natgillin/translations-raw huggingface dataset:
289, disposizioni per la formazione del bilancio annuale e pluriennale dello Stato (legge finanziaria 2003)) for a general and indiscriminate waiver of verification of taxable transactions effected in a series of tax years, the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under Articles 2 and 22 of Sixth Council Direct- ive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment, and Article 10 EC;
289, disposizioni per la formazione del bilancio annuale e pluriennale dello Stato (legge finanziaria 2003)) 8 ja 9 §:ssä säätänyt yleisestä ja erotuksettomasta luopumisesta tiettyjen verokausien aikana suoritettujen verollisten liiketoimien tarkastuksista.
Case C-206/06
Asia C-206/06
(Reference for a preliminary ruling from the Rechtbank Groningen)
(Rechtbank Groningenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö)
(Internal market in electricity — National legislation permitting the levy of a surcharge on the price for electricity transmission in favour of a statutorily-designated company which is required to pay stranded costs — Charges having equivalent effect to customs duties — Discriminatory internal taxation — Aid granted by the Member States)
Sähkön sisämarkkinat – Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan on mahdollista periä lisämaksu sähkön siirtohinnasta sellaisen laissa nimetyn yhtiön hyväksi, jonka on maksettava hukkakustannukset – Tulleja vaikutukseltaan vastaavat maksut – Syrjivät sisäiset maksut – Jäsenvaltioiden myöntämä tuki
Opinion of Advocate General Mengozzi delivered on 24 January 2008 . . . . .
Julkisasiamies P. Mengozzin ratkaisuehdotus 24.1.2008 . . . . . . . . . . .
Judgment of the Court (Third Chamber), 17 July 2008 . . . . . . . . . . . .
Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 17.7.2008 . . . . . . . . .
Free movement of goods — Customs duties — Charges having equivalent effect — Internal taxation
Tavaroiden vapaa liikkuvuus – Tullit – Vaikutukseltaan vastaavat maksut – Sisäiset maksut
SUMMARY — CASE C-206/06
TIIVISTELMÄ – ASIA C-206/06
State aid — Meaning (Art. 87(1) EC)
Valtiontuki – Käsite (EY 87 artiklan 1 kohta)
Article 90 EC is to be construed as meaning that it precludes such a rule where the revenue from the charge levied on the electricity transmitted is used only in part to pay non-market-compatible costs, that is to say where the amount levied by the designated company only partly offsets the burden borne by the national electricity transmitted.
EY 90 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä samalle toimenpiteelle siinä tilanteessa, jossa siirretystä sähköstä perityn maksun tuotto on osoitettu vain osittain markkinoita vastaamattomien kustannusten maksamiseen, eli kun nimetyn yhtiön perimällä summalla korvataan vain osittain siirretylle kotimaiselle sähkölle aiheutunut rasite.
In the context of a statutory rule under which domestic purchasers of electricity are required to pay to their net operator an amount of money as a result of a price surcharge, constituting a charge, on the amounts of domestic and imported electricity which are transmitted to them, where that surcharge is to be paid by that net operator to a company designated by the legislature, with that company being the joint subsidiary of domestic generating undertakings and having previously managed the costs of all the electricity generated and imported, and
Sellaisen lainsäädännöllisen toimenpiteen yhteydessä, jonka perusteella kotimaisten sähkönostajien on maksettava verkonhaltijalleen summa, jonka taustalla on verona tai maksuna pidettävä lisämaksu, jäsenvaltiossa tuotetusta ja maahantuodusta sähköstä, joka on siirretty kyseisille ostajille, kun mainitun verkonhaltijan on suoritettava tämä lisämaksu lainsäädännössä tätä varten nimetylle yhtiölle, joka on kansallisten sähköntuotantoyritysten yhteinen tytäryhtiö ja aikaisemmin kaikesta tuotetusta ja maahantuodusta sähköstä aiheutuneiden kustannusten hallinnoija, ja kun tämä lisämaksu on osoitettava kokonaisuudessaan sellaisten markkinoita
Article 25 EC is to be construed as precluding a statutory rule under which domestic purchasers of electricity are required to pay to their net operator a price surcharge, constituting a charge, on the amounts of domestic and imported electricity which are transmitted to them, where that surcharge is to be paid by that net operator to a company designated by the legislature, with that company being the joint subsidiary of domestic generating undertakings and having previously managed the costs of all the electricity generated and imported, and where that surcharge is to be used in its entirety to pay non-market-compatible costs for which that company is personally responsible, with the result that the sums received by that company wholly offset the burden borne by the domestic electricity transmitted.
