natgillin/translations-raw huggingface dataset:
They call upon the Court to resolve hitherto unexplored questions with wide-reaching legal implications.
Yhteisöjen tuomioistuimen on tässä asiassa tutkittava uusia ja oikeudellisesti merkittäviä kysymyksiä.
Commission 3(together referred to as ‘the contested judgments’). By those judgments, the Court of First Instance dismissed the actions of FIAMM and Fedon for compensation in respect of damage which they allegedly suffered as a result of the levying by the United States of increased customs duty on imports of stationary batteries and spectacle cases from various Member States as retaliation for the European Community’s failure to implement the decision in which the Dispute Settlement Body (‘the DSB’) of the World Trade Organisation (WTO) found the Community regime governing the import of bananas to be incompatible with the WTO agreements.
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi FIAMM:n ja FEDON:n kanteet, joissa ne vaativat korvausta niille aiheutuneesta vahingosta Yhdysvaltojen kannettua lisätullia eri jäsenvaltioista peräisin olevien kiinteiden akkujen ja silmälasikotelojen tuonnista vastatoimena sille, että Euroopan yhteisö ei ollut pannut täytäntöön Maailman kauppajärjestön (WTO) riitojenratkaisuelimen (jäljempänä DSB) päätöstä yhteisössä sovellettavan banaanien tuontijärjestelmän toteamisesta WTO-sopimusten vastaiseksi.
The proceedings before the Court stem from two appeals, one brought by Fabbrica italiana accumulatori motocarri Montecchio SpA and Fabbrica italiana accumulatori motocarri Montecchio Technologies LLC (together referred to as ‘FIAMM’) against the judgment of the Court of First Instance of the European Communities of 14 December 2005 in FIAMM and FIAMM Technologies v Council and Commission, 2and the other lodged by Giorgio Fedon & Figli SpA and Fedon America, Inc. (together referred to as ‘Fedon’) against the judgment of the Court of First Instance delivered on the same day in Fedon & Figli and Others v Council and 3.
Yhteisöjen tuomioistuimen ratkaistavaksi saatettu asia liittyy kahteen valitukseen, joista ensimmäisen ovat tehneet Fabbrica italiana accumulatori motocarri Montecchio SpA ja Fabbrica italiana accumulatori motocarri Montecchio Technologies LLC (jäljempänä FIAMM) Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 14.12.2005 asiassa FIAMM ja FIAMM Technologies vastaan neuvosto ja komissio antamasta tuomiosta 2ja toisen Giorgio Fedon & Figli SpA ja Fedon America, Inc. (jäljempänä FEDON) ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen samana päivänä asiassa Fedon & Figli ym. vastaan neuvosto ja komissio anta- 3.
The pleas raised by the appellants in support of their appeals call on the Court, first, to rule on the effect that a DSB decision finding the Community legislation to be incompatible with the WTO agreements has on the possibility of relying on WTO rules and, secondly, to rule on the principle of, and conditions for, no-fault liability on the part of the Community.
Valittajien valitustensa tueksi esittämät perusteet edellyttävät yhteisöjen tuomioistuimen ottavan kantaa sekä siihen, miten DSB:n päätös yhteisön lainsäädännön toteamisesta WTO-sopimusten vastaiseksi vaikuttaa oikeuteen vedota WTO:n sääntöihin, että periaatteeseen, jonka mukaan yhteisö on vastuussa, vaikka kyse ei ole oikeudenvastaisuudesta, jäljempänä ankaran vastuun periaate, ja tämän vastuun edellytyksiin.
3 — Case T-135/01 (‘the Fedon judgment’).
3 – Asia T-135/01, jäljempänä asiassa Fedon annettu tuomio.
FIAMM AND OTHERS v COUNCIL AND COMMISSION
FIAMM YM. v. NEUVOSTO JA KOMISSIO koskevat oikeussäännöt ja
I — Legal and factual background
I Asiaa tosiseikat
1999 the United States obtained authorisation from the DSB to levy customs duty on imports from the Community up to an annual amount of trade of USD 191.4 million, corresponding to the level of nullification or impairment it had suffered.
