natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Furthermore, in order to be of direct concern to an individual, the contested measure must directly a¥ect the applicant’s legal situation and its implementation must be purely automatic and result from the rules alone without the application of other intermediate rules (5).
Lisäksi jotta toimi koskisi suoraan yksityistä, sillä on oltava välittömiä vaikutuksia tämän oikeusasemaan ja sen toimeenpanon on oltava puhtaasti automaattista ja perustuttava yksinomaan lainsäädäntöön ilman välissä olevien sääntöjen soveltamista5.
In Case T-420/05 Vischim v Commission (judgment of 7 October 2009), the applicant sought annulment of Commission Directive 2005/53/EC of 16 September 2005 (6), which amended Directive 91/414/EEC (7) by including, in Annex I thereto (which lists the substances whose placing on the market is authorised by the Member States), the active substance chlorothalonil produced by the applicant, whilst imposing certain conditions, in particular in relation to the maximum hexachlorobenzene (HCB) content in that substance.
Asiassa T-420/05, Vischim vastaan komissio, 7.10.2009 annetussa tuomiossa (ei vielä julkaistu) kantaja vaati kumottavaksi 16.9.2005 annettua komission direktiiviä 2005/53/EY6, jolla muutettiin direktiiviä 91/414/ETY7 siten, että sen liitteeseen I (jossa luetellaan aineet, joiden markkinoille saattaminen jäsenvaltioiden on hyväksyttävä) kirjattiin kantajan tuottama klorotaloniili-niminen tehoaine ja asetettiin samalla eräitä edellytyksiä, jotka koskivat erityisesti heksaklooribentseenin (HCB) enimmäispitoisuutta mainitussa tehoaineessa.
Under that legislation, the Member States were obliged to amend or withdraw existing authorisations for plant protection products containing chlorothalonil which failed to comply with those conditions.
Tämän säännöksen nojalla jäsenvaltioiden on muutettava tai peruutettava sellaisia kasvinsuojeluaineita koskevat voimassa olevat luvat, jotka sisältävät klorotaloniilia ja jotka eivät täytä mainittuja edellytyksiä.
As the directive concerned was a measure of general application, the Court pointed out that, although the fourth paragraph of Article 230 EC makes no express provision regarding the admissibility of actions brought by natural or legal persons for annulment of a directive, it is clear from the case-law that that fact in itself is not sucient to render such actions inadmissible.
Koska kyseinen direktiivi on yleisesti sovellettava toimi, tuomiossa korostettiin, että vaikka EY«230«artiklan neljäs kohta ei nimenomaisesti koske luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön direktiiviä vastaan nostamien kumoamiskanteiden tutkittavaksi ottamisen edellytyksiä, oikeuskäytännöstä kuitenkin ilmenee, ettei tällaisia kanteita voida yksinomaan tällä perusteella jättää tutkimatta.
The institutions cannot, merely by means of their choice of legal instrument, deprive individuals of the judicial protection which they are a¥orded by that provision of the Treaty, as the fact that the contested measure is of general application does not preclude it from being of direct and individual concern to certain natural and legal persons.
Toimielimet eivät näet voi yksinomaan valitsemalla kyseessä olevalle toimelle tietyn muodon sulkea pois yksityisille perussopimuksen määräyksellä annettua oikeussuojaa, sillä se, että riidanalainen toimi on yleisesti sovellettava, ei estä sitä, ettei se voisi koskea joitakin luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä suoraan ja erikseen.
In those circumstances, a European Union measure can be of a general nature and, at the same time, vis-à-vis some traders, in the nature of a decision.
Tällaisessa tilanteessa unionin toimi voi olla samanaikaisesti yleisesti sovellettava ja tiettyjä taloudellisia toimijoita kohtaan päätöksen luonteinen.
Noting that Directive 91/414 provides that the assessment procedure concerning active substances already on the market is initiated by noti¤cation made by an interested producer, who submits a dossier containing the data necessary for that purpose and is associated with the various stages of examination of his dossier, the Court held that the applicant, in its capacity as noti¤er, enjoyed procedural safeguards and, on that basis, was individually concerned by the contested directive.