EY 25 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä sellaiselle lainsäädännölliselle toimenpiteelle, jonka perusteella kotimaisten sähkönostajien on maksettava verkonhaltijalleen verona tai maksuna pidettävää lisämaksua jäsenvaltiossa tuotetusta ja maahantuodusta sähköstä, joka on siirretty kyseisille ostajille, kun mainitun verkonhaltijan on suoritettava tämä lisämaksu lainsäädännössä tätä varten nimetylle yhtiölle, joka on kansallisten sähköntuotantoyritysten yhteinen tytäryhtiö ja aikaisemmin kaikesta tuotetusta ja maahantuodusta sähköstä aiheutuneiden kustannusten hallinnoija, ja kun tämä lisämaksu on osoitettava kokonaisuudessaan sellaisten markkinoita vastaamattomien kustannusten maksamiseen, joista kyseinen yhtiö on henkilökohtaisesti vastuussa, mistä on seurauksena se, että yhtiön saamilla summilla korvataan täysimääräisesti siirretylle kotimaiselle sähkölle aiheutunut rasite.
The same applies where the national electricity generating undertakings are required to bear those costs and where, by reason of existing agreements, by the payment of a purchase price for electricity produced in the Member State, by the payment of dividends to the various domestic electricity generating undertakings of which the designated company is the subsidiary or by any other means, the advantage which that price surcharge constitutes could be passed on in its entirety by the designated company to the domestic electricity generating undertakings.
Näin on myös silloin, kun kotimaisten sähköntuotantoyritysten on vastattava näistä kustannuksista ja kun olemassa olevien sopimusten johdosta jäsenvaltiossa tuotetun sähkön ostohinnan maksamisella, osinkojen maksamisella sellaisille eri kotimaisille sähköntuotantoyrityksille, joiden tytäryhtiö nimetty yhtiö on, tai jollain muulla keinoin, nimetty yhtiö on voinut siirtää edelleen lisämaksun muodostaman edun kokonaisuudessaan kotimaisille sähköntuotantoyrityksille.
ESSENT NETWERK NOORD AND OTHERS provision in so far as they represent an economic advantage and not compensation for the services provided by the designated company in order to discharge public service obligations.
yhtiön suorittamista palveluista julkisen palvelun velvoitteiden täyttämiseksi.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-206/06
JULKISASIAMIES MENGOZZIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-206/06
OPINION OF ADVOCATE GENERALMENGOZZI delivered on 24 January 2008 1
JULKISASIAMIEHEN RATKAISUEHDOTUSPAOLO MENGOZZI
I — Legal and legislative background
24 päivänä tammikuuta 2008 1 oikeussäännöt ja
A — Community law
I Asiaa koskevat lainsäädäntö
By decision of 19 April 2006, the Rechtbank Groningen (Groningen District Court) (Netherlands) referred to the Court, pursuant to Article 234 EC, two questions for a preliminary ruling, the first concerning the interpretation of Articles 25 EC and 90 EC, and the second the interpretation of Article 87(1) EC.
Rechtbank Groningen (Alankomaat) on 19.4.2006 tekemällään päätöksellä esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle EY 234 artiklan nojalla kaksi ennakkoratkaisukysymystä, joista ensimmäinen koskee EY 25 artiklan sekä EY 90 artiklan tulkintaa ja toinen EY 87 artiklan 1 kohdan tulkintaa.
Article 25 EC provides as follows:
EY 25 artiklassa määrätään seuraavaa:
‘Customs duties on imports and exports and charges having equivalent effect shall be prohibited between Member States.
”Tuonti- ja vientitullit tai vaikutukseltaan vastaavat maksut ovat kiellettyjä jäsenvaltioiden välillä.
This prohibition shall also apply to customs duties of a fiscal nature.’
Tämä koskee myös fiskaalisia tulleja.”