A Asian taustalla olevat tosiseikat olevasta tuonnista tulleja sellaisen kauppavaihdon verran, joka oli vuosimäärältään 191,4 miljoonaa dollaria (USD) ja vastasi sen etujen mitätöimisen tai heikentämisen tasoa.
As a consequence, the United States authorities applied, as from 19 April 1999, ad valorem duty of 100% on imports of a list of Community products that they drew up.
Yhdysvaltain viranomaiset kantoivat näin ollen 19.4.1999 alkaen 100 prosentin arvotullia laatimaansa luetteloon sisältyvien, yhteisöstä peräisin olevien tuotteiden tuonnista.
These included the stationary batteries and spectacle cases exported by the Italian undertakings FIAMM and Fedon respectively.
Näihin tuotteisiin kuuluivat italialaisten yritysten FIAMM:n ja FEDON:n viemät kiinteät akut ja silmälasikotelot.
The proceedings stem from a dispute between the European Community and the United States regarding the Community regime governing the import of bananas established by Council Regulation (EEC) No 404/93 of 13 February 1993 on the common organisation of the market in bananas.
Asian taustalla on Euroopan yhteisön ja Yhdysvaltojen välinen riita, joka koskee banaanialan yhteisestä markkinajärjestelystä 13.2.1993 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 404/93 käyttöön otettua yhteisössä sovellettavaa banaanien tuontijärjestelmää.
4In response to complaints lodged by several WTO members, including the United States, on 25 September 1997 the DSB found that that regime for trade with third countries was incompatible with the WTO agreements inasmuch as it included preferential provisions benefiting bananas from the ACP States, and recommended that the Community bring it into conformity with its obligations before the expiry of a reasonable period, set as ending on 1 January 1999.
4 DSB totesi 25.9.1997 useiden WTO:n jäsenvaltioiden ja muun muassa Yhdysvaltojen tekemien kantelujen perusteella, että koska kyseisessä kolmansien maiden kanssa käytävän kaupan järjestelmässä säädettiin tullietuuksista AKT-valtioista peräisin oleville banaaneille, se oli WTO-sopimusten vastainen, ja suositteli, että yhteisö saattaisi järjestelmän yhteensopivaksi 1.1.1999 päättyvään kohtuulliseen määräaikaan mennessä.
After negotiations with all the parties involved, the Community adopted amendments to the new common organisation of the market in bananas by means of Council Regulation (EC) No 216/2001 of 29 January 2001 (OJ 2001 L 31, p. 2).
Kaikkien osapuolten välillä käytyjen neuvottelujen jälkeen yhteisö teki muutoksia uuteen banaanialan yhteiseen markkinajärjestelyyn 29.1.2001 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 216/2001.
Against that background, by Regulation (EC) No 896/2001 of 7 May 2001 (OJ 2001 L 126, p. 6), the Commission of the European Communities set out the detailed rules for applying the new Community regime for importing bananas that had been introduced by Regulation No 216/2001.
Tässä tarkoituksessa Euroopan yhteisöjen komissio määritteli 7.5.2001 antamallaan asetuksella (EY) N:o 896/2001 yhteisössä sovellettavan uuden banaanien tuontijärjestelmän käyttöön ottamisesta annetun asetuksen N:o 216/2001 soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt.
The United States thereupon suspended application of the increased customs duty with effect from 30 June 2001.
Yhdysvallat lakkasi soveltamasta lisätulliaan 30.6.2001.
For that purpose, the institutions amended the regime for trade in bananas with third countries with effect from 1 January 1999 by means of Council Regulation (EC) No 1637/98 of 20 July 1998 (OJ 1998 L 210, p. 28), supplemented by Commission Regulation (EC) No 2362/98 of 28 October 1998 (OJ 1998 L 293, p. 32).
Toimielimet muuttivat tässä tarkoituksessa 1.1.1999 alkaen kolmansien maiden kanssa käytävän banaanikaupan järjestelmää 20.7.1998 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1637/98, jota täydennettiin 28.10.1998 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 2362/98.
