natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In that connection, it must be pointed out that, although the Commission and the Portuguese Republic agree that 'call-back' is not a voice telephony service within the meaning of Article 1 of Directive 90/388, the Portuguese Government argues that the retention of the exclusive rights granted to Portugal Telecom is incompatible with a 'call-back' system subjected to competition, as
Tässä suhteessa on syytä tuoda esiin, että vaikka komissio ja Portugalin tasavalta ovat yhtä mieltä siitä, että call back -palvelu ei ole direktiivin 90/388/ETY 1 artiklassa tarkoitettua puhelinliikennettä, Portugalin hallitus väittää, että Portugal Telecomille myönnettyjen yksinoikeuksien säilyttäminen ei ole sovitettavissa yhteen sellaisen call back -järjestelmän kanssa, joka altistetaan kilpailulle, koska tällainen vapauttaminen vaarantaa julkisen operaattorin taloudellisen tasapainon ja merkitsee estettä tariffimukautuksille.
Declares that by postponing until 1 January 2000 the abolition of the exclusive rights enjoyed by Portugal Telecom in respect of the "call-back* system, the Portuguese Republic has failed to fulfil its obligations under the fourth subparagraph of Article 2(2) of Commission Directive 90/388/EEC of 28 June 1990 on competition in the markets for telecommunications services, in the version resulting from Commission Directive 96/19/EC of 13 March 1996 amending Directive 90/388 with regard to the implementation of fidi competition in telecommunications markets;
Komissio osoitti 27.5.1998 Portugalin tasavallalle virallisen huomautuksen, jossa muistutetaan, että call back -järjestelmä on lisäarvopalvelu eikä puhelinpalvelu, että sitä ei sen vuoksi koske kyseiselle valtiolle päätöksen 97/310/EY 3 artiklassa myönnetty lisäaika ja että se olisi pitänyt vapauttaa jo direktiivin 90/388/ETY voimaantulosta alkaen.
Orders the Portuguese Republic to pay the costs.'
Portugalin tasavallalle päätöksen 97/310/EY 3 artiklalla myönnetty poikkeus on nimenomaisesti rajattu koskemaan ainoastaan puhelintoimintaa.
Advocate General P. Léger delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 17 May 2001.
Komissio päätti nostaa käsiteltävänä olevan kanteen, koska sen mukaan call back -järjestelmä on ainoastaan reititys- ja tariffipalvelu, jota tarjotaan puhelinpalvelujen lisäksi ja jota ei voida pitää puhelinpalvelua korvaavana
'(1) declare that by postponing until 1 January 2000 the abolition of Portugal Telecom's exclusive rights in respect of the "call-back" system, the Portuguese Republic failed to fulfil its obligations under the fourth subparagraph of Article 2(2) of Commission Directive 90/388/EEC of 28 June 1990 on competition in the markets for telecommunications services, as amended by Commission Directive 96/19/EC of 13 March 1996 amending Directive 90/388/EEC with regard to the implementation of full competition in telecommunications markets, and by virtue of Article 3 of Commission Decision 97/310/EC of 12 February 1997 concerning the granting of additional implementation periods to Portugal for the implementation of Commission Directives 90/388/EEC and 96/2/EC as regards full competition in the telecommunications market;
Portugalin tasavalta ei ole noudattanut kilpailusta telepalvelumarkkinoilla 28 päivänä kesäkuuta 1990 annetun komission direktiivin 90/388/ETY 2 artiklan 2 kohdan neljännen alakohdan mukaisia velvoitteitaan, sellaisena kuin tämä direktiivi on muutettuna täydellisen kilpailun toteuttamista televiestintämarkkinoilla pohjustavan direktiivin 90/388/ETY muuttamisesta 13 päivänä maaliskuuta 1996annetuUa komission direktiivillä 96/19/EY, koska se on lykännyt 1.1.2000 asti ajankohtaa, jolloin Portugal Telecomin call back -järjestelmää koskevat yksinoikeudet poistetaan.
