natgillin/translations-raw huggingface dataset:
On 22 November 2002, Mr Turco made a confirmatory application to the Council asking it to reconsider its position, claiming that the Council had incorrectly applied the exceptions to the right of public access to the documents of the institutions provided for in Article 4(2) and (3) of Regulation No 1049/2001 and that the principle of democracy and citizen participation in the legislative process constitutes an overriding public interest in the disclosure of, inter alia, the legal opinion in question.
Turco teki neuvostolle 22.11.2002 uudistetun hakemuksen, jotta neuvosto tarkistaisi kantansa, ja toi esiin, että neuvosto oli soveltanut virheellisesti asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 ja 3 kohdassa olevia poikkeuksia, jotka koskevat yleisön oikeutta tutustua toimielinten asiakirjoihin, ja väitti, että demokratian ja kansalaisten lainsäädäntöprosessiin osallistumisen periaate on ylivoimainen yleinen etu, jonka vuoksi muun muassa kyseessä olevan oikeudellisen lausunnon sisältämien tietojen ilmaiseminen on perusteltua.
By the contested decision, the Council agreed to disclose the introductory paragraph of that opinion, in which it is stated that the opinion contains the advice of the Council’s legal service on the question of the powers of the Community regarding access to the labour market by third-country nationals, but it refused to reconsider its pos -ition as to the remainder.
Neuvosto suostui ilmaisemaan riidanalaisessa päätöksessä tiedot, jotka sisältyvät kyseisen lausunnon johdantokappaleeseen, jossa todetaan, että lausunto sisältää neuvoston oikeudellisen yksikön neuvoja siitä kysymyksestä, mikä on yhteisön toimivalta kolmansien maiden kansalaisten työmarkkinoille pääsyn suhteen, mutta kieltäytyi muuttamasta kantaansa muilta osin.
In essence, it justified its confirmation of refusal of access on the ground, first, that the advice of its legal service deserves particular protection,
Se perusteli tätä tutustumisoikeuden epäämisen vahvistavaa päätöstä ensisijaisesti sillä, että yhtäältä sen oikeudellisen
Secondly, disclosure of the legal service’s opinions could create uncertainty regarding the legality of legislative acts adopted further to those opinions and, therefore, jeopardise the legal certainty and stability of the Community legal order.
Toisaalta näihin lausuntoihin sisältyvien tietojen paljastaminen saattaa synnyttää epävarmuutta kyseisten lausuntojen seurauksena toteutetun lainsäädännön laillisuuden osalta ja vaarantaa täten oikeusvarmuuden ja yhteisön oikeusjärjestyksen vakauden.
As for the overriding public interest put forward by Mr Turco, the Council stated as follows:
Sen ylivoimaisen yleisen edun olemassaolon osalta, johon Turco on vedonnut, neuvosto totesi seuraavaa:
‘The Council considers that such an overriding public interest is not constituted by the mere fact that the release of those documents containing the legal service’s advice on legal questions arising in the debate on legislative initiatives would be in the general interest of increasing transparency and openness of the institution’s decisionmaking process.
”Neuvosto arvioi, että tällainen pakottava yleinen etu ei synny pelkästään siitä seikasta, että niiden asiakirjojen paljastaminen, jotka sisältävät oikeudellisen yksikön lausunnon lainsäädäntöaloiteneuvottelujen yhteydessä heräävistä oikeudellisista kysymyksistä, palvelisi yleistä etua lisätä toimielimen päätösmenettelyn läpinäkyvyyttä ja avoimuutta.
In fact, this criterion would apply to virtually all written opinions or similar documents of the legal service, thereby making it practically impossible for the Council to refuse access to any legal service opinion under Regulation No 1049/2001.
Itse asiassa tämä kriteeri soveltuu kaikkiin oikeudellisen yksikön kirjallisiin mielipiteisiin tai vastaaviin asiakirjoihin, mikä johtaa siihen, että neuvoston olisi käytännössä mahdotonta evätä oikeutta tutustua mihinkään oikeudellisen yksikön lausuntoon asetuksen N:o 1049/2001 nojalla.