By applications lodged at the Registry of the Court of First Instance on 23 March 2000 and 18 June 2001 respectively, FIAMM and Fedon requested, on the basis of Article 235 EC and the second paragraph of Article 288 EC, compensation for the damage resulting from the increase in import duty levied on their products by the United States
FIAMM vaati 23.3.2000 ja FEDON 18.6.2001 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa nostamissaan kanteissa EY 235 artiklan ja EY 288 artiklan toisen kohdan perusteella korvausta vahingosta, joka niille oli aiheutunut Yhdysvaltain viranomaisten korotettua 19.4.1999–30.6.2001 niiden tuotteista kantamaansa tuontitullia
OPINION OF MR POIARES MADURO — JOINED CASES C-120/06 P AND C-121/06 P authorities from 19 April 1999 to 30 June 2001 in accordance with the authorisation granted by the DSB pursuant to its finding that the Community regime for importing bananas was incompatible with the WTO agreements.
JULKISASIAMIES POIARES MADURON RATKAISUEHDOTUS – YHDISTETYT ASIAT C-120/06 P JA C-121/06 P lainsäädännön pätevyyden riitauttamiseksi, jos DSB on todennut, että sekä kyseinen lainsäädäntö että yhteisön myöhemmin muun muassa WTO:n sääntöjen noudattami-
B — The contested judgments rely on those agreements when contesting the validity of Community legislation if the DSB has declared that both that legislation and the subsequent legislation adopted by the Community in order to comply with the WTO rules in question are incompatible with those rules’.
DSB:n antaman luvan mukaisesti sen jälkeen, kun yhteisössä sovellettu banaanien tuontijärjestelmä oli todettu WTO-sopimusten vastaiseksi.
5It pointed out in this regard that according to settled caselaw the WTO agreements are not in principle, given their nature and structure, among the rules in the light of which the Community courts review the legality of action by the Community institutions and deduced that in principle the Community cannot incur noncontractual liability by reason of any infringement of the WTO rules.
B Valituksenalaiset tuomiot oikeusasteen tuomioistuin viittasi tältä osin vakiintuneeseen oikeuskäytäntöön, jonka mukaan WTO-sopimukset eivät luonteensa ja rakenteensa vuoksi lähtökohtaisesti kuulu niihin normeihin, joihin nähden yhteisöjen tuomioistuimet valvovat yhteisön toimielinten toiminnan lainmukaisuutta, ja päätteli tästä, että WTO:n sääntöjen mahdollisesta rikkomisesta ei lähtökohtaisesti seuraa sopimussuhteen ulkopuolista yhteisön vastuuta.
The defendant institutions can be accused of unlawful conduct of this kind in only two exceptional cases.
Vastaajina olevien toimielinten voidaan katsoa syyllistyneen tällaiseen lainvastaisuuteen vain kahdessa poikkeustapauksessa.
These were not applicable in the case in point, however: notwithstanding a finding of incompatibility made by the DSB, the WTO rules did not, either because of particular obligations which the Community intended to implement or because of an express reference to specific provisions of the WTO agreements, amount to rules of law by reference to which the legality of the institutions’ conduct could be assessed.
Niitä ei kuitenkaan voitu soveltaa tässä asiassa: DSB:n toteamasta yhteensopimattomuudesta huolimatta WTO:n säännöt eivät olleet normeja, joihin nähden yhteisön toimielinten menettelyn lainmukaisuutta voitiin arvioida, eivät sillä perusteella, että yhteisön tarkoituksena olisi ollut panna täytäntöön hyväksymänsä erityinen velvoite, eivätkä myöskään sillä perusteella, että yhteisön toimenpiteessä nimenomaisesti viitattaisiin WTO-sopimusten tiettyihin määräyksiin.
In support of their claims for damages, the applicants essentially argued that the Community institutions had acted unlawfully.
Kantajat vetosivat vahingonkorvausvaatimustensa tueksi ennen kaikkea yhteisön toimielinten lainvastaiseen menettelyyn.
They maintained that the failure of the Council of the European Union and the Commission to bring the Community regime for importing bananas into conformity with the Community’s obligations under the WTO agreements within the period of 15 months allowed by the DSB, when the DSB had found that regime to be incompatible with the WTO rules, constituted unlawful conduct such as to give rise to noncontractual liability of the Community.
