natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In failing to apply Regulation No 1073/1999 and refusing to adapt its internal procedures in such a way as to satisfy the requirements laid down by the regulation, the ECB infringed the regulation, in particular Article 4 thereof, and exceeded the margin of autonomy of organisation which it retains for the purpose of combating fraud.
Lisäksi on todettava, että EKP ei ole osoittanut, miten se, että EKP:hen sovelletaan yhteisön lainsäätäjän toteuttamia asetuksessa N:o 1073/1999 säädetyn kaltaisia toimia, jotka koskevat petosten ja kaiken muun Euroopan yhteisön taloudellisia etuja vahingoittavan laittoman toiminnan torjuntaa, voisi vaikuttaa EKP:n kykyyn hoitaa riippumattomasti niitä erityistehtäviä, jotka sille EY:n perustamissopimuksessa annetaan.
Annuls Decision 1999/726/EC of the European Central Bank of 7 October 1999 on fraud prevention (ECB/1999/5);
Petosten torjunnasta 7 päivänä lokakuuta 1999 tehty Euroopan keskuspankin päätös 1999/726/EY (EKP/1999/5) kumotaan.
Orders lhe European Central Bank to pay the costs;
Euroopan keskuspankki velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut
Orders the Kingdom of the Netherlands, the European Parliament and the Council of the European Union to bear their own costs.'
Alankomaiden kuningaskunta, Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
Advocate General F.G. Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 3 October 2002.
Julkisasiamies F.G. Jacobs on esittänyt ratkaisuehdotuksensa täysistunnossa 3 päivänä lokakuuta 2002.
'(1) declare void Decision No 1999/726/EC of the European Central Bank of 7 October 1999 on fraud prevention;
1) kumoaa petosten torjunnasta 7 päivänä lokakuuta 1999 tehdyn Euroopan keskuspankin päätöksen 1999/726/EY
(2) order the ECB to pay the costs of the Commission;
2) velvoittaa EKP:n korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut ja
(3) order the European Parliament, the Council and the Kingdom of the Netherlands to bear their own costs.'
3) velvoittaa Euroopan parlamentin, neuvoston ja Alankomaiden kuningaskunnan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.
Case C-15/00 Commission of the European Communities ν European Investment Bank Law governing the institutions
Asia C-15/00 Euroopan yhteisöjen komissio v. Euroopan investointipankki Toimielimiä koskeva oikeus
(European Investment Bank (EIB) —Decision of the Management Committee —Action for annulment — Jurisdiction of the Court — Article 237 EC — Protection of the Communities' financial interests - European Anti-Fraud Office (OLAF) —Regulations (EC) No 1073/1999 and (Euratom) No 1074/1999 —Applicability to EIB — Pleas of illegality — Independence of the EIB — Legal bases — Articles 280 EC and 203 EA — Proportionality — Statement of reasons) (Full Court)
Euroopan investointipankki (EIP) — Hallituksen päätös — Kumoamiskanne — Yhteisöjen tuomioistuimen toimivalta — EY 237 anuda — Yhteisöjen taloudellisten etujen suojaaminen — Euroopan petostentorfuntavirasto (OLAF) — Asetus (EY) N:o 107311999 ja asetus (Euratom) N:o 1074/1999 — Sovellettavuus ElP.hen — Lainvastaisuusväitteet — EIP:n riippumattomuus — Oikeudelliset perustat—EY 280 ja EA 203 artikla — Suhteellisuusperiaate — Perustelut (täysistunto)
By application lodged at the Court Registry on 19 January 2000, the Commission of the European Communities brought an action under Article 237(b) EC and, in the alternative, under Article 230 EC for annulment of the Decision of the Management Committee of the European Investment Bank of 10 November 1999 concerning cooperation with the European Anti-Fraud Office (OLAF) ('the contested decision').
Euroopan yhteisöjen komissio on yhteisöjen tuomioistuimeen 19.1.2000jättämällään kanteella vaatinut EY 237 artiklan b alakohdan ja toissijaisesti EY 230 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuinta kumoamaan yhteistyöstä Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) kanssa 10.11.1999 tehdyn Euroopan investointipankin hallituksen päätöksen (jäljempänä riidanalainen päätös).