The Council considers that such a result would be clearly contrary to the will of the legislator as it is expressed in Article 4(2) of Regulation No 1049/2001, since it would deprive that provision of any practical effect.’
Neuvoston mukaan tällainen tulos olisi selvästi lainsäätäjän tahdon, sellaisena kuin se näyttäytyy asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdassa, vastaista, koska se tekisi tämän säännöksen tarpeettomaksi.”
Procedure before the Court of First Instance and the judgment under appeal
Oikeudenkäyntimenettely ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa ja valituksenalainen tuomio
By application lodged at the Registry of the Court of First Instance on 28 February 2003, Mr Turco brought an action for annulment of the contested decision.
Turco nosti ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen 28.2.2003 toimittamallaan kannekirjelmällä riidanalaisen päätöksen kumoamista koskevan kanteen.
In support of that action, he raised, as regards the refusal of access to the legal opinion in question, a single plea in law alleging infringement of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001, which was divided into three parts.
Tämän kanteen tueksi hän esitti, siltä osin kuin on kyse päätöksestä, jolla evättiin oikeus tutustua kyseessä olevaan oikeudelliseen lausuntoon, yhden kanneperusteen, joka koskee asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan rikkomista ja joka jaettiin kolmeen osaan.
First and primarily, he submitted that there had been an error as to the legal basis of the contested decision, since legal opinions drawn up in the context of the examination of legislative proposals are, in his view, covered by the exception laid down by
Ensimmäiseksi Turco esitti ensisijaisen väitteen, jonka mukaan riidanalaisen päätöksen oikeudellinen perusta on virheellinen, koska lainsäädäntöehdotusten käsittelyn yhteydessä laaditut oikeudelliset lausunnot kuuluvat hänen mukaansa
Article 4(3) of Regulation No 1049/2001 and not by that referred to in Article 4(2) of that regulation, which covers only legal opinions drawn up in the context of court proceedings.
RUOTSI JA TURCO v. NEUVOSTO asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 3 kohdassa säädetyn poikkeuksen soveltamisalaan eikä kyseisen asetuksen 4 artiklan 2 kohdassa säädetyn sen poikkeuksen soveltamisalaan, joka kattaa vain tuomioistuinkäsittelyiden yhteydessä laaditut oikeudelliset lausunnot.
That interpretation was rejected by the Court of First Instance; it held that it was at variance with the wording of Article 4(2), which does not include such a restriction, and that it would mean that the inclusion of legal advice among the exceptions under Regulation No 1049/2001 had no practical effect, since the Community legislature intended, in that provision, to provide for an exception relating to legal advice distinct from that relating to court proceedings.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei hyväksynyt tätä tulkintaa vaan katsoi, että se on vastoin kyseisen 4 artiklan 2 kohdan sanamuotoa, jossa ei esiinny tällaista rajoitusta, ja että siitä olisi seurauksena, että maininta oikeudellisesta neuvonannosta asetuksessa N:o 1049/2001 ilmoitettujen poikkeusten joukossa menettäisi tehokkaan vaikutuksensa, koska yhteisön lainsäätäjä on halunnut vahvistaa tässä säännöksessä oikeudellista neuvonantoa koskevan poikkeuksen, joka eroaa tuomioistuinkäsittelyitä koskevasta poikkeuksesta.
Legal advice drawn up by the Council’s legal service in the context of court proceedings was already covered by the exception relating to the protection of court proceedings.
Neuvoston oikeudellisen yksikön tuomioistuinkäsittelyiden yhteydessä laatimia lausuntoja koskee nimittäin jo poikkeus, joka liittyy tuomioistuinkäsittelyiden suojaamiseen.
Consequently, according to the Court of First Instance, the Council could legitimately rely on the exception relating to legal advice which is set out in the second indent of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001, in order to decide whether it should give the applicant access to the legal opinion in question.