Ne väittivät, että se, että Euroopan unionin neuvosto ja komissio eivät olleet saattaneet DSB:n asettamassa 15 kuukauden määräajassa yhteisössä sovellettua banaanien tuontijärjestelmää yhteensopivaksi WTO-sopi-muksiin perustuvien yhteisön velvoitteiden kanssa, vaikka DSB oli todennut kyseisen järjestelmän WTO:n sääntöjen vastaiseksi, merkitsi sopimussuhteen ulkopuolisen yhteisön vastuun synnyttävää lainvastaisuutta.
They stated that even if the WTO agreements were not to be considered to produce direct effects, a determination which would preclude proof of unlawful conduct, the DSB decision finding against the Community should be recognised as having such an effect.
Ne täsmensivät, että vaikka WTO-sopimuksilla ei voitaisikaan katsoa olevan välitöntä oikeusvaikutusta, mikä estäisi tähän lainvastaisuuteen vetoamisen, yhteisölle vastaisella DSB:n päätöksellä on katsottava olevan tällainen vaikutus.
First, the Community did not intend to implement a specific obligation assumed in the context of the WTO 6in undertaking, after the adoption of the DSB decision of 25 September 1997, to comply with the WTO rules.
Ensinnäkään yhteisön tarkoituksena ei ole ollut WTO:n yhteydessä hyväksymänsä erityisen velvoitteen täytäntöön paneminen 6 sitoutumalla 25.9.1997 tehdyn DSB:n päätöksen jälkeen noudattamaan WTO:n sääntöjä.
That is so, according to the Court of First Instance, because the dispute settlement understanding (the ‘DSU’) does
Näin on ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen mukaan, sillä riitojenratkaisujärjestelmästä (jäljempänä DSU) ei
5 — The FIAMM judgment, paragraph 108, and the Fedon judgment, paragraph 101.
5 – Em. asiassa Fiamm annetun tuomion 108 kohta ja em. asiassa Fedon annetun tuomion 101 kohta.
In reply, the Court of First Instance observed at the outset that examination of the legality of the conduct of the Community institutions required prior resolution of the question whether the WTO rules could be invoked, in other words ‘whether the WTO agreements give rise, for persons subject to Community law, to the right to
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi aluksi, että ennen yhteisön toimielinten menettelyn lainmukaisuuden tutkimista on ratkaistava kysymys oikeudesta vedota WTO:n sääntöihin eli kysymys siitä, ”seuraako WTO-sopimuksista yhteisön oikeussubjekteille oikeus vedota näihin sopimuksiin tuomioistuimissa yhteisön
FIAMM AND OTHERS v COUNCIL AND COMMISSION regime governing banana imports expressly mentions specific provisions of the WTO agreements, and can therefore not be regarded as making express reference to them and hence as conferring on individuals rights which they can invoke. 7
FIAMM YM. v. NEUVOSTO JA KOMISSIO ei sisällä sen yhdessäkään muutoksessa nimenomaista viittausta WTO-sopimusten tiettyihin määräyksiin, eikä siinä näin ollen voida katsoa viitattavan niihin nimenomaisesti ja siten annettavan oikeussubjekteille oikeutta vedota näihin sopimuksiin. 7
The Court of First Instance concluded that the applicants were not entitled to argue, for the purposes of their claim for compensation, that the conduct of which the Council and the Commission were accused was contrary to WTO rules.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin päätteli, että kantajat eivät voi vahingonkorvausvaatimuksensa tueksi vedota siihen, että neuvoston ja komission menettely olisi WTO:n sääntöjen vastaista.
Since it could not be proved that their conduct was unlawful, one of the three cumulative conditions of noncontractual liability of the Community for unlawful conduct was not met.
Koska kyseisen menettelyn lainvastaisuutta ei voida näyttää toteen, yksi kolmesta edellytyksestä sopimussuhteen ulkopuoliselle yhteisön vastuulle, joka syntyy yhteisön elinten lainvastaisesta menettelystä, jää täyttymättä.
not impose a specific obligation on the WTO member to comply with the DSB decision within a set period.
seuraa WTO:n jäsenelle erityistä velvoitetta noudattaa asetetussa määräajassa DSB:n päätöstä.
