natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ten Holder covered a case of refusal by the competent Member State’s authorities to grant a benefit and, in that context, the Court held that the effect of determining, pursuant to Regulation No 1408/71, that a given Member State’s legislation is the legislation applicable to a worker is that only that legislation is applicable to him (Ten Holder, paragraph 23).
Edellä mainitussa asiassa Ten Holder toimivaltaisen jäsenvaltion viranomaiset olivat kieltäytyneet myöntämästä etuutta, ja tuossa asiayhteydessä yhteisöjen tuomioistuin totesi, että siitä, että jonkin jäsenvaltion lainsäädäntö määritetään asetuksen N:o 1408/71 nojalla työntekijään sovellettavaksi lainsäädännöksi, seuraa, että vain tuota lainsäädäntöä voidaan soveltaa häneen (em. asia Ten Holder, tuomion 23 kohta).
That principle was reiterated by the Court in Luijten, having regard to the likelihood of the simultaneous application of the legislation of the State of employment and of that of the State of residence permitting those covered to receive child benefit.
Yhteisöjen tuomioistuin toisti saman periaatteen edellä mainitussa asiassa Luijten antamassaan tuomiossa työskentelyvaltion ja asuinvaltion lainsäädäntöjen yhtäaikaisen soveltamisen vaarasta, jonka johdosta vakuutettu pystyi saamaan tietyn perhe-etuuden.
Consequently, read in their specific contexts, which differ from that of the main proceedings, those judgments cannot serve as a basis for precluding a Member State, which is not the competent State but which does not subject the right to child benefit to conditions of employment or insurance, from being able to grant such a benefit to one of its residents, since the possibility of such a grant arises, in actual fact, from its legislation.
Näin ollen kun kyseisissä asioissa annettuja tuomioita luetaan niiden erityisissä asiayhteyksissä, jotka poikkeavat pääasiassa kyseessä olevasta asiayhteydestä, niiden perusteella ei voida sulkea pois sitä, että jäsenvaltio, joka ei ole toimivaltainen valtio ja joka ei aseta tietyn perheetuuden saamiselle työskentelyä tai vakuutusta koskevia edellytyksiä, voi myöntää tällaisen etuuden alueellaan asuvalle henkilölle, kun tällainen etuuden myöntämismahdollisuus perustuu todella kyseisen jäsenvaltion kansalliseen lainsäädäntöön.
Having regard to the foregoing considerations, the answer to the first question must be that Article 13(2)(a) of Regulation No 1408/71 does not preclude a migrant worker, who is subject to the social security scheme of the Member State of employment, from receiving, pursuant to the national legislation of the Member State of residence, child benefit in the latter State.
Edellä esitettyjen seikkojen perusteella ensimmäiseen kysymykseen on vastattava, että asetuksen N:o 1408/71 13 artiklan 2 kohdan a alakohta ei ole esteenä sille, että siirtotyöläinen, joka kuuluu työskentelyjäsenvaltion sosiaaliturvajärjestelmään, saa asuinjäsenvaltion lainsäädännön nojalla perhe-etuuksia tässä viimeksi mainitussa valtiossa.
Having regard to the answer given to the first question, there is no need to reply to the second and third questions.
Kun otetaan huomioon ensimmäiseen kysymykseen annettu vastaus, toiseen ja kolmanteen kysymykseen ei ole tarpeen vastata.
The national court is also asking whether the fact, if it be so, that Mrs Bosmann returns to the family residence in Germany at the end of each working day affects the answer to the first to third questions.
Kansallinen tuomioistuin tiedustelee lisäksi, onko sillä, palaako Bosmann kunkin työpäivän jälkeen perheensä Saksassa sijaitsevaan asuntoon, vaikutusta ensimmäisestä kolmanteen kysymykseen annettaviin vastauksiin.
As is clear, in essence, from the answer to the first question, Article 13(2)(a) of Regulation No 1408/71 does not preclude a migrant worker in Mrs Bosmann’s situation from receiving child benefit in the Member State of residence, provided that he or she satisfies the requirements for the grant of such benefit pursuant to the legislation of that State.
