natgillin/translations-raw huggingface dataset:
From then onwards the Caisse paid allowances to Ms Gysen for Augustin and Elise as first and second children, as it considered that children receiving family allowances from the European Communities cannot be taken into account for the purposes of determining the group of beneficiary children referred to in the first subparagraph of Article 16(1) of the Royal Decree of 8 April 1976.
Vakuutuskassa näet katsoi, että lapsia, jotka saavat Euroopan yhteisöiltä perhelisiä, ei voida ottaa huomioon muodostettaessa 8.4.1976 tehdyn kuninkaan päätöksen 16 §:n 1 momentin ensimmäisessä kohdassa tarkoitettua lisään oikeutettujen lasten ryhmää.
(c) education allowance; be regarded as constituting what the national rules in question describe as an “… international social security convention in force in Belgium”?’
b) huollettavana olevaa lasta koskeva lisä ja c) koululisä, pitää riidanalaisessa kansallisessa lainsäädännössä tarkoitettuna ’– – Belgiassa voimassa olevana kansainvälisenä sosiaaliturvasopimuksena’?”
Ms Gysen accordingly brought an action before the Tribunal du Travail de Bruxelles for a ruling that Augustin and Elise should be treated as second and third children for the purposes of Article 16(1) of the Royal Decree of 8 April 1976 and an order directing the Caisse to reimburse the sums withheld from the allowances paid to her from March 2003 onwards and to pay arrears corresponding to the difference between the amounts paid and those to which she was entitled for these children.
Gysen saattoi näin ollen asian Tribunal du travail de Bruxellesin (Brysselin työtuomioistuin) käsiteltäväksi, jotta tämä toteaisi, että hänen lapsiaan Augustinia ja Eliseä on pidettävä kyseisessä pykälässä tarkoitettuina ikäjärjestyksessä toisen ja kolmannen lapsen asemassa olevina lapsina, ja velvoittaisi laitoksen korvaamaan hänelle summat, jotka oli pidätetty hänelle suoritetuista lisistä maaliskuusta 2003 lähtien, sekä maksamaan suorittamatta jääneet summat, jotka vastasivat kyseisistä lapsista suoritettujen lisien ja suoritettaviksi kuuluneiden lisien välistä erotusta.
IV — Legal analysis
IV Oikeudellinen arviointi
In order to resolve the dispute in the main proceedings, the referring court must establish whether, pursuant to the Royal Decree of 8 April 1976, children for whom the Community institutions pay family allowances under the Staff Regulations and the CEOS must be taken into account for
Ratkaistakseen pääasian kansallinen tuomioistuin joutuu selvittämään, että kun 8.4.1976 tehdyn kuninkaan päätöksen säännösten mukaan muodostetaan perhelisiä saavien itsenäisen ammatinharjoittajan lasten ryhmä, mikä on välttämätöntä, jotta
GYSEN without allowing account to be taken of a child receiving family allowances under the legislation of a Member State of the European Union declared to be applicable by Community law’.
GYSEN edellä mainittujen yhteen sovitettujen lakien nojalla, ilman että olisi ollut mahdollista ottaa huomioon lasta, joka saa perhelisät jonkin Euroopan unionin jäsenvaltion sellaisen lainsäädännön nojalla, joka on yhteisön oikeudessa julistettu sovellettavaksi”.
9 the purposes of determining the group of children of a selfemployed worker receiving family allowances, an exercise that is necessary to ascertain the ranking of each child and hence the amount of allowance to be paid.
9 kyettäisiin määrittämään kunkin lapsen ikäjärjestykseen perustuva asema ja siten kustakin heistä suoritettavan lisän suuruus, onko tällöin otettava huomioon lapset, joista yhteisön toimielimet suorittavat perhelisät henkilöstösääntöjen ja yhteisöjen muuta henkilöstöä koskevien palvelussuhteen ehtojen perusteella.
In the main proceedings Ms Gysen maintained that the concept of ‘international social security conventions in force in Belgium’ within the meaning of the first subparagraph of Article 16(1) of the Royal Decree of 8 April 1976 includes binding provisions drawn up by an institution governed by public international law, such as those contained in the Staff Regulations.