Tuomiossa huomautettiin, että direktiivissä 91/414/ETY säädetään, että arviointimenettely, joka koskee markkinoilla olevia tehoaineita, käynnistyy asianomaisen tuottajan tekemän ilmoituksen johdosta.
With regard to the condition relating to direct concern, the Court found that through adoption of the contested directive the Commission had brought the assessment of chlorothalonil to an end, when it decided to include it in Annex I to Directive 91/414 subject to certain conditions.
Tämä ilmoituksen tekijä toimittaa asiakirjan, jossa on tältä osin tarpeelliset tiedot, ja ilmoituksen tekijä otetaan mukaan mainitun asiakirjan tutkinnan eri vaiheisiin.
The contested directive was therefore of direct concern to the applicant, as an undertaking manufacturing the active substance in question, and consequently the action for annulment was admissible.
Näin ollen tuomiossa katsottiin, kantajalla ilmoituksen tekijänä on menettelyllisiä takeita ja että riidanalainen direktiivi koskee sitä näin ollen erikseen.
In the cases in point, the Republic of Poland and the Republic of Cyprus claimed that the period allowed for commencing proceedings could not begin to run before their accession to the European Union, which was a condition of the entry into force of the regulation at issue.
Lisäksi mainitussa direktiivissä velvoitetaan jäsenvaltiot tutkimaan uudelleen mainittua ainetta sisältävien kasvinsuojeluaineiden luvat ja varmistumaan siitä, että HCB:n enimmäispitoisuutta noudatetaan, eikä jäsenvaltioilla ole mitään harkintavaltaa tältä osin.
In the circumstances of the cases before it, the Court thus concluded that the actions in question were out of time as the arguments of the States concerned did not call that conclusion into question.
Riidanalainen direktiivi koskee näin ollen kantajaa kyseessä olevaa tehoainetta valmistavana yrityksenä suoraan, ja täten kumoamiskanne on otettava tutkittavaksi.
In the case in point, the parent company of a subsidiary which had participated in a cartel on the market for steel beams asserted that the actions which interrupted the ¤ve-year limitation period had e¥ect only as against the undertakings which had participated in the infringement. Since it had neither been identi¤ed as such during the administrative procedure (during which the action interrupting the limitation period had been taken) nor been an addressee of the statement of objections, the parent company thus contended that the Commission could not raise that interruption against it.
Tämän direktiivin nojalla markkinoille saattamista koskeva lupa voidaan myöntää vain, jos tieteellisen ja teknisen tietämyksen tason valossa voidaan olettaa, että kyseessä olevaa tehoainetta sisältävät kasvinsuojeluaineet täyttävät tietyt edellytykset, jotka liittyvät siihen, ettei niillä ole haitallisia vaikutuksia ihmisten tai eläinten terveyteen eikä ympäristöön.
General Court
Toiminta
As regards suspension of the limitation period, the Court stated that, whereas Regulation (EC) No 1/2003 (11) speci¤cally provides that interruption of the limitation period applies with regard to all undertakings which have participated in the infringement, no such speci¤c statement is made as regards suspension.
Asiassa T-257/04, Puola vastaan komissio, 10.6.2009 annetussa tuomiossa (ei vielä julkaistu, muutoksenhaku vireillä) ja yhdistetyissä asioissa T-300/05 ja T-316/05, Kypros vastaan komissio, 2.10.2009 annetussa tuomiossa ratkaistiin kysymys siitä, kuinka määritetään EY 230 artiklan viidennessä kohdassa määrätyn kahden kuukauden määräajan alkamispäivä tilanteessa, jossa Euroopan unioniin liittyvä valtio nostaa kumoamiskanteen asetuksesta, jossa säädetään maatalouteen liittyvien siirtymätoimenpiteiden toteuttamisesta ja joka on annettu ja julkaistu ennen kyseisen jäsenvaltion liittymistä.
The Court therefore considered whether initiation of an action before it had an e¥ect in relation to the applicant undertaking alone or an erga omnes e¥ect with respect to all the undertakings which had participated in the infringement, whether or not they had brought an action.
