2) of Directive 2004/38, no exit visa or equivalent formality may be imposed on citizens of the Union and the Member States must, pursuant to Article 4(3), issue to their own nationals, and renew, an identity card or passport stating their nationality.
Lisäksi direktiivin 2004/38 4 artiklan 2 kohdan mukaan unionin kansalaisilta ei saa vaatia maastapoistumisviisumia eikä muun vastaavan muodollisuuden noudattamista, ja jäsenvaltioiden on 4 artiklan 3 kohdan mukaan kunkin oman lainsäädäntönsä mukaisesti myönnettävä kansalaisilleen henkilötodistus tai passi, jossa mainitaan haltijan kansalaisuus, sekä uusittava se.
13 — See by analogy, Case C-224/02 Pusa [2004] ECR I-5763, paragraph 20.
13 – Ks. vastaavasti asia C-224/02, Heikki Antero Pusa v. Osuus-pankkien Keskinäinen Vakuutusyhtiö, tuomio 29.4.2004 (Kok. 2004, s. I-5763, 20 kohta).