natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Most Working Communities do not have a solid international legal base and sometimes not even an adequate legal personality.
Useimmilla yhteistyöryhmillä ei ole vakiintunutta kansainvälisoikeudellista perustaa, eikä joskus edes asianmukaista oikeushenkilön asemaa.
"6 An exception to this is the Working Community "Villes des Alpes'
Poikkeuksena on yhteistyöryhmä "Villes des Alpes".
' ' ^ The Coordinaiing Committee of the Alentejo region is a decentralized body of the Portuguese Ministry of Planning whilst the Junta ile Extremadura is the regional government of the Autonomous Community of Extremadura, with wideranging politicai powers.
Alcntejon alueen koordinointikomitea on Portugalin suunnitteluministcriön alainen hajautettu elin. kun taas Junia de Extremadura on Extremaduran autonomisen alueen aluehallitus, jolla on laajat poliittiset valtaoikeudet.
Another important aspect related to the loosely constituted nature is that not all Working Communities have similar capacities in managing "external" crossborder funding programmes (e.g. INTERREG).
Toinen tärkeä, löyhään rakenteeseen liittyvä tekijä on. että kaikilla yhteistyöryhmillä ei ole samanlaista kapasiteettia hallinnoida "ulkoisia" rajanylittäviä rahoitusohjelmia (esim. Interreg).
The issue of a "legitimated structure" through the national government can, however, be decisive for their potential involvement in programme management.
"Legitimoidun rakenteen" aseman saaminen valtiovallalta voi kuitenkin olla ratkaisevan tärkeää, jotta ne voisivat osallistua ohjelmien hallinnointiin.
An example of limited involvement in INTERREG I was that of the establishment of a technical assistance bureau on the Spanish/ Portuguese border - the Gabinete de Initiativas Trasfronterizas, GIT) by the Working Community Extremadura/AIentejo.
Yksi esimerkki rajoitetusta osallistumisesta Interreg I -ohjelmaan oli teknisen avustustoimiston perustaminen Espanjan ja Portugalin rajalle (Gabinete de lnitiativas Trasfronterizas, GIT). Toimiston perusti Extremadura-Alentejon yhteistyöryhmä.
But also the Comunidade de Trabalho Norte-Galicia was involved in the planning and management of the INTERREG programme,"8 while other and longer standing ones were not (e.g. CTP).
Myös yhteistyöryhmä "Comunidade de Trabalho Norte-Galicia" osallistui Interregohjelman suunnitteluun ja hallinnointiin1"', kun taas muut, pidempiaikaiset yhteistyöryhmät eivät (esim. CTP).
It should however be noted that the individual members of Working Communities frequently participate in specific structures set up for the management of INTERREG programmes.
On kuitenkin syytä huomata, että yhteistyöryhmien yksittäiset jäsenet osallistuvat kuitenkin usein Interregohjelmien hallinnointia varten perustettuihin erityisrakenteisiin.
An example that can be grouped under the category of Working-Community-type structures is the Carpathian Euroregion.
Esimerkki, joka voidaan luokitella yhteistyöryhmän kaltaisiin rakenteisiin, on Karpaattien Euroregio. Carpathian Euroregion.
Hungary, the Ukraine and Romania and was established in 1993 by the border regions" municipalities and provinces.
Unkarin, Ukrainan ja Romanian rajaseudulla. Sen perustivat rajaseudun kunnat ja läänit vuonna 1993.
The highest body of the Euroregion - the "Council of the Carpathian Euroregion" - consists of 15 members and is headed by a chairman.
Kyseisen Euroregion korkein elin, neuvosto, muodostuu 15 jäsenestä ja sitä johtaa puheenjohtaja.
An Executive Director runs the joint secretariat and coordinates the activities of the national "branch offices" and the Euroregion's sector-specific working groups.
Toiminnanjohtaja johtaa yhteistä sihteeristöä ja koordinoi maakohtaisten "haaratoimistojen" ja Euroregion alakohtaisten työryhmien toimintaa.