Case C-354/99 Commission of the European Communities ν Ireland Environment and consumers
Asia C-354/99 Euroopan yhteisöjen komissio v. Irlanti Ympäristö ja kuluttajat
18 October 2001 obligations
18 päivänä lokakuuta 2001 noudattamatta jättäminen
By an application lodged at the Registry of the Court on 23 September 1999, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by failing to take all the measures necessary to ensure the correct implementation of Articles 2(d), 11 and 12 of Council Directive 86/609/EEC of 24 November 1986 on the approximation of the laws, regulations and administrative provisions of the Member States regarding the protection of animals used for experimental and other scientific purposes, and by failing to provide for an adequate system of penalties for non­compliance with the requirements of Directive 86/609, Ireland has failed to comply with the Directive, in particular Article 25 thereof, and has failed to fulfil its obligations under the EC Treaty, in particular Article 5 thereof (now Article 10 EC).
Jäsenyysvelvoitteiden puutteellisuus (viides jaosto) eikä EY:n perustamissopimuksen ja erityisesti sen 5 artiklan (josta on tullut EY 10 artikla) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut kaikkia kyseisen direktiivin 2 artiklan d alakohdan ja 11 ja 12 artiklan asianmukaisen täytäntöönpanon edellyttämiä toimenpiteitä ja koska se ei ole säätänyt asianmukaisesta seuraamusjärjestelmästä direktiivin 86/609/ETY vaatimusten noudattamatta jättämisen varalta.
The Commission, having invited Ireland to submit observations on the incorporation of the Directive into national law, addressed to Ireland, by letters of 27 May 1993 and 17 December 1998 respectively, a reasoned opinion and a supplementary reasoned opinion, requesting on each occasion that it take the measures necessary to comply with its obligations under the Directive within two months of receipt of the opinion.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut kanteen, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 23.9.1999 ja jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että Irlanti ei ole noudattanut kokeisiin ja muihin tieteellisiin tarkoituksiin käytettävien eläinten suojelua koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 24 päivänä marraskuuta 1986 annetun neuvoston direktiivin 86/609/ETY ja erityisesti sen 25 artiklan mukaisia velvoitteitaan
Absence of a definition of the term 'experiment'
Oikeudenkäyntiä edeltävä menettely
event, make the penalty effective, proportionate and dissuasive (Case 68/88 Commission ν Greece; Case C-213/99 de Andrade).
henkilöt eivät voi olla varmoja oikeudellisesta asemastaan.
It must be held that the penalties provided for in the Irish legislation for noncompliance with the requirements of the Directive do not satisfy the conditions set out in the case-law referred to in the previous paragraph.
Tältä osin on todettava, että direktiivin 11 artiklaa ei ole pantu kokonaisuudessaan täytäntöön, sillä asiaa koskevissa kansallisissa säännöksissä ei säädetä minkäänlaisesta toimivaltaisen viranomaisen suorittamasta eläimen vapaaksi päästämisen valvonnasta.
Artide 2(d) of the Directive, was not incorporated into Irish law. In those circumstances, even if in practice the criteria relating to distress and lasting harm inflicted on animals are covered by the definition of the term 'experiment' under the amended Act, as the Irish Government claims, the persons concerned are in a position of uncertainty as regards their legal situation.
Irlannin hallituksen toimittamat tiedot, jotka sisältyivät komission täydentävään perusteltuun lausuntoon annettuun vastaukseen, osoittivat, että direktiiviä ei ollut edelleenkään saatettu osaksi Irlannin oikeusjärjestystä, minkä vuoksi komissio päätti nostaa esillä olevan kanteen.
Failure to designate a competent national authority to authorise the setting free of animals
Kokeista tai kokeita suorittavia henkilöitä koskevista tiedoista toimivaltaiselle viranomaiselle annettavaa etukäteisilmoitusta koskevien menettelyjen puutmminen
In that connection, it must be pointed out that Article 11 of the Directive has not been implemented in full since the relevant national provisions do not provide for any form of supervision by a competent authority of the setting free of animals.