Näin ollen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, että neuvosto saattoi pätevästi käyttää perustana asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan toisessa luetelmakohdassa säädettyä oikeudellista neuvonantoa koskevaa poikkeusta määrittääkseen, oliko sen myönnettävä valittajalle oikeus tutustua kyseessä olevaan oikeudelliseen lausuntoon.
Secondly and in the alternative, Mr Turco submitted that there had been a misapplication of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001, as the Council was wrong to take the view that the opinions issued by its legal service, by their very nature, merit the protection which that provision ensures.
Toiseksi Turco esitti toissijaisen väitteen, jonka mukaan kyseisen 4 artiklan 2 kohtaa oli sovellettu virheellisesti, koska neuvosto katsoi virheellisesti, että sen oikeudellisen yksikön antamia lausuntoja on niiden luonteen vuoksi suojattava tässä säännöksessä tarkoitetulla tavalla.
Furthermore, the Council ought not to base its decisions on presumptions of a general nature and can decide on the application of the exception concerned only on a case-by-case basis, after a specific analysis of each legal opinion whose disclosure is sought.
Lisäksi Turco katsoi, että neuvoston ei pitäisi käyttää perusteina yleisluonteisia olettamia ja että neuvosto voi lausua kyseisen poikkeuksen soveltamisesta vain tapauskohtaisesti ja jokaisen tutustumispyynnön kohteena olevan oikeudellisen lausunnon konkreettisen tarkastelun jälkeen.
Mr Turco also disputed the relevance of the need identified by the Council in the contested decision to protect the legal opinion in question.
Turco riitautti myös sen, että kyseessä olevan oikeudellisen lausunnon suojaamisen tarve, johon neuvosto on riidanalaisessa päätöksessä vedonnut, on asian kannalta merkityksellinen.
In that regard, the Court of First Instance held that disclosure of advice such as the legal opinion in question could, first, give rise to lingering doubts as to the lawfulness of legislative acts to which such advice relates and, secondly, could compromise the independence of the opinions of the Council’s legal service; thus the Council made no error of assessment in deciding that there was a general interest in the protection of legal opinions such as that in question.
Tältä osin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, että kyseessä olevan oikeudellisen lausunnon kaltaisten lausuntojen sisältämien tietojen ilmaiseminen olisi yhtäältä omiaan ylläpitämään epäselvyyttä niiden lainsäädäntötoimien laillisuudesta, joita nämä lausunnot koskevat, ja voisi toisaalta asettaa kyseenalaiseksi neuvoston oikeudellisen yksikön lausuntojen riippumattomuuden, minkä vuoksi neuvosto ei tehnyt arviointivirhettä katsoessaan, että kyseessä olevan kaltaisten oikeudellisten lausuntojen suojaaminen on yleisen edun mukaista.
Furthermore, the Court of First Instance pointed out that the reasoning for the partial refusal of access to the legal opinion at issue and the decision to disclose the introductory paragraph thereof showed that the
Lisäksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi, että sen päätöksen perusteluista, jolla evättiin osittain oikeus
Council had considered the content of that opinion.
TUOMIO 1.7.2008 – YHDISTETYT ASIAT C-39/05 P JA C-52/05 P tutustua kyseessä olevaan oikeudelliseen lausuntoon, sekä päätöksestä ilmaista sen johdantokappaleen sisältämät tiedot käy ilmi, että neuvosto oli tutkinut kyseisen lausunnon sisällön.
In this connection, the Court of First Instance stated as follows in paragraphs 69 to 80 of the judgment under appeal:
Tältä osin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi valituksenalaisen tuomion 69–80 kohdassa seuraavaa:
70 In this case, the document in question is an opinion of the Council’s legal service concerning a proposal for a Council directive laying down minimum standards for the reception of applicants for asylum in Member States.
70 Esillä olevassa tapauksessa on todettava, että kyseinen asiakirja on neuvoston oikeudellisen yksikön lausunto ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi vahvistaa vähimmäisstandardit turvapaikanhakijoiden vastaanottamiseksi jäsenvaltioissa.