Finally, a large number of other strategic cooperation schemes exist throughout Europe. for which a variety of names are in use:
Euroopassa toimii myös monia muita strategisen yhteistyön järjestelmiä, joista käytetään monia eri nimityksiä:
• A first example is the "Regionalrat" (regional council), which brings together elected politicians from participating regional authorities from either side of the border.
• Ensimmäinen esimerkki on Regionalrat ('alueneuvosto'), jossa kokoontuvat rajaseudun alueviranomaisissa työskentelevät vaaleilla valitut edustajat.
An example was established in 1993 at the Austrian/Hungarian border, which comprises the counties of Györ-Moson-Sopron and Vas. the cities of Györ.
Yksi esimerkki on vuonna 1993 Itävallan ja Unkarin rajalle perustettu neuvosto, johon kuuluvat Györin, Mosonin, Sopronin ja Vasin piirikunnat, Györin.
Sopron and Szombathely (H) and the Land of Burgenland (A).
Sopronin ja Szombathelyn kaupungit Unkarista sekä Itävallan Burgenlandin osavaltio.
Thematic working groups support this Rcgionalrat.
Temaattiset työryhmät tukevat alueneuvostoa.
The cooperation between Austria and Hungary seeks to create a Euroregion.
Itävallan ja Unkarin yhteistyön tavoitteena on perustaa Euroregio.
The Regionalrat is a first step in this direction.
Alueneuvosto on ensimmäinen askel tähän suuntaan.
• Other examples exist at the land-frontier between the Republic of Ireland and Northern Ireland: There are three crossborder "clusters" (informal associations) of local authorities (district councils from Northern Ireland, and county councils from the Republic), called EBRC (East Border Regions Committee), ICBAN (Irish Central Border Network) and NWRCBG (North West Region Cross Border Group).
• Muita esimerkkitapauksia on Irlannin tasavallan ja Pohjois-lrlannin maarajalla, jossa on kolme paikallisviranomaisten epävirallista rajanylittävää yhteenliittymää (Pohjoislrlannin hallintopiirit ja Irlannin kreivikunnat): EBRC (East Border Regions Committee), ICBAN (Irish Central Border Network) ja NWRCBG (North West Region Cross Border Group).
• Finally, there are also crossborder bodies which are nongovernmental organisations belonging to the private or voluntary sectors.
• Lopuksi todettakoon, että on lisäksi rajanylittäviä elimiä, jotka ovat valtiovallasta riippumattomia, yksityis- tai vapaaehtoissektoriin kuuluvia organisaatioita.
Typically, these structures have focused on strategic planning activities (such as studies), and/or development of specific projects, and to date they have not been accorded a major role in INTERREG (exception: the three North/South "clusters" in the Irish Border Region).
Yleensä nämä rakenteet ovat keskittyneet strategisiin suunnittelutoimiin (kuten tutkimuksiin) sekä/tai erityishankkeiden kehittämiseen, eikä niille tähän mennessä ole annettu merkittävää roolia Interreg-ohjelmassa (poikkeuksena kuitenkin kolme Irlannin rajaseudulla toimivaa pohjois/etelä-ryhmittymää).
The agreement establishing the Working Community was concluded under the auspices of the national governments.
' '° Yhteistyöryhmän perustamissopimus tehtiin kyseisten maiden hallitusten myötävaikutuksella.
Structures specific to the management of INTERREG-programmes or other EU-programmes supporting crossborder cooperation along external borders '"
Erityisrakenteet Interreg-ohjelinien tai muiden, rajanylittävää yhteistyötä EU:n ulkorajoilla tukevien EU-ohjelmien hallinnoimiseksi"''
A number of "generic" requirements for EU-programme related crossborder structures and procedures arise from
EU-ohjelmiin liittyville rajanylittäville rakenteille ja menettelyille on olemassa joukko "yleisvaatimuksia", jotka johtuvat
• Structural Funds regulations and "Guidelines" related to programmes supporting crossborder cooperation within the Union (e.g. concerning programme preparation, monitoring and evaluation, the need for project selection and for contracting with project managers, transfer of programme funds) • regulations that govern other Community programmes supporting crossborder cooperation along external borders (e.g. PHARE CBC).
