natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This bulletin is issued by the Court's Press and Information Division (L-2925 Luxembourg) to provide rapid information on the work of the Court.
Nyt käsiteltävänä olevassa oikeudenkäyntiasiassa ei näin ollen ole tarpeen lausua SMHV:n esittämästä kysymyksestä (ks. edellä),joka koskee asetuksen N:o 40/94 74 artiklan 2 kohdan aineellista soveltamisalaa, ja erityisesti siitä, voiko SMHV tuon artiklan nojalla ottaa huomioon tosiseikkoja tai todisteita, jotka on toimitettu SMHV:n asettaman määräajan päättymisen jälkeen, ja missä määrin niitä myönteisessä tapauksessa voidaan ottaa huomioon.
However, it is only the text of the judgments and opinions published in the European Court Reports that is authentic.
On kuitenkin todettava, että väitteentekijä on tuossa kirjeessään ainoastaan todennut, että tavarat, joita nyt kyseessä olevat kaksi tavaramerkkiä tarkoittivat, ovat samoja ja kuuluvat tavaraluokkaan 25.
This information may be reproduced provided the source is acknowledged.
1) mallit) kolmannen sellaisena kuin se on
Original version: French Completed on 17.06.2002 Catalogue No: QD-AC-02-017-EN-C
Asia C-394/01 Ranskan tasavalta yhteisöjen komissio ehdottaa, että yhteisöjen
Week 17 to 21 June 2002 n° 18/02
Nro 18/02
Case C-299/99 Koninklijke Philips Electronics NV v Remington Consumer Products Ltd Approximation of laws
Asia C-299/99 Koninklijke Philips Electronics NV v. Remington Consumer Products Ltd Lainsäädännön lähentäminen
Case C-60/01 13 Commission of the European Communities v French Republic Environment and consumers
Asia C-60/01 Euroopan yhteisöjen komissio v. Ranskan tasavalta Ympäristö ja kuluttajat
Case C-314/99 Kingdom of the Netherlands v Commission of the European Communities Approximation of laws
Asia C-314/99 Alankomaiden kuningaskunta v. Euroopan yhteisöjen komissio Lainsäädännön lähentäminen
Case C-242/00 9 Federal Republic of Germany v Commission of the European Communities State aid
Asia C-242/00 Saksan liittotasavalta v. Euroopan yhteisöjen komissio Valtiontuki
Case C-398/00 Kingdom of Spain v Commission of the European Communities State aid
Asia C-398/00 Espanjan kuningaskunta v. Euroopan yhteisöjen komissio Valtiontuki
Case C-299/01 29 Commission of the European Communities ν Grand Duchy of Luxembourg Freedom of movement for persons
Asia C-299/01 29 Euroopan yhteisöjen komissio ν. Luxemburgin suurherttuakunta Henkilöiden vapaa liikkuvuus
Case C-287/00 31 Commission of the European Communities ν Federal Republic of Germany Taxation
Asia C-287/00 Euroopan yhteisöjen komissio v. Saksan liittotasavalta Verotus
Case C-327/01 48 Commission of the European Communities v Ireland
Asia C-327/01 Euroopan yhteisöjen komissio v. Irlanti
Case C-328/01 48 Commission of the European Communities v Ireland
Asia C-328/01 Euroopan yhteisöjen komissio v. Irlanti
Case C-277/01 Ρ European Parliament ν Ignacio Samper
Asia C-277/01 Ρ Euroopan parlamentti v. Ignacio Samper
Joined Cases C-388/00 and C-429/00 .
Yhdistetyt asiat C-388/00 ja C-429/00 .
Radiosistemi Sri v Prefetto di Genova Industrial policy
Radiosistemi Sri v. Prefetto di Genova Teollisuuspolitiikka
Case C-299/99 Koninklijke Philips Electronics NV ν Remington Consumer Products Ltd Approximation of laws
Asia C-299/99 Koninklijke Philips Electronics NY v. Remington Consumer Products Ltd Lainsäädännön lähentäminen
Preliminary ruling (Approximation of laws — Trade marks — Directive 89/104/EEC —Articles 3(1) and (3), 5(1) and 6(1) (b) — Signs capable of being trade marks — Signs consisting exclusively of the shape of the product) (Full Court)
Ennakkoratkaisu Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen — Tavaramerkit — Direktiivi 89/104/ΕΊΥ — 3 artiklan 1 ja 3 kohta, 5 artiklan 1 kohta ja 6 artiklan 1 kohdan b alakohta —Merkit, joista tavaramerkki voi muodostua — Merkit, jotka muodostuvat yksinomaan tavaran muodosta (täysistunto) teräosassa on kolme pyöreää teräyksikköä, joissa jokaisessa on pyörivä terä ja jotka on aseteltu kolmikulmion muotoon.