71 However, the fact that the document in question is a legal opinion cannot, of itself, justify application of the exception relied upon.
71 Se, että kyseessä oleva asiakirja on oikeudellinen lausunto, ei kuitenkaan yksinään riitä perustelemaan esitetyn poikkeuksen soveltamista.
72 It is therefore for the Court to assess, in this case, whether the Council has made an error of assessment in finding, pursuant to the second indent of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001, that the disclosure of the legal opinion in question would undermine the protection to which that type of document may be entitled.
72 Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tehtäväksi jää siis varmistaa, tekikö neuvosto esillä olevassa asiassa harkintavirheen, kun se asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan toisen luetelmakohdan nojalla arvioi, että kyseessä olevan oikeudellisen lausunnon paljastaminen vahingoittaisi sitä suojaa, jota tämän tyyppinen asiakirja voisi nauttia.
73 In order to justify its refusal to disclose the entirety of the legal opinion in question, the Council contends, in essence, in the contested decision, that the advice of its legal service is an important instrument enabling it to ensure that its acts
73 Perusteluina kieltäytymiselleen paljastaa kyseinen oikeudellinen lausunto kokonaisuudessaan neuvosto esittää riidanalaisessa päätöksessä, että sen oikeudellisen yksikön lausunnot ovat sille tärkeitä välineitä, joiden avulla se voi olla
SWEDEN AND TURCO v COUNCIL are compatible with Community law and to pursue the discussion of the legal aspects at issue.
RUOTSI JA TURCO v. NEUVOSTO varma toimiensa yhdenmukaisuudesta yhteisön lainsäädännön kanssa ja joiden avulla se voi edistää keskustelua kyseessä olevan asian oikeudellisista näkökohdista.
It argues also that such disclosure could give rise to uncertainty as regards the legality of legislative acts adopted following such advice.
Neuvosto esittää myös, että tällaisesta paljastamisesta voisi olla seurauksena epävarmuus näiden lausuntojen jälkeen hyväksyttyjen lainsäädäntötoimien lainmukaisuudesta.
74 It is true that that reasoning, relating to the need for protection relied upon, seems to relate to all the Council’s legal advice on legislative acts and not specifically to the legal opinion in question.
74 On totta, että tämä perustelu, joka koskee esille tuotua suojan tarvetta, vaikuttaa koskevan kaikkia neuvoston lainsäädäntötoimiin liittyviä oikeudellisia lausuntoja eikä pelkästään kyseistä oikeudellista lausuntoa.
However, the generality of the Council’s reasoning is justified by the fact that giving additional information, making particular reference to the contents of the legal opinion in question, would deprive the exception relied upon of its effect.
Kuitenkin neuvoston perustelujen yleisluonteisuus on perusteltua sen vuoksi, että ylimääräisten tietojen, jotka viittaisivat erityisesti kyseessä olevan oikeudellisen lausunnon sisältöön, esiintuominen tekisi tyhjäksi poikkeuksen, johon on vedottu, tarkoituksen.
75 In addition, although the Council at first refused the applicant access to the legal opinion in question, it is clear from the contested decision that it finally agreed to disclose the introductory paragraph only of the opinion.
75 Sitä paitsi, vaikka neuvosto on ensin evännyt kantajalta oikeuden tutustua kyseessä olevaan oikeudelliseen lausuntoon, riidanalaisesta päätöksestä käy ilmi, että se on lopulta suostunut paljastamaan vain mainitun lausunnon johdantokappaleen.
In that introductory paragraph, it is stated that the opinion in question contains the advice of the Council’s legal service on the question of the Community’s powers regarding access of third-country nationals to the labour market.
Tämän johdantokappaleen mukaan kyseinen lausunto sisältää neuvoston oikeudellisen yksikön neuvoja siitä kysymyksestä, mikä on yhteisön toimivalta kolmansien maiden kansalaisten työmarkkinoille pääsyn suhteen.
