natgillin/translations-raw huggingface dataset:
— the adoption of a decision ordering the return of the child by the court of the Member State of habitual residence after the court of the Member State where the child is actually present has ordered his or her return is in no way incompatible with the aims and procedural rules of the Regulation;
– se, että sen jäsenvaltion tuomioistuin, jossa lapsen asuinpaikka on, antaa lapsen palauttamista edellyttävän tuomion sen jälkeen, kun sen jäsenvaltion tuomioistuin, missä lapsi on, on määrännyt lapsen palautettavaksi, ei ole mitenkään ristiriidassa asetuksen tavoitteiden ja menettelyjen kanssa
— in principle, the issue of a certificate under Article 42 of the Regulation by the court of the Member State of habitual residence, in respect of a return order which it has made after the court of the Member State where the child is actually present has itself ordered his or her return does not comply with the procedural rules of the Regulation;
– periaatteessa se, että sen jäsenvaltion tuomioistuin, jossa lapsen asuinpaikka on, antaa asetuksen N:o 2201/2003 42 artiklassa tarkoitetun todistuksen antamastaan palauttamista edellyttävästä tuomiosta sen jälkeen, kun sen jäsenvaltion tuomioistuin, missä lapsi on, on itse määrännyt lapsen palautettavaksi, ei lähtökohtaisesti ole asetuksessa edellytettyjen menettelyjen mukaista
— the fact that a nonreturn decision is issued by a court of the Member State where the child is actually present is sufficient to trigger the procedures provided for in Article 11(6) to (8) of the Regulation, whatever the subsequent fate of the decision, and in particular even if it is later appealed against or quashed;
– se, että sen jäsenvaltion tuomioistuin, missä lapsi on, on antanut palauttamatta jättämistä koskevan tuomion, riittää asetuksen N:o 2201/2003 11 artiklan 6–8 kohdassa tarkoitetun menettelyn aloittamiseen kyseisen tuomion myöhemmästä kohtalosta riippumatta, siinäkin tapauksessa, että siihen on sittemmin haettu muutosta tai se on kumottu
— when a court of a Member State has issued a judgment ordering the return of a child and has certified that judgment in accordance with the provisions of Article 42(2) of the Regulation, its competence to do so can be challenged only by appealing against the decision to the appropriate higher court of the same Member State, which precludes any possibility of review by the courts of the requested Member State;
– kun jäsenvaltion tuomioistuin on antanut tuomion, jossa määrätään lapsi palautettavaksi ja josta se on antanut todistuksen asetuksen N:o 2201/2003 42 artiklan 2 kohdan säännösten mukaisesti, sen toimivalta tähän voidaan kiistää ainoastaan hakemalla muutosta sen tuomioon saman jäsenvaltion toimivaltaisessa ylemmässä tuomioistuimessa, mikä estää pyynnön vastaanottaneen jäsenvaltion tuomioistuimia tutkimasta tätä toimivaltaa
— when such a certificate has been issued, it is not possible to oppose recognition of the certified decision or, a fortiori, to make a separate application for a declaration that it should not be recognised;
– kun tällainen todistus on annettu, tuomion, josta on annettu todistus, tunnustamista ei ole mahdollista kiistää eikä etenkään ole mahdollista vaatia erillisellä hakemuksella sen tunnustamatta jättämisen vahvistamista
— in the case of other judicial decisions, opposition to which is not precluded by Article 42 of the Regulation, an interested party within the meaning of Article 21 may request nonrecognition without any prior application for recognition having been brought;
– kun asiassa on annettu muita tuomioita, joiden tunnustamisen kiistämistä ei ole kielletty asetuksen N:o 2201/2003 42 artiklan nojalla, kyseisen asetuksen 21 artiklassa tarkoitettu osapuoli, jonka etua tuomion tunnustaminen koskee, voi hakea niiden tunnustamatta jättämistä, vaikka tuomion tunnustamista koskevaa hakemusta ei olisi esitetty tätä ennen
— in such a case, Article 31(1) of the Regulation allows such a party to set out the grounds for nonrecognition adduced in the application, but not to respond to the arguments of the other party at that stage in the proceedings.