Komissio on esittänyt Irlannin toteuttamasta direktiivin täytäntöönpanosta seuraavat neljä väitettä, jotka on syytä tutkia peräkkäin: kokeen käsitettä ei ole määritelty (direktiivin 2 artiklan d alakohdan virheellinen täytäntöönpano)
In addition, the Irish Government's argument that the controls carried out in the context of the procedures for issuing licences enable an adequate penalty to be imposed where appropriate is based on the erroneous assumption that all breaches of the requirements under the Directive may be penalised in the context of those procedures. As the Commission has correctly observed, a refusal to issue or withdrawal of a licence cannot in any event be considered to be an effective and dissuasive penalty when the experiment to which the Directive relates is carried out with complete disregard for the national licensing provisions.
Direktiivin 12 artiklan 1 kohtaa ei ole saatettu kokonaan osaksi kansallista lainsäädäntöä, koska muutetun lain 12 a §:n 10 momentin 1 kohdan säännöksistä riippumatta terveysministeriö ei ole luonut menettelyjä, joiden perusteella voitaisiin ilmoittaa etukäteen nimeltä mainitulle toimivaltaiselle viranomaiselle suoritettavat kokeet tai näitä kokeita suorittavia henkilöitä koskevat tiedot.
Absence of procedures for notifying a competent authority in advance of experiments or the details of persons conducting such experiments
viranomaista, jolla on toimivalta hyväksyä eläimen vapaaksi päästäminen, ei ole nimetty (direktiivin 11 artiklan virheellinen täytäntöönpano)
In that connection it must be observed that Article 12(1) of the Directive has not been implemented in full since, notwithstanding the provisions of Section 12A(10)(i) of the amended Act, the Minister for Health has failed to establish procedures for notifying a named competent authority in advance of the experiments to be carried out or of the details of the persons conducting such experiments.
Direktiivin vaatimusten noudattamatta jättämiseen sovellettavan asianmukaisen seuraamusjärjestelmän puuttuminen menettelyjä, joissa itse kokeista tai tällaisia kokeita suorittavista henkilöistä annetaan tiedot etukäteen toimivaltaiselle viranomaiselle, ei ole luotu (direktiivin 12 artiklan 1 kohdan virheellinen täytäntöönpano) ja asianmukaista seuraamusjärjestelmää direktiivin vaatimusten täyttämättä jättämisen varalta ei ole säädetty.
Absence of an adequate system of penalties for noncompliance with the requirements of the Directive
Nyt esillä olevassa asiassa on selvää, että kokeen käsitteen määritelmää, sellaisena kuin siitä säädetään direktiivin 2 artiklan d alakohdassa, ei ole saatettu osaksi Irlannin oikeusjärjestystä.
It should be noted that where a Community regulation dc=;s not specifically provide for any penalty for an infringement or refers for that purpose to national laws, regulations and administrative provisions, Article 5 of the Treaty requires the Member States to take all measures necessary to guarantee the application and effectiveness of Community law.
On huomattava, että kun yhteisön oikeudessa ei ole säädetty sanktiota sen säännösten rikkomisesta tai siinä viitataan tältä osin kansallisiin lakeihin, asetuksiin ja hallinnollisiin määräyksiin, perustamissopimuksen 5 artiklassa velvoitetaan jäsenvaltiot toteuttamaan kaikki toimenpiteet, jotka ovat aiheellisia yhteisön oikeuden tehokkaan vaikutuksen varmistamiseksi.