Kuten ensimmäiseen kysymykseen annetusta vastauksesta käy ilmi, asetuksen N:o 1408/71 13 artiklan 2 kohdan a alakohta ei ole esteenä sille, että Bosmannin kaltaisessa tilanteessa oleva siirtotyöläinen saa perhe-etuuksia asuinjäsenvaltiossa, mikäli hän täyttää tämän valtion lainsäädännössä tällaisten etuuksien myöntämiselle asetetut edellytykset.
Since, as is clear from the decision making the reference, Mrs Bosmann’s entitlement to child benefit in Germany is subject to the requirement that the relevant person resides in that Member State, a requirement which she seems, actually, to satisfy, it is for the referring court to determine whether Mrs Bosmann’s return to the family residence in Germany at the end of each working day is relevant for the purposes of deciding whether she ‘resides’, within the meaning of the German legislation, in that State.
Kuten ennakkoratkaisupyynnöstä käy ilmi, siltä osin kuin edellytyksenä Bosmannin oikeudelle saada perheavustuksia Saksassa on, että hän asuu tämän jäsenvaltion alueella, minkä edellytyksen hän näyttää todella täyttävän, kansallisen tuomioistuimen tehtävänä on selvittää, onko sillä, palaako Bosmann kunkin työpäivän jälkeen perheensä Saksassa sijaitsevaan asuntoon, merkitystä arvioitaessa, onko hänellä tuossa valtiossa ”kotipaikka” Saksan lainsäädännössä tarkoitetulla tavalla.
Accordingly, the reply to the fourth question must be that it is for the referring court to determine whether the fact that a worker, in the situation of the applicant in the main proceedings, returns at the end of each working day to the family residence in the Member State concerned is relevant for the purposes of deciding whether such a worker satisfies the requirements for the grant of the child benefit in question in that State pursuant to its legislation.
Näin ollen neljänteen kysymykseen on vastattava, että kansallisen tuomioistuimen tehtävänä on selvittää, onko sillä, palaako pääasian kantajan kaltaisessa tilanteessa oleva työntekijä kunkin työpäivän jälkeen perheensä kyseisessä jäsenvaltiossa sijaitsevaan asuntoon, merkitystä arvioitaessa, täyttääkö tällainen työntekijä tuossa valtiossa kyseisen perheetuuden myöntämiselle sen lainsäädännössä asetetut edellytykset.
No 647/2005 of the European Parliament and of the Council of 13 April 2005, does not preclude a migrant worker, who is subject to the social security scheme of the Member State of employment, from receiving, pursuant to the national legislation of the Member State of residence, child benefit in the latter State.
N:o 647/2005, 13 artiklan 2 kohdan a alakohta ei ole esteenä sille, että siirtotyöläinen, joka kuuluu työskentelyjäsenvaltion sosiaaliturvajärjestelmään, saa asuinjäsenvaltion lainsäädännön nojalla perhe-etuuksia tässä viimeksi mainitussa valtiossa.
Case C-361/06
Asia C-361/06
(Plant protection products — Authorisation to place on the market — Ethofumesate — Directives 91/414/EEC and 2002/37/EC — Regulation (EEC) No 3600/92 — Application for reopening of the oral procedure)
Kasvinsuojeluaineet – Markkinoille saattamista koskeva lupa – Etofumesaatti – Direktiivit 91/414/ETY ja 2002/37/EY – Asetus (ETY) N:o 3600/92 – Suullisen käsittelyn uudelleen aloittamista koskeva vaatimus
Opinion of Advocate General Sharpston delivered on 29 November 2007 . . .
Julkisasiamies E. Sharpston ratkaisuehdotus 29.11.2007 . . . . . . . . . . .
I - 3868Judgment of the Court (Third Chamber), 22 May 2008 . . . . . . . . . . . .
Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 22.5.2008 . . . . . . . . .
Procedure — Oral procedure — Reopening (Art. 222, second para., EC; Rules of Procedure of the Court, Art. 61)
Oikeudenkäyntimenettely – Suullinen käsittely – Uudelleen aloittaminen (EY 222 artiklan toinen kohta; yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 61 artikla)
SUMMARY — CASE C-361/06
TIIVISTELMÄ – ASIA C-361/06
Agriculture — Approximation of laws — Placing of plant protection products on the market — Directive 2002/37
Maatalous – Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattaminen – Direktiivi 2002/37
Opinion or by the reasoning which led to that view to be formed.
tiettyyn ratkaisuun, eivät sido yhteisöjen tuomioistuinta.