– tällaisessa tapauksessa asetuksen N:o 2201/2003 31 artiklan 1 kohdan säännösten perusteella kyseinen osapuoli voi esittää hakemuksessaan tunnustamatta jättämisen perusteet mutta hän ei voi menettelyn tässä vaiheessa vastata toisen osapuolen väitteisiin.
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Lithuania), made by decision of 30 April 2008, received at the Court on 14 May 2008, in the proceedings brought by
Asiassa C-195/08 PPU, jossa on kyse EY 234 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Liettua) on esittänyt 30.4.2008 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 14.5.2008, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa, jonka on pannut vireille
THE COURT (Third Chamber), composed of A. Rosas, President of the Chamber, J.N. Cunha Rodrigues (Rapporteur), J. Klučka, P. Lindh and A. Arabadjiev, Judges,
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Rosas sekä tuomarit J. N. Cunha Rodrigues (esittelevä tuomari), J. Klučka, P. Lindh ja A. Arabadjiev, julkisasiamies: E. Sharpston, kirjaajat: hallintovirkamies C. Strömholm ja yksikönpäällikkö M. A. Gaudissart, ottaen huomioon ennakkoratkaisupyynnön esittäneen tuomioistuimen 21.5.2008 päivätyn pyynnön, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 22.5.2008 ja jossa
* Language of the case: Lithuanian.
* Oikeudenkäyntikieli: liettua.
— the German Government, by J. Kemper, acting as Agent,
– Saksan hallitus, asiamiehenään J. Kemper,
— the French Government, by A.-L. During, acting as Agent,
– Ranskan hallitus, asiamiehenään A.-L. During,
— the Latvian Government, by E. Balode-Buraka and E. Eihmane, acting as Agents,
– Latvian hallitus, asiamiehinään E. Balode-Buraka ja E. Eihmane,
— the Netherlands Government, by C. ten Dam, acting as Agent,
– Alankomaiden hallitus, asiamiehenään C. ten Dam,
— the United Kingdom Government, by E. Jenkinson, acting as Agent, and C. Howard QC,
– Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus, asiamiehenään E. Jenkinson, avustajanaan C. Howard, QC,
— the Commission of the European Communities, by A.-M. Rouchaud-Joët and A. Steiblytė, acting as Agents, after hearing the Advocate General, gives the following
– Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään A.-M. Rouchaud-Joët ja A. Steiblytė, kuultuaan julkisasiamiestä, on antanut seuraavan tuomion
This reference for a preliminary ruling relates to the interpretation of Council Regulation (EC) No 2201/2003 of 27 November 2003 concerning jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments in matrimonial matters and the matters of parental responsibility, repealing Regulation (EC) No 1347/2000 (OJ 2003 L 338, p.
Ennakkoratkaisupyyntö koskee tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa ja asetuksen (EY) N:o 1347/2000 kumoamisesta 27.11.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2201/2003 (EUVL L 338, s.
The reference was made in proceedings between Mrs Rinau and Mr Rinau regarding the return to Germany of their daughter Luisa, who is being retained in Lithuania by Mrs Rinau.
Tämä pyyntö on esitetty asiassa, jossa ovat vastakkain Inga Rinau ja Michael Rinau ja joka koskee heidän tyttärensä Luisan, jonka Inga Rinau on jättänyt palauttamatta Liettuasta, palauttamista Saksaan.
The 1980 Hague Convention
Vuoden 1980 Haagin yleissopimus
Article 3 of the Hague Convention of 25 October 1980 on the Civil Aspects of International Child Abduction (‘the 1980 Hague Convention’) provides:
Kansainvälisestä lapsikaappauksesta tehdyn, yksityisoikeuden alaa koskevan 25.10.1980 tehdyn Haagin yleissopimuksen (jäljempänä vuoden 1980 Haagin yleissopimus) 3 artiklassa määrätään seuraavaa:
(a) it is in breach of rights of custody attributed to a person, an institution or any other body, either jointly or alone, under the law of the State in which the child was habitually resident immediately before the removal or retention; and
”Lapsen poisviemistä tai palauttamatta jättämistä on pidettävä luvattomana, jos: a) se loukkaa huoltoon liittyviä oikeuksia, jotka kuuluvat henkilölle, laitokselle tai muulle elimelle, joko yhdessä tai yksin, sen valtion oikeusjärjestyksen mukaisesti, missä lapsella oli asuinpaikka välittömästi ennen poisviemistä tai palauttamatta jättämistä; ja b) näitä oikeuksia oli poisviemisen tai palauttamatta jättämisen hetkellä tosiasiallisesti käytetty, joko yhdessä tai yksin, tai olisi käytetty, jollei poisviemistä tai palauttamatta jättämistä olisi tapahtunut.