For that purpose, while the choice of penalties remains within their discretion, they must ensure in particular that infringements of Community law are penalised under conditions, both procedural and substantive, which are analogous to those applicable to infringements of national law of a similar nature and importance and which, in any
Vaikka jäsenvaltioille näin ollen varataan täysi harkintavalta sanktioiden valinnassa, niiden on valvottava erityisesti, että yhteisön oikeuden rikkominen sanktioidaan perusteiltaan ja menettelyltään vastaavalla tavalla kuin kansallisen oikeuden vastaavanlaatuinen ja vakavuudeltaan samanlainen rikkominen ja että sanktio on joka tapauksessa tehokas, suhteessa rikkomisen vakavuuteen ja varoittava (ks. mm. asia 68/88, komissio v. Kreikka, tuomio 21.9.1989 ja asia C-213/99, de Andrade, tuomio 7.12.2000.
By failing to adopt all the measures necessary to ensure the correct implementation of Articles 2(d), 11 and 12 ofCouncü Directive 86/609/EEC of 24 November 1986 on the approximation of the laws, regulations and administrative provisions of the Member States regarding the protection of animals used for experimental and other scientific purposes, and by failing to provide for an adequate system of penalties for noncompliance with the requirements of Directive 86/609, Ireland has failed to fulfil its obligations under the Directive, in particular Article 25 thereof, and under the EC Treaty, in particular Article 5 thereof (now Article 10 EC);
Irlanti ei ole noudattanut kokeisiin ja muihin tieteellisiin tarkoituksiin käytettävien eläinten suojelua koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 24 päivänä marraskuuta 1986 annetun direktiivin 86/609/ETY ja erityisesti sen 25 artiklan mukaisia velvoitteitaan eikä EY:n perustamissopimuksen ja erityisesti sen 5 artiklan (josta on tullut EY 10 artikla) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut kaikkia kyseisen direktiivin 2 artiklan d alakohdan ja 11 ja 12 artiklan asianmukaisen täytäntöönpanon edellyttämiä toimenpiteitä ja koska se ei ole säätänyt asianmukaisesta seuraamusjä^estelrnästä direktiivin 86/609/ETY vaatimusten noudattamatta jättämisen varalta.
Ireland is ordered to pay the costs.'
Irlanti velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Advocate General L.A Geelhoed delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 5 April 2001.
Julkisasiamies L.A. Geelhoed on esittänyt ratkaisuehdotuksensa viidennen jaoston istunnossa 5 päivänä huhtikuuta 2001.
He proposed that the Court should give judgment as follows:
Julkisasiamies ehdottaa, että yhteisöjen tuomioistuin toteaa seuraavaa:
By failing to take all necessary measures to ensure correct transposition into national law of Article 2 (the concept of "experiment"), Article 11 and Article 12 of Council Directive 86/609/EEC of 24 November 1986 concerning the approximation of the laws, regulations and administrative provisions of the Member States regarding the protection of animals used for experimental and other scientific purposes, and by failing to provide for an adequate system of penalties for noncompliance with the requirements of Directive 86/609, Ireland has failed to fulfil its obligations under that Directive, in particular Article 25 thereof, and under Article 10 EC.
Irlannin tasavalta ei ole noudattanut kokeisiin ja muihin tieteellisiin tarkoituksiin käytettävien eläinten suojelua koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 24 päivänä marraskuuta 1986 annetun neuvoston direktiivin 86/609/ETY ja erityisesti sen 25 artiklan sekä perustamissopimuksen 10 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut kaikkia tarvittavia toimenpiteitä varmistaakseen kyseisen direktiivin 2 artiklan (kokeen käsite) sekä 11 ja 12 artiklan asianmukaisen saattamisen osaksi kansallista oikeusjärjestystä ja koska se ei ole säätänyt direktiivin 86/609/ETY vaatimusten noudattamatta jättämistä koskevista tehokkaista seuraamuksista.
Ireland is ordered to pay the costs.'