In its application, the Commission claims that the Court should annul the contested decision on the ground that it infringes Regulations Nos 1073/1999 and 1074/1999, in particular Article 4 thereof.
Komissio vaatii kanteessaan riidanalaisen päätöksen kumoamista sillä perusteella, että sillä komission mukaan rikotaan asetusta N:o 1073Λ999 ja asetusta N:o 1074/1999 ja erityisesti niiden 4 artiklaa.
Its essential submission is that the contested decision is contrary to the powers conferred on OLAF in relation to the conduct of administrative investigations in that it confines the ability to carry out investigations of the EIB to the latter's internal services.
Komissio väittää, että riidanalaisella päätöksellä loukataan OLARlle myönnettyjä hallinnollisten tutkimusten toteuttamista koskevia toimivaltuuksia, koska tämän päätöksen mukaan tutkimuksia voivat toteuttaa EIP:ssä ainoastaan tämän sisäiset yksiköt.
The decision likewise violates OLAFs right of access to information held by the ΕΓΒ by making such access subject, in any given case, to authorisation from the President of the ΕΓΒ and to conditions which are to be defined by him.
Komission mukaan tällä päätöksellä loukataan myös OLAF:n oikeutta saada tutustua EIP:llä oleviin tietoihin, koska näiden tietojen saaminen riippuu kussakin yksittäistapauksessa EIP:n pääjohtajan antamasta luvasta ja tämän määrittelemistä yksityiskohtaisista säännöistä.
The applicability of Regulations Nos 1073/1999 and 1074/1999
Asetuksen N:o 1073/1999 ja asetuksen N:o 1074/1999 sovellettavuus
Autonomy of the EIB
EIP:n riippumattomuus
By its first ground of defence, the EIB contends that the autonomous status which it enjoys under the EC Treaty is apt to put it beyond the reach of Regulations Nos 1073/1999 and 1074/1999.
EIP väittää ensimmäisessä puolustautumisperusteessaan, että sillä EY:n perustamissopimuksen nojalla olevasta riippumattomuudesta on omiaan seuraamaan, ettei EIP:hen voida soveltaa asetusta N:o 1073/1999 eikä asetusta N:o 1074/1999.
In this instance, the Court finds that the EIB has not established how the fact that it is subject to measures adopted by the Community legislature in the area of fraud prevention and the prevention of any other unlawful activities detrimental to the European Community's financial interests, such as the measures provided for in Regulations Nos 1073/1999 and 1074/1999, is incompatible with its special status.
Käsiteltävänä olevassa asiassa on todettava, ettei EIP ole osoittanut, miten se, että EIP:hen sovelletaan yhteisön lainsäätäjän toteuttamia asetuksessa N:o 1073/1999 ja asetuksessa N:o 1074/1999 säädetyn kaltaisia toimia, jotka koskevat petosten ja kaiken muun yhteisöjen taloudellisia etuja vahingoittavan laittoman toiminnan torjuntaa, olisi ristiriidassa EIP:n erityisaseman kanssa.
Legal basis of Regulation No 107311999
Asetuksen N:o 1073/1999 oikeudellinen perusta
By its second ground of defence, the ΕΓΒ contends that Regulation No 1073/1999 must be declared inapplicable on the ground that it could not be adopted on the basis of Article 280 EC.
EIP väittää toisessa puolustautumisperusteessaan, että asetuksesta N:o 1073/1999 on todettava, ettei sitä sovelleta sillä perusteella, ettei sitä voitu antaa EY 280 artiklan nojalla.
Contrary to the EIB's submission, the expression 'financial interests of the Community" in Article 280 EC must be interpreted as encompassing not only revenue and expenditure covered by the Community budget but also, in principle, revenue and expenditure covered by the budget of other bodies, offices and agencies established by the EC Treaty.
Toisin kuin EIP väittää, EY 280 artiklaan sisältyvää ilmausta "yhteisön taloudelliset edut" on tulkittava siten, että se käsittää paitsi yhteisön talousarvioon kuuluvat tulot ja menot myös lähtökohtaisesti ne tulot ja menot, jotka kuuluvat muiden EY:n perustamissopimuksella perustettujen elinten talousarvioon.
Among the factors bearing out such a finding is, first, the fact that the expression is peculiar to Article 280 EC and is different from the terms used in other provisions of Title II of Part Five of the EC Treaty, entitled 'Financial Provisions', which refer invariably to the 'budget' of the European Community.