Gysen on väittänyt pääasian oikeudenkäynnissä, että 8.4.1976 tehdyn kuninkaan päätöksen 16 §:n 1 momentin ensimmäisessä kohdassa tarkoitettu ”Belgiassa voimassa olevien kansainvälisten sosiaaliturvasopimusten” käsite sisältää pakottavat oikeussäännöt, jotka on laadittu jossain kansainvälisessä julkisoikeudellisessa toimielimessä, ja niihin kuuluvat henkilöstösääntöjen määräykset.
The parties to the main proceedings presented arguments before the referring court regarding the scope of the concept of international social security convention in force in Belgium, referred to in the first subparagraph of Article 16(1) of the abovementioned Royal Decree.
Pääasian asianosaiset ovat käsitelleet ennakkoratkaisupyynnön esittäneessä tuomioistuimessa kyseisen kuninkaan päätöksen 16 §:n 1 momentin ensimmäisessä kohdassa tarkoitetun Belgiassa voimassa olevan kansainvälisen sosiaaliturvasopimuksen käsitteen ulottuvuutta.
As is apparent from the order for reference, the reference to ‘international social security conventions in force in Belgium’ was added to that provision by the Royal Decree of 7 September 2003 in the wake of the judgment of the Belgian Cour d’Arbitrage 6 No 106/2001 7 of 13 July 2001, which held that Article 42 of the Belgian statutes on family allowances for salaried workers, consolidated by the Royal Decree of 19 December 1939, 8 was contrary to Articles 10 and 11 of the Belgian Constitution on the principles of equal treatment and nondiscrimination, ‘in that it permit[ted] only children receiving that benefit under the abovementioned consolidated statutes to be taken into account for the purposes of calculating the ranking that determines the amount of family allowances payable,
Kuten välipäätöksestä ilmenee, viittaus ”Belgiassa voimassa oleviin kansainvälisiin sosiaaliturvasopimuksiin” otettiin kyseiseen säännökseen 7.9.2003 tehdyllä kuninkaan päätöksellä sen jälkeen, kun Belgian Cour d’arbitrage (sovit-telu- ja välitystuomioistuin) 6oli antanut asiassa 106/2001 13.7.2001 tuomion, 7jossa todettiin työntekijöille suoritettavia perhelisiä koskevien, 19.12.1939 tehdyllä kuninkaan päätöksellä 8yhteen sovitettujen Belgian lakien 42 § yhdenvertaisuusperiaatetta ja syrjintäkiellon periaatetta koskevien Belgian perustuslain 10 ja 11 §:n vastaiseksi ”siltä osin kuin siinä otettiin perhelisien suuruuden määrittävää ikäjärjestysasemaa laskettaessa tukea saavista lapsista huomioon vain lapset, jotka saivat kyseisen etuuden
The Caisse, by contrast, maintained that the extension of the scope of the abovementioned provision by the Royal Decree of 7 September 2003 applied only to countries with which Belgium has concluded multilateral or bilateral international social security conventions.
Vakuutuskassa on sen sijaan väittänyt, että 7.9.2003 tehdyllä kuninkaan päätöksellä toteutettua kyseisen säännöksen soveltamisalan laajennusta sovelletaan ainoastaan maihin, joiden kanssa Belgia on tehnyt kansainvälisiä monenvälisiä tai kahdenvälisiä sosiaaliturvasopimuksia.
It pointed out that there is no convention between Belgium and the European institutions or international institutions which pay family allowances to their staff.
Se on osoittanut, että Belgian ja henkilöstönsä perheenjäsenille perhelisiä maksavien Euroopan yhteisöjen toimielinten tai kansainvälisten toimielinten välillä ei ole kuitenkaan tehty minkäänlaista sopimusta.
6 — On 7 May 2007, by an amendment to the Belgian Constitution, the name of the Cour d’Arbitrage was changed to that of Cour Constitutionnelle/Grondwett-elijk Hof/Verfassungsgerichtshof (Constitutional Court) (Moniteur Belge/Belgisch Staatsblad of 8 May 2007, pp. 25101 and 25102).