Irlannin tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Directive — Designation of the State as liable to pay guaranteed wage claims Directive 80/987) (Fifth Chamber)
18 päivänä lokakuuta 2001
By judgment of 11 November 1999, the Högsta domstolen (Supreme Court), Sweden, referred to the Court for a preliminary ruling two questions concerning the interpretation of Council Directive 80/987/EEC of 20 October 1980 on the approximation of the laws of the Member States relating to the protection of employees in the event of the insolvency of their employer, as amended by the Act concerning the conditions of accession of the Republic of Austria, the Republic of Finland and the Kingdom of Sweden and adjustments to the treaties on which the European Union is founded.
Ennakkoratkaisu Direktiivi 80/987/ETY - Työntekijöiden suojaa työnantajan maksukyvyttömyystilanteessa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen Direktiivin liitteessä olevan I kohdan G alakohdassa vahvistetun Ruotsia koskevan poikkeuksen soveltamisala — Valtion nimeäminen maksuvelvolliseksipalkkatun > asaatavien osalta —Merkitysdirektiivin 80/987/ETY oikeusvaikutusten kannalta (viides jaosto) oli konkurssiin asetetun yrityksen, joka oli hänen työnantajansa, omistajan lähiomainen.
9 June 1998, that court upheld her claim. Although it found that Mrs Gharehveran had indeed played a part in running the business of her husband's company and had a considerable influence on the business, the Hovrätten ruled that no effect could be given to the last paragraph of Article 12 of the Förmånsrättslagen, in the version applicable from 1 July 1994.
Tämän jälkeen Gharehveran nosti kanteen Ruotsin valtiota vastaan Lunds tingsrättissä (Ruotsi) vaatien, että pesänhoitajan päätöstä on muutettava ja että hänen lönegarantilageniin perustuva maksuvaatimuksensa on hyväksyttävä. Lunds tingsrätt hylkäsi tämän vaatimuksen 20.5.1997 antamassaan tuomiossa.
It took the view that, in so far as it had the effect of excluding from the wage guarantee a worker whose close relative held at least 20% of the shares of the company in liquidation, without the employee himself holding any share in the company, that provision went beyond the terms of the exclusion provided for in point G of Section I of the Annex to the Directive. According to the Hovrätten, Mrs Gharehveran was therefore entitled to claim the payment in question by relying directly on the Directive.
Högsta domstolen on esittänyt 11.11.1999 tekemällään päätöksellä kaksi ennakkoratkaisukysymystä työntekijöiden suojaa työnantajan maksukyvyttömyystilanteessa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 20 päivänä lokakuuta 1980 annetun neuvoston direktiivin 80/987/ETY tulkinnasta, sellaisena kuin direktiivi on muutettuna asiakirjalla Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan ja Ruotsin kuningaskunnan liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu.
The two questions have been raised in proceedings between the Riksskatteverket (National Tax Board) and Soghra Gharehveran concerning her entitlement to a payment under the Lönegarantilagen (1992:497) (Wage Guarantee Law, SFS 1992 No 497) after the undertaking which employed her was put into liquidation.
Nämä kysymykset on esitetty Riksskatteverketin (verovirasto) ja Gharehveranin välisessä riidassa, joka koskee viimeksi mainitun oikeutta Lönegarantilagenin (1992:497) (palkkaturvalaki, SFS 1992, nro 497) mukaiseen palkkaturvaan hänen työnantajansa konkurssissa.
Soghra Gharehveran was employed by Zarrinen AB (hereinafter 'Zarrinen'), a company operating a restaurant for which she performed, as employee, certain accounting duties.
Soghra Gharehveran on työskennellyt ravintolaalalla toimivassa Zarrinen AB -nimisessä yrityksessä (jäljempänä Zarrinen), jossa hän on hoitanut tiettyjä kirjanpitotehtäviä palkkatyöntekijänä.
All the shares in that company were held by her husband.
Hänen aviomiehensä omisti kaikki tämän yhtiön osakkeet.
After Zarrinen had been put into liquidation on 17 July 1995, Mrs Gharehveran lodged a claim for payment of her wages under the Lönegarantilagen.