Mainituissa asioissa Puolan tasavalta ja Kyproksen tasavalta väittivät, että kanteen nostamisen määräaika ei voinut alkaa kulua ennen niiden liittymistä Euroopan unioniin, mikä oli eräs kyseessä olevan asetuksen voimaantulon edellytyksistä.
In that connection, it stated at the outset that, as is the case with interruption of the limitation period, suspension of that period, which constitutes an exception to the principle of a ¤ve-year limitation period, must be interpreted restrictively.
Tältä osin tuomiossa muistutetaan, että EY 230 artiklan viidennen kohdan mukaan kumoamiskanne on pantava vireille kahden kuukauden kuluessa säädöksen julkaisemisesta ja että prosessuaalisia määräaikoja koskevien säännösten tiukka soveltaminen on tarpeen oikeusvarmuuden vaatimusten vuoksi ja siksi, että kaikenlainen syrjivä tai mielivaltainen kohtelu oikeudenkäytössä on vältettävä.
Therefore it could not be presumed that the legislature intended to apply the same rules in both situations.
Esillä olleissa asioissa katsottiin näin ollen, että kanteet oli nostettu liian myöhään, koska kyseessä olevien jäsenvaltioiden väitteillä ei voitu horjuttaa edellä esitettyä toteamaa.
Furthermore, unlike interruption of the limitation period, which is intended to enable the Commission to take proceedings and impose e¥ective sanctions in respect of infringements of the competition rules, suspension of the limitation period concerns, by de¤nition, a situation in which the Commission has already adopted a decision.
Tuomioissa todettiin ensinnäkin, että kysymys siitä, edellyttääkö esillä olevien asetusten voimaantulo mainittujen jäsenvaltioiden liittymistä, on merkityksetön, sillä se merkitsee toimen sitovuuden, joka liittyy kaikkien tarvittavien julkaisemista koskevien muodollisuuksien täyttämiseen ja josta kanteen nostamisen määräaika alkaa kulua, ja säädöksen voimaantulon, joka voi lykkäytyä, sekoittamista keskenään.
The fact that judicial proceedings have e¥ect inter partes and the consequences which necessarily follow from that preclude in principle an action brought by one undertaking to which the contested decision was addressed from having any e¥ect whatsoever on the situation of the other addressees.
Toiseksi tuomioissa todettiin, että koska EY 230 artiklassa tarkoitettu määräaika on yleisesti sovellettava, mainitussa artiklassa ei edellytetä sitä, että kyseessä olevat valtiot olivat jäsenvaltion asemassa, ja mainittua määräaikaa sovelletaan näihin valtioihin joka tapauksessa oikeushenkilönä.
Lastly, the Court rejected the Commission’s argument that the suspension of the limitation period resulting from the initiation by an undertaking of proceedings before it or the Court of Justice applies both to the legal entity which is party to the proceedings and to all the other legal entities forming part of the same economic unit, no matter which legal entity initiated those proceedings.
Kolmanneksi tuomioissa korostettiin, että kyseisiltä jäsenvaltioilta ei evätty niiden oikeutta tehokkaaseen oikeussuojaan, koska vaikka kolmannet maat – mukaan luettuna uudet valtiot ennen liittymistään Euroopan unioniin – eivät voi vaatia jäsenvaltioille annettua asemaa oikeudenkäynneissä, niillä on kuitenkin ne mahdollisuudet olla asianosaisena tuomioistuimessa, jotka unionin järjestelmässä on annettu oikeushenkilöille EY 230 artiklan neljännessä kohdassa.
While it is true that the competition rules are addressed to‘undertakings’, understood as economic units, the fact remains that, for the purposes of the application and implementation of Commission decisions in such matters, it is necessary to identify, as the addressee, an entity having legal personality, which alone is able to initiate an action against the decision adopted at the close of the administrative procedure and of which it is an addressee.