6 – Cour d’arbitragen nimi on Belgian perustuslakiin 7.5.2007 tehdyllä muutoksella muutettu nimeksi Cour constitutionnelle/Grondwettelijk Hof/Verfassungsgerichtshof (perustuslakituomioistuin) (Moniteur belge/Belgisch Staatsblad 8.5.2007, s.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-449/06 referring court formulates the question referred for a preliminary ruling without setting out further considerations.
JULKISASIAMIES MENGOZZIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-449/06 on laadittu eri tavoin kuin muut kansalliset oikeussäännöt, joissa eri alalla eli eläkkeiden osalta viitataan nimenomaisesti ”kansainvälisen julkisoikeudellisen toimielimen henkilöstösääntöihin”, minkä jälkeen se esittää nyt tutkittavan ennakkoratkaisukysymyksen muita näkökohtia esittämättä.
The Caisse noted that although the Treaties establishing the European Communities are international conventions in force in Belgium, and certain legal rules established by those international organisations are directly applicable in the Member States, the Staff Regulations, while conferring rights on Community officials which they may enforce against their employer, are not directly and immediately applicable in the Belgian legal system.
Vakuutuskassa on todennut, että vaikka yhteisöjen perustamissopimukset ovat Belgiassa voimassa olevia kansainvälisiä sopimuksia ja jotkin kansainvälisten järjestöjen vahvistamista oikeussäännöistä ovat jäsenvaltioissa sellaisinaan sovellettavia, henkilöstösääntöjen määräyksiä, joilla annetaan yhteisön virkamiehille oikeuksia, joihin nämä voivat vedota työnantajaansa vastaan, ei voida soveltaa välittömästi ja sellaisinaan Belgian kansallisessa oikeusjärjestyksessä.
It is clear that the question referred for a preliminary ruling, as formulated in the order for reference, would not fall within the jurisdiction of the Court.
On ilmeistä, että sellaisena kuin ennakkoratkaisukysymys välipäätöksessä esitetään, se ei kuuluisi yhteisöjen tuomioistuimen toimivallan piiriin.
In asking whether the Staff Regulations and Annex VII thereto constitute an ‘international social security convention in force in Belgium’ within the meaning of the first subparagraph of Article 16(1) of the Royal Decree of 8 April 1976, the referring court is seeking from the Court an interpretation of a provision of Belgian law.
Kun kansallinen tuomio -istuin tiedustelee, ovatko henkilöstösäännöt ja sen liite VII 8.4.1976 tehdyn kuninkaan päätöksen 16 §:n 1 momentin ensimmäisessä kohdassa tarkoitettu ”Belgiassa voimassa oleva kansainvälinen sosiaaliturvasopimus”, se pyytää näet yhteisöjen tuomioistuinta tulkitsemaan Belgian oikeusjärjestyksen oikeussääntöä.
11 As is well known, under the system of judicial cooperation established by Article 234 EC, the interpretation of national rules is a matter for the national courts and not for the Court of Justice. 12
11Kuten tiedetään, EY 234 artiklalla käyttöön otetun tuomioistuinten yhteistyötä koskevan järjestelmän piirissä kansallisten oikeussääntöjen tulkinta kuuluu kansallisille tuomioistuimille eikä yhteisöjen tuomioistuimelle. 12
The order for reference then reports the opinion delivered by the Ministère Public (Public Prosecutor) in the main proceedings, according to which Regulation No 259/68 must be considered to fall within the concept of an international social security convention in force in Belgium for the purposes of the first subparagraph of Article 16(1) of the Royal Decree of 8 April 1976, since it cites as its legal basis two international treaties ratified by Belgium — the EC Treaty and the Protocol on the privileges and immunities of the European Communities of 8 April 1965 10— and since, under Article 11 thereof, it is binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
Välipäätöksessä esitetään tämän jälkeen julkisen edun valvojan pääasiassa antama lausunto, jonka mukaan asetuksen N:o 259/68, jonka oikeudellisena perustana on kaksi Belgian ratifioimaa kansainvälistä sopimusta – EY:n perustamissopimus ja 8.4.1965 allekirjoitettu pöytäkirja Euroopan yhteisöjen erioikeuksista ja vapauksista 10– ja joka on 11 artiklansa nojalla kaikilta osiltaan velvoittava ja jota sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa, on katsottava kuuluvan 8.4.1976 tehdyn kuninkaan päätöksen 16 §:n 1 momentin ensimmäisessä kohdassa tarkoitetun Belgiassa voimassa olevan kansainvälisen sosiaaliturvasopimuksen käsitteen soveltamisalaan.