76 It follows that the complaint that the Council did not consider the contents of the legal opinion in question for the purpose of giving a decision on the request for access in question is unfounded.
76 Tästä seuraa, että väite, jonka mukaan neuvosto ei olisi tutkinut kyseessä olevan oikeudellisen lausunnon sisältöä ennen kuin se ilmoitti kantansa riidanalaiseen tiedonsaantipyyntöön, ei ole perusteltu.
77 As regards the relevance of the need, identified by the Council in the contested decision, for protection of that advice, the Court finds that the disclosure of the legal opinion in question would have the effect of making public the Council’s
77 Tämän lausunnon suojan tarpeen, jonka neuvosto toi esiin riidanalaisessa päätöksessä, paikkansapitävyyden osalta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin toteaa, että kyseisen oikeudellisen lausunnon paljastaminen saattaisi
78 The disclosure of such advice could, given the particular nature of such documents, give rise to lingering doubts as to the lawfulness of the legislative act in question.
78 Tällaisen lausunnon paljastaminen olisi siis näiden asiakirjojen erityinen luonne huomioon ottaen omiaan aiheuttamaan epäilyksiä kyseisen lainsäädäntötoimen laillisuudesta.
79 In addition, it is important to point out that the Council is justified in considering that the independence of the opinions of its legal service, drawn up at the request of other services of that institution or at least intended for them, can constitute an interest to be protected.
79 Lisäksi täytyy todeta neuvoston katsoneen perustellusti, että sen oikeudellisen yksikön antamat lausunnot, jotka on joko laadittu tämän toimielimen muiden yksiköiden pyynnöstä tai jotka on vähintään osoitettu niille, voivat olla suojan tarpeessa.
In that regard, the applicant has not explained how, in the circumstances of this case, disclosure of the legal opinion in question would help to protect the Council’s legal service from improper external influences.
Tähän liittyen kantaja ei ole selittänyt, missä määrin esillä olevan asian olosuhteissa kyseisen oikeudellisen lausunnon paljastaminen myötävaikuttaisi neuvoston oikeudellisen yksikön suojaamiseen laittomilta ulkopuolisilta vaikutteilta.
80 In the light of the foregoing, the Council made no error of assessment in considering that there was an interest in protecting the legal opinion in question.’
80 Näin ollen neuvosto ei ole tehnyt harkintavirhettä arvioidessaan, että kyseinen oikeudellinen lausunto oli suojan tarpeessa.”
Thirdly, Mr Turco submitted, still in the alternative, that the principle of transparency constitutes an ‘overriding public interest’ within the meaning of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001 and that the legal opinion in question should, in any event, have been disclosed in accordance with that principle.
Kolmanneksi Turco väitti, edelleen toissijaisesti, että avoimuuden periaate on asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu ”ylivoimainen yleinen etu” ja että kyseessä olevan oikeudellisen lausunnon sisältämät tiedot olisi joka tapauksessa pitänyt ilmaista tämän periaatteen nojalla.
As regards that part of the plea, the Court of First Instance held, in paragraphs 82 to 85 of the judgment under appeal, that the Council was justified in considering that the overriding public interest capable of justifying the disclosure of a document
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi kanneperusteen tämän osan osalta valituksenalaisen tuomion 82–85 kohdassa, että neuvosto saattoi perustellusti katsoa, että ylivoimaisen yleisen edun, joka voi oikeuttaa paljastamaan asiakirjan, on
SWEDEN AND TURCO v COUNCIL must, as a general rule, be distinct from the principles relied upon by Mr Turco, which underlie Regulation No 1049/2001 in its entirety, stating:
RUOTSI JA TURCO v. NEUVOSTO pääsääntöisesti oltava erillinen periaatteista, joihin Turco vetosi ja jotka muodostavat asetuksen N:o 1049/2001 koko taustan; tältä osin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi seuraavaa:
‘82 … those principles are implemented by the provisions of Regulation No 1049/2001 as a whole, as evidenced by recitals 1 and 2 of the preamble, which refer explicitly to the principles of openness, of democracy and of greater participation of citizens in the decisionmaking process …
”82 On – – todettava, että nämä periaatteet toteutetaan asetuksen N:o 1049/2001 säännöksillä, kuten mainitun asetuksen ensimmäisessä ja toisessa perustelukappaleessa, jotka nimenomaisesti viittaavat avoimuuden ja kansanvallan periaatteisiin sekä periaatteeseen, joka koskee kansalaisten parempia mahdollisuuksia osallistua päätöksentekomenettelyyn – –
83 The overriding public interest, under Article 4(2) of Regulation No 1049/2001, capable of justifying the disclosure of a document which undermines the protection of legal advice must therefore, as a rule, be distinct from the above principles which underlie that regulation.
