natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The challenges we face today are different to those of the past and call for different responses.
Tätä kehitystä on kiihdyttänyt nykyinen finanssi- ja talouskriisi, joka on pahin sitten suuren laman, ja EU:lta vie joitakin vuosia toipua siitä täysin.
Whether we look at relative demographic and economic decline, climate change or energy shortages the challenges can only be properly understood and tackled when situated in a regional and global context.
Kriisi on korostanut rakenteellisia heikkouksia, joita piilee suurimmassa osassa Euroopan talouksista: niitä ovat heikompi tuottavuus, rakennetyöttömyys, joustamattomat työmarkkinat, vanhentuneet taidot ja heikko kasvu.
This is where the EU as an entity, which is much more than the sum of its Member States, can demonstrate its value.
Kriisin lievempi vaikutus sellaisiin maihin kuin Kiina ja Intia sekä niiden paljon nopeampi elpyminen ovat samalla saaneet monet suhtautumaan vähemmän suopeasti maailman talouden nopeisiin muutoksiin.
By combining multiple levels of power, from the global to the local, the EU is more capable than any Member State of meeting the major trials of the 21st century. This will not happen automatically.
Tänä päivänä huolestuttaa se, että kehittyvät taloudet saattavat hyödyntää koko taloudellisen potentiaalinsa käyttäen hyväksi Euroopan rakenteellisia heikkouksia.
Even if the EU enjoys the necessary structures and instruments, these need to be harnessed by the Member States with determination – and for the right purpose.
Nyt tapahtuva taloudellisen tuotannon siirtyminen voi kuitenkin olla hyödyllistä molemmin puolin ja johtaa investointien, kaupan ja kulutuksen kasvuun kaikkialla.
Funda-mentally, the EU’s common agenda boils down to two overarching and integrated challenges: ensuring the sustainability of our social and economic model; and developing the means to support and defend this model, along with our common values and interests, in the global arena.
Mutta EU ei voi olettaa, että muiden nousu johtaa välttämättä tilanteeseen, jossa kaikki voittavat.
The Commission’s new ‘Europe2020’ agenda should therefore be supported, yet ultimately will need to be embedded in a broader perspective.
Jos EU ei sopeudu globaalin talouden tarpeisiin, on olemassa todellinen vaara, että Euroopan suhteellinen näivettyminen muuttuu absoluuttiseksi.
After 50 years of consolidation, through both deepening and widening, the EU faces a fundamental choice.
Tämä ei tapahdu automaattisesti.
2010 could mark the beginning of a new phase for the EU and the next 50 years could be about Europe's role as an assertive global actor or, alternatively, the Union and its Member States could slide into marginalisation,
Vaikka EU:lla onkin tarpeelliset rakenteet ja välineet, jäsenvaltioiden on käytettävä niitä määrätietoisesti hyväkseen – ja oikean päämäärään puolesta.
For the EU to become an effective and dynamic global player, it will also need to shift solidarity to the heart of the European project. Solidarity is not an unconditional
EU:n yhteinen agenda tiivistyy pohjimmiltaan kahteen kaiken kattavaan ja toisiinsa liittyvään haasteeseen: sosiaalisen ja taloudellisen mallimme kestävyyden turvaamiseen ja keinojen kehit-
entitlement – it depends on individual and collective responsibility.
Komission uutta Eurooppa 2020 -strategiaa olisi sen vuoksi kannatettava, mutta viime kädessä se on nähtävä laajemmassa yhteydessä.
As such, it can and must inform EU policymaking and relations at all levels, between individuals and generations and between localities, regions and Member States.
Kansalaisten tuen palauttaminen osallistamisella ja avoimuudella on kuitenkin se, mitä EU tarvitsee menestyäkseen.
Yet European citizens are still hard-pressed to find answers to their problems in the EU.
Jotta EU:sta voisi tulla tehokas ja dynaaminen maailmanlaajuinen tekijä, sen on siirrettävä Eurooppa-hankkeen ytimeen myös solidaarisuutta.
If our mission is to be shared, politicians and citizens must take ownership of the European venture.