Thus it is for the referring court itself to ascertain what is to be understood by ‘international social security convention in force in Belgium’ within the meaning of the
Kansallisen tuomioistuimen on siten itse vahvistettava, mitä on ymmärrettävä tarkoitettavan edellä mainitussa kansallisessa oikeussäännössä tarkoitetulla käsitteellä
After reporting the positions of the parties and of the Ministère Public (as set out above) and having noted that where the Royal Decree of 8 April 1976 refers to ‘international social security conventions in force in Belgium’, it is worded differently from other national provisions — which in the distinct field of pensions make explicit reference to the ‘staff regulations of an institution governed by international public law’ — the
Kansallinen tuomioistuin viittaa ensin asianosaisten ja julkisen edun valvojan näkemyksiin edellä esitetyllä tavalla ja toteaa, että kun viimeksi mainitussa oikeussäännössä viitataan ”Belgiassa voimassa oleviin kansainvälisiin sosiaaliturvasopimuksiin”, se
11 — It should be noted that although the text of that national provision is not reproduced in the order for reference but is contained in the file relating to the national proceedings sent with the reference for a preliminary ruling, the order for reference nevertheless makes it possible to understand the content of that provision.
11 – Huomautettakoon, että vaikka tämän kansallisen oikeussäännön sanamuotoa ei ole ilmeisesti otettu välipäätökseen, se sisältyy ennakkoratkaisupyynnön mukana toimitettuun kansalliseen asiakirja-aineistoon, joten välipäätöksen perusteella on mahdollista ymmärtää kyseisen määräyksen sisältö.
GYSEN national provision cited.
”Belgiassa voimassa oleva kansainvälinen sosiaaliturvasopimus”.
The application of that provision and, accordingly, the assessment whether the Staff Regulations and the CEOS fall within the above concept, are also reserved to the jurisdiction of the referring court.
Sen yksinomaiseen toimivaltaan kuuluu tämän oikeussäännön soveltaminen ja siten sen arvioiminen, kuuluvatko henkilöstösäännöt ja yhteisöjen muuta henkilöstöä koskevat palvelussuhteen ehdot tämän oikeudellisen käsitteen soveltamisalaan.
The Court of Justice may merely provide clarification as to the legal nature of those acts in order to enable the referring court to make that assessment.
Yhteisöjen tuomioistuin voi ainoastaan selventää näiden asiakirjojen oikeudellista luonnetta, jotta kansalliselle tuomioistuimelle annettaisiin mahdollisuus tämän arvioinnin tekemiseen.
the CEOS constitutes implementation by the Council of the provision of the EC Treaty (now Article 283 EC) that empowers that institution to lay down, acting on a proposal from the Commission and after consulting the other institutions concerned, the Staff Regulations of Officials and the Conditions of Employment of Other Servants of the European Communities.
koskevat palvelussuhteen ehdot hyväksyessään pannut täytäntöön EY:n perustamissopimuksen määräyksen (nykyään EY 283 artikla), jossa vaaditaan, että tämä toimielin vahvistaa komission ehdotuksesta ja kuultuaan niitä muita toimielimiä, joita asia koskee, Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavat henkilöstösäännöt ja yhteisöjen muuta henkilöstöä koskevat palvelussuhteen ehdot.
13Specific provisions of the Staff Regulations and the CEOS are, in turn, the means of implementing certain rules contained in the Protocol on the Privileges and Immunities of the European Communities, in particular Articles 7 and 12 to 16 thereof, and since the Protocol is annexed to the Treaties establishing the European Community and the European Atomic Energy Community, it is of equal status and rank to those treaties.
13Henkilöstösääntöjen ja yhteisöjen muuta henkilöstöä koskevien palvelussuhteen ehtojen erityiset määräykset ovat siis Euroopan yhteisön ja Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimusten liitteenä olevaan Euroopan yhteisöjen erioikeuksista ja vapauksista laadittuun pöytäkirjaan, joka on luonteeltaan ja asemaltaan samanlainen kuin kyseiset perustamissopimukset, ja erityisesti sen 7 ja 12–16 artiklaan sisältyvien eräiden määräysten täytäntöönpanosääntöjä.