The rights of custody mentioned in subparagraph (a) above, may arise in particular by operation of law or by reason of a judicial or administrative decision, or by reason of an agreement having legal effect under the law of that State.’
Edellä kohdassa a) tarkoitetut huoltoa koskevat oikeudet saattavat perustua etenkin välittömästi lakiin tai oikeus- tai hallintoviranomaisen päätökseen taikka sopimukseen, jolla kyseessä olevassa valtiossa on oikeudellisia vaikutuksia.”
Under Article 12 of the 1980 Hague Convention:
Vuoden 1980 Haagin yleissopimuksen 12 artiklan sanamuoto on seuraava:
‘Where a child has been wrongfully removed or retained in terms of Article 3 and, at the date of the commencement of the proceedings before the judicial or administrative authority of the Contracting State where the child is, a period of less than one year has elapsed from the date of the wrongful removal or retention, the authority concerned shall order the return of the child forthwith.
”Jos lapsi on 3 artiklassa tarkoitetulla tavalla luvattomasti viety pois tai jätetty palauttamatta ja lapsen palauttamista koskeva menettely on pantu vireille sen sopimusvaltion oikeus- tai hallintoviranomaisessa, missä lapsi on, vuoden kuluessa luvattomasta poisviemisestä tai palauttamatta jättämisestä lukien, asianomaisen viranomaisen on määrättävä lapsi välittömästi palautettavaksi.
The judicial or administrative authority, even where the proceedings have been commenced after the expiration of the period of one year referred to in the preceding paragraph, shall also order the return of the child, unless it is demonstrated that the child is now settled in its new environment.
Oikeus- tai hallintoviranomaisen on määrättävä lapsi palautettavaksi, vaikkakin menettely on pantu vireille vasta sen jälkeen, kun ensimmäisessä kappaleessa tarkoitettu vuoden määräaika on kulunut umpeen, jollei näytetä, että lapsi on sopeutunut uuteen ympäristöönsä.
Where the judicial or administrative authority in the requested State has reason to believe that the child has been taken to another State, it may stay the proceedings or dismiss the application for the return of the child.’
Jos pyynnön vastaanottaneen valtion oikeus- tai hallintoviranomaisella on aihetta olettaa, että lapsi on viety toiseen valtioon, se voi lykätä asian käsittelyn toistaiseksi tai jättää hakemuksen tutkimatta.”
Article 13 of the 1980 Hague Convention provides:
Vuoden 1980 Haagin yleissopimuksen 13 artiklassa määrätään seuraavaa:
(a) the person, institution or other body having the care of the person of the child was not actually exercising the custody rights at the time of removal or retention, or had consented to or subsequently acquiesced in the removal or retention; or
”Edellä olevan artiklan määräysten estämättä pyynnön vastaanottaneen valtion oikeus- tai hallintoviranomainen ei ole velvollinen määräämään lasta palautettavaksi, jos henkilö, laitos tai muu elin, joka vastustaa palauttamista, näyttää toteen, että: a) henkilö, laitos tai muu elin, jolle lapsen henkilöstä huolehtiminen kuului, ei ollut tosiasiallisesti käyttänyt huoltoa koskevia oikeuksia lapsen poisviemisen tai palauttamatta jättämisen ajankohtana taikka oli poisviemisen tai palauttamatta jättämisen joko sen tapahtuessa tai jälkikäteen hyväksynyt; tai
The judicial or administrative authority may also refuse to order the return of the child if it finds that the child objects to being returned and has attained an age and degree of maturity at which it is appropriate to take account of its views.