According to Article 90 EC:
EY 90 artiklassa määrätään seuraavaa:
Those questions have arisen in the context of proceedings brought by Essent Netwerk Noord BV (‘Essent’) against Aluminium Delfzijl BV (‘Aldel’), in which Essent is seeking to obtain the payment of a sum calculated on the basis of the quantity of electricity it transmitted to the defendant. Liability for payment of that sum was imposed under a statutory requirement and the purpose of it was to cover the nonrecoverable costs incurred by the national electricity generating undertakings in the period prior to commencement of the process of liberalising the electricity market in the Netherlands.
Nämä ennakkoratkaisukysymykset on esitetty menettelyssä, jonka Essent Netwerk Noord BV (jäljempänä Essent) on pannut vireille Aluminium Delfzijl BV:tä (jäljempänä Aldel) vastaan sen rahasumman maksamiseksi sille, joka lasketaan kantajan vastaajalle toimittaman sähköenergian määrän mukaan ja jonka perimisestä on säädetty lailla niiden hukkakulujen kattamiseksi, joita kansalliset sähköntuotantoyhtiöt olivat joutuneet korvaamaan ennen sähkömarkkinoiden vapauttamisprosessin aloittamista Alankomaissa.
‘No Member State shall impose, directly or indirectly, on the products of other Member States any internal taxation of any kind in excess of that imposed directly or indirectly on similar domestic products.
”Jäsenvaltiot eivät määrää muiden jäsenvaltioiden tuotteille minkäänlaisia korkeampia välittömiä tai välillisiä sisäisiä maksuja, kuin ne välittömästi tai välillisesti määräävät samanlaisille kotimaisille tuotteille.
Furthermore, no Member State shall impose on the products of other Member States any internal taxation of such a nature as to afford indirect protection to other products.’ for reference, until 1999, all of the EGUs were controlled by municipalities and provinces, whereas, during the reference period, only EPZ remained indirectly in public ownership through its shareholders Essent and Delta.
4Ennakko-ratkaisunpyynnöstä ilmenee, että kaikki sähköntuotantoyhtiöt olivat vuoteen 1999 saakka kuntien ja provinssien omistuksessa, kun taas tarkastelun kohteena olevalla ajanjaksolla ainoastaan EPZ oli säilynyt välillisesti julkisessa omistuksessa EPZ:n kahden osakkeenomistajan, Essentin ja Deltan, 5kautta.
5The EGUs and SEP operated together on the basis of a ‘cooperation agreement’. 6
Sähköntuotantoyhtiöt ja SEP toimivat yhdessä ”yhteistyösopimuksen” pohjalta. 6
Under the 1989 Law on electricity, either alone or in conjunction with the EGUs, SEP made certain long-term investments required by the public authorities in connection with energy and/or environmental policy decisions, including, in particular, the conclusion of agreements relating to an urban heating project and an experimental coal gas plant (Demkolec).
Sääntelyjärjestelmän ollessa voimassa SEP toteutti yksin tai yhdessä sähköntuotantoyhtiöiden kanssa viranomaisten kehotuksesta energiapoliittisia ja/tai ympäristöpoliittisia pitkän aikavälin investointihankkeita, joita olivat erityisesti kaukolämpöhankkeita koskevien sopimusten tekeminen ja kokeellisen hiilikaasulaitoksen (Demkolec) rakentaminen.
Those investments resulted in nonrecoverable costs (also called ‘stranded costs’).
Näistä investoinneista aiheutui kustannuksia, joita ei ollut mahdollista kattaa kilpailulle avoimessa järjestelmässä (ns. ”stranded costs” tai hukkakustannukset, jäljempänä hukkakustannukset).
Until the entry into force, on 1 August 1998, of the Elektriciteitswet 1998 (1998 Law on electricity), which initiated the process of liberalising the electricity sector in implementation of Directive 96/92/EC of the European Parliament and of the Council of 19 December 1996 concerning common rules for the internal market in electricity, 2the 1989 Law on electricity regulated the supply of electricity in the Netherlands.
Vuoden 1998 sähkölain (Elektriciteitswet 1998), jolla aloitettiin sähköalan vapauttamisprosessi sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä 19.12.1996 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 96/92/EY panemiseksi täytäntöön, voimaantuloon 1.8.1998 saakka 2sähkön toimittamista säänneltiin Alankomaissa vuoden 1989 sähkölailla.