Such clarification, even though it does not raise doubts or complications, is all the more appropriate in the light of certain statements made before the referring court.
Vaikka näihin selvennyksiin ei liity epäselvyyttä eikä monimutkaisia seikkoja, ne ovat sitäkin tarpeellisempia, kun otetaan huomioon muutamat kansallisessa tuomioistuimessa esitetyt väitteet.
I note in particular that the Caisse contended in the course of the main proceedings that the provisions of the Staff Regulations, while granting Community officials rights that they can enforce against their employer, are not directly and immediately applicable in the Belgian legal system.
Todettakoon erityisesti, että vakuutuskassa on päätellyt pääasian oikeudenkäynnin aikana, että vaikka henkilöstösäännöissä annetaan yhteisöjen virkamiehille oikeuksia, joihin nämä voivat vedota työnantajaansa vastaan, ne eivät ole kuitenkaan välittömästi ja sellaisinaan sovellettavissa Belgian oikeusjärjestyksessä.
In addition, it should be noted that, as the Court has already had occasion to point out, the Staff Regulations and the CEOS were adopted by means of Regulation No 259/68 and that, by virtue of the second paragraph of Article 189 of the EEC Treaty (now the second paragraph of Article 249 EC), that regulation has general application, is binding in its entirety and is directly applicable in all Member States, 14as moreover is stated in
Todettakoon lisäksi, että kuten yhteisöjen tuomioistuin on jo korostanut, henkilöstösäännöt ja yhteisöjen muuta henkilöstöä koskevat palvelussuhteen ehdot hyväksyttiin asetuksella N:o 259/68 ja että ETY:n perustamissopimuksen 189 artiklan toisen kohdan (josta on tullut EY 249 artiklan toinen kohta) nojalla kyseinen asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa, 14kuten kyseisen asetuksen 11 artiklassakin täsmennetään.
I therefore consider that the question submitted by the referring court may be reformulated in such a way as to seek clarification concerning the legal nature of the Staff Regulations and the CEOS and their possible direct applicability in the Belgian legal system.
Katson näin ollen, että kansallisen tuomioistuimen esittämä kysymys voitaisiin muotoilla uudelleen siten, että siinä selvitetään henkilöstösääntöjen ja yhteisöjen muuta henkilöstöä koskevien palvelussuhteen ehtojen oikeudellinen luonne ja se, ovatko ne mahdollisesti sovellettavissa sellaisinaan Belgian oikeusjärjestyksessä.
13 — More specifically, Regulation No 259/68 was adopted on the basis of Article 24(1) of the Treaty establishing a Single Council and a Single Commission of the European Communities (OJ 1967, 152, p.
13 – Asetus N:o 259/68 on tarkemmin sanoen annettu Euroopan yhteisöjen yhteisen neuvoston ja yhteisen komission perustamisesta tehdyn sopimuksen (EYVL 1967, 152, s.
2), which repealed the existing Article 212 of the EEC Treaty, the wording of which was incorporated into Article 283 EC.
2) 24 artiklan 1 kohdalla, jolla kumottiin aiemmin voimassa ollut ETY:n perustamissopimuksen 212 artikla, jonka tilalle on tullut edellä mainittu EY 283 artikla.
In this regard it should first be observed that the adoption of the Staff Regulations and
Tässä yhteydessä on ennen kaikkea muistettava, että neuvosto on henkilöstösäännöt ja yhteisöjen muuta henkilöstöä
Article 11 of the regulation itself. According to the Court, it follows that, in addition to having effects within the Community administration, the Staff Regulations and the CEOS are also binding on Member States wherever their cooperation is necessary in order to give effect to those measures.
Tästä seuraa yhteisöjen tuomioistuimen mukaan, että sen lisäksi, että henkilöstösäännöillä ja yhteisöjen muuta henkilöstöä koskevilla palvelussuhteen ehdoilla on vaikutuksia yhteisön hallinnon sisäisessä oikeusjärjestyksessä, ne sitovat jäsenvaltioita kaikissa tapauksissa, joissa näiden edellytetään teke -vän yhteistyötä kyseisten toimien täytäntöön panemiseksi.
