natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the light of the European arrest warrant scheme, under which surrender is the rule and the grounds for nonexecution the exceptions to that rule, a nonexecution decision can therefore be based on Article 4(6) of the Framework Decision only if there is a legitimate interest in the execution of the sentence in the territory of the State where the person concerned was arrested.
Kun otetaan huomioon eurooppalaista pidätysmääräystä koskeva järjestelmä, jonka mukaan luovuttaminen on periaate ja kieltäytymisperusteet poikkeuksia tästä periaatteesta, täytäntöönpanosta kieltäytyminen voi siis perustua puitepäätöksen 4 artiklan 6 alakohtaan vain, jos on olemassa oikeutettu intressi rangaistuksen täytäntöönpanoon sen jäsenvaltion alueella, jossa asianomainen henkilö on pidätetty.
That role is also mentioned in the Resolution of the European Parliament on respect for human rights in the European Union (1997), 16in which the Parliament stated that prison sentences are intended to have both a corrective and a social rehabilitation function and that the objective is the human and social reintegration of the prisoner. 17
Sosiaalistava tehtävä mainitaan myös Euroopan parlamentin päätöslauselmassa ihmisoikeuksien kunnioittamisesta Euroopan unionissa vuonna 1997, 16ja kyseinen toimielin muistutti siinä, että rangaistuksella on kasvattava ja yhteiskuntaan sopeuttava funktio ja että tavoitteena on tässä mielessä vangitun inhimillinen ja sosiaalinen uudelleenintegrointi. 17
The same analysis holds true with regard to Article 5(3) of the Framework Decision, which is applicable where a European arrest warrant is issued for the purposes of a prosecution.
Sama analyysi voidaan tehdä siltä osin kuin on kyse puitepäätöksen 5 artiklan 3 alakohdasta, jota sovelletaan silloin, kun eurooppalainen pidätysmääräys on annettu syytteen nostamista varten.
Under that provision, it will be recalled, the surrender of a person who is a national or resident of the executing Member State can be made subject to the condition that the person be returned to that State in order to serve there the sentence pronounced against him in the issuing Member State.
On muistutettava, että tämän säännöksen mukaan täytäntöönpanosta vastaavan jäsenvaltion kansalaisen tai siellä vakinaisesti asuvan henkilön luovuttamisen ehdoksi voidaan asettaa se, että hänet palautetaan kyseiseen valtioon suorittamaan pidätysmääräyksen antaneessa jäsenvaltiossa määrätty rangaistus.
However, contrary to the position of the German Government, I do not believe that, in every case, the social rehabilitation of a German national who opposes his surrender is necessarily better guaranteed if he serves his sentence in Germany.
Saksan hallituksen puolustaman kannan vastaisesti en kuitenkaan usko, että luovuttamistaan vastustavan Saksan kansalaisen sopeutuminen uudelleen yhteiskuntaan varmistettaisiin kaikissa tapauksissa ehdottomasti paremmin, jos hän suorittaisi rangaistuksensa Saksassa.
In other words, even if the status as a national of the executing Member State demonstrates the existence of a very strong connection with that State, I am not convinced that it can
Toisin sanoen, vaikka täytäntöönpanosta vastaavan jäsenvaltion kansalaisuus osoittaa, että henkilöllä on hyvin kiinteä side kyseiseen valtioon, en ole vakuuttunut siitä, että kansalaisuuden perusteella
15 — See, inter alia, Recommendation No R (87) 3 of the Committee of Ministers on the European Prison Rules, adopted on 12 February 1987 and replaced by Recommendation Rec(2006)2, adopted on 11 January 2006.
15 – Ks. erityisesti ministerikomitean jäsenvaltioille Euroopan vankilasäännöistä 12.2.1987 antama suositus nro R (87) 3, joka on korvattu 11.1.2006 annetulla suosituksella Rec(2006) 2.
279.17 — Paragraph 78.
279.17 – Päätöslauselman 78 kohta.
The only legitimate interest that I can see is that of facilitating the reintegration of the convicted person, in his own interests and in the interests of the community at large, in which that person is once more to live when his sentence has been served.