Vaikka kyseessä oleva asetus on yleisesti sovellettava säädös, sillä estetään suoraan kyseessä olevia valtioita käyttämästä toimivaltuuksiaan haluamallaan tavalla asettamalla niille erinäisiä velvoitteita, jotka koskevat esimerkiksi sellaisen verotuksellisen säännöksen antamista ja täytäntöönpanoa, jonka tarkoituksena on sokerin ylijäämävarastojen hävittäminen.
The Court concluded that the 10-year limitation period had been exceeded in relation to one of the applicants and annulled the contested decision in so far as it concerned that undertaking.
Alueviranomaisia koskevan oikeuskäytännön8 mukaisesti puheena olevissa tuomioissa päädyttiin siihen lopputulokseen, että ennen kuin Puolan tasavallasta ja Kyproksen tasavallasta tuli jäsenvaltio, riidanalainen asetus koski niitä suoraan ja erikseen, ja näin ollen kanteen nostamisen määräaikojen tiukka soveltaminen mainitun asetuksen julkaisupäivästä laskettuna ei estänyt niitä käyttämästä oikeuksiaan.
In Case T-24/07 ThyssenKrupp Stainless v Commission (judgment of 1 July 2009, under appeal), the Court recalled that, in order to allow the Commission to balance, on the one hand, the need to preserve the parties’ rights of defence by granting as much access as possible to the ¤le and, on the other, the concern to protect con¤dential information of other parties or third parties, those other parties and third parties had to provide the Commission with all relevant details.
Kyproksen tasavalta väitti lisäksi, että sen kanne oli joka tapauksessa otettava tutkittavaksi siltä osin kuin se oli nostettu ajoissa sellaista asetusta vastaan, jolla alkuperästä asetusta muutettiin.
It pointed out that, if a party considers that, after having obtained access to the ¤le, it requires knowledge of speci¤c non-accessible information for its defence, it may submit a reasoned request to that end to the Commission. In that regard, the Court held that a request which is in general terms and does not go into detail in respect of each document does not amount to a reasoned request and does not answer any question that the Commission has as to the apparent relevance of the information that was not accessible for the applicant’s own defence.
Tältä osin on muistettava, että vaikka määräajassa riitauttamatta jätetyn toimen lainvoimaisuus ei koskekaan yksinomaan itse toimea vaan myös jokaista myöhempää, selvästi vahvistavanluonteista toimea, mikä on perusteltu ratkaisu välttämättömän oikeusvarmuuden vuoksi ja pätee niin yksittäistapausta koskeviin kuin normatiivisiinkin toimiin, on kanteen nostaminen uudelleen mahdollista silloin, kun asetuksen jotain säännöstä muutetaan, ja se voidaan nostaa paitsi tuota säännöstä myös kaikkia niitä säännöksiä vastaan, jotka, vaikka niitä ei olisikaan muutettu, muodostavat sen
Furthermore, the Court observed that, in order to respect the rights of defence of undertakings, the Commission must give the parties concerned the right to be heard before it takes any of the decisions provided for in Articles 7, 8, 23 and 24(2) of Regulation No 1/2003.
Sitä vastoin silloin, kun asetuksen jotain säännöstä tai edes sen osaa muutetaan merkittävästi, kanteen nostaminen uudelleen on mahdollista tätä säännöstä ja myös kaikkia niitä säännöksiä vastaan, jotka, vaikka niitä ei olisikaan muutettu, muodostavat sen kanssa erottamattoman ja olennaisen kokonaisuuden.
Where documents are provided to the applicant after adoption of one of the abovementioned decisions, such as a statement of objections, there is none the less no infringement of the applicant’s rights of defence if the Commission has not amended the objections set out in the decision in question and, consequently, does not rely on facts on which the applicant has not been given an opportunity to explain itself.
Koska esillä olevassa asiassa asetuksella toteutettiin täydentäviä ja menettelyllisiä muutoksia, joilla pyrittiin ainoastaan jatkamaan alkuperäisessä asetuksessa säädettyjä määräaikoja, alkuperäisen asetuksen säännösten kumoamista ei voitu vaatia kumoamiskanteella, joka oli nostettu muutosasetusta vastaan.