Solidaarisuus ei toteudu ehdoitta – se on riippuvainen yksilöllisestä ja kollektiivisesta vastuusta.
If governments continue as and when it suits them to treat the EU and its institutions as alien or hostile, there is little hope of creating the kind of popular identification with the EU which is needed for its success.
Sellaisena se voi ja sen täytyy olla vallitsevana piirteenä EU:n toimintapolitiikassa ja suhteissa kaikilla tasoilla, yksilöiden ja sukupolvien sekä alueiden ja jäsenvaltioiden välillä.
On the contrary, renewing the support of its citizens by enabling greater participation and transparency is what a successful EU requires.
Jos haluamme Eurooppa-hankkeen olevan yhteinen, sekä poliitikkojen että kansalaisten on tunnettava se omakseen,
RENEWING EUROPE’S ECONOMIC AND SOCIAL MODEL and adapted to a changing context.
EUROOPAN TALOUDELLISEN JA SOSIAALISEN MALLIN UUDISTAMINEN
In the last two decades, the EU’s potential to generate growth and jobs, and consequently to improve living standards, has lagged behind that of its main trading partners.
EU:n mahdollisuudet synnyttää kasvua ja työpaikkoja ja siten parantaa elintasoa ovat viimeisen kahden vuosikymmenen aikana jääneet sen pääasiallisista kauppakumppaneista jälkeen.
Although some of its Member States have managed to break this mould, overall the situation continues to this day.
Vaikka jotkut sen jäsenvaltioista ovatkin onnistuneet rikkomaan tämän muotin, yleensä ottaen tilanne on edelleen sama.
By revealing structural weaknesses in the European economy, the current financial and economic crisis has acted as a wake-up call.
Nykyinen finanssi- ja talouskriisi on toiminut herättäjänä ja paljastanut Euroopan talouden rakenteelliset heikkoudet.
Faced with the increasing competitiveness of the emerging and developed economies, the EU must embark on a bold new reform programme aimed at achieving higher economic efficiency.
Euroopan on aloitettava kehittyvien ja kehittyneiden talouksien lisääntyneen kilpailukyvyn edessä rohkeasti uusi uudistusohjelma, jolla pyritään saavuttamaan talouden suurempi tehokkuus.
At the heart of the European community is a distinctive economic and social model, referred to as a ‘highly competitive Social Market Economy’ in the Lisbon Treaty.
Eurooppalaisen yhteisön ytimenä on erityislaatuinen taloudellinen ja sosiaalinen malli, johon Lissabonin sopimuksessa viitataan ilmaisulla 'erittäin kilpailukykyinen sosiaalinen markkinatalous'.
A number of variants of this model exist with qualitatively varying performances, but they all fit broadly within a common framework.
Mallista on lukuisia muunnelmia laadullisesti erilaisine toteutuksineen, mutta ne kaikki sopivat suurin piirtein samoihin puitteisiin.
Based on the idea that economic growth should be pursued through the market for social ends, the model enjoys wide public acceptance.
Se perustuu yleisesti hyväksytylle ajatukselle, jonka mukaan talouskasvuun olisi pyrittävä markkinoiden avulla sosiaalisten päämäärien hyväksi.
It helped transform Europe after the Second World War into an area of powerful industries and services with strong employment creation potential which, in turn, allowed for a fair system of social protection.
Mallin avulla Eurooppa muuttui toisen maailmansodan jälkeen vahvojen teollisuudenalojen ja palvelujen alueeksi, jolla on suuri työpaikkoja luova potentiaali, mikä puolestaan teki mahdolliseksi oikeudenmukaisen sosiaalisen suojelun järjestelmän.
A “virtuous circle” was thus completed, binding together solidarity, responsibility and competitiveness.
Näin luotiin "hyvä kehä", jossa yhdistyvät solidaarisuus, vastuullisuus ja kilpailukykyisyys.
At the same time, the consensus that exists around the model depends on a continued balance between its social and market dimensions. This balance has been
Mallista vallitseva konsensus on kuitenkin riippuvainen tasapainon jatkumisesta mallin sosiaalisen ja markkinau-
Market in the city – in the end, all business is local.
Torilla kauppa käy –kaikki liiketoiminta on viime kädessä paikallista.