By offering the WTO member involved several methods of implementing a decision of the DSB finding a measure incompatible with WTO rules, the DSU in any event accords considerable importance to negotiation between WTO members which are parties to a dispute, even after expiry of the period granted to bring the measure declared to be incompatible into conformity with the WTO rules.
DSU:ssa tarjotaan riidan osapuolena olevalle WTO:n jäsenelle useita tapoja panna täytäntöön sellainen DSB:n päätös, jossa toimenpide katsotaan WTO:n sääntöjen vastaiseksi, ja joka tapauksessa varataan tärkeä sija riidan osapuolina olevien WTO:n jäsenten välisille neuvotteluille myös sen määräajan päätyttyä, joka on asetettu WTO:n sääntöjen kanssa ristiriitaiseksi todetun toimenpiteen saattamiseksi näiden sääntöjen mukaiseksi.
It follows that review by the Community courts of the legality of the conduct of the defendant institutions by reference to WTO rules would have the effect of weakening the position of the Community’s legislative and executive organs in the search for a negotiated solution to the dispute; in addition, to require the Community courts to refrain from applying Community rules which are shown to be incompatible with the WTO agreements would deprive those organs of the possibility of a negotiated solution.
Tästä seuraa, että vastaajina olevien toimielinten menettelyn lainmukaisuuden valvonta yhteisöjen tuomioistuimissa WTO:n sääntöihin nähden voisi heikentää yhteisön lainsäädäntö- ja täytäntöönpanoelinten asemaa etsittäessä riitaan neuvotteluratkaisua; lisäksi niille asetettu velvollisuus jättää soveltamatta ristiriitaisiksi ilmenneitä sisäisen oikeuden säännöksiä veisi kyseisiltä toimielimiltä mahdollisuuden päästä neuvotteluratkaisuun.
Moreover, the Court of First Instance noted that, in making successive amendments to the Community regime governing the import of bananas, the Council and the Commission did not in fact intend to implement a specific obligation arising from the WTO rules in the light of which the DSB had found that regime to be incompatible with those rules; they sought to reconcile the Community’s commitments both under the WTO and to the other signatories to the Fourth Lomé Convention, whilst also safeguarding the objectives of the common organisation of the market (COM) in bananas (‘the COM for bananas’).
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi, että neuvoston ja komission tarkoituksena ei ole yhteisössä sovellettavan banaanien tuontijärjestelmän peräkkäisillä muutoksilla ollut panna täytäntöön niistä WTO:n säännöistä johtuvaa erityistä velvoitetta, joiden kanssa DSB oli katsonut kyseisen järjestelmän olevan ristiriidassa; ne ovat pyrkineet samalla sekä sovittamaan yhteen WTO:n yhteydessä ja neljännen Lomén yleissopimuksen muihin allekirjoittajiin nähden tehdyt sitoumukset että säilyttämään banaanien yhteisen markkinajärjestelyn tavoitteet.
Ultimately, it was a negotiated settlement with the United States that made it possible to end the dispute.
Lopulta riidan on päättänyt Yhdysvaltojen kanssa saavutettu neuvotteluratkaisu.
In the alternative, the applicants claimed that the conditions for the incurring of noncontractual liability by the Community for damage caused by its institutions even in the absence of unlawful action by them were in any event met, namely the conditions requiring that actual damage has been suffered, that a causal link exists between that damage and the conduct of the institutions and that the damage is unusual and special in nature.
Toissijaisesti kantajat vetosivat siihen, että edellytykset sopimussuhteen ulkopuoliselle yhteisön vastuulle, joka syntyy yhteisön elinten aiheuttamista vahingoista silloinkin, kun nämä eivät ole toimineet lainvastaisesti, joka tapauksessa täyttyivät: vahinko oli tosiasiallisesti syntynyt, tämä vahinko ja yhteisön toimielinten menettely olivat keskenään syy-yhteydessä ja tämä vahinko oli luonteeltaan epätavallinen ja erityinen.