Temporal application of the law
Rikkomisen kesto
Applying the principles laid down in the cases concerning the‘reinforcing bars’cartel (12), the Court recalled in ArcelorMittal Luxembourg and Others v Commission and ThyssenKrupp Stainless v Commission and in Case T-122/04 Outokumpu and Luvata v Commission (judgment of 6 May 2009) that, although the succession of the legal framework of the EC Treaty to that of the ECSC Treaty had led, since 24 July 2002, to a change of legal bases, procedures and applicable substantive rules, that succession was part of the unity and continuity of the Community legal order and its objectives.
Asiassa T-58/01, Solvay vastaan komissio, 17.12.2009 antamassaan tuomiossa (ei vielä julkaistu) unionin yleinen tuomioistuin katsoi, että vaikka oletetaan, että sellaisia erityisolosuhteita voi ilmetä, joiden johdosta rikkomisen keston osalta voidaan soveltaa käännettyä todistustaakkaa, komissiota ei kuitenkaan ole vapautettu velvoitteestaan ottaa päätöksessä, jossa EY 81 artiklan 1 kohtaa todetaan rikotun, perustellusti kantaa rikkomisen kestoon ja esittää tämän keston osalta käytettävissään olevat tiedot.
Thus the continuity of the Community legal order and the objectives governing its functioning required that, in so far as it succeeded the European Coal and Steel Community and in its own procedural framework, the European Community ensured, in respect of situations which came into being under the ECSC Treaty, compliance with the rights and obligations which applied eo tempore to both Member States and individuals under the ECSC Treaty and the rules adopted for its application.
Unionin yleinen tuomioistuin totesi, että riidanalaiseen päätökseen sisältyi ristiriitaisia seikkoja rikkomisen keston osalta, ja katsoi, että komissio, jolle todistustaakka ensisijaisesti kuului, ei ollut osoittanut, että kyseessä ollut rikkominen oli jatkunut vuoden 1990 loppuun saakka.
Regulation No 1/2003 had therefore to be interpreted as enabling the Commission, after 23 July 2002, to identify, and to impose penalties in respect of, cartels in the ¤elds falling within the scope of the ECSC Treaty ratione materiae and ratione temporis.
Näin ollen riidanalaista päätöstä oli muutettava siten, että kantajalle määrättyjen sakkojen määrää alennettiin 25«prosentilla.
The applicants in Case T-450/05 Peugeot and Peugeot Nederland v Commission (judgment of 9 July 2009) challenged, inter alia, the Commission’s assessment of the gravity of the infringement.
Asiassa T-405/06, ArcelorMittal Luxembourg ym. vastaan komissio, 31.3.2009 annetussa tuomiossa (ei vielä julkaistu, muutoksenhaku vireillä) vahvistettiin aiempi oikeuskäytäntö10 vanhentumisen keskeyttävien toimien henkilöllisen ulottuvuuden osalta.
On the one hand, the infringement had been categorised as ‘very serious’ within the meaning of Point 1 A of the 1998 Guidelines (13), as the aim of the bonus system put in place by Peugeot in the Netherlands between 1997 and 2003 had been to encourage dealers to restrict parallel imports.
Mainitussa asiassa teräspalkkialan kartelliin osallistuneen yhtiön emoyhtiö korosti, että viisivuotisen vanhentumisajan keskeyttävillä toimilla oli vaikutusta ainoastaan niihin yrityksiin nähden, jotka olivat osallistuneet rikkomiseen.
To reach its conclusion that the Commission, in the exercise of its discretion, had not erred in characterising the infringement as very serious, the Court stated, inter alia, that the infringement was, by nature, especially serious, in view of the particularly deceitful methods used to perpetuate the remuneration system until 2003, in a context in which the Commission’s previous practice and the consistent case-law on parallel imports, in particular in the motor vehicle sector, gave clear
Unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi tämän tulkinnan ja täsmensi, että ilmaisu ”rikkomiseen osallinen” merkitsee objektiivista tosiseikkaa, toisin sanoen osallistumista rikkomiseen, joka erottuu subjektiivisesta ja satunnaisesta seikasta, kuten tällaisen yrityksen yksilöinnistä hallinnollisessa menettelyssä. Yritys olisi nimittäin voinut osallistua rikkomiseen, ilman että komissio tietää siitä suorittaessaan vanhentumisajan keskeyttävän toimen.