Mielestäni tähän ei ole muuta oikeutettua intressiä kuin se, että edistetään tuomitun sopeutumista uudelleen yhteiskuntaan hänen oman etunsa ja koko sen yhteiskunnan edun mukaisesti, jossa kyseisen henkilön on määrä jatkaa elämäänsä rangaistuksen päätyttyä.
VIEW OF MR BOT — CASE C-66/08 establish an irrebuttable presumption that the execution of the sentence in that State best favours the social rehabilitation of the person concerned.
JULKISASIAMIES BOTIN KANNANOTTO – ASIA C-66/08 voitaisiin muodostaa kumoamaton olettama, jonka mukaan rangaistuksen täytäntöönpano mainitussa valtiossa edistää paremmin asianomaisen henkilön sopeutumista uudelleen yhteiskuntaan.
light of the person’s factual situation and criteria which I shall go on to propose in this View, whether execution of the custodial sentence in the territory of that State is really required in order to facilitate his social rehabilitation.
voitava tarkistaa kyseisen henkilön konkreettisen tilanteen ja tässä kannanotossa jäljempänä esitettävien kriteerien perusteella, onko rangaistuksen täytäntöönpano mainitun valtion alueella tarpeen henkilön uudelleen sopeutumisen edistämiseksi.
The opposite interpretation, contended for by the German Government, leads in my opinion to the reintroduction, to a certain extent, of the principle of nonextradition of nationals — a principle which the Framework Decision seeks to renounce — and, in consequence, partly frustrates the effectiveness of that decision.
Saksan hallituksen puoltama päinvastainen tulkinta johtaa mielestäni palaamiseen tietyssä määrin omien kansalaisten luovuttamatta jättämistä koskevaan periaatteeseen, josta puitepäätöksessä luovuttiin, ja puitepäätös menettäisi siis osan tehokkaasta vaikutuksestaan.
As proof of this one can point to the great variety of human situations with which the judicial authorities of a Member State are confronted on a daily basis.
Tästä todisteena ovat hyvin moninaiset inhimilliset tilanteet, joita jäsenvaltioiden oikeusviranomaiset kohtaavat päivittäin.
Thus, one can imagine the case of a German national who has been living for many years in a Member State other than the Federal Republic of Germany, in which he has a family and a job, and which he has only left in order to flee from justice in that State.
Voidaan esimerkiksi kuvitella tilanne, jossa Saksan kansalaisella, joka on asunut useiden vuosien ajan jossain muussa jäsenvaltios- sa kuin Saksan liittotasavallassa, on tässä toisessa jäsenvaltiossa perhe ja työ, ja hän on lähtenyt sieltä yksinomaan välttääkseen hänelle siellä määrätyn tuomion täytäntöönpanon.
I do not believe that, in such a situation, there can be an irrebuttable presumption that the social rehabilitation of that person is necessarily better guaranteed in Germany.
En usko, että tällaisessa tilanteessa olisi mahdollista olettaa kumoamattomasti, että asianomaisen henkilön sopeutuminen uudelleen yhteiskuntaan varmistettaisiin paremmin Saksassa.
The renunciation in the Framework Decision of the principle of the nonextradition of nationals, and the effectiveness of the Framework Decision
Omien kansalaisten luovuttamatta jättämistä koskevasta periaatteesta luopuminen puitepäätöksessä, ja puitepäätöksen tehokas vaikutus
That is why I am of the opinion that the objective of social rehabilitation, pursued by Article 4(6) of the Framework Decision, is no justification for a Member State depriving its judicial authorities of any discretion where a European arrest warrant concerns one of its nationals who opposes his surrender.
Tästä syystä katson, että uudelleen sopeutumisen päämäärä, jota tavoitellaan puitepäätöksen 4 artiklan 6 alakohdalla, ei voi olla perusteena sille, että jäsenvaltio epää oikeusviranomaisiltaan kokonaan harkintavallan, kun eurooppalainen pidätysmääräys koskee valtion omaa kansalaista, joka vastustaa luovuttamistaan.
The nonextradition by a State of its nationals constitutes a traditional principle of the law of extradition.