Oikeus- tai hallintoviranomainen voi lisäksi kieltäytyä määräämästä lasta palautettavaksi, jos lapsi vastustaa palauttamista ja jos viranomainen katsoo, että lapsi on saavuttanut sellaisen iän ja kypsyyden, että lapsen mielipiteeseen on aiheellista kiinnittää huomiota.
In considering the circumstances referred to in this Article, the judicial and administrative authorities shall take into account the information relating to the social background of the child provided by the Central Authority or other competent authority [of the State] of the child’s habitual residence.’
Tässä artiklassa tarkoitettuja olosuhteita harkitessaan oikeus- ja hallintoviranomaisten on otettava huomioon ne lapsen sosiaalista taustaa koskevat tiedot, jotka on toimittanut sen valtion keskusviranomainen tai muu toimivaltainen viranomainen, jossa lapsella on asuinpaikka.”
The 1980 Hague Convention entered into force on 1 December 1983.
Vuoden 1980 Haagin yleissopimus tuli voimaan 1.12.1983.
All the Member States of the European Union are contracting parties to that convention.
Kaikki Euroopan unionin jäsenvaltiot ovat sen sopimuspuolina.
Recital 17 in the preamble to the Regulation states:
Asetuksen johdantoosan 17 perustelukappaleessa täsmennetään seuraavaa:
‘In cases of wrongful removal or retention of a child, the return of the child should be obtained without delay, and to this end the [1980 Hague Convention] would continue to apply as complemented by the provisions of this Regulation, in particular Article 11.
”Lapsen luvatonta poisviemistä tai palauttamatta jättämistä koskevissa tapauksissa lapsi olisi palautettava viipymättä, ja tähän tarkoitukseen olisi edelleen sovellettava [vuoden 1980] Haagin yleissopimusta, sellaisena kuin sitä täydentävät tämän asetuksen ja erityisesti 11 artiklan säännökset.
The courts of the Member State to or in which the child has been wrongfully removed or retained should be able to oppose his or her return in specific, duly justified cases.
Sen jäsenvaltion tuomioistuinten, johon lapsi on luvattomasti viety tai josta hänet on luvattomasti jätetty palauttamatta, olisi tietyissä asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa voitava vastustaa hänen palauttamistaan.
However, such a decision could be replaced by a subsequent decision by the court of the Member State of habitual residence of the child prior to the wrongful removal or retention.
Tällainen tuomio olisi kuitenkin voitava korvata myöhemmin sen jäsenvaltion tuomioistuimen tuomiolla, jossa lapsen asuinpaikka oli ennen luvatonta poisviemistä tai palauttamatta jättämistä.
RINAU recognition and enforcement of that judgment in the Member State to or in which the child has been removed or retained.’
RINAU lapsen palauttamista, lapsi olisi palautettava vaatimatta minkään erityisen menettelyn noudattamista tuomion tunnustamiseksi ja täytäntöönpanemiseksi jäsenvaltiossa, jossa lapsi on.”
Recital 21 in the preamble to the Regulation states:
Asetuksen johdantoosan 21 perustelukappaleen sanamuoto on seuraava:
‘The recognition and enforcement of judgments given in a Member State should be based on the principle of mutual trust and the grounds for nonrecognition should be kept to the minimum required.’
”Jäsenvaltioiden tuomioistuinten antamien tuomioiden tunnustamisen ja täytäntöönpanon olisi perustuttava keskinäisen luottamuksen periaatteeseen, ja tunnustamatta jättämisen perusteet olisi rajoitettava ainoastaan välttämättömimpiin.”
Article 2 of the Regulation provides:
Asetuksen 2 artiklassa säädetään seuraavaa:
4. the term “judgment” shall mean a divorce, legal separation or marriage annulment, as well as a judgment relating to parental responsibility, pronounced by a court of a Member State, whatever the judgment may be called, including a decree, order or decision;
4) ’tuomiolla’ jäsenvaltion tuomioistuimen julistamaa avioeroa, asumuseroa tai avioliiton pätemättömäksi julistamista ja vanhempainvastuuta koskevaa ratkaisua, riippumatta siitä, kutsutaanko sitä tuomioksi, päätökseksi, täytäntöönpanomääräykseksi vai joksikin muuksi;
5. the term “Member State of origin” shall mean the Member State where the judgment to be enforced was issued;
5) ’tuomion antaneella jäsenvaltiolla’ jäsenvaltiota, jossa täytäntöön pantava tuomio on annettu;
6. the term “Member State of enforcement” shall mean the Member State where enforcement of the judgment is sought;
6) ’täytäntöön panevalla jäsenvaltiolla’ jäsenvaltiota, jossa tuomion täytäntöönpanoa haetaan;
7. the term “parental responsibility” shall mean all rights and duties relating to the person or the property of a child which are given to a natural or legal person by judgment, by operation of law or by an agreement having legal effect.