The Court may of its own motion, on a proposal from the Advocate General or at the request of the parties, reopen the oral procedure, in accordance with Article 61 of its Rules of Procedure, if it considers that it lacks sufficient information, or that the case must be dealt with on the basis of an argument which has not been debated between the parties.
Yhteisöjen tuomioistuin voi omasta aloitteestaan tai julkisasiamiehen ehdotuksesta tai myös asianosaisten pyynnöstä määrätä työjärjestyksensä 61 artiklan mukaisesti suullisen käsittelyn aloitettavaksi uudelleen, jos se katsoo, että sillä ei ole riittävästi tietoa asiasta tai että asia olisi ratkaistava sellaisen argumentin perusteella, josta asianosaiset eivät ole saaneet tilaisuutta lausua.
However, it is not necessary to reopen the oral procedure pursuant to that provision every time the Advocate General raises a point of law that has not been debated by the parties.
Suullista käsittelyä ei kuitenkaan ole välttämätöntä aloittaa uudelleen kyseisen määräyksen mukaisesti aina, kun julkisasiamies ottaa esiin oikeuskysymyksen, josta asianosaiset eivät ole keskustelleet.
Although, pursuant to the second paragraph of Article 222 EC, it is the duty of the Advocate General, acting with complete impartiality and independence, to make, in open court, reasoned submissions on cases which, in accordance with the Statute of the Court of Justice, require the Advocate General’s involvement and although, in carrying out that task, the Advocate General may, where appropriate, analyse a reference for a preliminary ruling by placing it in a context broader than that strictly defined by the national court or the parties to the main proceedings, the Court is not bound either by the Advocate General’s
Vaikka EY 222 artiklan toisen kohdan nojalla julkisasiamiehen tehtävänä on nimittäin täysin puolueettomana ja riippumattomana esittää julkisessa istunnossa perustellut ratkaisuehdotukset asioissa, jotka yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön mukaan vaativat hänen myötävaikutustaan, ja vaikka tätä tehtävää hoitaessaan julkisasiamies voi tarvittaessa analysoida ennakkoratkaisupyyntöä asettamalla sen laajempaan asiayhteyteen kuin ennakkoratkaisun esittänyt tuomioistuin tai pääasian asianosaiset ovat nimenomaisesti määritelleet, julkisasiamiehen ratkaisuehdotus tai perustelut, joiden päätteeksi tämä päätyy
FEINCHEMIE SCHWEBDA AND BAYER CROPSCIENCE authorisations, hold, or have access to, a dossier satisfying the requirements set out in Annex II.
FEINCHEMIE SCHWEBDA JA BAYER CROPSCIENCE kyseisen liitteen II vaatimukset täyttävä asiakirjaaineisto tai pääsy tällaiseen asiakirja-aineistoon.
That is the only interpretation that is compatible with the principle of legal certainty, in accordance with which Community legislation must enable those concerned to acquaint themselves with the precise extent of the obligations it imposes upon them.
Tämä tulkinta on ainoa, joka on oikeusvarmuuden periaatteen, joka edellyttää, että yhteisön säännöstön perusteella ne, joita asia koskee, voivat saada tarkasti selville, minkälaajuisia niille siinä asetetut velvoitteet ovat, mukainen.
(see paras 44, 45, 50, 55, operative part)
44, 45, 50 ja 55 kohta sekä tuomiolauselma)
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-361/06
JULKISASIAMIES SHARPSTONIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-361/06
In the present case the College van Beroep voor het bedrijfsleven (Administrative Court for Trade and Industry) (Netherlands) has asked the Court to interpret Article 4(1) of Directive 2002/37. 2 of plant protection products containing active substances not listed in Annex I that are already on the market two years after the date of notification of the directive.
Nyt esillä olevassa asiassa College van Beroep voor het bedrijfsleven (elinkeinoasioita käsittelevä hallintotuomioistuin) sisältävät liitteeseen I kuulumattomia tehoaineita ja jotka ovat jo olleet markkinoilla kaksi vuotta direktiivin tiedoksi antamisen jälkeen.
I shall refer to such an authorisation as an existing authorisation.
