natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The arguments put forward by the applicant on that point are immaterial, since it merely affirms that the references to the notions of aid for rescuing and restructuring firms in difficulty and to employment aid are irrelevant, which is precisely the conclusion of the contested decision.
Ensimmäinen kanneperuste, joka koskee EY 88 artiklan 1 kohdan rikkomista, luottamuksensuojan ja oikeusvarmuuden periaatteiden loukkaamista, olennaisten menettelymääräysten rikkomista ja EY 253 artiklan rikkomista puutteellisten perustelujen vuoksi
The applicant criticises the statement in recital 59 of the contested decision which classifies the aid in question as 'operating aid granted to reschedule past debts' without examining the reasons put forward by the national authorities with respect to the fact that the interest rates applied by Sicilian banks are considerably higher than those in the rest of Italy.
Komissio saattoi katsoa, että vuosia 1995—1997 koskevaa tukijärjestelmää ei ollut vielä tutkittu sen päätöksen yhteydessä, jolla eri ajanjaksoa eli vuosia 1991—1993 koskeva tukijärjestelmä hyväksyttiin.
In the present case, the applicant does not provide any information which refutes the Commission's assertion that aid granted in order to reschedule the past debts of its recipients by relieving their debt burden constitutes operating aid which is incompatible with the rules of the Treaty in respect of State aid.
Yhdelläkään kantajan tältä osin esittämällä väitteellä ei voida kyseenalaistaa tätä johtopäätöstä.
The fact that interest rates differ as between Sicily and the rest of Italy does not amount to a defence which makes that aid compatible with the aforementioned rules, since Article 87(3) EC does not provide for such a derogation.
Toinen kanneperuste, joka koskee tempus regit actum -periaatteen loukkaamista ja harkintavallan väärinkäyttöä
Orders the applicant to pay its own costs and those incurred by the Commission.'
Kolmas kanneperuste, joka koskee EY 87 artiklan rikkomista, harkintavallan väärinkäyttöä ja EY 253 artiklan rikkomista perustelujen puutteellisuuden vuoksi
Case T-339/03 R Gabrielle Clotuche ν Commission of the European Communities Staff Regulations of Officials
On korostettava, että kantajan tältä osin esittämät väitteet ovat tehottomia, koska kantaja tyytyy vain toteamaan, että viittaukset vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja rakenneuudistukseen tarkoitetun tuen ja työllisyystuen käsitteisiin ovat merkityksettömiä, mihin nimenomaiseen johtopäätökseen myös riidanalaisessa päätöksessä on tultu.
(Application for interim relief — Officials — Decision reassigning the applicant to the post of Principal Adviser — Urgency — None)
Tältä osin se, että Sisiliassa ja muualla Italiassa sovelletaan erilaisia korkokantoja, ei sinällään ole sellainen peruste, jonka vuoksi tällaisen tuen voitaisiin katsoa olevan edellä mainittujen sääntöjen kanssa yhteensoveltuva, koska EY 87 artiklan 3 kohdassa ei määrätä tämän tyyppisestä poikkeuksesta.
Case T-85/01 IAMA Consulting Sri ν Commission of the European Communities Research, information, education, statistics
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Case T-95/02 Michael Hohenbichler ν Commission of the European Communities Staff Regulations of Officials
Suomenkielistä käännöstä ei ole vielä saatavissa.
Case T-96/02 Hugh Mc Bryan ν Commission of the European Communities Staff Regulations of Officials
Asia T-85/01 IAMA Consulting Sri v. Euroopan yhteisöjen komissio Tutkimus, tiedotus, opetus, tilastot
Case T-200/03 R V ν Commission of the European Communities Staff Regulations of Officials
Suomenkielistä käännöstä ei ole vielä saatavissa. (kolmas jaosto)
(Application for interim measures — Admissibility
26 päivänä marraskuuta 2003
Case C-222/02 Peter Paul and Others ν Federal Republic of Germany
Suomenkielistä käännöstä ei ole vielä saatavissa.