With a view to the imminent market liberalisation, and in order to allow the electricity generating sector to recover those costs, on 21 January 1997, SEP and the EGUs
Ennen sähkömarkkinoiden edessä olevaa vapauttamista ja mahdollistaakseen edellä mainittujen kustannusten korvaamisen sähköntuotantoalalle SEP ja
During the material period for the purposes of the main proceedings, that is to say the period between 1 August and 31 December 2000, four generating undertakings (‘the EGUs’) 3 and their joint subsidiary, NV Samenwerkende Elektriciteitsproductiebedrijven (SEP), were responsible for the generation, importation and transmis-
Pääasian kannalta merkityksellisenä ajanjaksona, 1.8.2000–31.12.2000, sähkön tuotantoa, tuontia ja siirtämistä hoiti neljä sähköntuotantoyhtiötä (jäljempänä sähköntuotantoyhtiöt) 3ja niiden yhteinen tytäryhtiö NV Samenwerkende Elektrici-
5 — In November 1999, EPON was taken over by the Belgian group Electrabel, and EZH was taken over by the German company PreussenElektra.
4 – SEP oli kesäkuussa 1949 perustettu osakeyhtiö, jonka tehtävänä oli alun perin tuottajien välisen keskinäisen avun järjestäminen häiriötilanteessa ottamalla kansallinen ja kansainvälinen liittymäverkosto mahdollisimman tehokkaaseen käyttöön (ks.
Again in 1999, UNA was acquired by the American firm Reliant and, in 2002, ownership of it passed to NUON, controlled by provinces and municipalities.
ETY:n perustamissopimuksen 85 artiklan soveltamisesta 16.1.1991 tehty komission päätös 91/50/ETY (IV/32.732 – IJsselcentrale ym.)). SEP:stä tuli 29.12.2000 BV Nederlands Elektriciteit Administratiekantoor (NEA).
6 — Pursuant to Article 2 of the 1989 Law on electricity, as the ‘designated company’, SEP, together with the EGUs, was entrusted with a task of general economic interest, consisting in ensuring the national public supply of electricity at the lowest possible cost (see Case C-157/94 Commission v Netherlands [1997] ECR I-5699).
6 – Elektriciteitswet 1989 -nimisen lain 2 §:n nojalla SEP hoiti ”toimivaltaisena yhtiönä” yleisen edun mukaista tehtävää, eli sen kuului taata sähkön julkiset toimitukset kotimaassa mahdollisimman alhaisin kustannuksin (ks. asia C-157/94).
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-206/06 concluded with the companies involved in the distribution of electricity 7a protocol
JULKISASIAMIES MENGOZZIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-206/06 sähköntuotantoyhtiöt tekivät
It was against that background that, on 21 December 2000, the Overgangswet Elektriciteitsproductiesector (Transitional Law on the electricity generating sector) (‘the OEPS’) was adopted. Article 9 of the OEPS, which has prompted the national court’s questions, provides as follows: agreement on supply for the period 1997 to 2000 (‘the protocol’).
Tällöin 21.12.2000 annettiin sähköntuotantoalan siirtymäkausilaki (Overgangswet Elektriciteitsproductiesector, jäljempänä OEPS), jonka 9 §:ssä, joka on kansallisen tuomioistuimen kiinnostuksen kohteena, säädetään seuraavaa: toimituksista sopimuspöytäkirjan (jäljempänä sopimuspöytäkirja).
On the basis of that protocol, the distribution companies undertook to make SEP an annual payment of NLG 400 000 000 to cover the nonrecoverable costs, which were allocated on the basis of the amount of energy that SEP had supplied to each undertaking.
Tämän sopimuspöytäkirjan nojalla jakeluyhtiöt sitoutuivat maksamaan SEP:lle hukkakustannusten kattamiseksi kunakin vuonna 400 miljoonaa Alankomaiden guldenia (NLG) siten, että ne jakoivat summan keskenään SEP:n kullekin toimittaman energian määrän mukaan.
Those sums were to be financed by an increase in the tariffs which the distribution companies charged certain categories of consumer (small, medium and large ‘ordinary consumers’).