Photo: Schubert
Kuva: Schubert
Vocational training and education programmes for professional success.
Ammatillinen koulutus avaa tien menestykseen.
Photo: Hass disrupted over time as social inequalities have increased.
Kuva: Hass lottuvuuden välillä. Tasapaino on ajan mittaan häiriintynyt, kun sosiaalinen eriarvoisuus on lisääntynyt.
For some EU citizens, social exclusion and poor working conditions are still a reality.
Sosiaalinen syrjäytyminen ja huonot työolot ovat joidenkin EU:n kansalaisten kohdalla edelleen todellisuutta.
The answer to this problem is not an end to economic reform.
Vastaus tähän ongelmaan ei ole talousuudistuksen lopettaminen.
On the contrary, a renewed emphasis on increasing economic efficiency needs to go hand in hand with new social policies.
Päinvastoin, talouden tehokkuuden lisääminen edellyttää uusia sosiaalipolitiikkoja.
In other words, the sustainability of Europe’s economic and social model will depend on our ability to restore a dynamic equilibrium between the economic, social and environmental dimensions of development.
Toisin sanoen Euroopan taloudellisen ja sosiaalisen mallin kestävyys riippuu kyvystämme palauttaa dynaaminen tasapaino kehityksen talous, sosiaali- ja ympäristöulottuvuuksien välille.
The EU can enhance the growth process by further developing the internal market, e.g. in the area of services, as well as by fighting all forms of protectionism and enhancing a successful completion of the Doha round.
EU voi edistää kasvuprosessia kehittämällä edelleen sisämarkkinoita esimerkiksi palvelujen alalla ja torjumalla kaikkia protektionismin muotoja ja varmistamalla Dohan kierroksen päätökseen saattamisen.
Unnecessary burdens on labour and companies must not stifle the growth of dynamic and innovative service production while entrepreneurship and risk taking should be encouraged.
Työvoimaan ja yrityksiin kohdistuvat tarpeettomat rasitteet eivät saa tukahduttaa dynaamisen ja innovatiivisen palvelutuotannon kasvua samalla, kun olisi kannustettava yrittäjyyttä ja riskinottoa.
Our shared vision is that technological change, globalisation and ageing populations call for urgent structural reforms with a view to enhancing flexibility, competitiveness and dynamism.
Yhteinen näkemyksemme on, että teknologian muutokset, globalisaatio ja väestön ikääntyminen edellyttävät kiireellisiä rakenteellisia uudistuksia joustavuuden, kilpailukyvyn ja dynamiikan lisäämiseksi.
The quest for growth and jobs
Kohti kasvua ja työpaikkoja
Reforming the labour market is central to creating more and better jobs.
Työmarkkinoiden uudistamisella on keskeinen asema uusien ja parempien työpaikkojen luomisessa.
Member States should aim at improving three key aspects of their labour markets: the flexibility and security of their workforce (“flexicurity”); labour mobility; and the culture and management practices of enterprises.
Jäsenvaltioiden olisi pyrittävä parantamaan kolmea työmarkkinoidensa keskeistä puolta: työvoiman joustavuus ja aseman turvaaminen ("joustoturva"), työvoiman liikkuvuus sekä yrityskulttuuri ja yritysten hallintokäytänteet.
Workforce participation rates must also be increased (see section on demography below).
Työvoiman osallistumisastetta on myös nostettava (ks. väestörakennetta käsittelevää osiota).
The capacity of the workforce to adapt to constant shifts in production is a key element in maintaining productivity.
Työvoiman valmius mukautua tuotannon jatkuviin muutoksiin on eräs tuottavuuden ylläpitämisen olennainen tekijä.
Labour flexibility needs to have its counterpart in labour security.
Työvoiman joustavuuden vastapuolena on oltava työpaikkojen turvaaminen.
In a fast-changing world
Nopeasti muuttuvassa
A strong and globally competitive economy characterised by high productivity is a precondition for improving living standards.
Vahva ja maailmanlaajuisesti kilpailukykyinen talous, jolle on ominaista korkea tuottavuus, on elintason parantamisen perusedellytys.