• rakennerahastoasetuksista ja säännöksistä, jotka koskevat rajanylittävää yhteistyötä tukevia ohjelmia EU:n sisällä (esim. ohjelmien valmistelua, valvontaa ja arviointia koskevat säännökset, tarve valikoida hankkeita ja tehdä sopimuksia hankkeiden toteuttajien kanssa, ohjelmien rahaliikenne)
The introduction of substantial funding programmes supporting crossborder cooperation within the EU created new needs in for institutional arrangements capable of handling the development and management of the implementation of crossborder programmes.
Merkittävien rajanylittävää yhteistyötä tukevien rahoitusohjelmien käynnistäminen EU:ssa loi tarpeen uusille institutionaalisille järjestelmille, joiden avulla pystytään kehittämään ja hallinnoimaan rajanylittäviä ohjelmia.
INTERREG I ( 1990-93) comprised 31 Operational Programmes representing a diverse package in terms of size and institutional arrangements.
Interreg I -ohjelma (1990-93) sisälsi 31 toimenpideohjelmaa, joiden koko ja institutionaaliset järjestelyt poikkesivat toisistaan paljon.
With regard to their basic structural features, they can be classified broadly into two categories.
Rakenteellisten piirteidensä perusteella ne voidaan luokitella väljästi kahteen ryhmään:
• The first category represented a bottom-up approach.
• ensimmäinen ryhmä edusti alhaalta ylös -toimintamallia.
The programmes built on many years of experience and existing crossborder structures such as the Euroregions on the Dutch/German border.
Ohjelmat perustuivat monivuotiseen kokemukseen ja jo olemassa oleviin rajanylittäviin rakenteisiin, kuten Eu(ro)regioihin Alankomaiden ja Saksan rajalla.
Accordingly, in this and similar borders, the development and management of the implementation of the programmes was done by the Euroregions in partnership with the Member State authorities, and the programmes were of a regional/local scale reflecting the geographical scope of these structures.
Näin ohjelmien täytäntöönpanon hallinnoinnista ja kehittämisestä vastasivat Eu(ro)regiot yhdessä jäsenvaltioiden viranomaisten kanssa. Ne olivat alue- tai paikallistason ohjelmia ja heijastivat kyseisen rakenteen maantieteellistä kattavuutta.
In some other cases, the new Community Initiative led to the creation of new structures specifically for the purposes of INTERREG (e.g. PAMINA on the French/German border).
Eräissä tapauksissa uusi yhteisöaloite johti uuden rakenteen perustamiseen nimenomaan Interregiä varten (esim. PAMINA Ranskan ja Saksan rajalla).
The creation of crossborder structures was envisaged in the INTERREG guidelines, and new crossborder structures at regional level have been established with assistance from LACE, including the Working Communities of Galicia/Norte.
Rajanylittävien rakenteiden perustamista ennakoitiin Interregohjelman suuntaviivoissa, ja uusia alueellisia rajanylittäviä rakenteita on perustettu LACE:n avustuksella. Näitä ovat esimerkiksi Galicia/Norten.
Extremadura/Alentejo. and Centro/ Extremadura on the Portuguese/Spanish border.
Extremadura/Alentejon ja Centro/Extremaduran yhteistyöryhmät Portugalin ja Espanjan rajalla.
The Structural Funds regulations for the 1994-1999 programming period provided for some basic management structures, which are based on the "partnership principle"i:" and were also to be found in all INTERREG IIA programmes.
Rakennerahastoasetuksissa ohjelmakaudelle 1994-1999 määritettiin eräitä perushallintojärjestelmiä. jotka perustuivat "kumppanuusperiaatteeseen"17". Samat järjestelmät löytyvät myös Interreg IIA -ohjelmista.
In the Guidelines for INTERREG HA, the Commission strongly encouraged Member States and regions to submit integrated programmes and to establish "shared institutional structures".
Interreg HA -ohjelman suuntaviivoissa komissio suositti voimakkaasti jäsenvaltioille ja alueille integroitujen ohjelmien laatimista ja "yhteisten institutionaalisten rakenteiden" luomista.
Although not all Member States developed really integrated crossborder programmes, these guidelines have contributed at least to better coordination in programme submission and management.