The Court of First Instance agreed that ‘[w]here … it has not been established that conduct attributed to the Community institutions is unlawful, that does not mean that undertakings which, as a category of economic operators, are required to bear a disproportionate part of the burden resulting from a restriction of access to export markets
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, että ”kun yhteisön toimielinten syyksi luettavan menettelyn lainvastaisuus on jäänyt näyttämättä toteen, – – tästä ei seuraa, että ne yritykset, joiden on taloudellisten toimijoiden ryhmänä vastattava suhteettomasta osuudesta vientimarkkinoille pääsyn rajoittamisesta aiheutuvista rasituksista, eivät missään tapauksessa voi saada hyvitystä sopimussuhteen
Secondly, none of the successive amendments to the Community legislation on the
Toiseksi yhteisössä sovellettavaa banaanien tuontijärjestelmää koskeva lainsäädäntö
OPINION OF MR POIARES MADURO — JOINED CASES C-120/06 P AND C-121/06 P regime governing the import of bananas held to be incompatible with WTO rules that the DSB determined the amount of trade up to which the United States authorities were authorised to suspend their tariff concessions in relation to the Community.
JULKISASIAMIES POIARES MADURON RATKAISUEHDOTUS – YHDISTETYT ASIAT C-120/06 P JA C-121/06 P ulkopuolisen yhteisön vastuun perusteella”. 8Se katsoi jäsenvaltioiden lainsäädännön tullimyönnytykset.
The conduct of the defendant institutions therefore necessarily led to adoption of the retaliatory measure by the United States authorities in compliance with the procedures established by the DSU and accepted by the Community, so that their conduct had to be regarded as the immediate cause of the damage suffered by the applicants following the increase in customs duty by the United States.
Näin ollen vastaajina olevien toimielinten menettely välttämättä aiheutti sen, että Yhdysvaltain viranomaiset ryhtyivät vastatoimiin DSU:ssa määrättyjen ja yhteisön hyväksymien menettelyjen mukaisesti. Kyseistä menettelyä on siten pidettävä sen vahingon ratkaisevana syynä, joka kantajille aiheutui Yhdysvaltain lisätullin käyttöönotosta.
can in no circumstances obtain compensation by virtue of the Community’s noncontractual liability’. 8It also recognised that, as a general principle common to the laws of the Member States, the Community can incur noncontractual liability, even in the absence of unlawful action by its institutions, if the conditions indicated by the applicants are met, because ‘[n]ational laws on noncontractual liability allow individuals, albeit to varying degrees, in specific fields and in accordance with differing rules, to obtain compensation in legal proceedings for certain kinds of damage, even in the absence of unlawful action by the perpetrator of the damage’. 9
yhteisenä yleisenä periaatteena olevan se, että yhteisö on kantajien mainitsemien edellytysten täyttyessä sopimussuhteen ulkopuolisessa vastuussa silloinkin, kun sen elimet eivät ole menetelleet lainvastaisesti, sillä ”sopimussuhteen ulkopuolista vastuuta koskevissa kansallisissa lainsäädännöissä annetaan yksityisille mahdollisuus, vaikkakin vaihtelevasti, saada tuomioistuimissa tietyillä aloilla ja eri menettelysääntöjen mukaisesti korvausta tietyistä vahingoista silloinkin, kun vahingon aiheuttaja ei ole toiminut lainvastaisesti”. 9
In verifying that these conditions were met in the case in point, the Court of First Instance held that it was proven that the damage alleged by the applicants was actual and certain.
Tutkiessaan näiden edellytysten täyttymistä esillä olevassa asiassa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi kantajien väittämän vahingon olleen todellinen ja varma.
It also found that there was a sufficiently direct causal link between the conduct of the Community institutions and the damage.
Se totesi lisäksi yhteisön toimielinten menettelyn ja vahingon välillä olleen riittävän suora syy-yhteys.
It was admittedly true that the United States was simply authorised by the DSB to adopt retaliatory measures, and both the drawing-up of the list of products affected and the setting of the rate of increase in import duties were matters falling within its discretion.
DSB on tosin antanut Yhdysvalloille ainoastaan luvan toteuttaa vastatoimia, ja se käytti harkintavaltaansa sekä laatiessaan luettelon korotuksen kohteena olleista tuotteista että vahvistaessaan tuontitullien korotukset.