In 1995, Remington, a competing company, began to manufacture and sell in the United Kingdom the DT 55, which is a shaver with three rotating heads forming an equilateral triangle, shaped similarly to that used by Philips.
Tämä tavaramerkki on saatu käyttönsä perusteella rekisteröidyksi vuoden 1938 Trade Marks Actin perusteella.
By order of 5 May 1999, received at the Court on 9 August 1999, the Court of Appeal (England and Wales) (Civil Division) referred for a preliminary ruling under Article 234 EC seven questions concerning the interpretation of Articles 3(1) and (3), 5(1) and 6(l)(b) of First Council Directive 89/104/EEC of 21 December 1988 to approximate the laws of the Member States relating to trade marks.
Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle 5.5.1999 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 9.8.1999, EY 234 artiklan nojalla seitsemän ennakkoratkaisukysymystä jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY 3 artiklan 1 ja 3 kohdan, 5 artiklan 1 kohdan ja 6 artiklan 1 kohdan b alakohdan tulkinnasta. Philipsin kilpailija Remington on alkanut vuonna 1995 valmistaa ja myydä Yhdistyneessä kuningaskunnassa partakonetta DT 55, jossa on kolme pyörivästä terästä muodostuvaa teräyksikköä suorakulmaisen kolmion muotoon aseteltuna, eli partakoneen malli muistuttaa Philipsin käyttämää mallia.
Philips accordingly sued Remington for infringement of its trade mark. Remington counter-claimed for revocation of the trade mark registered by Philips.
Nämä kysymykset on esitetty asiassa, jossa asianosaisina ovat Koninklijke Philips Electronics NV ja Remington Consumer Products Ltd ja joka koskee sellaisen tavaramerkin loukkaamista, jonka Philips on rekisteröinyt tämän tavaramerkin käytön perusteella vuoden 1938 Trade Marks Actin nojalla (tavaramerkkilaki).
Those questions have arisen in a dispute between Koninklijke Philips Electronics NV and Remington Consumer Products Ltd concerning an action for infringement of a trade mark which Philips had registered on the basis of use under the Trade Marks Act 1938.
Philips on tämän vuoksi nostanut tavaramerkkinsä loukkaamista koskevan kanteen Remingtonia vastaan. Vastakanteellaan Remington on vaatinut, että Philipsin tavaramerkkirekisteröinti julistetaan mitättömäksi.
It went on to hold that, even if the trade mark had been valid, it would not have been infringed.
Pääasian oikeudenkäynti ennakkoratkaisukysymykset
In 1966, Philips developed a new type of threeheaded rotary electric shaver.
Philips kehitti vuonna 1966 uudentyyppisen sähkökäyttöisen partakoneen, jossa on kolme pyörivästä terästä muodostuvaa teräyksikköä.
In 1985, Philips filed an application to register a trade mark consisting of a graphic representation of the shape and configuration of the head of such a shaver, comprising three circular heads with rotating blades in the shape of an equilateral triangle.
Philips rekisteröi vuonna 1985 tavaramerkin, joka muodostuu tällaisen partakoneen ylemmän osan eli teräosan muotoa ja mallia esittävästä kuviosta;
That trade mark was registered on the basis of use under the Trade Marks Act 1938.
High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division (Patents Court) (Yhdistynyt kuningaskunta) on hyväksynyt vastakanteen ja julistanut mitättömäksi Philipsin tavaramerkin rekisteröinnin sillä perusteella, että Philipsin merkki ei kyennyt erottamaan kyseistä tavaraa muiden yritysten tavaroista ja siltä puuttui erottamiskyky. Kyseisen tuomioistuimen mukaan Page 4
Philips appealed to the Court of Appeal against that decision of the High Court.