Tällaista päätelmää voidaan perustella muun muassa ensinnäkin sillä, että kyseistä ilmaisua käytetään ainoastaan EY 280 artiklassa ja että se eroaa muualla EY:n perustamissopimuksen viidennen osan II osastossa, jonka otsikkona on "Varainhoitoa koskevat määräykset", käytettävästä sanamuodosta, jossa viitataan poikkeuksetta Euroopan yhteisön "talousarvioon".
The same may be said of the fact, pointed to by the Netherlands Government, that the expression 'financial interests of the Community' seems wider than the expression 'items of revenue and expenditure of the Community' found inter alia in Article 268 EC.
Sama koskee Alankomaiden hallituksen mainitsemaa seikkaa, että ilmaus "yhteisön taloudelliset edut" vaikuttaa laajemmalta kuin ilmaus "yhteisön tulot ja menot", joka sisältyy muun muassa EY 268 artiklaan.
Second, the fact that a body, office or agency owes its existence to the EC Treaty suggests that it was intended to contribute towards the attainment of the European Community's objectives and places it within the Community legal order, so that the resources that it has at its disposal by virtue of the Treaty have by their nature a particular and direct financial interest for the Community.
Toiseksi on todettava, että jo se seikka, että jokin elin on perustettu EY:n perustamissopimuksella, viittaa siihen, että tämä elin on perustettu myötävaikuttamaan Euroopan yhteisön tavoitteiden saavuttamiseen, ja EY:n perustamissopimuksella perustaminen liittää kyseisen elimen yhteisön oikeusjärjestelmään, joten ne varat, jotka tällä elimellä on käytössään kyseisen perustamissopimuksen nojalla, merkitsevät luonnostaan sitä, että kyse on yhteisön omasta ja suorasta taloudellisesta edusta.
As regards more specifically the EIB, it may be noted in that respect that it was established by the EC Treaty and is a Community body whose task, as the first paragraph of Article 267 EC provides, is to contribute ... to the balanced and steady development of the common market in the interest of the Community'.
Erityisesti EIP:stä voidaan tältä osin palauttaa mieleen, että tämä yhteisön elin perustettiin EY:n perustamissopimuksella ja että sen tehtävänä on, kuten EY 267 artiklan ensimmäisessä kohdassa määrätään, "yhteisön edun mukaisesti myötävaikuttaa yhteismarkkinoiden tasapainoiseen ja vakaaseen kehitykseen".
It follows that the EIB, by virtue of the EC Treaty, forms part of the framework of the Community.
Tästä seuraa, että EIP kuuluu EY:n perustamissopimuksen nojalla yhteisön järjestelmään.
It follows that the fact that Regulation No 1073/1999 also concerns the EIB, which, having been established by the EC Treaty, by virtue of that Treaty has its own resources distinct from those of the Community budget, does not provide grounds for finding the regulation inapplicable on the basis of Article 241 EC.
Tästä seuraa, että sillä seikalla, että asetus N:o 1073/1999 koskee myös EIP:tä, joka on perustettu EY:n perustamissopimuksella ja jolla on tämän sopimuksen nojalla omat ja yhteisön talousarvion varoista erilliset varat, ei voida perustella sitä, että kyseistä asetusta ei sovelleta EY 241 artiklan nojalla.
Legal basis of Regulation No 1074/1999
Asetuksen N:o 1074/1999 oikeudellinen perusta
By its third ground of defence, the EIB contends that Regulation No 1074/1999 must be declared inapplicable under Article 156 EA on the ground that it could not be adopted on the basis of Article 203 EA
EIP väittää kolmannessa puolustautumisperusteessaan, että asetuksesta N:o 1074/1999 on todettava EA 1S6 artiklan mukaisesti, ettei sitä sovelleta sillä perusteella, ettei sitä voitu antaa EA 203 artiklan nojalla.
Those arguments cannot be accepted.
Näitä väitteitä ei voida hyväksyä.
second, from paragraphs S to 8 of Part I of that decision that cooperation with OLAF is limited in that regard to having an internal investigation carried out by Internal Audit at the request of the Director of OLAF and communicating the results of the investigation to him.