7) ’vanhempainvastuulla’ oikeuksia ja velvollisuuksia, jotka liittyvät lapsen henkilöön tai omaisuuteen ja jotka jollakin luonnollisella henkilöllä tai oikeushenkilöllä on tuomioistuimen tuomion tai lain taikka voimassa olevan sopimuksen perusteella.
The term shall include rights of custody and rights of access;
Ilmaisu käsittää erityisesti oikeuden lapsen huoltoon ja tapaamisoikeuden;
8. the term “holder of parental responsibility” shall mean any person having parental responsibility over a child;
8) ’vanhempainvastuunkantajalla’ ketä tahansa henkilöä, jolla on vanhempainvastuu lapseen nähden;
(a) it is in breach of rights of custody acquired by judgment or by operation of law or by an agreement having legal effect under the law of the Member State where the child was habitually resident immediately before the removal or retention; and
11) ’lapsen luvattomalla poisviemisellä tai palauttamatta jättämisellä’ lapsen poisviemistä tai palauttamatta jättämistä, jos a) se loukkaa oikeutta lapsen huoltoon, joka perustuu tuomioistuimen päätökseen tai lakiin taikka sen valtion oikeusjärjestyksen mukaan voimassa olevaan sopimukseen, jossa lapsen asuinpaikka oli välittömästi ennen pois viemistä tai palauttamatta jättämistä; ja b) oikeutta lapsen huoltoon oli pois viemisen tai palauttamatta jättämisen hetkellä tosiasiallisesti käytetty, joko yhdessä tai yksin, tai olisi käytetty, jollei pois viemistä tai palauttamatta jättämistä olisi tapahtunut.
Custody shall be considered to be exercised jointly when, pursuant to a judgment or by operation of law, one holder of parental responsibility cannot decide on the child’s place of residence without the consent of another holder of parental responsibility.’
Oikeutta huoltoon katsotaan käytettävän yhdessä, kun toinen vanhempainvastuunkantajista ei voi tuomion tai lain mukaan päättää lapsen asuinpaikasta ilman toisen vanhempainvastuunkantajan suostumusta.”
Article 8 of the Regulation states:
Asetuksen 8 artiklassa säädetään seuraavaa:
The courts of a Member State shall have jurisdiction in matters of parental responsibility over a child who is habitually resident in that Member State at the time the court is seised.
Jäsenvaltion tuomioistuimet ovat toimivaltaisia vanhempainvastuuta koskevissa asioissa, jos lapsen asuinpaikka on asian vireillepanoajankohtana kyseisessä jäsenvaltiossa.
Paragraph 1 shall be subject to the provisions of Articles 9, 10 and 12.’
Edellä olevaa 1 kohtaa sovelletaan, jollei 9, 10 ja 12 artiklassa toisin säädetä.”
Article 10 of the Regulation provides:
Asetuksen 10 artiklassa säädetään seuraavaa:
‘In case of wrongful removal or retention of the child, the courts of the Member State where the child was habitually resident immediately before the wrongful removal or retention shall retain their jurisdiction until the child has acquired a habitual residence in another Member State …’
”Jos lapsi on luvatta viety pois tai jätetty palauttamatta, toimivalta säilyy sen jäsenvaltion tuomioistuimilla, jossa lapsen asuinpaikka oli välittömästi ennen luvatonta pois viemistä tai palauttamatta jättämistä, siihen saakka, kun lapsi on saanut asuinpaikan toisesta jäsenvaltiosta – –”
Under Article 11 of the Regulation:
Asetuksen 11 artiklan sanamuoto on seuraava:
Where a person, institution or other body having rights of custody applies to the competent authorities in a Member State to deliver a judgment on the basis of the [1980 Hague Convention], in order to obtain the return of a child that has been wrongfully removed or retained in a Member State other than the Member State where the child was habitually resident immediately before the wrongful removal or retention, paragraphs 2 to 8 shall apply.