Edelleen se totesi, että vaikka tavaramerkki katsottaisiin päteväksi, sitä ei olisi loukattu.
protection afforded by a trade mark is inter alia to guarantee the trade mark as an indication of origin.
Philips on valittanut tästä High Courtin ratkaisusta Court of Appealiin.
As the arguments of the parties raised questions relating to the interpretation of the Directive, the Court of Appeal (England and Wales) (Civil Division) decided to stay proceedings and to refer questions to the Court of Justice for a preliminary ruling.
Tältä osin on muistutettava heti aluksi, että kuten direktiivin johdantoosan kymmenennessä perustelukappaleessa todetaan, tavaramerkkisuojan tarkoituksena on erityisesti taata, että tavaramerkki osoittaa alkuperän.
Moreover, according to the case-law of the Court, the essential function of a trade mark is to guarantee the identity of the origin of the marked product to the consumer or end-user by enabling him, without any possibility of confusion, to distinguish the product or service from others which have another origin, and for the trade mark to be able to fulfil its essential role in the system of undistorted competition which the Treaty seeks to establish, it must offer a guarantee that all the goods or services bearing it have originated under the control of a single undertaking which is responsible for their quality (see, in particular, Case C-349/95 Loendersloot [1997], paragraphs 22 and 24, and Case C-39/97 Canon [1998], paragraph 28).
Koska asianosaiset ovat tuoneet oikeudenkäynnissä esiin direktiivin tulkintaan liittyviä ongelmia, Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) on päättänyt lykätä asian käsittelyä ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle ennakkoratkaisukysymyksiä. Philips on pyytänyt yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 25.4.2001 jättämällään kirjelmällä, että julkisasiamiehen ratkaisuehdotuksen antamisen jälkeen 23.1.2001 päättyneeksi julistettu suullinen käsittely aloitettaisiin uudestaan ja/tai että nyt käsiteltävänä oleva asia yhdistettäisiin asioihin C-53/01, Linde AG, C-54/01, Winward Industries ja C-55/01, Rado, jotka Bundesgerichtshof (Saksa) on saattanut vireille yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 8.2.2001 saapuneilla ennakkoratkaisupyynnöillä.
By application lodged at the Court Registry on 25 April 2001, Philips requested the reopening of the oral procedure, which was closed on 23 January 2001 following the delivery of the Opinion of the Advocate General, and/or the joinder of the present case with Case C-53/01 Linde AG, Case C-54/01 Winword Industries and Case C-55/01 Rado, in which requests for preliminary rulings referred by the Bundesgerichtshof (Federal Court of Justice) (Germany) had been lodged with the Court Registry on 8 February 2001.
Yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännöstä ilmenee, että tavaramerkin keskeisenä tehtävänä on taata kuluttajalle tai loppukäyttäjälle se, että tavaramerkillä varustetulla tavaralla tai palvelulla on tietty alkuperä, mahdollistamalla se, että kuluttaja tai loppukäyttäjä voi erottaa ilman sekaannuksen mahdollisuutta kyseisen tavaran tai palvelun muualta peräisin olevista tavaroista ja palveluista; tavaramerkin on oltava takeena siitä, että kaikki sillä varustetut tavarat tai palvelut on tuotettu tai jaeltu yhden ja saman, niiden laadusta vastaavan yrityksen valvonnassa, jotta tavaramerkki voisi täyttää keskeisen tehtävänsä siinä vääristymättömän kilpailun järjestelmässä, joka perustamissopimuksella pyritään luomaan (ks. mm. asia C-349/95, Loendersloot, tuomio 11.11.1997, 22 ja 24 kohta ja asia C-39/97, Canon, tuomio 29.9.1998, 28 kohta).
That essential function of the trade mark is also clear from the wording and the structure of the various provisions of the Directive concerning the grounds for refusal of registration.
Tämä tavaramerkin keskeinen tehtävä ilmenee myös rekisteröintiesteitä koskevien direktiivin säännösten sanamuodosta ja rakenteesta.