Ensinnäkin on todettava, että riidanalaisen päätöksen ensimmäisen osan 4 kohdasta seuraa, että sisäisiä tutkimuksia toteuttavat EIP:ssä ainoastaan tämän sisäisen tarkastuksen yksiköt EIP:n omien menettelyjen mukaisesti, ja tämän päätöksen ensimmäisen osan S—8 kohdasta puolestaan seuraa, että OLAF:n kanssa tehtävä yhteistyö rajoittuu tämän osalta siihen, että kyseiset yksiköt suorittavat sisäisen tutkimuksen, jos OLAF:n johtaja sellaista pyytää, ja siihen, että tälle toimitetaan kyseisen tutkimuksen tulokset.
Second, paragraphs 9 and 10 of Part I of the contested decision provide that access by OLAF to information held by the EIB depends, in each individual case, on the authorisation of the President of the EIB and that the President is to determine the rules governing such access.
Toiseksi on todettava, että riidanalaisen päätöksen ensimmäisen osan 9 ja 10 kohdassa määrätään, että OLAF voi tutustua EIP:llä oleviin tietoihin kussakin yksittäistapauksessa ainoastaan EIP:n pääjohtajan antamalla luvalla ja että tämä määrittää tällaista tietojen saamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt.
Read in the light of the preamble to the contested decision, which states expressly that the decision was adopted taking into account the legal framework of the EIB as laid down by the EC Treaty and the EIB Statute, moreover, the various provisions described above clearly reflect a decision on the part of the EIB to regard Regulations Nos 1073/1999 and 1074/1999 as not applicable to it.
Kun edellä esitettyjä riidanalaisen päätöksen eri määräyksiä verrataan sen johdanto-osaan, jossa korostetaan nimenomaisesti, että tämä päätös tehtiin ottamalla huomioon EY:n perustamissopimuksella ja EIP:n perussäännöllä EIP:lle määrätty oikeudellinen asema, kyseiset määräykset ilmentävät lisäksi ilmiselvästi EIP:n päätöstä katsoa, että asetusta N:o 1073/1999 ja asetusta N:o 1074/1999 ei voida soveltaa siihen.
Annuls the Décision of tine Management Committee of the European Investment Bank of 10 November 1999 concerning cooperation with the European Anti-Fraud Office (OLAF);
Yhteistyöstä Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) kanssa 10.11.1999 tehty Euroopan investointipankin hallituksen päätös kumotaan.
Orders the European Investment Bank to pay the costs;
Euroopan investointipankki velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
'(1) declare void the Decision of 10 November 1999 of the Management Committee of the European Investment Bank concerning cooperation with the European Anti-Fraud Office (OLAF);
1) kumoaa yhteistyöstä Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) kanssa 10 päivänä marraskuuta 1999 tehdyn Euroopan investointipankin hallituksen päätöksen,
Joined Cases C-20/00 and C-64/00 Booker Aquaculture Ltd, Hydro Seafood GSP Ltd ν The Scottish Ministers Principles of Community law
Yhdistetyt asiat C-20/00 ja C-64/00 Booker Aquaculture Ltd, Hydro Seafood GSP Ltd v. The Scottish Ministers Yhteisön oikeuden periaatteet
Preliminary ruling (Directive 93I531EEC — Destruction offish stocL· infected by viral haemorrhagic septicaemia (VHS) and infectious salmon anaemia (ISA) — Compensation — Obligations of the Member State — Protection of fundamental rights, particularly of the right to property — Validity of Directive 93/53) (Full Court)
Ennakkoratkaisu Direktiivi 93/53/ETY—Kirjolohen verenvuotoseptikemian (VHS) ja lohen tarttuvan anemian (ISA) tartunnan saaneiden kalakantojen hävittäminen — Vahingonkorvaus — Jäsenvaltion velvoitteet — Perusoikeuksien ja etenkin omaisuudensuojan turvaaminen — Direktiivin 93/53/ETY pätevyys (täysistunto)
By orders of 11 January 2000 (C-20/00) and 18 February 2000 (C-64/00) the Court of Session (Scotland) referred to the Court for a preliminary ruling several questions on the interpretation of the principles of Community law on the protection of fundamental rights, in particular of the right to property, and on the validity of Council Directive 93/53/EEC of 24 June 1993 introducing minimum Community measures for the control of certain fish diseases.