15 present case on the ground that the Court has also stated that Article 67(2) of the Staff Regulations does not impose ‘any obligations on the Member States in the sphere of family allowances where the spouse of an official, retired official or other Community servant carries on within the territory of a Member State an activity as a selfemployed person’. 17
15 väittää, että tällainen sitova vaikutus Belgian viranomaisiin nähden ei olisi voimassa nyt käsiteltävässä asiassa, koska yhteisöjen tuomioistuin on niin ikään todennut, että henkilöstösääntöjen 67 artiklan 2 kohdassa ei aseteta ”jäsenvaltioille perhelisiä koskevia velvollisuuksia sellaisissa tilanteissa, joissa virkamiehen, eläkkeellä olevan entisen virkamiehen tai yhteisöjen muuhun henkilöstöön kuuluvan puoliso harjoittaa jonkin jäsenvaltion alueella itsenäistä ammattia”. 17
For example, the Court — noting that Article 67(2) of the Staff Regulations makes it possible to resolve conflicts between the Community scheme and the various national schemes, as the family allowances provided for by the Staff Regulations are paid to those entitled to them only in so far as they exceed the amount of the comparable allowances paid under a scheme established by the legislation of a Member State — has observed that ‘since it is based on Article 67(2) itself, that is to say, on a provision contained in a regulation adopted pursuant to the second paragraph of Article 189 of the EEC Treaty, the supplementary effect of allowances payable under the Staff Regulations is binding on the Member States and cannot be disregarded by national legislation’. 16
Yhteisöjen tuomioistuin on esimerkiksi huomauttanut – samalla kun se on todennut, että henkilöstösääntöjen 67 artiklan 2 kohdassa mahdollistetaan ristiriitojen ratkaiseminen yhteisön järjestelmän ja eri kansallisten järjestelmien välillä, koska henkilöstösäännöissä tarkoitetut perhelisät suoritetaan oikeudenhaltijoille ainoastaan siltä osin kuin ne ylittävät vastaavat lisät, joita suoritetaan jonkin jäsenvaltion lakien mukaisen järjestelmän perusteella – että ”koska henkilöstösääntöjen mukaisten lisien täydentävä luonne perustuu 67 artiklan 2 kohtaan eli säännökseen, joka sisältyy ETY:n perustamissopimuksen 189 artiklan toisen kohdan nojalla annettuun asetukseen, se sitoo jäsenvaltioi ta, eikä sitä voida poissulkea kansallisilla laeilla”. 16
That observation by the Court simply means that a Member State remains free to refuse family allowances provided for under its own laws, citing in support of that view the possibility for those entitled to them to receive, for the same child, the family allowances paid under the Staff Regulations and the CEOS where the spouse of the official or servant of the Communities carries on an activity as a selfemployed person within its territory.
Tämä yhteisöjen tuomioistuimen toteamus merkitsee yksinkertaisesti sitä, että ei ole kiellettyä, että jokin jäsenvaltio epää omien lakiensa mukaiset perhelisät ja vetoaa siihen, että lisään oikeutettujen on mahdollista saada samasta lapsesta henkilöstösääntöjen ja yhteisöjen muuta henkilöstöä koskevien palvelussuhteen ehtojen nojalla suoritettavia perhelisiä sellaisissa tilanteissa, joissa yhteisöjen virkamiehen tai toimihenkilön puoliso harjoittaa sen alueella itsenäistä ammattia.
18Indeed, as the Court has observed, ‘the allowances of like nature which, according to the aforesaid provision, must be deducted from the family allowances payable under the Staff Regulations and thus relieve the Community institutions of the obligation to pay the last-mentioned allowances, are only those paid in connection with paid employment’.
18Kuten näet yhteisöjen tuomio -istuin on huomauttanut, ”samanlaisia lisiä, jotka edellä mainitun määräyksen mukaan vähennetään henkilöstösääntöjen mukaisista perhelisistä ja jotka siten vapauttavat toimielimet niitä koskevasta maksuvelvollisuudesta, ovat ainoastaan lisät, joita suoritetaan palkallisena työntekijänä harjoitettavasta toiminnasta”. 19Se, että henkilöstösääntöjen