Käytän tällaisesta luvasta jäljempänä nimitystä voimassa oleva lupa.
Article 4(1) of Directive 2002/37 requires Member States to review existing authorisations for each plant protection product containing ethofumesate to ensure compliance with those conditions and, where necessary, to amend or withdraw the authorisation in accordance with Directive 91/414.
(Alankomaat) on pyytänyt Euroopan yhteisöjen tuomioistuinta tulkitsemaan direktiivin 2002/37 4 artiklan 1 kohtaa. 2
A plant protection product may not be authorised unless its active substances are listed in Annex I to Directive 91/414.
tetaan jäsenvaltiot varmistamaan, että kasvinsuojeluaineita (kasveihin käytettäviä torjunta-aineita, rikkakasvien torjuntaaineita ja sienitautien torjunta-aineita) ei saateta markkinoille tai käytetä niiden alueella, elleivät ne ole hyväksyneet kyseistä tuotetta direktiivin mukaisesti.
A Member State may, however, during a transitional period, authorise the placing on the market
Kasvinsuojeluaine voidaan hyväksyä ainoastaan, jos sen tehoaineet luetellaan direktiivin 91/414 liitteessä I. Jäsenvaltio voi kuitenkin väliaikaisesti sallia, että sen alueella saatetaan markkinoille sellaisia kasvinsuojeluaineita, jotka
2 — Commission Directive 2002/37/EC of 3 May 2002 amending Council Directive 91/414/EEC to include ethofumesate as an active substance (OJ 2002 L 117, p. 10).
2 – Neuvoston direktiivin 91/414/ETY muuttamisesta etofumesaatin sisällyttämiseksi tehoaineeksi 3.5.2002 annettu komission direktiivi 2002/37/EY (EYVL L 117, s. 10).
3 — Council Directive 91/414/EEC of 15 July 1991 concerning the placing of plant protection products on the market (OJ 1991 L 230, p. 1).
3 – Kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta 15.7.1991 annettu neuvoston direktiivi 91/414/ETY (EYVL L 230, s. 1).
The issue before the Court in the present case is whether the holder of an existing authorisation for a plant protection product containing ethofumesate as an active substance can be required to provide a dossier satisfying Annex II to Direct-
Nyt esillä olevassa asiassa on kyse siitä, voidaanko etofumesaattia tehoaineena sisältävän kasvinsuojeluaineen voimassa olevan luvan haltija velvoittaa toimittamaan direktiivin 91/414 liitteen II (johon sisältyvät tehoaineen sisällyttämiseksi liitteeseen I
FEINCHEMIE SCHWEBDA AND BAYER CROPSCIENCE ive 91/414 (which contains the requirements for the dossier to be submitted for the inclusion of an active substance in Annex I) as a condition of retention of its authorisation.
FEINCHEMIE SCHWEBDA JA BAYER CROPSCIENCE tarvittavia asiakirjoja koskevat vaatimukset) edellytykset täyttävä asiakirja-aineisto, jotta lupa voidaan pitää voimassa.
plant protection products are authorised, to ensure that they have no unacceptable effect on plants or plant products, no unacceptable influence on the environment in general and, in particular, no harmful effect on human or animal health or on groundwater. 6
tarpeen varmistaa, että niillä ei ole kohtuuttomia haittavaikutuksia kasveihin, kasvituotteisiin tai ympäristöön yleensä, ja erityisesti, että niillä ei ole minkäänlaisia haitallisia vaikutuksia ihmisten tai eläinten terveyteen tai pohjaveteen. 6
Directive 91/414
Direktiivi 91/414
Article 3(1) of Directive 91/414 requires Member States to prescribe that a plant protection product may not be placed on the market and used in their territory unless they have authorised the product in accordance with the directive.
Direktiivin 91/414 3 artiklan 1 kohdan nojalla jäsenvaltioiden on säädettävä, ettei kasvinsuojeluainetta saa saattaa markkinoille tai käyttää niiden alueella, elleivät ne ole hyväksyneet kyseistä tuotetta tämän direktiivin mukaisesti.
The recitals in the preamble to Directive 91/414 refer to the importance of plant protection products; to the fact that their use may involve risks and hazards for humans, animals and the environment; to the barriers to trade flowing from different national rules governing their authorisation and to the desirability of eliminating such barriers by harmonising those rules.