Court of Session (Skotlanti) on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle 11.1.2000 (C-20/00) ja 18.2.2000 (C64/00) tekemillään päätöksillä useita ennakkoratkaisukysymyksiä perusoikeuksien ja etenkin omaisuudensuojan turvaamista koskevien yhteisön oikeuden periaatteiden tulkinnasta sekä yhteisön vähimmäistoimenpiteistä tiettyjen kalatautien torjumiseksi 24 päivänä kesäkuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/53/ETY pätevyydestä.
Facts in the main proceedings and the questions referred
Pääasioiden tosiseikat ja ennakkoratkaisukysymykset
Case C-20/00
Asia C-20/00
McConnell Salmon Limited ('MSL') was acquired by Booker in 1995 and 1996.
McConnell Salmon Ltd (jäljempänä MSL) on yhtiö, jonka seuraaja Bookerista on tullut vuosina 1995 ja 1996.
MSL had entered into a lease of a turbot farm on the Isle of Gigha (United Kingdom) in 1993.
MSLvuokrasi piikkikampeloiden viljelylaitoksen Gighan saarella (Yhdistynyt kuningaskunta) vuonna 1993.
At the same time it had purchased a turbot stock of year classes 1991 and 1993.
Se osti samaan aikaan vuosien 1991 ja 1993 kasvatuskantojen piikkikampelat.
It subsequently introduced further turbot to the farm, of year class 1994.
Tämän jälkeen MSL otti kasvatukseen vuoden 1994 kasvatuskannan uudet piikkikampelat.
The farm was, at that time, situated in an approved zone under Directive 91/67, as amended.
Kyseisenä ajanjaksona viljelylaitos sijaitsi muutetussa direktiivissä 91/67/ETY tarkoitetulla hyväksytyllä vyöhykkeellä.
In August 1994, an outbreak of Viral haemorrhagic septicaemia ('VHS') was confirmed at that farm, and, in September 1994, the Secretary of State for Scotland served a notice (hereinafter 'the 1994 Notice') on MSL under Regulation 7 of the Diseases of Fish (Control) Regulations 1994.
Elokuussa 1994 kyseisessä viljelylaitoksessa todettiin verenvuotoseptikemian (jäljempänä VHS) tartunta ja syyskuussa 1994 Secretary of State for Scotland antoi MSL:lle tiedoksi määräyksen (jäljempänä vuoden 1994 määräys), joka oli annettu vuoden 1994 Diseases of Fish (Control) Regulationsin asetuksen nro 7 perusteella.
The fish in year classes 1993 and 1994 were not of a commercial size when the 1994 Notice was served and thus had to be killed and destroyed in accordance with paragraph 4 thereof.
Vuosien 1993 ja 1994 kasvatuskantojen kalat eivät olleet saavuttaneet myyntikokoa vuoden 1994 määräyksen tiedoksiantopäivänä ja ne on näin ollen pitänyt tappaa ja hävittää kyseisen määräyksen 4 kohdan mukaisesti.
The fish in year class 1991, which were then of commercial size, were slaughtered for marketing or processing for human consumption, in accordance with paragraph 5 of that notice.
Vuoden 1991 kasvatuskannan kalat, jotka olivat silloin saavuttaneet myyntikoon, on
to make an ex gratia payment, on the ground that the Government had a long-established policy of not paying compensation to those subjected to measures taken for the control of fish diseases.
Tämän VHS-tartunnan johdosta päätöstä 92/538/ETY muutettiin 15.12.1994 tehdyllä komissiolla päätöksellä 94/817/ΕΤΎ niin, että siinä määriteltiin VHS:n osalta hyväksyttyihin vyöhykkeisiin kuuluvaksi "Ison-Britannian alue lukuun ottamatta Gighan saaren aluetta".
Booker commenced an action against the Secretary of State seeking judicial review of Regulation 7 of the Diseases of Fish (Control) Regulations 1994 and of the decision refusing compensation taken by the Secretary of State in May 1996.
Booker on aloittanut Secratary of Statea vastaan judicial review -menettelyn vuoden 1994 Diseases of Fish (Control) Regulationsin asetuksen nro 7 ja Secretary of State toukokuussa 1996 tekemän vahingonkorvauksen maksamisesta kieltäytymistä koskevan päätöksen osalta.