Sen jälkeen kun Zarrinen asetettiin konkurssiin 17.7.1995, Gharehveran vaati palkkansa maksamista lönegarantilagenin perusteella.
That claim was rejected by the liquidator on the ground that Mrs Gharehveran was a close relative of the person owing the liquidated company which had employed her.
Konkurssipesän pesänhoitaja hylkäsi tämän vaatimuksen sillä perusteella, että Gharehveran
Mrs Gharehveran then brought an action against the Swedish State in the Lunds tingsrätt to have the liquidator's decision overturned and her claim for payment under the Lönegarantilagen upheld.
Gharehveran valitti tästä tuomiosta Hovrätten över Skåne och Blekingeen (Ruotsi).
That action was dismissed by a judgment of 20 May 1997.
Viimeksi mainittu hyväksyi 9.6.1998 antamassaan tuomiossa hänen maksuvaatimuksensa.
Mrs Gharehveran appealed against that judgment to the Hovrätten över Skåne och Blekinge (Court of Appeal, Skåne and Blekinge). By judgment of
Vaikka Hovrätten katsoi, että Gharehveran oli osallistunut puolisonsa yrityksen toimintaan ja käyttänyt siinä huomattavaa vaikutusvaltaa, se katsoi, ettei förmånsrättslagenin 12 §:n viimeisellä momentilla, sellaisena kuin se oli muutettuna 1.7.1994 lukien, voinut tässä tapauksessa olla minkäänlaista vaikutusta.
By its first question, the national court asks essentially whether point G of Section I of the Annex to the Directive is to be interpreted as allowing the Kingdom of Sweden to exclude from the group of persons enjoying the wage payment guarantee provided for by the Directive employees whose close relative owned, less than six months before the petition in insolvency, at least 20% of the shares of the company employing them, when the employees concerned
Se nimittäin katsoi, että koska tämän säännöksen seurauksena työntekijälle ei voitu antaa palkkaturvaa, jos hänen lähiomaisensa omisti vähintään viidesosan konkurssiin asetetun yhtiön osakkeista, ilman että työntekijällä itsellään olisi siinä omistusosuutta, tämä säännös ylitti sanamuodoltaan sen, mitä direktiivin liitteessä olevan I kohdan G alakohdassa säädetään siitä, ketkä voidaan rajata palkkaturvan ulkopuolelle.
did not themselves have any share in the capital of that company.
Toissijaisesti se väittää, että tällä direktiivillä ei voi olla välitöntä oikeusvaikutusta.
It is clear from the actual wording of point G of Section I of the Annex to the Directive that the exclusion for which it provides relates only to employees who, on their own or with their close relatives, were owners of an essential part of the undertaking employing them, so that that exclusion cannot, without misconstruing the clear wording of the abovementioned Community provision, be extended to employees whose relatives alone were owners of an essential part of the undertaking.
Tässä yhteydessä on lisäksi huomattava, että ennakkoratkaisupyynnössä todetaan, että kansallisen tuomioistuimen käsiteltävänä olevaa kansallista lakia oli muutettu 1.6.1997 lukien nimenomaan sen varmistamiseksi, että se olisi direktiivin liitteessä olevan I kohdan G alakohdan sanamuodon mukainen.
It must be emphasised, next, that, if the Court held, in Francovich and Wagner Miret, that the fact that the abovementioned provisions of the Directive were precise and unconditional was not sufficient to enable individuals to rely on those provisions before the national courts, it was in consideration of the fact that Articles 3(1) and 5 of the Directive allowed the Member States a broad discretion with regard to determining the person liable to meet guaranteed claims and the organisation, operation and financing of the guarantee institutions (Francovich, paragraphs 25 and 26, and Wagner Miret, paragraph 17).
Högsta domstolen katsoi, että siinä vireillä olevassa asiassa tuli esille yhteisön oikeuden tulkintaa koskevia kysymyksiä, minkä vuoksi se päätti lykätä asian ratkaisua ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle ennakkoratkaisukysymyksiä.