Economic growth is increasingly based on technological change and enhanced specialisation in the context of deepening globalisation.
Talouskasvu perustuu yhä enemmän teknologian muutoksiin ja lisääntyneeseen erikoistumiseen globalisaation syventyessä.
These developments affect workers and companies as well as the operation of markets and the management of companies through a process of structural change.
Tämä kehitys vaikuttaa työntekijöihin ja yrityksiin sekä markkinoiden toimintaan ja yritysten johtamiseen rakenteellisen muutosprosessin välityksellä.
Digitalisation is increasing the scope for outsourcing, and the ICT-revolution may give ample scope for growth in productivity for decades to come.
Digitalisointi lisää ulkoistamismahdollisuuksia, ja tieto- ja viestintätekninen vallankumous voi antaa hyvät mahdollisuudet tuottavuuden kasvulle tulevina vuosikymmeninä.
Rights and entitlements must be balanced with responsibilities and obligations.
tasapainossa vastuiden ja velvoitteiden kanssa.
In particular, social security systems should be adapted in favour of rapid reintegration into the labour market rather than longterm support of people of working age.
Sosiaaliturvajärjestelmiä tulisi erityisesti mukauttaa niin, että ne kannustavat nopeaan työmarkkinoille paluuseen työikäisille annettavan pitkäaikaisen tuen sijaan.
it is not jobs that need to be protected, but rather the person who loses a job by enhancing his or her employability.
maailmassa ei tarvitse suojella työpaikkoja, vaan pikemminkin työpaikkansa menettävää henkilöä lisäämällä hänen työllistettävyyttään.
“Flexicurity” is the best way to provide this protection, by allowing workers to take advantage of shifting labour markets and make the transition to better jobs.
"Joustoturva" on paras keino antaa tätä suojelua, sillä sen avulla työntekijät pystyvät hyötymään muuttuvista työmarkkinoista ja siirtymään parempiin työpaikkoihin.
Central to this approach is the capacity to acquire and adapt skills over the course of a lifetime, combined with the conditions for transporting skills between and within Member States.
Keskeistä tälle lähestymistavalle on kyky hankkia ja mukauttaa taitoja koko elämän ajan samalla kun luodaan edellytykset siirtää taitoja jäsenvaltioiden välillä ja sisällä.
In light of the existing division of competences on social policies, priority should be given to clearly defined and commonly agreed targets, as recommended by the ‘Europe2020’ agenda.
Sosiaalipolitiikkaa koskevan nykyisen toimivaltajaon huomioon ottaen etusija olisi annettava selkeästi määritellyille ja yhteisesti hyväksytyille tavoitteille, joita suositellaan Eurooppa 2020 -strategiassa.
Member States should take the lead in eliminating unfair situations which result from two-tier labour markets in which groups of employees benefit from the protection of longterm contracts, whilst others remain unprotected and under constant threat of dismissal.
Jäsenvaltioiden olisi näytettävä esimerkkiä poistamalla epäoikeudenmukaisuudet, jotka johtuvat kahden kerroksen työmarkkinoista, joilla toiset työntekijät nauttivat pitkien työsopimusten antamaa suojaa kun toiset ovat suojattomia ja jatkuvan erottamisuhan alaisia.
Today, it is still difficult for workers and entrepreneurs to access and understand the rules and regulations which apply to taking up employment or starting a new business.
Työntekijöiden ja yrittäjien on vielä nykyäänkin vaikea ymmärtää kaikkia sääntöjä ja määräyksiä, joita sovelletaan uuden työn tai yrityksen aloittamiseen.
While “red tape” cannot be legislated out of existence, it should not be a barrier to mobility.
Vaikka "pykäläviidakkoa" ei voikaan pyyhkäistä olemattomiin, se ei saisi olla este liikkuvuudelle.
Most importantly, social security rights should, once and for all, be readily transportable between Member States.
Mikä tärkeintä, sosiaaliturvaoikeudet olisi lopultakin voitava siirtää jäsenvaltiosta toiseen.
The recognition of qualifications across the EU needs to be ensured, and multilingualism encouraged.
Tutkintojen tunnustaminen on varmistettava kaikkialla EU:ssa ja monikielisyyteen kannustettava.