The Court may of its own motion, on a proposal from the Advocate General or at the request of the parties, order that the oral procedure be reopened, in accordance with Article 61 of its Rules of Procedure, if it considers that it lacks sufficient information, or that the case must be dealt with on the basis of an argument which has not been debated between the parties (see Joined Cases C-270/97 and C-271/97 Deutsche Post [2000], paragraph 30).
On muistutettava, että yhteisöjen tuomioistuin voi omasta aloitteestaan tai julkisasiamiehen ehdotuksesta tai myös asianosaisten pyynnöstä määrätä työjärjestyksensä 61 artiklan mukaisesti suullisen käsittelyn aloitettavaksi uudelleen, jos se katsoo, että sillä ei ole riittävästi tietoa asiasta tai että asia olisi ratkaistava sellaisen väitteen perusteella, josta asianosaiset eivät ole saaneet tilaisuutta lausua (ks. yhdistetyt asiat C-270/97 ja C-271/97, Deutsche Post, tuomio 10.2.2000, 30 kohta).
As the Court observed at paragraph 46 of its judgment in in Cases C-108/97 and C-109/97, Windsurfing Chiemsee [1999], just as distinctive character is one of the general conditions for registering a trade mark under Article 3(l)(b), distinctive character acquired through use means that the mark must serve to identify the product in respect of which registration is applied for as originating from a particular undertaking, and thus to distinguish that product from goods of other undertakings.
On katsottava, että nyt käsiteltävänä olevaa asiaa ei ole syytä yhdistää edellä mainittuihin asioihin ja että yhteisöjen tuomioistuimella on tiedossaan kaikki ne seikat, joiden tunteminen on tarpeen nyt käsiteltävinä olevien kysymysten ratkaisemiseksi.
The Court considers that it is not appropriate to join this case to those mentioned above and that it has all the information it needs to answer the questions raised in the main proceedings.
Kuten yhteisöjen tuomioistuin on todennut edellä mainituissa yhdistetyissä asioissa C-108/97 ja C-109/97, Windsurfing Chiemsee, 4.5.1999 annetun tuomion 46 kohdassa, tavaramerkin käytön perusteella syntynyt tavaramerkin erottamiskyky — samoin kuin se erottamiskyky, joka on 3 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaan yksi yleisistä tavaramerkin rekisteröintiedellytyksistä — merkitsee sitä, että tavaramerkki pystyy yksilöimään rekisteröintihakemuksessa tarkoitetun tavaran tietyn yrityksen tavaraksi ja erottamaan näin tämän tavaran muiden yritysten tavaroista.
It is true that Article 3(l)(a) of the Directive provides that signs which cannot constitute a trade mark are to be refused registration or if registered are liable to be declared invalid.
Direktiivin 3 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tosin säädetään, että merkkejä, jotka eivät voi
Accordingly, Article 3(l)(a) of the Directive, like the rule laid down by Article 3(l)(b), (c) and (d),
Ensimmäisellä kysymyksellään kansallinen tuomioistuin haluaa selvittää, onko olemassa
undertakings and thus fulfil its essential purpose of guaranteeing the origin of the product.
olla tavaramerkkeinä, ei myöskään saa rekisteröidä tai, jos ne on rekisteröity, ne on julistettava mitättömiksi.
The third question precludes the registration of signs or indications which do not meet one of the two conditions imposed by Article 2 of the Directive, that is to say, the condition requiring such signs to be capable of distinguishing the goods or services of one undertaking from those of other undertakings.
Direktiivin 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan sanamuodosta ja direktiivin rakenteesta ilmenee kuitenkin selvästi, että tällä säännöksellä on tarkoitus estää sellaisten merkkien rekisteröinti, joilla ei ole yleistä kykyä muodostaa tavaramerkkiä, eli sellaisten merkkien rekisteröinti, joita ei voida esittää graafisesti ja/tai joilla ei voida erottaa yrityksen tavaroita tai palveluja muiden yritysten tavaroista tai palveluista.
It follows that there is no class of marks having a distinctive character by their nature or by the use made of them which is not capable of distinguishing goods or services within the meaning of Article 2 of the Directive.
On erityisesti huomattava, ettei direktiivissä edellytetä, että sen tavaran muodon, jota varten merkki on rekisteröity, on sisällettävä jokin mielivaltainen lisäys.