Vaikka kaikki jäsenvaltiot eivät laatineetkaan todella integroituja rajanylittäviä ohjelmia, suuntaviivat ovat ainakin auttaneet koordinoimaan ohjelmaehdotusten tekemistä ja ohjelmien hallinnointia aiempaa paremmin.
ENLARGMENT): Practical Guide to Crossborder Cooperation. 2001.
'" Neuvoston asetukseen (ETY) N:o 2081/93 sisältyvä 4 artikla.
Art 4 of Council Regulation (EEC) No 20S1/93. amending Regulation (EEC) No 2052/8S
Asetuksella muuteltiin neuvoston asetusta (ETY) N:o 2052.
The basic features of the "joint management" structures - namely a programme Monitoring Committee and a programme or committee Secretariat - as well as their main functions can be summarised as follows.
"Yhteisen hallintorakenteen" peruspiirteet - eli ohjelman seurantakomitea sekä ohjelman tai komitean sihteeristö - sekä niiden päätehtävät voidaan esittää seuraavasti tiivistäen.
The Monitoring Committee always comprises representatives of the Member States concerned and the Commission.
Seurantakomiteaan kuuluu aina sekä kyseisen jäsenvaltion että komission edustajia.
Additional features allow distinguishing two main variations:
Muiden piirteiden perusteella voidaan erottaa kaksi pääasiallista varianttia.
• The nature of its membership: It can be composed, firstly, of regional/local-level representatives and. secondly, of representatives of non-state bodies (social partners, private/voluntary sectors).
• Jäsenyyden luonteen mukainen jaottelu: seurantakomitea voi muodostua joko alueja paikallistason edustajista tai valtiosta riippumattomien elinten edustajista (työmarkkinaosapuolet, yksityis- lai vapaaehtoissektori).
• The range of responsibilities assumed by the Committee: It can either be restricted to the minimum specified in the regulations121 or broadened for guiding all aspects of the implementation of the programme, including in many cases final responsibility for project selection.
• Seurantakomitean tehtävien perusteella tehtävä jaottelu: tehtävät voivat rajoittua säännöksissä määriteltyyn minimiin171 tai niitä voi olla laajennettu koskemaan kaikkia ohjelman toteuttamiseen liittyviä näkökohtia, mukaan luettuna usein lopullinen vastuu hankkeiden valinnasta.
Similarly, the Secretariat is always supposed to be "joint", at least in the sense that responsibility for the secretariat function is assumed jointly by the Member States concerned.
Samoin sihteeristön on määrä aina olla "yhteinen", ainakin siinä mielessä, että vastuun sihteeristön toiminnasta kantavat kyseiset jäsenvaltiot yhdessä.
There are several variations in terms of the nature of the body assuming or hosting lhe secretariat and the geographical location of the secretariat.
Sihteeristötehtävistä vastaavan elimen tyypistö käsittää myös monia muunnelmia, samoin kuin sihteeristön maantieteellisen sijainnin mukainen jaottelu.
In terms of the nature of the body, it can be:
Sihteeristö voi olla luonteellaan:
• a permanent crossborder organisation, e.g. Euroregion or similar organisation; • a joint structure created by the competent authorities for the purpose of INTERREG.
• pysyvä rajanylittävä organisaatio, kuten Eu(ro)regio tai vastaava organisaalio • yhteinen rakenne, jonka toimivaltaiset viranomaiset ovat perustaneet Interreg- ohjelmaa varten (esim.
e.g. PAMINA (F/D); • not a common or joint structure but its functions are performed by the competent authorities of the Member States.
PAMINA [F/D]) • ei yhteistä rakennetta, vaan sen tehtäviä hoitavat jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset.
In terms of location, the secretariat can be on one site within the eligible crossborder region serving the whole of it. on two sites on each side of the border, serving different parts of the border region or outside the eligible region!s). e.g. in the capital cities of the Member States concerned (like Athens).
Sihteeristö voi sijaita joko yhdessä paikassa ohjelman soveltamisalueella palvellen koko alueita, tai kahdessa paikassa rajan molemmin puolin, palvellen rajaseudun eri alueita, tai sitten kokonaan kyseisen alueen ulkopuolella, esim. jäsenvaltion pääkaupungissa (näin on Ateenan kohdalla).