Jos henkilö, laitos tai muu elin, jolla on oikeus lapsen huoltoon, hakee jäsenvaltion toimivaltaisilta viranomaisilta [vuoden 1980 Haagin yleissopimuksen] nojalla tuomiota saadakseen palautetuksi lapsen, joka on luvattomasti viety muuhun jäsenvaltioon – tai jätetty palauttamatta muusta jäsenvaltiosta – kuin jossa lapsen asuinpaikka oli välittömästi ennen luvatonta pois viemistä tai palauttamatta jättämistä, sovelletaan 2–8 kohtaa.
When applying Articles 12 and 13 of the 1980 Hague Convention, it shall be ensured that the child is given the opportunity to be heard during the proceed-
Sovellettaessa vuoden 1980 Haagin yleissopimuksen 12 ja 13 artiklaa on varmistettava, että lapselle annetaan mahdollisuus tulla kuulluksi oikeuskäsittelyn aikana, ellei sitä pidetä perusteettomana lapsen iän tai kehitystason huomioon ottaen.
A court to which an application for return of a child is made as mentioned in paragraph 1 shall act expeditiously in proceedings on the application, using the most expeditious procedures available in national law.
Tuomioistuimen, jolle lapsen palauttamispyyntö tehdään 1 kohdan mukaisesti, on toimittava pyynnön käsittelyssä pikaisesti, noudattaen nopeimpia käytettävissä olevia kansallisen lainsäädännön menettelyjä.
Without prejudice to the first subparagraph, the court shall, except where exceptional circumstances make this impossible, issue its judgment no later than six weeks after the application is lodged.
Tuomioistuimen on, paitsi jos se on poikkeuksellisten olosuhteiden vuoksi mahdotonta, annettava tuomionsa viimeistään kuuden viikon kuluttua siitä, kun pyyntö on toimitettu sille, sanotun kuitenkaan rajoittamatta ensimmäisen alakohdan soveltamista.
A court cannot refuse to return a child on the basis of Article 13(b) of the 1980 Hague Convention if it is established that adequate arrangements have been made to secure the protection of the child after his or her return.
Tuomioistuin ei voi kieltäytyä lapsen palauttamisesta vuoden 1980 Haagin yleissopimuksen 13 artiklan b kohdan perusteella, jos on todettu, että on toteutettu riittävät järjestelyt lapsen suojelemiseksi hänen palauttamisensa jälkeen.
A court cannot refuse to return a child unless the person who requested the return of the child has been given an opportunity to be heard.
Tuomioistuin ei voi kieltäytyä lapsen palauttamisesta, ellei lapsen palauttamista pyytäneelle henkilölle ole annettu tilaisuutta tulla kuulluksi.
If a court has issued an order on nonreturn pursuant to Article 13 of the 1980 Hague Convention, the court must immediately either directly or through its central authority, transmit a copy of the court order on nonreturn and of the relevant documents, in particular a transcript of the hearings before the court, to the court with jurisdiction or central authority in the Member State where the child was habit -ually resident immediately before the wrongful removal or retention, as determined by national law.
Jos tuomioistuin on antanut tuomion palauttamatta jättämisestä vuoden 1980 Haagin yleissopimuksen 13 artiklan perusteella, tuomioistuimen on kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti joko suoraan tai keskusviranomaisensa kautta toimitettava sen jäsenvaltion toimivaltaiselle tuomioistuimelle tai keskusviranomaiselle, jossa lapsen asuinpaikka oli välittömästi ennen luvatonta pois viemistä tai palauttamatta jättämistä, jäljennös palauttamatta jättämistä koskevasta tuomiosta ja asiaankuuluvista asiakirjoista, erityisesti oikeudessa kuulemista koskevasta pöytäkirjasta.
The court shall receive all the mentioned documents within one month of the date of the nonreturn order.
Tuomioistuimen on saatava mainitut asiakirjat yhden kuukauden kuluessa palauttamatta jättämistä koskevan tuomion antamispäivästä.