Nämä rahasummat oli tarkoitus rahoittaa jakeluyhtiöiden tiettyihin käyttäjäryhmiin (pienet, keskisuuret ja suuret vakioasiakkaat) soveltamien maksukorotusten avulla.
Every customer, not being a protected customer, shall, in addition to what he contractually owes to the net operator for the area in which he is established, pay to that net operator an amount of NLG 0.0117 per kWh, calculated on the basis of the total amount of the electricity which the net operator distributed to the customer’s connection over the period from 1 August 2000 to 31 December 2000.
Kunkin asiakkaan, joka ei ole suojeltu asiakas, on sen lisäksi, mitä sen on sopimuksen mukaan suoritettava verkonhaltijalle tämän toiminta-alueella, maksettava verkonhaltijalle 0,0117 NLG/kWh, laskettuna sen sähkön kokonaismäärän perusteella, jonka verkonhaltija on siirtänyt asiakkaan liittymään 1.8.2000 ja 31.12.2000 välisenä aikana.
Under Article 97 of the 1998 Law on electricity, the protocol was to be observed until 1 January 2001, when the process of liberalising the market in electricity in the Netherlands was to have been completed.
Vuoden 1998 sähkölain 97 §:n nojalla sopimuspöytäkirjaa oli noudatettava 1.1.2001 saakka, jolloin sähkömarkkinoiden vapauttaminen oli määrä saattaa Alankomaissa päätökseen.
Every protected customer shall, in addition to what he contractually owes to the licence holder for the area in which he is established, pay to that licence holder an amount of NLG 0.0117 per kWh, calculated on the basis of the total amount of electricity which that licence holder supplied to the customer over the period from 1 August 2000 to 31 December 2000.
Kunkin suojellun asiakkaan on sen lisäksi, mitä sen on sopimuksen mukaan suoritettava luvanhaltijalle tämän toiminta-alueella, maksettava luvanhaltijalle 0,0117 NLG/kWh, laskettuna sen sähkön kokonaismäärän perusteella, jonka luvanhaltija on siirtänyt asiakkaan liittymään 1.8.2000 ja 31.12.2000 välisenä aikana.
However, for the year 2000, because of the entry into force of new pricing rules which required the distribution companies to invoice separately for the cost of the electricity supplied and for transmission costs, those undertakings were unable to pass on to final consumers the amounts which they were required to pay to SEP, under the protocol, to cover the nonrecoverable costs.
Uusien tariffimääräysten, joiden nojalla jakeluyhtiöiden oli eroteltava laskussa sähkön toimitukset ja sähkön siirto toisistaan, tultua voimaan edellä mainitut yritykset eivät voineet kuitenkaan enää vuonna 2000 siirtää loppukuluttajien maksettaviksi summia, jotka niiden oli sopimuspöytäkirjan nojalla maksettava SEP:lle hukkakustannusten kattamiseksi.
7 — Essent, however, disputes that the distribution companies were, as such, parties to that protocol.
7 – Essent kieltää kuitenkin, että jakeluyhtiöt olisivat olleet sinällään sopimuksen sopimuspuolia.
The proceeds from the amounts payable by customers pursuant to the first or second paragraph shall be paid by the net operators
Verkonhaltijoiden tai luvanhaltijoiden on suoritettava niiden summien tuotto, jotka asiakkaiden on maksettava 1 tai 2 momentin
ESSENT NETWERK NOORD AND OTHERS or licence holders, before 1 July 2001, to the designated company. [ 8]
1.7.2001 perusteella, nimetylle yhtiölle 8mennessä.
The designated company shall inform the Minister of the amount of the proceeds referred to in the fourth paragraph, and shall include therewith a declaration by an auditor, as defined in Article 393, first paragraph, of Book 2 of the Civil Code, concerning the veracity of the statement.
Nimetyn yhtiön on tehtävä tilitys ministerille 4 momentissa tarkoitetun tuoton määrästä, ja sen on liitettävä tilitykseen siviililain toisen osan 393 §:n 1 momentissa tarkoitetun tilintarkastajan lausunto tilityksen paikkansapitävyydestä.
If the total of the proceeds amounts to more than NLG 400 000 000, the designated company shall pay the excess to the Minister, who shall set that amount aside for the purpose of defraying the costs referred to in Article 7.’ to cover the nonrecoverable costs for the period after 1 January 2001.