All other structures needed to perform the functions described below are not standardised but are arranged in different ways by the competent national authorities.
Loput seuraavassa mainitut, tehtävien suorittamiseksi tarvittavat rakenteet eivät ole standardoituja, vaan toimivaltaiset keskushallinnon viranomaiset ovat järjestäneet ne eri tavoin.
They may include technical assistance officers or bureaux, technical groups or project assessors, programme managers, steering committees etc.
Niihin voi kuulua teknisen avun virkamiehiä tai toimistoja, teknisiä tyhmiä tai hankkeiden arvioijia, ohjelman johtajia, ohjauskomiteoita tms.
Typical variants involve the setting up of joint structures by the national authorities concerned or assigning these functions to the common structures of a Euroregion or similar body.
Usein valtionhallinnon viranomaiset perustavat yhteisiä rakenteita tai antavat nämä tehtävät yhteisille rakenteille, kuten Eu(ro)regioille tai vastaaville elimille.
In some cases this is done through a formal INTERREG agreement between the competent Member State authorities and the relevant regional/local crossborder structures.
Joissakin tapauksissa tämä järjestetään solmimalla virallinen Interregsopimus jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten ja asianomaisten alueellisten tai paikallisten rajanylittävien rakenteiden välillä.
The main functions of these structures can cover a broad variety of aspects, mainly in the fields of
Näiden rakenteiden päätehtävät voivat sisältää hyvin erilaisia tekijöitä, erityisesti seuraavilla aloilla:
• programme development (e.g. preparatory work, development of draft programme including financial plan, ex-ante evaluation, submission of draft programme to the Commission, preparation of agreement concerning the management of the implementation of the programme).
• ohjelman kehittäminen (esim. valmistelutyö, ohjelmaluonnoksen ja rahoitus suunnitelman laatiminen, ennakkoarviointi, ohjelmaluonnoksen toimittaminen komissiolle, ohjelman toteuttamisen hallinnointia koskevan sopimuksen valmistelu)
• and programme implementation1" (e.g. information and advisory support to beneficiaries on project development: submission of project applications: assessment
• ohjelman toteuttaminen'" (esim. hankkeen kehitystä koskeva tiedotus ja edunsaajien neuvonta, projektihakemusten jättäminen, projektihakemusten arviointi, hankkeiden valinta, hyväksyminen ja sopimusten teko, rahoitushallintoja siihen kuuluvat moninaiset tehtävät, kuten maksut, valvonta ja rahoitusvastuu; seuranta, ohjelman arviointi ja tarkistaminen).
-' i.e. general overseeing of implementation at programme level (with the Monitoring Committee often pari of a dual committee system, together with a Steering or Management Committee which deals with programme management including final responsibility for project selection)
'' Ts. yleinen toteutuksen seuranta ohjelmatasolla (seurantakomitean ollessa usein osa kaksoiskomiteajärjestehnää. yhdessä ohjaus- lai hallintokomitean kanssa viimeksi mainittu käsittelee ohjelman hallinnointia, nuhin sisältyy myös lopullinen vastuu hankkeiden valinnasta).
Due to the fact that the EU prescribes little, there arc substantial differences between Member Slates and programmes.
1 -- Koska EU antaa hyvin vähin määräyksiä jäsenvaltiokohtaiscsti ja ohjelmien kesken on huomattavia eroja.
The overall organisational aspects of programme development and management under INTERREG HA can be summarised as follows.
Interreg IIA -ohjelman kehittämisen ja hallinnoinnin yleiset organisatoriset näkökohdat voidaan tiivistää seuraavasti.
• Programme development: A large majority (over two-thirds) of internal land border areas had crossborder concepts/strategies and programmes developed in common by (mainly) regional/local partners.
• Ohjelman kehittäminen: suurella enemmistöllä (yli kahdella kolmasosalla) sisämaaraja-alueista oli rajanylittäviä suunnitelmia tai strategioita ja ohjelmia, jotka olivat (pääasiassa) alueellisten tai paikallisten kumppaneiden yhdessä kehittämiä.