) Joined Cases T-27/03, T-46/03, T-58/03, T-79/03, T-80/03, T-97/03 and T-98/03 SP and Others v Commission [2007]
Asia C-299/05, komissio v. parlamentti ja neuvosto, tuomio 18.10.2007, Kok. 2007, s.
) Guidelines on the method of setting ¤nes imposed pursuant to Article 15(2) of Regulation No 17 and Art- icle 65(5) of the ECSC Treaty (OJ 1998 C 9, p. 3).
I-8695, 29 ja 30 kohta.Asia T-276/04, Compagnie maritime belge v. komissio, tuomio 1.7.2008 (Kok. 2008, s. II-1277).
Proceedings warnings as to the unlawfulness of such a system.
Toiminta ole komission tiedossa eivätkä näin ollen ole olleet minkään tutkintatoimen tai menettelyllisen toimen kohteena.
It also pointed out that the applicants were members of a large industrial group with an important position on the relevant markets and that they had legal departments perfectly capable of gauging the anti-competitive nature of the conduct in question.
Vanhentumisajan kulumisen pysähtymisen osalta tuomiossa täsmennetään, että vaikka asetuksessa (EY) N:o 1/200311 kyllä täsmennetään, että vanhentumisaika keskeytyy suhteessa kaikkiin rikkomiseen osallisiin yrityksiin tai yritysten yhteenliittymiin, tällaista täsmennystä ei ole vanhentumisajan pysähtymisen osalta.
On the other hand, so far as the actual impact of the infringement on the market was concerned, the Court found that the Commission had not paid sucient attention to the role played by the change in price di¥erentials in the decline in exports.
Tuomiossa tutkittiin täten, onko kanteen nostamisella unionin yleisessä tuomioistuimessa suhteellinen vaikutus, joka pätee vain kantajana olevan yrityksen suhteen, vai onko sillä kaikkiin kohdistuva vaikutus, joka pätee suhteessa kaikkiin rikkomiseen osallisiin yrityksiin riippumatta siitä, ovatko ne nostaneet kanteen vai eivät.
Thus, the Court, exercising its unlimited jurisdiction, considered it appropriate to reduce by 10% the amount of the ¤ne determined for the gravity of the infringement.
Tältä osin on aluksi todettava, että vanhentumisajan keskeyttämisen tavoin myös vanhentumisajan kulumisen pysähtymistä, joka muodostaa poikkeuksen viiden vuoden vanhentumisajan periaatteeseen, on tulkittava suppeasti.
The Commission was therefore held to be justi¤ed in referring to that criterion for the purposes of the di¥erential treatment applied when establishing the basic amounts of the ¤nes.
Ei siis voida olettaa, että lainsäätäjä olisi halunnut soveltaa samaa järjestelmää molempiin tilanteisiin.
In the same judgment, the Court, considering whether the Commission had erred in determining the deterrent e¥ect of the ¤ne, made clear that the position of manufacturer of the products may, in the case of vertical infringements, also be a factor which is representative of its actual capacity to cause signi¤cant damage to competition.
Lisäksi erona vanhentumisajan keskeytymiselle, jonka avulla komissio voi aloittaa kilpailuoikeuden rikkomista koskevan menettelyn ja määrätä tehokkaasti seuraamuksia, vanhentumisajan kulumisen pysähtyminen koskee tilannetta, jossa komissio on jo tehnyt päätöksen.
The manufacturer of the relevant products, which occupies a central position in the distribution system of those products, must display special vigilance and ensure that it observes the competition rules when concluding distribution agreements.
Tässä tilanteessa oikeudenkäyntien asianosaisia koskeva vaikutus ja tästä väistämättä aiheutuvat seuraukset estävät lähtökohtaisesti sen, että yhden riidanalaisen päätöksen adressaattina olevan yrityksen nostamalla kanteella olisi mitään vaikutusta muiden adressaattien tilanteeseen.