Direktiivin 91/414 johdantoosan perustelukappaleissa viitataan kasvinsuojeluaineiden tärkeyteen; uhkaan ja vaaroihin, joita niiden käyttö voi aiheuttaa ihmisille, eläimille ja ympäristölle; kaupan esteisiin, jotka aiheutuvat kasvinsuojeluaineiden hyväksymistä koskevien kansallisten säädösten eroista, ja tarpeeseen poistaa nämä esteet yhdenmukaistamalla jäsenvaltioiden säädöksiä.
5It is necessary, when
Direktiivin 4 artiklan 1 kohdan f kolmas, neljäs, viides ja kuudes
4 — Third to sixth recitals.5 — Seventh to ninth recitals.
4 – Johdantoosan perustelukappale.
6 — Tenth recital.7 — Article 4(1)(a).
seitsemäs, kahdeksas ja yhdeksäs
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-361/06 to be assessed pursuant to the uniform principles provided for in Annex VI. Article 4(1)(f) requires maximum residue levels to have been established by the Member State and notified to and approved by the Commission.
JULKISASIAMIES SHARPSTONIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-361/06 alakohdassa jäsenvaltio velvoitetaan määrittämään jäämien enimmäismäärät ja antamaan ne tiedoksi komissiolle hyväksymistä varten.
Article 8(2) deals with existing products containing such active substances.
Saman artiklan 2 kohta koskee olemassa olevia aineita, jotka sisältävät tällaisia tehoaineita.
Article 5 provides that an active substance is to be included in Annex I if it may be expected that plant protection products containing it will not have any harmful effects on human or animal health or on groundwater or any unacceptable influence on the environment.
Direktiivin 5 artiklassa säädetään, että tehoaine on sisällytettävä liitteeseen I, jos voidaan olettaa, että kyseistä tehoainetta sisältävillä kasvinsuojeluaineilla ei ole haitallisia vaikutuksia ihmisten tai eläinten terveyteen tai pohjaveteen tai kohtuuttomia haittavaikutuksia ympäristölle.
The first subparagraph of Article 8(2) provides that, by way of derogation from Article 4, ‘a Member State may, during a period of 12 years following the notification of [the directive], authorise the placing on the market in its territory of plant protection products containing active substances not listed in Annex I that are already on the market two years after the date of notification’. 8
Direktiivin 8 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetään, että poiketen siitä, mitä 4 artiklassa säädetään, ”jäsenvaltio voi 12 vuoden kuluessa tämän direktiivin tiedoksi antamisesta sallia, että sen alueella saatetaan markkinoille sellaisia kasvinsuojeluaineita, jotka sisältävät liitteeseen I kuulumattomia tehoaineita ja jotka ovat jo olleet markkinoilla kaksi vuotta tämän direktiivin tiedoksi antamisen jälkeen”. 8
Article 6(1) provides that the inclusion of an active substance in Annex I is to be decided in accordance with a prescribed procedure.
Direktiivin 6 artiklan 2 kohdassa säädetään, että kun jäsenvaltio vastaanottaa hakemuksen tehoaineen sisällyttämisestä liitteeseen I, sen on varmistettava, että hakija toimittaa muille jäsenvaltioille ja komissiolle asiakirjat, joiden jäsenvaltio olettaa täyttävän liitteessä II esitetyt vaatimukset ja joiden mukana on liitteen III mukaiset asiakirjat vähintään yhdestä kyseistä tehoainetta sisältävästä kasvinsuojeluaineesta.
The second subparagraph of Article 8(2) requires the Commission to commence a programme of work for the gradual examination of those active substances within that 12-year period in accordance with a regulation 9to be adopted in accordance with a procedure prescribed under Article 19 of the directive.
Saman artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa säädetään, että komissio käynnistää työohjelman, jolla pyritään näiden tehoaineiden asteittaiseen tutkimiseen kyseisen 12 vuoden ajanjakson aikana direktiivin 19 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen annettavan asetuksen 9 mukaisesti.
8 — It is common ground that the directive was notified on 26 July 1991.
8 – On yleisesti tiedossa, että direktiivi annettiin tiedoksi 26.7.1991.
9 — One such regulation was Regulation No 3600/92: see below, paragraph 21 et seq.