The same applied to a similarly large proportion of internal maritime programmes.
Sama päti myös suurimpaan osaan sisäisistä merialue-ohjelmista.
In the case of external borders crossborder concepts/ strategies existed for nearly two-thirds of the areas, but the involvement of regional/local bodies in programme preparation had been mainly in a consultative capacity.
Ulkorajoilla rajanylittäviä suunnitelmia/strategioita oli lähes kahdella kolmanneksella alueista, mutta alueellisten/paikallisten elinten osallistuminen ohjelmien valmisteluun oli ollut pääasiassa neuvoa-antavaa.
• Crossborder structures: There were regional/local level crossborder structures, to a large extent, in practically all internal border areas (land and sea borders) and external border areas.
• Rajanylittävät rakenteet: käytännössä kaikilla sisäraja-alueilla (maa- ja merirajoilla) ja ulkoraja-alueilla oli alueellisia tai paikallisia rajanylittäviä rakenteita.
They varied however in nature and capacity.
Ne olivat kuitenkin luonteeltaan ja kapasiteetiltaan hyvin erilaisia.
The main gaps were in large parts of the Greek external borders, in smaller parts of the Spanish/ Portuguese and several internal maritime borders.
Suurimmat negatiiviset erot löytyivät Kreikan ulkorajoilta sekä vähemmässä määrin Espanjan ja Portugalin rajalta sekä monilta meriraja-alueilta.
In terms of capacity and experience, the structures on the internal land borders were by far the most advanced.
Kapasiteetin ja kokemuksen suhteen sisäisten maarajojen rakenteet olivat ehdottomasti edistyneimpiä.
In two-thirds of the internal land border areas regional/local crossborder structures were playing a significant role in crossborder concept/strategy and programme development as well as in the management of INTERREG IIA OPs.
Kahdessa kolmasosassa tapauksista sisäisten maarajojen alueelliset tai paikalliset rajanylittävät rakenteet olivat merkittävässä roolissa rajanylittävien suunnitelmien tai strategioiden ja ohjelmien kehittämisessä sekä Interreg IIA:n toimintaohjelmien hallinnoinnissa.
This happened in about a half of the internal maritime programmes, and to a much lesser extent in external borders.
Näin tapahtui myös noin puolessa sisäisistä merialue-ohjelmista, mutta paljon vähemmässä määrin ulkorajoilla.
• Technical management: Similarly in a large majority (some two-thirds) of internal land border areas all four key management functions were performed jointly through common activities and structures.
• Tekninen hallinto: useimmilla sisämaaraja-alueilla (noin kahdessa kolmasosassa tapauksista) kaikki neljä pääasiallista hallintotehtävää suoritettiin yhdessä yhteisten toimien ja rakenteiden avulla.
This was the case in just under a half of all internal maritime programmes.
Samoin tehtiin hieman alle puolessa kaikista sisäisistä merialue-ohjelmista.
In the case of external border areas, common information and advice functions were performed in just under a half of all programmes, but only in a very small number of areas were other functions, such as common project selection, performed in common.
Ulkoraja-alueilla sen sijaan tiedotus-ja neuvontatehtäviä suoritettiin yhteisesti hieman alle puolessa kaikista ohjelmista, mutta vain hyvin harvoja muita tehtäviä, kuten projektivalintoja, tehtiin yhdessä.
• Financial management (See: Table 12): There was a significant degree of integration in financial management in internal land border programmes with just over a half of the OPs having a common bank account for EU contributions.
• Rahoitushallinto (ks. taulukko 12): sisäisten maarajojen ohjelmissa integroituminen rahoitushallinnossa oli merkittävää. Hieman yli puolella toimenpideohjelmista oli yhteinen pankkitili EU-lähtöistä rahoitusta varten.
This applied in one-third of internal maritime programmes (and only in one exceptional case in external borders).
Meriraja-alueilla (yhteisön sisällä) näin oli kolmanneksessa tapauksista, kun taas ainoastaan yhdessä poikkeustapauksessa näin oli laita ulkorajojen ohjelmissa.