83 Asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun ylivoimaisen yleisen edun, joka oikeuttaa paljastamaan asiakirjan, mikä vahingoittaa oikeudellisten neuvonantojen suojaa, täytyy siis periaatteessa olla erillinen niistä yllä mainituista periaatteista, jotka ovat mainitun asetuksen taustalla.
If that is not the case, it is, at the very least, incumbent on the applicant to show that, having regard to the specific facts of the case, the invocation of those same principles is so pressing that it overrides the need to protect the document in question.
Mikäli näin ei ole, hakijan täytyy vähintään näyttää toteen, että kyseessä olevan tapauksen erityispiirteet huomioon ottaen näihin samoihin periaatteisiin vetoaminen on niin tärkeää, että se ylittää riidanalaisen asiakirjan suojan tarpeen.
That is not, however, the case here.
Esillä olevassa asiassa näin ei kuitenkaan ole.
84 In addition, although it may be possible that the institution in question itself identifies an overriding public interest capable of justifying the disclosure of such a document, it is for the applicant who intends to rely on such an interest to invoke it in his application so as to invite the institution to give a decision on that point.
84 Sitä paitsi vaikka olisi mahdollista, että kyseessä oleva toimielin havaitsisi itse sellaisen ylivoimaisen yleisen edun olemassaolon, joka voisi oikeuttaa tällaisen asiakirjan paljastamisen, on hakijan, joka aikoo vedota tällaiseen yleiseen etuun, tuotava se pyyntönsä yhteydessä esiin, jotta toimielin ottaisi kantaa tähän kohtaan.
85 In this case, since the Council did not make an error of assessment in finding that the overriding public interests invoked by the applicant did not justify disclosure of the legal opinion in question, it cannot be criticised for not having identified other overriding public interests.’
85 Koska esillä olevassa asiassa neuvosto ei ole tehnyt harkintavirhettä arvioidessaan, että kantajan esiin tuomat ylivoimaiset yleiset edut eivät ole luonteeltaan sellaisia, että ne oikeuttaisivat paljastamaan kyseessä olevan oikeudellisen lausunnon, ei neuvostoa voida kritisoida siitä, ettei se ole tuonut esiin muita ylivoimaisia yleisiä etuja.”
Consequently, the Court of First Instance dismissed the application in so far as it related to the refusal of access to the legal opinion in question.
Näin ollen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi kanteen siltä osin kuin se koskee päätöstä, jolla evättiin oikeus tutustua kyseessä olevaan oikeudelliseen lausuntoon.
Procedure before the Court and forms of order sought by the parties
Oikeudenkäyntimenettely vaatimukset
By their appeals, the Kingdom of Sweden and Mr Turco request that the judgment under appeal be set aside in so far as it refuses to grant Mr Turco access to the legal opinion in question.
Ruotsin kuningaskunta ja Turco vaativat valituksissaan valituksenalaisen tuomion kumoamista siltä osin kuin siinä evätään Turcolta oikeus tutustua kyseessä olevaan oikeudelliseen lausuntoon.
The Kingdom of Sweden also requests that the Court itself give judgment in the matter by annulling the contested decision.
Lisäksi Ruotsin kuningaskunta vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin ratkaisee itse kanteen kumoamalla riidanalaisen päätöksen.