9 – Yksi tällainen asetus on asetus N:o 3600/92: ks. jäljempänä tämän ratkaisuehdotuksen 21 kohta ja sitä seuraavat kohdat.
The fourth subparagraph of Article 8(2) provides: further information necessary to include the active substance in Annex I for the first time, to vary the conditions for inclusion in Annex I or to maintain such inclusion. 10
Direktiivin 8 artiklan 2 kohdan neljännessä alakohdassa säädetään seuraavaa: tehdään sen jälkeen, kun on saatu lisätiedot, jotka ovat tarpeen tehoaineen merkitsemiseksi ensimmäisen kerran liitteeseen I, tehoaineen merkitsemistä liitteeseen I koskevien edellytysten muuttamiseksi tai kyseisen merkinnän säilyttämiseksi. 10
Article 13(6) provides:
Saman artiklan 6 kohdassa säädetään seuraavaa:
‘During the 12-year period referred to in the first subparagraph it may … be decided by [a prescribed procedure] that the substance can be included in Annex I and under which conditions, or, in cases where the requirements of Article 5 are not satisfied or the requisite information and data have not been submitted within the prescribed period, that such active substance will not be included in Annex I. The Member States shall ensure that the relevant authorisations are granted, withdrawn or varied, as appropriate, within a prescribed period.’
”Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun 12 vuoden ajanjakson aikana voidaan 19 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen päättää – –, että [tehoaine] voidaan sisällyttää liitteeseen I, sekä siitä, millä edellytyksillä sisällyttäminen voi tapahtua, tai jos 5 artiklan vaatimuksia ei täytetä tai vaadittuja tietoja ei anneta säädetyn määräajan kuluessa, että kyseistä tehoainetta ei sisällytetä liitteeseen I. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että asianmukaiset luvat myönnetään, peruutetaan tai niitä muutetaan tapauksen mukaan säädetyn määräajan kuluessa.”
‘By way of derogation from [Article 13(1)], for active substances already on the market two years after notification of this directive, Member States may, with due regard for the provisions of the Treaty, continue to apply previous national rules concerning data requirements as long as such substances are not included in Annex I.’
”Poiketen siitä, mitä [13 artiklan] 1 kohdassa säädetään, silloin kun on kyse tehoaineista, jotka ovat jo olleet markkinoilla kaksi vuotta tämän direktiivin tiedoksi antamisen jälkeen, jäsenvaltiot voivat perustamissopimuksen määräyksiä noudattaen jatkaa aiempien kansallisten sääntöjen soveltamista tietoja koskevien vaatimusten osalta niin kauan kuin näitä aineita ei ole sisällytetty liitteeseen I.”
Article 13(1) provides that Member States are to require that ‘applicants for authorisation of a plant protection product submit with their application’ (a) a dossier satisfying Annex III and (b) for each active substance in the plant protection product a dossier satisfying Annex II.
Direktiivin 13 artiklan 1 kohdan nojalla jäsenvaltioiden on vaadittava, että ”kasvinsuojeluaineen hyväksymistä hakevat liittävät hakemukseensa” a) asiakirjat, jotka täyttävät liitteessä III tarkoitetut vaatimukset, ja b) kustakin kasvinsuojeluaineen sisältämästä tehoaineesta asiakirjat, jotka täyttävät liitteessä II tarkoitetut vaatimukset.
Annex II to Directive 91/414 contains requirements for the dossier to be submitted for the inclusion of an active substance in Annex I. Annex III contains requirements for the dossier to be submitted for the authorisation of a plant protection product.
Direktiivin 91/414 liitteeseen II sisältyvät tehoaineen sisällyttämiseksi liitteeseen I tarvittavia asiakirjoja koskevat vaatimukset. Liitteeseen III sisältyvät kasvinsuojeluaineen hyväksymistä varten tarvittavia asiakirjoja koskevat vaatimukset.
I shall henceforth refer to such dossiers as Annex II or Annex III dossiers.
Käytän tällaisista asiakirjoista jäljempänä nimitystä liitteen II tai liitteen III asiakirja-aineisto.
10 — I have retranslated from the French text of Article 13(3)(d).
10 – Olen kääntänyt 13 artiklan 3 kohdan d alakohdan uudelleen ranskankielisestä tekstistä.