At first instance, the Lord Ordinary in the Court of Session (Scotland) (United Kingdom) found that the Secretary of State had acted illegally by failing to provide either legislative or administrative means for payment of any compensation where slaughter orders were made under that regulation.
Court ofSessionin (Skotlanti) (Yhdistynyt kuningaskunta) Lord Ordinary on ensimmäisenä oikeusasteena todennut, että Secretary of State on toiminut lainvastaisesti jättäessään määräämättä minkään korvauksen myöntämisestä lainsäädännöllisin tai hallinnollisin toimenpitein, kun teurastuspäätökset on tehty mainitun asetuksen täytäntöönpanotoimina.
The Secretary of State appealed against that decision.
Secretary of State on valittanut tästä päätöksestä.
The Scottish Ministers, who had in law succeeded the Secretary of State, adopted his position in relation to the claim for compensation and proceeded with the appeal.
Scottish Ministers, joka on Secretary of Staten laillinen seuraaja, on omaksunut edeltäjänsä kannan vahingonkorvausvaatimuksen osalta ja jatkanut valitusmenettelyä.
Since it took the view that the outcome of the main proceedings depended on the interpretation of Community law, the Court of Session (Scotland) decided to stay proceedings and to refer a number of questions to the Court for a preliminary ruling.
Koska Court of Session katsoo, että pääasian ratkaisu riippuu yhteisön oikeuden tulkinnasta, se on päättänyt lykätä asian käsittelyä ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle ennakkoratkaisukysymyksiä.
Case C-64/00
Asia C-64/00
Hydro Seafood operates several salmon farms in western Scotland.
Hydro Seafood harjoittaa lohenkasvatusta useilla Länsi-Skotlannissa sijaitsevilla viljelylaitoksilla.
In 1998, those farms were affected by an outbreak of ISA Pursuant to Regulation 5 of the Diseases of Fish (Control) Regulations 1994, the Secretary of State served several notices (hereinafter the 1998 Notices') on Hydro Seafood between May and July 1998 requiring the slaughter of its stocks of fish which were not yet of marketable size and the marketing of its stocks which were of such size.
Vuonna 1988 näillä viljelylaitoksilla on esiintynyt ISA:ta. Secretary of State on toukokuusta heinäkuuhun 1998 antanut Hydro Seafoodille vuoden 1994 Diseases of Fish (Control) Regulationsin asetuksen nro 5 täytäntöönpanotoimina tiedoksi useita määräyksiä (jäljempänä vuoden 1998 määräykset), joissa määrätään hävittämään myyntikokoa saavuttamattomat kalakannat ja myymään tähän kokoon kasvaneet kalakannat
Hydro Seafood complied with the 1998 Notices.
Hydro Seafood on noudattanut vuoden 1998 määräyksiä.
It claimed however that, besides the loss resulting directly from the destruction and early sale of its fish stocks, it had incurred further significant costs through the stringent practical measures imposed by the 1998 Notices.
Se on kuitenkin väittänyt, että kalakantojen hävittämisestä ja ennenaikaisesta myymisestä suoraan seuraavan vahingon lisäksi sille oli aiheutunut huomattavia lisäkustannuksia näiden määräysten mukaisten ankarien käytännön toimenpiteiden johdosta.
Hydro Seafood therefore claimed compensation from the Secretary of State for its losses, which it estimated at GBP 14 million.
Näin ollen Hydro Seafood on vaatinut Secretary of Stateita vahingonkorvausta 14 miljoonan Englannin punnan (GBP) suuruisiksi arvioimistaan tappioista.
The latter rejected the claim and refused any compensation.
Secretary of State on hylännyt vaatimuksen ja kieltäytynyt kaikista korvauksista.
In March 1999, Hydro Seafood commenced an action against the Secretary of State for judicial review of that decision refusing compensation.
Hydro Seafood on aloittanut Secretary of Statea vastaan judicial review -menettelyn vahingonkorvauksen maksamisesta kieltäytymistä koskevan kyseisen päätöksen osalta.
Having succeeded the Secretary of State, the Scottish Ministers adopted the same position.
Scottish Ministers on Secretary of Staten seuraajana omaksunut saman kannan kuin edeltäjänsä.