Jos kokonaistuotto on yli 400 miljoonaa NLG, nimetyn yhtiön on suoritettava yli menevä osa ministerille, joka varaa ne 7 §:ssä tarkoitettujen kustannusten kattamiseen.” hukkakustannusten kattamiseksi 1.1.2001 jälkeisenä aikana.
Under that mechanism, the government was to set, annually, a supplementary charge payable by all customers, except the net operators, expressed as a percentage of the amount owed for the transmission of electricity and related services.
Tämän menettelyn mukaisesti hallitus määritteli vuosittain lisämaksun, joka kaikkien asiakkaiden oli verkonhaltijoita lukuun ottamatta suoritettava ja joka oli tietty prosenttiosuus sähkönsiirrosta ja siihen liittyvistä palveluista peritystä maksusta.
Those articles were notified to the Commission for the first time on 20 February 1998, pursuant to Article 24 of Directive 96/92, and, for the second time, on 16 October 1998, for the purposes of Art icles 87 EC and 88 EC.
Mainituista pykälistä ilmoitettiin ensimmäisen kerran komissiolle 20.2.1998 direktiivin 96/92 24 artiklan perusteella ja toisen kerran 16.10.1998 EY 87 ja EY 88 artiklan perusteella.
By decision of 8 July 1999, the Commission informed the Netherlands Government that the provisions which had been notified to it did not contain measures within the meaning of Article 24 of the abovementioned directive, but did require to be reviewed on the basis of Article 87(3)(c) EC.
Komissio tiedotti 8.7.1999 tekemällään päätöksellä Alankomaiden hallitukselle, että ilmoitettuihin säännöksiin ei sisältynyt edellä mainitun direktiivin 24 artiklassa tarkoitettuja toimenpiteitä vaan näitä säännöksiä oli tarkasteltava EY 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla.
Pursuant to Article 25 of the OEPS, the provisions set out above entered into force on 29 December 2000 and were applied retroactively as of 1 August 2000.
OEPS:n 25 §:n mukaan edellä mainitut säännökset tulivat voimaan 29.12.2000, ja niitä sovellettiin taannehtivasti 1.8.2000 lukien.
According to the national court, Article 9 of the OEPS was not notified separately to the Commission.
Kansallisen tuomioistuimen antamien tietojen mukaan komissiolle ei ole tehty eri ilmoitusta OEPS:n 9 §:stä.
However, by letter of 30 August 2000, the Netherlands authorities sent the Commission the full text of the draft OEPS, including Article 9.
Alankomaiden viranomaiset ovat kuitenkin 30.8.2000 päivätyllä kirjeellään toimittaneet komissiolle OEPS:n koko lakiesitystekstin, OEPS:n 9 § mukaan luettuna.
It is also useful to describe the events linked to the drafting of Articles 6 to 8 of the OEPS, although they are not of direct relevance to the main proceedings.
Lisäksi on syytä palauttaa mieliin OEPS:n 6–8 §:n laatimiseen liittyvät seikat, vaikka ne eivät olekaan suoraan merkityksellisiä pääasiassa.
In the text of the draft OEPS, Articles 6 to 8 laid down the financing mechanism
OEPS:n lakiesitystekstin näissä pykälissä vahvistettiin rahoitusmenettely
On 30 August 2000, the Netherlands informed the Commission that some amendments had been made to the provisions at issue.
Alankomaat ilmoitti komissiolle 30.8.2000, että kyseessä oleviin säännöksiin oli tehty joitakin muutoksia.
On that occasion, as indicated above, the full text of the OEPS containing those amendments was sent to the Commission.
Kuten edellä on todettu, tässä vaiheessa OEPS:n koko teksti toimitettiin komissiolle mainittuine muutoksineen.
Subsequently, Articles 6 to 8 of the OEPS were further amended, and the mechan- ism which they laid down was replaced by a system of financing using public funds (these provisions are now Articles 7 and 8 of the OEPS).
Tämän jälkeen OEPS:n 6–8 §:ää muutettiin vielä, ja näissä pykälissä säädetty mekanismi korvattiin julkisiin varoihin perustuvalla rahoitusjärjestelmällä (OEPS:n nykyinen 7 ja 8 §).