The EU should also develop a new “professional transition policy” in order to encourage and facilitate transitions between jobs as well as support the Union’s social dimension.
EU:n olisi myös kehitettävä uusi "ammatillisia siirtymiä koskeva politiikka" edistääkseen ja helpottaakseen siirtymistä työpaikasta toiseen ja tukeakseen unionin sosiaalista ulottuvuutta.
Likewise, Member States should dedicate adequate resources to fighting against social exclusion, poverty, and gender discrimination, by, for example, implementing existing EU legislation to ensure agreed minimum standards.
Jäsenvaltioiden olisi myös osoitettava riittävästi varoja sosiaalisen syrjäytymisen ja köyhyyden sekä sukupuoleen perustuvan syrjinnän torjumiseksi, panemalla esimerkiksi täytäntöön EU:n nykyinen lainsäädäntö hyväksyttyjen vähimmäisvaatimusten turvaamiseksi.
A crucial part of this endeavour will involve empowering job-seekers and other social partners.
Keskeinen osa tätä pyrkimystä on työnhakijoiden ja muiden työmarkkinaosapuolten vaikutusmahdollisuuksien lisääminen.
The improvement of the information available at the European Employment Service (EURES) and the extension of the availability of e-infrastructure to houses, schools and businesses, would mark a solid start.
Euroopan työnvälitysverkostossa (EURES) saatavilla olevia tietoja kehittämällä ja ulottamalla sähköisen infrastruktuurin saatavuus koteihin, kouluihin ja yrityksiin päästäisiin hyvään alkuun.
Finally, far-reaching changes are needed in the culture and management practices of enterprises if efforts to upgrade the skills of their workforce are to succeed.
Myös yrityskulttuuriin ja yritysten hallintokäytänteisiin tarvitaan kauaskantoisia muutoksia, jos työvoiman taitojen kohentamisessa on tarkoitus onnistua.
Companies will need to be more supportive of workforce initiatives and open innovation to improve competitiveness through new production processes and technologies.
Yritysten on suhtauduttava myötämielisemmin työvoiman aloitteisiin ja avoimeen innovointiin, jotka tähtäävät kilpailukyvyn parantamiseen uusien tuotantoprosessien ja teknologioiden avulla.
They will also need to foster a culture of ownership in the enterprise.
Niiden on myös edistettävä yrityksen omistajuuskulttuuria.
By providing adequate coordination in the area of social and tax policy, the EU can support the capacity of its Member States to pursue social objectives in accordance with their individual preferences without causing distortions of competition or undermining the Single Market.
Huolehtimalla asianmukaisesta koordinaatiosta sosiaali- ja veropolitiikassa EU voi tukea jäsenvaltioidensa kykyä pyrkiä sosiaalisiin tavoitteisiin niiden yksilöllisten painotusten mukaisesti ilman että kilpailu vääristyy tai yhtenäismarkkinat vaarantuvat.
The European Investment Bank and European Social Fund should be fully harnessed in support of antipoverty and social cohesion goals agreed at EU level.
Euroopan investointipankkia ja Euroopan sosiaalirahastoa olisi hyödynnettävä täysimääräisesti, jotta tuetaan EU:n tasolla sovittuja tavoitteita köyhyyden poistamisesta ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden lisäämisestä.
This new push for economic reform must be accompanied by new targeted measures aimed at enhancing security and solidarity for the individual.
Sosiaalisia tukijärjestelmiä on suojattava kunnolla väärinkäytöksiltä ja moraalikadolta.
Social support systems deserve robust protection against abuse or
Oikeuksien ja etuuksien on oltava
The EU should also contribute to the objective of a healthy European population – a crucial economic and social asset – in particular through the development of healthcare, well-being and age-related industries and services.
EU:n olisi myös edistettävä Euroopan väestön terveyden tavoitetta – se on keskeinen taloudellinen ja sosiaalinen vahvuus – erityisesti kehittämällä terveydenhuoltoon,
Finally, in view of the crisis, the business community should assume its responsibility by committing itself to self-regulation in the areas of ethics, accountability, social and ecological awareness, anti-discrimination, life-long training and continuous improvement in working conditions.