Interpretation of Artide 10a of Regulation (EEC) No 1408/71 of the Council of 14 June 1971 on the application of social security schemes to employed persons, to self-employed persons and to members of their families moving within the Community, as amended and updated by Council Regulation (EC) No 118/97 of 2 December 1996 (OJ 1997 L 28, p.l), and of Annex Ha — Special non-contributory benefits — Scope — 'Compensatory supplement' under the Federal Austrian Law on Social Insurance for persons engaged in Trade and Commerce
Ennakkoratkaisupyyntö —Bundesgerichtshof— Talletusten vakuusjärjestelmistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 94/19/EY 3 ja 7 artiklan tulkinta — Direktiivissä säädetyn vakuusmäärän tai talletettujen varojen suojelemiseksi toteutettavia kansalasten viranomaisten toimenpiteitä koskevan tallettajien oikeuden rajoittaminen — MahdolasestL· jäsenvaltion sopimussuhteen ulkopuolisen vastuun ulottuvuus — Seuraavien säännösten tulkinta: — luottolaitosten liiketoiminnan aloittamiseen ja harjoittamiseen liittyvien lakien, asetustenja hallinnollisten määräystenyhteensovittamisesta annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 77/780/Ε1Ύ 6 artikla, — luottolaitosten liiketoiminnan aloittamiseen ja harjoittamiseen liittyvien lakien, asetustenja hallinnollisten määräystenyhteensovittamisesta ja direktiivin 77/780ΙΕΊΎmuuttamisesta annetun toisen neuvoston direktiivin 89/646/ETY3—7ja 10—17 artikla, — luottolaitosten omista varoista annetun neuvoston direktiivin 89/299/ETY 2—7 artikla,— Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 95/26/EY, — luottolaitosten konsohaoidusta valvonnasta annettu neuvoston direktiivi 92/30/ETY—sijoituspalveluyritystenja luottolaitosten omien varojen riittävyydestä annettu neuvoston direktiivi 93/6/Ε7Ύ, — sijoituspalveluista arvopaperimarkkinoilla annettu neuvoston direktiivi 93/22IETY— Sellaisen yhteisön säännöksen olemassaolo tai puuttuminen, jolla kansalliset viranomaiset velvoitetaan käyttämään pankkien valvontaa koskevaa toimivaltaansa tallettajien ja sijoittajien edun nimissä — Mahdollisesti: jäsenvaltion sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu
Advocate General J. Kokott delivered her Opinion at the sitting of the Fourth Chamber on 25 November 2003.
Julkisasiamies C. Stix-Hackl on esittänyt ratkaisuehdotuksensa täysistunnossa 25 päivänä marraskuuta 2003.
Case C-381/01 Commission of the European Communities v Italian Republic
Talletusten vakuusjärjestelmistä 30 päivänä toukokuuta 1994 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 94/19/EY 3 artiklan 2—5 kohdan säännöksiä on tulkittava siten, että niissä ei anneta tallettajalle oikeutta vaatia, että toimivaltaiset viranomaiset toteuttavat 3 artiklan 2—5 kohdassa säädettyjä toimenpiteitä.
Failure by a Member State to fulfil its obligations — Infringement of Article 11 of Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonization of the laws of the Member States relating to turnover taxes - Common system of value added tax: uniform basis of assessment — Failure to tax aid paid pursuant to Council Regulation (EC) No 603/95 of 21 February 1995 on the common organization of the market in dried fodder
Direktiiviä 94/19/EY on tulkittava siten, että tallettaja ei voi vaatia toimivaltaisten viranomaisten virheellisestä menettelystä johtuvista vahingoista korvausta, joka ylittää direktiivin 94/19/EY 7 artiklan 1 kohdassa mainitun määrän.
Advocate General L. A Geelhoed delivered his Opinion at the sitting of the Second Chamber on 27 November 2003.
Direktiivi 94/19/EY sisältää tyhjentävän erityissääntelyn, joka koskee kaikkia tapauksia, joissa talletuksia ei kyetä maksamaan.
Failure by a Member State to fulfil its obligations, Article 11 of the Sixth VAT Directive 77/388/EEC — Failure to charge VAT on aid paid under Council Regulation No 603/95 on the common organisation of the market in dried fodder
Ennakkoratkaisukysymys — Oberster Gerichtshof— Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71, sekaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2 päivänä joulukuuta 1996 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 118/97,10 a artiklan, sekä liitteen II a tulkinta — Maksuihin perustumattomat erityisetuudet — Soveltamisala — Kaupan alalla työskentelevien henkilöiden sosiaalivakuutuksesta annetussaItävallan liittovaltion laissa tarkoitettu korvauslisä
Advocate General L. A Geelhoed delivered his Opinion at the sitting of the Second Chamber on 27 November 2003.
Julkisasiamies J. Kokott on esittänyt ratkaisuehdotuksensa neljännen jaoston istunnossa 25 päivänä marraskuuta 2003.
Case C-144/02 Commission of the European Communities ν Federal Republic of Germany
— sitä ei rahoiteta sosiaaliturvajärjestelmään suoritettavilla maksuilla ja
Failure by a Member State to fulfil its obligations under Article 11(A)!(a) of the Sixth VAT Directive (77/388/EEC) — Failure to make subsidies payable under Council Regulation No 603/95 on the common organisation of the market in dried fodder subject to VAT — Concept ofAsubsidies directly linked to the price
— sen myöntämisen peruste tai suuruus eivät riipu tietyistä työskentely- tai maksukausista vaan yksinomaan eläkkeensaajan tarpeesta, jolloin henkilökohtainen tarve voidaan määrittää objektiivisten, laissa vahvistettujen perusteiden mukaan ja
Advocate General L. A Geelhoed delivered his Opinion at the sitting of the Second Chamber on 27 November 2003.
— etuuden suuruus on määritetty sen mukaan, miten paljon varoja tarvitaan elämiseen etuuden myöntävässä valtiossa.
Not available.
Asia C-381/01 Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta
Case C-463/02 Commission of the European Communities ν Kingdom of Sweden
Asia C-495/01 Euroopan yhteisöjen komissio v. Suomen tasavalta
Failure to fulfil obligations, Article 11 of the Sixth VAT directive (77/388/EEC) - Failure to impose VAT on a subsidy paid under Council Regulation 603/95 on the common organisation of the market in dried fodder — Meaning of 'subsidies directly linked to the price'
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Kuudennen arvonlisäverodirektiivin 77/388/ETY11 artikla — Arvonlisäveron kantamatta jättäminen niistä tuista, joita on maksettu kuivarehualan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun neuvoston asetuksen N:o 603/95 perusteella
Advocate General L. A Geelhoed delivered his Opinion at the sitting of the Second Chamber on 27 November 2003.
Julkisasiamies L. A. Geelhoed on esittänyt ratkaisuehdotuksensa toisen jaoston istunnossa 27 päivänä marraskuuta 2003.
Case C-181/02 Ρ Commission of the European Communities ν Kvaerner Warnow Werft GmbH
Asia C-144/02 Euroopan yhteisöjen komissio v. Saksan liittotasavalta
Appeal against the judgment in Joined Cases T-227/99 and T-134/00, by which the Court of First Instance annulled Commission Decuions 1999/675/EC (as amended by Decision 2000/416/EC) and 2000/336/EC on the recovery of aid previously authorised, on the ground of failure to observe the conditions laid down by the authorisation — Legal certainty (inalterability of measures adopted by the institutions) — 'Capacity' restrictions placed on a shipyard —Article 10a(2)(c) of Council Directive 90/684/EEC on aid to shipbuilding (as amended by Council Directive 92/68/EEC)
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen; kuudennen arvonlisäverodirektiivin 77/388/ETY 11 artiklan A osan 1 kohdan a alakohta — Laiminlyönti kantaa arvonlisäveroa kuivarehualan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun neuvoston asetuksen N:o 603/95 mukaisesti maksetusta tuesta — Käsite 'hintaan suoraan liittyvät tuet
Advocate General P. Léger delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 27 November 2003.
Julkisasiamies L. A. Geelhoed on esittänyt ratkaisuehdotuksensa toisen jaoston istunnossa 27 päivänä marraskuuta 2003.
This bulletin is issued by the Court's Press and Information Division (L-2925 Luxembourg) to provide rapid information on the work of the Court.
Julkisasiamies L. A. Geelhoed on esittänyt ratkaisuehdotuksensa toisen jaoston istunnossa 27 päivänä marraskuuta 2003.
However, it is only the text of the judgments and opinions published in the European Court Reports that is authentic.
Julkisasiamies P. Léger on esittänyt ratkaisuehdotuksensa viidennen jaoston istunnossa 27 päivänä marraskuuta 2003.
This information may be reproduced provided the source is acknowledged.
Julkisasiamies ehdotti, että yhteisöjen tuomioistuin:
Original version: French Completed on 10.03.2004 Catalogue No: QD-AC-03-032-EN-C
2) palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen käsiteltäväksi ja
Week of 1 to 5 December 2003 n° 33/03
Nro 33/03
Case T-16/02 Audi AG ν Office for Harmonisation in the Internal Market (Trade Marks and Designs) (OHIM) Intellectual property
Asia T-16/02 Audi AG v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) Immateriaalioikeus
Case T-208/01 Volkswagen AG ν Commission of the European Communities Competition
Asia T-208/01 Volkswagen AG v. Euroopan yhteisöjen komissio Kilpailu
Case T-305/02 Nestlé Waters France ν Office for Harmonisation in the Internal Market (Trade Marks and Designs) (OHIM) Intellectual property
Asia T-305/02 Nestlé Waters France ν. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) Immateriaalioikeus
Case T-334/02
Asia T-334/02
4 December 2003
4 päivänä joulukuuta 2003
Preliminary ruling (Approximation of laws — Directive 84/5'/EEC — Compulsory insurance against civil liability in respect of motor vehicles — Damage or injury caused by unidentified or insufficiently insured vehicles — Protection of victims — Defective transposition of the directive — Liability of the Member State concerned) (Fifth Chamber)
Ennakkoratkaisu Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen — Direktiivi 84/5/ETY — Pakollinen liikennevakuutus — Tuntemattomien tai puutteellisesti vakuutettujen ajoneuvojen aiheuttamat vahingot — Vahingon kärsineiden suoja — Direktiivin virheellinen täytäntöönpano — Jäsenvaltion vastuu (viides jaosto)
By order of 17 May 2000 the High Court of Justice of England and Wales, Queen's Bench Division, referred to the Court for a preliminary ruling five questions on the interpretation of Article 1(4) of Second Council Directive 84/5/EEC of 30 December 1983.
High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Divisional Court) on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle 17.5.2000 tekemällään päätöksellä viisi ennakkoratkaisukysymystä 30.12.1983 annetun toisen neuvoston direktiivin 84/5/ETY (EYVL L 8, s. 17; jäljempänä toinen direktiivi) 1 artiklan 4 kohdan tulkinnasta. Toisen direktiivin 1 artiklan 4 kohta on pantu täytäntöön Yhdistyneessä kuningaskunnassa Secretary of Staten ja MIBin värisillä sopimuksilla.
On 25 December 1991, Mr Evans was struck by a vehicle which was never traced, causing him physical injury.
Tuntemattoman kuljettajan kuljettama ajoneuvo törmäsi Evansiin 25.12.1991 aiheuttaen hänelle henkilövahingon.
On 11 June 1992, Mr Evans submitted a request for compensation under the Agreement
Evans haki sopimuksen nojalla 11.6.1992 korvausta Motor Insurers' Bureauita (jäljemoänä MIB).
On 11 January 1996, the MIB informed Mr Evans that it had decided to make an award of GBP 50 000.
MIB ilmoitti Evansille 11.1.1996 päätöksestään maksaa korvauksena 50 000 Englannin puntaa (GBP).
Mr Evans appealed against that decision.
Evans haki muutosta tähän päätökseen.
On 27 August 1996 the arbitrator made her award.
Välimies antoi päätöksensä 27.8.1996.
She considered that Mr Evans's damages on a full liability basis would have been GBP 58 286 but that that figure should be reduced by 20% by reason of his contributory negligence, resulting in an award of GBP 46 629.
Siinä todettiin, että jos onnettomuuden aiheuttajan katsottaisiin olevan täysin vastuussa onnettomuudesta, korvauksen pitäisi olla 58 286 GBP, mutta että korvausta oli alennettava 20 prosentilla Evansin oman, onnettomuuteen myötävaikuttaneen huolimattomuuden vuoksi, eli 46 629 GBPraan.
Taking into account certain evidence, the arbitrator also took the view that Mr Evans had been dishonest and therefore ordered him to pay the fees of the arbitration.
Tiettyjen todisteiden johdosta välimies katsoi, että Evans oli ollut vilpillisessä mielessä, ja velvoitti näin Evansin vastaamaan välimiehen palkkiosta.
She did not award him interest on the damages.
Välimies ei määrännyt maksettavaksi korkoa myönnetylle korvaukselle.
The MIB paid Mr Evans the sum of GBP 46 629, together with his representative's costs of GBP 770 and an ex gratia payment of GBP 150, plus VAT.
MIB maksoi Evansille 46 629 GBP sekä 770 GBP korvauksena edustajan käyttämisestä aiheutuneista kuluista, 150 GBP vapaaehtoisena maksuna ja arvonlisäveron.
In December 1996, Mr Evans was granted leave to appeal to the High Court against the arbitrator's refusal to award him interest.
Joulukuussa 1996 Evansille myönnettiin lupa valittaa välimiestuomiosta High Courtiin sen osalta, että hänelle ei ollut myönnetty korkoa.
His appeal was dismissed.
Tämä valitus hylättiin.
On 25 February 1999, Mr Evans commenced proceedings against the Secretary of State for the Environment, Transport and the Regions, who was responsible for the implementation of the First and Second Directives by the United Kingdom.
Syyskuussa 1998 Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Yhdistynyt Kuningaskunta) hylkäsi Evansin uuden valituksen. Tammikuussa 1999 House of Lords (Yhdistynyt kuningaskunta) kieltäytyi myöntämästä valituslupaa. Evans haki 25.2.1999 päätökseen muutosta Secretary of Stateita, joka on ministeri, joka vastaa ensimmäisen ja toisen direktiivin täytäntöönpanosta Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
Mr Evans submitted, in essence, that the United Kingdom had failed to implement the Second Directive or had done so inadequately in the following respects:
Evansin muutoksenhaku perustui aineellisesti siihen väitteeseen, että Yhdistynyt kuningaskunta ei ole pannut toista direktiiviä täytäntöön tai että täytäntöönpano on ollut virheellinen seuraavien seikkojen osalta:
- the Agreement makes no provision for payment of interest on the damages awarded;
— sopimuksessa ei ole määräyksiä koron maksamiseksi myönnetylle korvaukselle
- the Agreement also fails to make provision for payment of the costs incurred by victims in proceedings for compensation;
— sopimuksessa ei ole määräyksiä vahingon kärsineille aiheutuneiden kulujen korvaamisesta korvausmenettelyssä
— victims' access to court is insufficient in that they have a full right of appeal against the determination of the MIB only to an arbitrator and not to a court;
— vahingon kärsineillä ei ole riittäviä oikeussuojakeinoja, koska niillä ei ole rajoituksetonta valitusoikeutta MIBin päätöksiin, joista valitetaan välimiehelle eikä tuomioistuimelle
— the United Kingdom has not duly authorised a body to provide compensation for victims of untraced drivers, as required by the Second Directive, since the Agreement does not create rights which such victims can enforce directly against the MIB.
Yhdistynyt kuningaskunta ei ole valtuuttanut toimielintä, jonka tehtävänä on vastata vahinkojen korvaamisesta tuntemattomien ajoneuvojen aiheuttamien vahinkojen uhreille toisessa direktiivissä asetettujen velvollisuuksien mukaisesti, koska sopimuksella ei luoda oikeuksia, joihin vahingon kärsineet voisivat välittömästi vedota MIBiä vastaan.
Mr Evans maintains that those defects in the transposition of the Second Directive adversely affected him and constitute a sufficiently grave and manifest breach of Community law to found a right to recover damages from the Secretary of State.
Evans väittää, että näistä puutteista toisen direktiivin täytäntöönpanossa on aiheutunut hänelle vahinkoa ja niitä on pidettävä sellaisena riittävän ilmeisenä yhteisön oikeuden rikkomisena, että hänellä on oikeus vaatia hänelle niistä aiheutuneen vahingon korvausta Secretary of Stateita.
It was in those circumstances that the High Court of Justice stayed proceedings and referred a number of questions to the Court of Justice for a preliminary ruling.
High Court of Justice päätti tässä tilanteessa lykätä ratkaisun antamista ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle ennakkoratkaisukysymyksiä.
It is clear that the Community legislature's intention was to entitle victims of damage or injury caused by unidentified or insufficiently insured vehicles to protection equivalent to, and as effective as, that available to persons injured by identified and insured vehicles.
Yhteisön lainsäätäjän tarkoituksena on siis ollut vastaavan ja yhtä tehokkaan suojan tarjoaminen tuntemattomien ja puutteellisesti vakuutettujen ajoneuvojen aiheuttamien vahinkojen uhreille kuin se, joka tunnistettujen ja vakuutettujen ajoneuvojen aiheuttamien vahinkojen uhreilla on.
It must nevertheless be emphasised that, to meet the requirements of the Second Directive, the body responsible for awarding compensation does not necessarily have to be placed, as far as civil liability is concerned, on the same footing as a defendant such as the driver of an identified and sufficiently insured vehicle.
On kuitenkin muistettava, että toisessa direktiivissä ei edellytetä, että korvauksen suorittamisesta vastaava toimielin on välttämättä rinnastettava vahingonkorvausvastuun osalta tunnistetun ja asianmukaisesti vakuutetun ajoneuvon kuljettajan kaltaiseen vastapuoleen.
The first subparagraph of Article 1(4) of the Second Directive contains no provision concerning the legal status of the body or the detailed arrangements for its authorisation.
Toisen direktiivin 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun toimielimen luonne
The second subparagraph of Article 1(4) makes it clear, however, that a victim of damage or injury caused by an unidentified or insufficiently insured vehicle must be able to apply directly to the authorised body responsible for paying compensation to him.
Toisen direktiivin 1 artiklan 4 kohdan ensimmäisessä alakohdassa ei ole säännöksiä kyseisen toimielimen oikeudellisesta luonteesta eikä siitä, millä tavoin se on valtuutettava tehtäväänsä.
The fact that the source of the obligation of the body in question lies in an agreement concluded between it and a public authority is immaterial, provided that that agreement is interpreted and applied as obliging that body to provide victims with the compensation guaranteed to them by the Second Directive and as enabling victims to address themselves directly to the body responsible for providing such compensation.
Se, että kyseisen toimielimen velvoitteet perustuvat sen ja viranomaisen välillä tehtyyn sopimukseen, ei ole merkityksellistä, jos sopimusta tulkitaan ja sovelletaan niin, että se velvoittaa tämän toimielimen suorittamaan vahingon kärsineille korvauksen, joka niille taataan toisessa direktiivissä, ja niin, että vahingon kärsineet voivat esittää korvausvaatimuksensa suoraan korvauksen suorittamisesta vastaavalle toimielimelle.
The remedies available to victims
Vahingon kärsineen oikeussuojakeinot
It must be held that the procedural arrangements laid down by the national law in question do not render it practically impossible or excessively difficult to exercise the right to compensation conferred on victims of damage or injury caused by unidentified or insufficiently insured vehicles by the Second Directive and thus comply with the principle of effectiveness.
Kyseessä olevassa kansallisessa oikeudessa säädetyt menettelymuodot eivät tee käytännössä mahdottomaksi tai suhteettoman vaikeaksi sen vahingonkorvausoikeuden käyttämistä, jonka tuntemattomien tai puutteellisesti vakuutettujen ajoneuvojen aiheuttamien vahinkojen uhrit saavat toisen direktiivin perusteella, joten nämä menettelysäännöt ovat tehokkuusperiaatteen mukaisia.