The second question
Kolmas ennakkoratkaisukysymys
By its third question, the referring court essentially seeks to know whether, where a trader has been the only supplier of particular goods to the market, extensive use of a sign which consists of the shape of those goods is sufficient to give the sign a distinctive character for the purposes of Article 3(3) of the Directive in circumstances where, as a result of that use, a substantial proportion of the relevant class of persons associates the shape with that trader, and no other undertaking, or believes that goods of that shape come from that trader in the absence of a statement to the contrary.
Direktiivin 3 artiklan 1 kohdan a alakohdassa estetään siis samoin kuin saman kohdan b, c ja d alakohdassa sellaisten merkkien tai ilmausten rekisteröinti, jotka eivät täytä toista direktiivin 2 artiklassa säädetyistä edellytyksistä eli sitä, että tällaisilla merkeillä on voitava erottaa yrityksen tavarat tai palvelut muiden yritysten tavaroista tai palveluista.
By its second question, the national court seeks to know whether the shape of an article (being the article in respect of which the sign is registered) is capable of distinguishing for the purposes of Article 2 of the Directive only if it contains some capricious addition, such as an embellishment which has no functional purpose.
Tästä seuraa, ettei ole olemassa sellaisten tavaramerkkien ryhmää, joilla olisi erottamiskyky joko jo itsessään tai käyttönsä perusteella ja joilla ei voitaisi erottaa tavaroita tai palveluita direktiivin 2 artiklassa tarkoitetulla tavalla.
In that regard, it must first be observed that if a shape is refused registration pursuant to Article 3(l)(e) of the Directive, interpretation of which is the subject of the fourth question, it can in no circumstances be registered by virtue of Article 3(3).
Kolmannella kysymyksellään kansallinen tuomioistuin tiedustelee, voiko tilanteessa, jossa yritys on ollut tiettyjen tavaroiden ainoa toimittaja markkinoilla, sellaisen merkin laajamittainen käyttö, joka muodostuu kyseisten tavaroiden muodosta, riittää siihen, että merkistä tulee direktiivin 3 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla erottamiskykyinen, kun kyseisen käytön seurauksena merkittävä osa asianomaisesta kohderyhmästä yhdistää tämän muodon kyseiseen yritykseen eikä mihinkään muuhun yritykseen taikka uskoo paremman tiedon puuttuessa, että tämänmuotoiset tavarat ovat peräisin kyseisestä yrityksestä.
However, Article 3(3) of the Directive provides that a mark which is refused registration under Article 3(l)(b), (c) or (d) may acquire, following the use made of it, a distinctive character which it did not have initially and can thus be registered as a trade mark.
Toisella kysymyksellään kansallinen tuomioistuin tiedustelee, onko tavaran (eli tavaran, jota varten merkki on rekisteröity) muoto kykenevä erottamaan 2 artiklassa tarkoitetulla tavalla tämän tavaran muiden yritysten tavaroista ainoastaan, jos kyseisessä muodossa on jokin mielivaltainen lisäys eli esimerkiksi koriste, jolla ei ole toiminnallista merkitystä.
It is thus through use that the mark acquires the distinctive character which is the precondition of registration.
Tältä osin on aluksi todettava, että jos muodon rekisteröinti on evätty soveltaen direktiivin 3 artiklan 1 kohdan e alakohtaa, jonka tulkintaa neljäs kysymys koskee, tätä muotoa ei voida lainkaan rekisteröidä 3 artiklan 3 kohdan perusteella.
First, it is clear from Article 2 of the Directive that a trade mark has distinctive character if it serves to distinguish, according to their origin, the goods or services in respect of which registration has been applied for.
Ensinnäkin on syytä muistuttaa, että direktiivin 2 artiklasta ilmenee, että tavaramerkki on erottamiskykyinen silloin, kun sillä voidaan erottaa alkuperänsä osalta ne tavarat tai palvelut, joita varten rekisteröintiä on haettu.
It is sufficient, as is clear from paragraph 30 of this judgment, for the trade mark to enable the public concerned to distinguish the product or service from others which have another commercial origin, and to conclude that all the goods or services bearing it have originated under the control of the proprietor of the trade mark to whom responsibility for their quality can be attributed.