Lopuksi liike-elämän olisi kriisi huomioon ottaen kannettava vastuunsa hyväksymällä itsesääntely seuraavilla aloilla: etiikka, vastuuvelvollisuus, sosiaalinen ja ekologinen tietoisuus, syrjinnän torjuminen, elinikäinen oppiminen ja työolojen jatkuva parantaminen.
Creating a win-win situation: a new deal for the Single Market without a new strategy or deal.
Tätä epäsuotuisaa taustaa vasten on epätodennäköistä, että yhtenäismarkkinoiden vauhdittaminen ja loppuun saattaminen onnistuisi ilman uutta strategiaa tai ohjelmaa.
Such a deal should consist of a commitment to extend – within specified deadlines – the Single Market to those areas where it is still lacking or where it is insufficiently developed, first and foremost the area of services, including the financial sector.
Tällaisen ohjelman tulisi olla sitoumus laajentaa – asetettuihin määräaikoihin mennessä – yhtenäismarkkinat niille alueille, joille ne eivät vielä ulotu tai joilla ne ovat riittämättömästi kehittyneet, eli ennen kaikkea palvelusektorille, rahoitusala mukaan lukien.
This should be matched by initiatives, if not further integration, in the areas of cohesion, social and tax policies, respecting the need for EU competitiveness.
Tähän tulisi liittää mukaan aloitteita, ellei jopa integraation syventämistä, koheesio-, sosiaali- ja veropolitiikan aloilla EU:n kilpailukyvyn säilyminen huomioon ottaen.
At the same time, efforts to advance towards a low-carbon economy must go hand in hand with measures to enhance social inclusion, particularly in relation to education, employment, information, health and banking services.
Samaan aikaan olisi toteutettava toimia vähähiiliseen talouteen pääsemiseksi sekä sosiaalisen osallistamisen edistämiseksi, erityisesti koulutuksen, työllisyyden, tiedon, terveyden ja pankkipalvelujen aloilla.
Enhanced economic governance: in the interest of stability and convergence
Talouden hallinnon tehostaminen vakauden ja lähentymisen vuoksi
The above social and economic measures need to be flanked and supported by a fully functioning Single Market.
Edellä mainittuja sosiaalisia ja taloudellisia toimenpiteitä on vahvistettava ja tuettava täysimääräisesti toimivilla yhtenäismarkkinoilla.
The development of the Single Market has long been hampered by two simultaneous processes: a resistance in some Member States to applying internal market, competition and state aid rules; and a tendency in other Member States to oppose even moderate initiatives of tax coordination that could improve the functioning of the Single Market and remove the concern that the Single Market may hinder the pursuit of social objectives.
Yhtenäismarkkinoiden kehitystä on pitkään jarruttanut kaksi samanaikaista prosessia: jotkin jäsenvaltiot ovat olleet vastahakoisia soveltamaan sisä-markkina-, kilpailu- ja valtiontukisääntöjä, toisilla jäsenvaltioilla taas on ollut taipumusta vastustaa maltillisiakin aloitteita verotuksen koordinoinnissa, joka voisi parantaa yhtenäismarkkinoiden toimintaa ja poistaa huolen, että yhtenäismarkkinat saattavat haitata sosiaalisten tavoitteiden saavuttamista.
Left unattended, these trends would aggravate the bias of tax systems against job-creation and the difficulties of Member States in addressing inequalities.
Maailman finanssikriisi ja jäsenvaltioiden väliset kasvavat sisäiset erot taloudessa puhuvat vahvasti EU:n talouden koordinoinnin tehostamisen puolesta.
They would also lead to a race to the bottom in social protection and would exacerbate the opposition to integration.
1990-luvulla toteutettujen lähentymisponnistelujen uusiminen – mikä johtaa samalla euroalueen laajenemiseen – on keskeistä EU:n ja erityisesti euroalueen yleisen taloudellisen menestyksen ja yhtenäisyyden kannalta.
In short, the economic and the social dimensions of development would enter into a lose-lose situation.
Lähentymisponnistelujen olisi perustuttava seuraaville toimenpiteille: