natgillin/translations-raw huggingface dataset:
1.2The Ombudsman informed the complainant that he considered the above-mentionedallegations and claim to be inadmissible according to Article 2 (4) of the Statute of the Ombudsman4, taking into account that the alleged facts date back to the years 1960-1975.
1.2Oikeusasiamies ilmoitti kantelijalle katsovansa,että edellä mainittuja väitteitä javaadetta ei voida ottaa tutkittavaksi oikeusasiamiehen ohjesäännön 2 artiklan 4 kohdan4 perusteella,sillä epäilyksenalaiset väitteet koskivat vuosia 1960–1975.
1.3In his observations,the complainant argued that the Office of the European Ombudsman was created only recently,so that he was unable to complain beforehand.Furthermore,psychiatric knowledge has made considerable progress in recent years.
1.3Kantelija väitti huomautuksissaan,että koska Euroopan oikeusasiamiehen virka oliperustettu vasta hiljattain,hänellä ei ollut mahdollisuutta valittaa aiemmin. Lisäksipsykiatrisessa tietämyksessä on edistytty huomattavasti viime vuosina.
1.4The Ombudsman acknowledges that his office has only functioned since September1995.
1.4Oikeusasiamies myönsi,että hänen toimistonsa oli ollut toiminnassa vasta vuoden1995 syyskuusta lähtien.
However,it is clearly the intention of Article 2 (4) of the Statute of the Ombudsman,which is a decision of the European Parliament,to restrict claims based on facts of whichthe complainant has been aware for more than two years. The Ombudsman maintains hisdecision that the above-mentioned allegations and claim,which are based on alleged factsdating back to the years 1960-1975 are inadmissible under Article 2 (4) of the Statute.
Euroopan parlamentin päätökseen perustuvan oikeusasiamiehenohjesäännön 2 artiklan 4 kohdan tarkoituksena on kuitenkin selvästi rajoittaa vaateita,jotka perustuvat sellaisiin seikkoihin,joista kantelija on ollut tietoinen yli kaksi vuotta.Oikeusasiamies pysyi päätöksessään,jonka mukaan edellä mainittuja väitteitä ja vaadetta,jotka perustuivat vuosia 1960–1975 koskeviin epäilyksenalaisiin seikkoihin,ei voitu ottaatutkittavaksi ohjesäännön 2 artiklan 4 kohdan perusteella.
The alleged failure to reply to the complainant’s letters
Väite,jonka mukaan komissio ei vastannut kantelijan kirjeisiin
2.1The complainant alleged that the Commission failed to reply to his letters dated 3March 1999,16 March 1999 and 15 April 1999.
2.1Kantelija väitti,että komissio jätti vastaamatta hänen 3.maaliskuuta 1999,16.maalis-kuuta 1999 ja 15.huhtikuuta 1999 päivättyihin kirjeisiinsä.
2.2In its opinion,the Commission considered that the letter dated 3 March 1999 wasanswered by its decision dated 4 March 1999,received by the complainant on 12 March1999.
2.2Lausunnossaan komissio katsoi vastanneensa kantelijan 3.maaliskuuta 1999 päivättyyn kirjeeseen 4.maaliskuuta 1999 päivätyllä päätöksellään,jonka kantelija sai12.maaliskuuta 1999.
Concerning the letter dated 16 March 1999,the Commission stated that it was notin its power to alter the time-limit for judicial proceedings as requested by the complainantand pointed out that,on 12 May 1999,the Commission’s internal staff mediator informedthe complainant by letter that she could not intervene in his case and suggested that he
Komissio totesi 16.maaliskuuta 1999 päivätyn kirjeen osalta,etteisillä ole toimivaltaa muuttaa oikeudellisten menettelyjen määräaikaa,kuten kantelija olipyytänyt,ja korosti,että komission sisäisen henkilöstön sovittelija oli ilmoittanut kantelijalle 12.toukokuuta 1999 kirjeitse,ettei hän voi puuttua kantelijan tapaukseen,ja ehdot-tanut,että tämä valittaisi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen ennen määräajanumpeutumista. Kantelija ei kiistänyt näitä näkökohtia huomautuksissaan.
“A complaint shall be made within two yearsof the date on which the facts on which it is based came to the attention of the person lodging the complaint and must be preceded by the appropriate administrativeapproaches to the institutions and bodies concerned.”
“Kantelu on tehtävä kahden vuoden kuluessasiitä päivästä,jona kantelun tekijä sai tietoonsa kanteluun oikeuttavat seikat,ja ennen kantelun tekemistä on aiheelliset hallinnolliset menettelyt oltava suoritettu toimielimissäja elimissä,joita asia koskee.”
2.3The Commission has acknowledged and apologised to the complainant for its failureto reply to his letter of 15 April 1999 and has corrected that failure by its letter dated 21March 2000.
2.3Komissio oli myöntänyt,ettei se ollut vastannut kantelijan 15.huhtikuuta 1999päivättyyn kirjeeseen,ja oli pyytänyt sitä kantelijalta anteeksi. Komissio oli kuitenkinkorjannut laiminlyöntinsä 21.maaliskuuta 2000 päivätyllä kirjeellään.
In these circumstances,no critical remark by the Ombudsman is necessary.
Tässä tilanteessaoikeusasiamies ei katsonut tarpeelliseksi esittää kriittistä huomautusta.
The claim that the Commission should withdraw the recovery decision
Komission takaisinperintäpäätöksen peruuttamista koskeva vaade
3.1The complainant claimed that the Commission should withdraw a recovery decisionfor 149.982,- BEF,made against him in 1998 in respect of expenses relating to the workof a Medical Committee which examined his case ten years previously. The recovery decision was executed by withholding part of the complainant’s pension.
3.1.Kantelija väitti,että komission pitäisi peruuttaa vuonna 1998 tehty päätös,jonkamukaan kantelijan oli korvattava hänen tapaustaan tutkineen lääketieteellisen lautakunnankymmenen vuotta sitten suorittamasta työstä aiheutuneet kustannukset (149982BEF).Korvauspäätös pantiin täytäntöön pidättämällä osa kantelijan eläkkeestä.
3.2In its opinion,the Commission stated that a check made by its Medical Service in1998 had revealed that the complainant had not paid for the medical expenses,which heowed according to Article 23 of the Rules on the Insurance of Officials of the EC.
3.2Komissio totesi lausunnossaan,että sen lääketieteellisen yksikön vuonna 1998 tekemässä tarkastuksessa paljastui,että kantelija ei ollut maksanut niitä lääketieteellisiäkuluja,joista hän oli vastuussa Euroopan yhteisöjen virkamiesten vakuutusta koskevienmääräysten 23 artiklan mukaan.
Thecomplainant had appealed against the decision to recover the amount involved from him.His appeal was rejected by a decision dated 4 March 1999.
Kantelija oli valittanut päätöksestä,jonka mukaan hänenon korvattava kyseinen summa. Hänen valituksensa hylättiin 4.maaliskuuta 1999 päivätyllä päätöksellä.
The Commission justified thatdecision by stating that according to Article 23 of the applicable regulations,it was obligedto charge the fees to the complainant.
Komissio perusteli päätöstään toteamalla,että sovellettavien sääntöjen23artiklan mukaan se oli velvollinen perimään palkkiot kantelijalta.
The Commission explained that it had not done soin 1988,because the complainant had introduced an appeal before the Court of First Instance, and then before the Court of Justice and the Commission had therefore postponed charging the fees to the complainant.
Komissio kertoi,etteise ollut tehnyt sitä vuonna 1988,koska kantelija oli kannellut asiasta ensin ensimmäisenoikeusasteen tuomioistuimeen ja sitten yhteisöjen tuomioistuimeen,minkä vuoksikomissio oli lykännyt palkkioiden perintää kantelijalta.
3.3The Ombudsman noted that Article 23.2,paragraph 4 of the applicable regulationsprovides a discretionary power for the institution to pay the whole costs of the Medical Committee even when,as in the present case,the Medical Committee’s opinion confirmsthe draft decision of the appointing authority.5The Ombudsman also noted that the Commission did not appear to have notified the complainant that its payment of the wholeamount of the fees was a preliminary decision,awaiting a final judgement by the courts.
3.3Oikeusasiamies huomautti,että sovellettavien sääntöjen 23.2artiklan 4kohdassamäärätään,että toimielimellä on harkintavalta sen osalta,maksaako se lääketieteellisenlautakunnan kaikki kustannukset myös siinä tapauksessa,että lääketieteellinen lautakuntavahvistaa lausunnossaan nimittävän viranomaisen päätösluonnoksen,kuten tarkastellussatapauksessa5. Oikeusasiamies pani myös merkille,että komissio ei ollut ilmoittanut kantelijalle siitä,että sen päätös maksaa palkkiot kokonaisuudessaan oli vain väliaikainen,kunnes tuomioistuimet antavat lopullisen päätöksen.
3.4On the basis of the above,the Ombudsman’s provisional conclusion was that the Commission had not adequately justified its decision of 3 April 1998 to recover theexpenses from the complainant ten years later.
3.4Edellä esitetyn perusteella oikeusasiamies teki sen alustavan johtopäätöksen,ettäkomissio ei ollut perustellut asianmukaisesti 3.huhtikuuta 1998 tekemäänsä päätöstä periäkustannukset kantelijalta kymmenen vuotta myöhemmin.
In accordance with Article 3 (5) of the Statute6, the Ombudsman therefore proposed to the Commission a friendly solution inwhich the Commission would withdraw the recovery decision and reimburse thecomplainant with the amounts deducted from his pension.
Oikeusasiamies ehdotti näinollen komissiolle ohjesäännön 3artiklan 5kohdan6mukaisesti sellaista sovintoratkaisua,että komissio peruuttaisi takaisinperintäpäätöksen ja hyvittäisi kantelijalle tämän eläkkeestä pidätetyt summat.
3.5In its reply,the Commission submitted evidence to show that the complainant hadbeen formally notified by a letter of 23 February 1989 that the administration would notsupport all the expenditure related to the medical committee.
3.5Komissio esitti vastauksessaan todisteita siitä,että kantelijalle oli ilmoitettu virallisesti 23.helmikuuta 1989 päivätyllä kirjeellä,että hallinto ei vastaisi kaikista lääketieteellisen lautakunnan työhön liittyvistä kustannuksista.
Furthermore, the Commission considered the recovery decision,which it had adopted in April 1998 to belegally and administratively incontestable.
Lisäksi komissio katsoi,ettätakaisinperintäpäätös,jonka se oli hyväksynyt huhtikuussa 1998,oli oikeudellisesti jahallinnollisesti kiistämätön.
However,the Commission declared itselfprepared as an exceptional act of goodwill and without creating a precedent to withdrawits recovery decision and to reimburse 149.982 BEF to the complainant.
Komissio ilmoitti kuitenkin olevansa valmis osoittamaanpoikkeuksellisen hyvää tahtoa ja luomatta ennakkotapausta peruuttamaan takaisinperintäpäätöksensä ja hyvittämään kantelijalle 149982BEF.
3.6The complainant did not accept the approach of the Commission in considering thewithdrawal of the recovery decision and reimbursement to be an “exceptional act of good-will.”He proposed that the Ombudsman should investigate his secret file as a step on theway to a more general inquiry into communist activities in the Commission during thecold war.
3.6Kantelija ei hyväksynyt komission lähestymistapaa,sillä komissio piti takaisinperintäpäätöksen peruuttamista ja korvausta “poikkeuksellisena hyvän tahdon eleenä”. Hänehdotti,että oikeusasiamiehen olisi tutkittava häntä koskevia salaisia asiakirjoja osanayleisempää tutkimusta,jonka tulisi koskea kommunistien toimintaa komissiossa kylmänsodan aikana.
As an alternative,the complainant proposed that the Commission should instead
Kantelija ehdotti vaihtoehtoisesti,että komission olisi maksettava kyseiset149982BEF Brüggen College d’Europelle ja hänen olisi saatava Euroopan komissionpuheenjohtajan allekirjoittama anteeksipyyntökirje.
“However,in exceptional cases and by a decision taken by the appointing authority after consulting the doctorappointed by it,all the expenditure referred to in the proceeding paragraph may be borne by the institution.”
“Poikkeustapauksissa ja,jos nimittävä viranomainen niin päättää nimeämäänsä lääkäriä kuultuaan,kyseessäoleva toimíelin voi kuitenkin huolehtia kaikista edellisessä kohdassa tarkoituista kustannuksista.”
3.7The Ombudsman does not consider that any grounds have been presented for a moregeneral inquiry of the kind proposed by the complainant.
3.7Oikeusasiamies katsoi,että kantelijan ehdottamalle yleiselle tutkimukselle ei ollutesitetty minkäänlaisia perusteita.
The Ombudsman considers thatthe Commission’s undertaking to withdraw the recovery decision and to reimburse to thecomplainant the amounts deducted from his pension are sufficient to satisfy the claimwhich was the subject of the Ombudsman’s inquiry and to put an end to any possibleinstance of maladministration.
Oikeusasiamiehen mielestä komission sitoumuksetperuuttaa takaisinperintäpäätös ja hyvittää kantelijalle tämän eläkkeestä pidätetyt summatolivat riittäviä oikeusasiamiehen tutkimuksen kohteena olleen kantelun ratkaisemiseksityydyttävällä tavalla ja mahdollisen hallinnollisen epäkohdan korjaamiseksi.
The Commission has undertaken to withdraw its recovery decision and to reimburse149.982 BEF to the complainant.
Komissio sitoutui peruuttamaan takaisinperintäpäätöksensä ja hyvittämään kantelijalle149982BEF.
On the basis of the Ombudsman’s inquiries into thiscomplaint and the undertaking mentioned above,there appears to be no maladministrationby the Commission. The Ombudsman therefore closes the case.
Kantelua koskevien oikeusasiamiehen tutkimusten ja edellä mainitun sitoumuksen perusteella komission toiminnassa ei voitu osoittaa hallinnollista epäkohtaa.Oikeusasiamies lopetti näin ollen asian käsittelyn.
Note:on 2 July 2001 the complainant informed the Ombudsman that the Commission hadtransferred the above-mentioned sum to him.
Huomautus:kantelija ilmoitti 2.heinäkuuta 2001 oikeusasiamiehelle,että komissio olimaksanut hänelle edellä mainitun summan.
ALLEGED WRONGINTERPRETATIONOF COMMISSIONREGULATION (EC)N°1370/95
VÄITE, JONKAMUKAAN KOMIS-SION ASETUSTA(EY) N:O 1370/95ON TULKITTU VÄÄRIN
In October 1999,a French law firm made a complaint to the European Ombudsmanagainst the Commission on behalf of its client C. concerning export licenses for pig- meat,issued under the regime established by Commission Regulation (EC) N°1370/957,asamended.
Lokakuussa 1999 ranskalainen asianajotoimisto kanteli asiakkaansa C. puolesta Euroopanoikeusasiamiehelle komission toiminnasta. Kantelu koski sianliha-alan vientitodistusjär-jestelmää,josta säädetään komission asetuksella (EY) N:o 1370/957,sellaisena kuin se onmuutettuna.
According to the complainant,the company C. lodged applications for threeexport licenses with the relevant French national agency (OFIVAL),on 3 July 1999,forthe export of certain quantities of pig-meat to Russia.
Kantelijan mukaan yritys C. jätti 3.heinäkuuta 1999 kolme vientitodistushakemusta Ranskan toimivaltaiselle kansalliselle virastolle (Ofival) viedäkseen tietynmäärän sianlihaa Venäjälle.
OFIVAL issued the licenses on 5July 1999.
Ofival myönsi todistukset 5.heinäkuuta 1999.
Decision on complaint1298/99/(IJH)BBagainst the European Commission
Kantelija väitti,että komission asetusta N:o 1370/95,annettu 16päivänä kesäkuuta 1995,yksityiskohtaisista säännöistä vientitodistusjärjestelmän soveltamiseksi sianliha-alalla,
The complainant alleged that Commission Regulation N°1370/95 of 16 June 1995 layingdown detailed rules for implementing the system of export licences for the pig-meatsector,as amended,had been wrongly interpreted as applying to three export licencesissued to his clients on 5 July 1999.
Päätös kanteluun1298/99/(IJH)BBEuroopan komissiotavastaan sellaisena kuin se on muutettuna8,oli tulkittu väärin,kun asetusta oli sovellettu hänenasiakkaalleen 5.heinäkuuta 1999 myönnettyihin kolmeen vientitodistukseen.
On 13 July 1999,the Commission made a Regulation N°1526/19998 that provides that:
Komissio antoi 13.heinäkuuta 1999 asetuksen N:o 1526/1999,jossa säädetään että:
« No further action shall be taken in respect of applications submitted until 13 July 1999for export licenses for pig-meat pursuant to Regulation (EC) N°1370/95 in respect of categories 1,2 and 3 of Annex I to that Regulation which should have been issued from 14 Julyand from 21 July 1999. »
“asetuksen (EY) N:o 1372/95 nojalla ennen 14 päivää heinäkuuta 1999 jätettyihin sian-liha-alan vientitodistushakemuksiin sovelletaan seuraavaa:keskeytetään mainitunasetuksen liitteessä I tarkoitetun luokan 1,2 ja 3 osalta niiden vireillä olevien hakemustenkäsittely,jotka olisi ollut tarkoitus antaa 14 päivänä heinäkuuta ja 21 päivästä heinäkuuta1999 lähtien”.
Regulation N°1526/1999 entered into force on 14 July 1999.
Asetus N:o 1526/1999 tuli voimaan 14.heinäkuuta 1999.
The complainant alleged that the Commission had interpreted the Regulation so as toapply to the three export licences,which C. received on 5 July 1999.
Kantelija väitti,että komissio oli tulkinnut asetusta siten,että se koskee yritykselle C.5.heinäkuuta 1999 myönnettyjä kolmea vientitodistusta.
This caused financialloss to C.,since it lost both the export refunds,which it would have received,and 60% ofthe amount,which it was required to pay as a guarantee when applying for the licences.
Tästä aiheutui taloudellistatappiota C:lle menetettyinä vientitukina sekä menetettynä 60 prosentin osuutenasummasta,jonka siltä vaadittiin vakuuksina kyseisistä vientitodistuksista.
Regulation N°1370/95,as amended,authorises the Commission to «take special meas-ures»affecting the validity of export licences for «the week in question». The complainant
Asetuksessa N:o 1370/95,sellaisena kuin se on muutettuna,valtuutetaan komissio “toteuttamaan erityistoimenpiteitä”,jotka koskevat “kyseisen viikon”vientitodistusten voimas-saoloa.Kantelija katsoi,että 5.heinäkuuta 1999 myönnettyjen vientitodistusten osalta“kyseinen viikko”oli 5.–11.heinäkuuta 1999.
Commission Regulation (EC) N°1370/95 of 16 June 1995 laying down detailed rules for implementing the system of export licences in the pig-meat sector,1995 OJ L 133/9.
Komission asetus (EY) N:o 1370/95,annettu 16 päivänä kesäkuuta 1995,yksityiskohtaisista säännöistä vientitodistusjärjestelmän soveltamiseksi sianliha-alalla (EYVL L 133,17.6.1995,s. 9).
Commission Regulation (EC) N°1526/99 of 13 July 1999 determining the percentage of quantities covered byapplications for export licences for pig-meat which may be accepted,OJ 1999 L 178/6.
Komission asetus (EY) N:o 1526/99,annettu 13 päivänä heinäkuuta 1999,sianliha-alan vientitodistushakemusten hyväksyttävyydestä,EYVL L 178,1999,s. 6.
In its opinion the Commission made thefollowing remarks:
Komissio esitti lausunnossaan seuraavat huomautukset:
The complainant objected to the effects of Commission Regulation (EC) 1526/1999 of 13July 1999 determining the percentage of quantities covered by applications for exportlicences for pig-meat which may be accepted,and alleged that the Commission had misinterpreted and misapplied this Regulation.
Kantelija vastusti komission 13. heinäkuuta 1999 sianliha-alan vientitodistusten hyväksyttävyydestä antaman asetuksen (EY) N:o 1526/1999 vaikutuksia ja väitti,että komissiooli tulkinnut ja soveltanut väärin tätä asetusta.
As a general rule,and pursuant to Regulation (EEC) N°2759/75 on the common organisation of the market in pig-meat,a request for an export refund in respect of such productsis subject to production of an export certificate setting out the amount of the refund inadvance.
Yleisenä sääntönä ja sianliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen(ETY) N:o 2759/75 mukaisesti tällaisille tuotteille haettavan vientitukipyynnön edellytyksenä on tuen ennakkovahvistuksen sisältävän vientitodistuksen esittäminen.
The arrangements for the application of this system (for the period in which the operationsin question took place) are set out in Commission Regulation N°1370/95 of 16 June 1995and successive amendments.
Järjestelmän hakujärjestelyt (ajanjaksona,jona kyseessä olevat toimet toteutettiin) onmääritetty komission 16päivänä kesäkuuta 1995 antamassa asetuksessa N:o 1370/95 jasiihen myöhemmin tehdyissä muutoksissa.
The recitals of Regulation N°1370/95 explain that ‘in view of the risk of speculationinherent in the system in the pig-meat sector,export licences should not be transferableand precise conditions governing access by traders to the said system should be laiddown’,and that ‘the decision regarding applications for export licences should be communicated only after a period of consideration; …this period would allow the Commission toappreciate,to take specific measures applicable in particular to the applications which arepending…’.
Asetuksen N:o 1370/95 johdanto-osan kappaleissa todetaan,että “sianliha-alan järjestelmään sisältyvän keinotteluvaaran vuoksi olisi kiellettävä vientitodistusten siirtäminen jaedellytettävä,että toimijat tähän järjestelmään pääsemiseksi noudattavat täsmällisiä edel-lytyksiä”ja että “vientitodistuksia koskevat päätökset annetaan tiedoksi vasta harkintaajan jälkeen; kyseisen määräajan tarkoituksena on antaa komissiolle mahdollisuusarvioida haetut määrät ja niistä aiheutuvat menot sekä tarvittaessa säätää erityisesti käsiteltävinä oleviin hakemuksiin sovellettavista erityistoimenpiteistä”;
The recitals also refer to the need to respect Community obligations arising from the Uruguay Round agreements regarding the export volume,which ‘shall be ensured on thebasis of the export licenses’.
Johdanto-osan kappaleissa viitataan myös siihen,että Uruguayn kierroksen kauppaneuvottelujen osana tehdyistä viennin määrää koskevista sopimuksista johtuvien velvoitteidennoudattaminen “olisi varmistettava vientitodistusten perusteella”.
The recitals of Regulations N°1122/96 further specify that ‘it is necessary,for licenceswhich are issued immediately,to allow for a waiting period relative to the granting of therefund,during which licences may be amended,if need be,according to the special measures taken by the Commission’.
Asetuksen N:o1122/96 johdanto-osan kappaleissa säädetään lisäksi,että “välittömästiannettavien todistusten osalta on tarpeen säätää tuen myöntämiseen liittyvästä odotus-jaksosta,jonka aikana todistuksia voidaan tarvittaessa muuttaa komission toteuttamienerityistoimenpiteiden mukaisesti”.
As regards pig carcasses and the main cuts (to which C.’s request related) the amount ofexport refunds is set on the basis of the pig-meat price.
Sianruhoista ja tärkeimmistä ruhonosista (joita C:n pyyntö koskee) maksettavien vientitukien määrä määritetään sianlihan hinnan perusteella.
It is higher if the prices are low,and falls as the price goes up.
Tuen määrä nousee,kun hinnat ovatalhaiset,ja laskee,kun hinnat nousevat.
Decisions on the level of export refunds are generally taken by the Commission afterconsulting the relevant Management Committee.
Viitekautena (kesäkuun puolivälistä heinäkuun puoliväliin 1999) sianlihan hinnat nousivatalhaisten hintojen kauden jälkeen.
However,pursuant to Article 13(3),lastparagraph,of the above mentioned Regulation N °2759/75,the Commission may at anytime,independently and without following the Committee procedure,amend the amountsadopted.
Tämän vuoksi oli järkevää olettaa,että hallintokomitean 13.heinäkuuta 1999 pidetyssä kokouksessa päätettäisiin alentaa tuen määrää.Vastaavasti hyötyäkseen hintojen nousun ja suurten tukien suotuisasta yhdistelmästä sian-liha-ala esitti vientiin valtavan määrän lihaa,noin 34000tonnia.
For the current WTO year,the average quantity of pig-meat,which may be exported witha refund,is approximately 9000 tonnes per week.
Moitteettoman varainhoidon periaatteiden ja kansainvälisten sitoumustensa vuoksikomissio ei voinut hyväksyä näin suurta määrää.
During the reference period (mid-June to mid-July 1999),pig-meat prices were risingfollowing a low period.
Kun otettiin huomioon,että “näihin tuotteisiin sovellettavien tukien odotettavissa olevatmuutokset ovat aiheuttaneet vientitodistusten hakemista keinottelutarkoituksessa”,asetuksen 1 artiklassa säädetään,että “ennen 14päivää heinäkuuta 1999 jätettyihin sian-liha-alan vientitodistushakemuksiin sovelletaan seuraavaa:keskeytetään niiden vireilläolevien hakemusten käsittely,jotka olisi ollut tarkoitus antaa 14päivänä heinäkuuta ja21päivästä heinäkuuta 1999 lähtien”.
It was therefore reasonable to expect that,at the Management Committee’s meeting scheduled for 13 July 1999,a reduction in the refund would beadopted.
Asetus tuli voimaan 14.heinäkuuta 1999.