Kuten tämän tuomion 30 kohdasta ilmenee, tältä osin riittää, että kohdeyleisö voi tavaramerkin perusteella erottaa tavaramerkillä varustetun tavaran tai palvelun niistä tavaroista tai palveluista, joilla on eri kaupallinen alkuperä, ja että kohdeyleisö voi tavaramerkin perusteella päätellä, että tavaramerkillä varustetut tavarat tai palvelut on tuotettu, markkinoitu, toimitettu tai
The distinctive character of a mark, including that acquired by use, must be assessed in relation to the goods or services in respect of which registration is applied for.
Direktiivin 3 artiklan 3 kohdassa säädetään sitä vastoin, että tavaramerkit, joiden rekisteröinti on evätty 3 artiklan 1 kohdan b, c ja d alakohdan perusteella, voivat saavuttaa käyttönsä vuoksi erottamiskyvyn, jota niillä ei alun perin ollut, ja ne voidaan näin ollen rekisteröidä tavaramerkeiksi.
Second, Article 2 of the Directive makes no distinction between different categories of trade marks.
Tavaramerkin erottamiskykyä eli myös tavaramerkin käyttöön perustuvaa erottamiskykyä on arvioitava suhteessa niihin tavaroihin ja palveluihin, joita varten tavaramerkin rekisteröintiä on haettu.
The criteria for assessing the distinctive character of three-dimensional trade marks, such as that at issue in the main proceedings, are thus no different from those to be applied to other categories of trade mark.
Lopuksi on huomattava, että sen, että tavaran kohderyhmässä tavaran tiedetään olevan peräisin tietystä yrityksestä, on johduttava tavaramerkin käyttämisestä tavaramerkkinä eli tavaramerkin luonteesta ja vaikutuksesta, jotka tekevät tavaramerkistä sellaisen, että sillä voidaan erottaa kyseinen tavara muiden yritysten tavaroista.
As is clear from paragraph 51 of the judgment in Windsurfing Chiemsee, in assessing the distinctive character of a mark in respect of which registration has been applied for, the following may inter alia also be taken into account: the market share held by the mark; how intensive, geographically widespread and long-standing use of the mark has been; the amount invested by the undertaking in promoting the mark; the proportion of the relevant class of persons who, because of the mark, identify goods as originating from a particular undertaking; and statements from chambers of commerce and industry or other trade and professional associations.
Kuten edellä mainitun Windsurfing Chiemsee -tuomion 51 kohdasta ilmenee, arvioitaessa rekisteröintihakemuksen kohteena olevan tavaramerkin erottamiskykyä voidaan ottaa huomioon muun muassa tällä tavaramerkillä markkinoitujen tavaroiden markkinaosuus, tavaramerkin käyttämisen intensiivisyys, maantieteellinen laajuus ja kesto, se, missä määrin yritys on käyttänyt varoja tavaramerkin tunnetuksi tekemiseen, ja se, missä laajuudessa asianomaisessa kohderyhmässä tunnistetaan tämän merkin perusteella kyseinen tavara tietyn yrityksen tavaraksi, sekä kauppakamarien ja muiden liike-elämän yhteenliittymien antamat lausunnot.
In particular, the Directive in no way requires that the shape of the article in respect of which the sign is registered must include some capricious addition.
Neljännellä kysymyksellään kansallinen tuomioistuin tiedustelee, onko direktiivin 3 artiklan 1 kohdan e alakohdan toista luetelmakohtaa tulkittava niin, että tämä säännös on esteenä yksinomaan tavaran muodosta muodostuvan merkin rekisteröinnille, jos on selvitetty, että tämän muodon olennaiset toiminnalliset piirteet johtuvat yksinomaan tietyn teknisen tuloksen tavoittelemisesta.
Under Article 2 of the Directive, the shape in question must simply be capable of distinguishing the product of the proprietor of the trade mark from those of other
Se kysyy myös, voiko perusteena tässä säännöksessä säädetyn rekisteröintiesteen tai mitättömyysperusteen soveltamatta jättämiselle olla se, että on selvitetty, että on olemassa myös muita muotoja, joita käyttäen voidaan saavuttaa sama tekninen tulos.