Se, että valtio ei luovuta omia kansalaisiaan, on perinteinen luovuttamista koskevan oikeuden periaate.
It has the status of a constitutional principle in a number of Member States.
Se on perustuslain tasoinen periaate useissa jäsenvaltioissa.
18It is acknowledged by the European Convention on Extradition, signed by the Member States of the Council of Europe on 13 December 1957, Article 6(1)(a) of which provides that a Contracting Party has the right to refuse extradition of its nationals.
18 Se tunnustettiin Euroopan neuvoston jäsenvaltioiden 13.12.1957 allekirjoittamassa rikoksen johdosta tapahtuvasta luovuttamisesta tehdyssä eurooppalaisessa yleissopimuksessa, jonka 6 artiklan 1 kappaleen a kohdassa määrätään, että sopimuspuolella on oikeus kieltäytyä luovuttamasta omia kansalaisiaan.
18 — For example, the Federal Republic of Germany, the Republic of Estonia, the Hellenic Republic, the Republic of Austria, the Republic of Poland and the Portuguese Republic.
18 – Muun muassa Saksan liittotasavallassa, Viron tasavallassa, Helleenien tasavallassa, Itävallan tasavallassa, Puolan tasavallassa ja Portugalin tasavallassa.
If the arrest warrant was issued for the purposes of the execution of a sentence concerning a national of the executing Member State and if he opposes his surrender, the judicial authority of that State must, in my opinion, be able to assess, in the
Silloin kun rangaistuksen täytäntöönpanoa varten annettu eurooppalainen pidätysmääräys koskee täytäntöönpanosta vastaavan jäsenvaltion kansalaista ja kun tämä vastustaa luovuttamistaan, kyseisen valtion oikeusviranomaisen on mielestäni
KOZŁOWSKI context of which it is difficult for them to mount their defence. 19
KOZŁOWSKI timenettelyä eivätkä osaa kieltä ja heidän on vaikea puolustautua siinä. 19
The Framework Decision clearly marks the renunciation of that principle as between the Member States.
Puitepäätöksellä hylätään selvästi tämä periaate jäsenvaltioiden väliltä.
With a view to preventing that principle from resulting in total impunity for nationals of a State in respect of crimes committed by them abroad, the national courts have, as a rule, jurisdiction to try cases on the basis of those facts under their domestic criminal law.
Jotta tämä periaate ei johtaisi siihen, että valtion kansalaisten ulkomailla tekemät rikokset jäävät täysin vaille rangaistusta, kansalliset tuomioistuimet ovat yleensä toimivaltaisia ratkaisemaan tällaiset teot oman rikosoikeutensa mukaisesti.
Article 6(2) of the European Convention on Extradition in fact makes that a binding corollary of the application of the principle of the nonextradition of nationals.
Rikoksen johdosta tapahtuvasta luovuttamisesta tehdyn eurooppalaisen yleissopimuksen 6 artiklan 2 kappaleessa tehdään tästä seikasta jopa ehdoton edellytys omien kansalaisten luovuttamatta jättämistä koskevan periaatteen soveltamiselle.
As we have seen, its purpose is to abolish, as between the Member States, the extradition procedure and to replace it with a system of surrender, under which the executing judicial authority may refuse surrender only by a decision specifically based on one of the grounds for nonexecution exhaustively listed in Articles 3 and 4 of the Framework Decision.
Kuten aiemmin totesin, puitepäätöksen tarkoituksena on poistaa jäsenvaltioiden väliltä perinteinen luovuttamismenettely ja korvata se luovuttamisjärjestelmällä, jonka yhteydessä täytäntöönpanosta vastaava oi -keusviranomainen voi vastustaa luovuttamista vain päätöksellä, joka perustellaan erityisesti jollain puitepäätöksen 3 ja 4 artiklassa tyhjentävästi luetelluista kieltäytymisperusteista.
Traditionally, extradition therefore entails the surrender, to a foreign judicial authority, of a foreigner found by a State on its territory.
Rikoksen johdosta tapahtuvan luovuttamisen perinteisenä tarkoituksena on siis mahdollistaa tietyn valtion alueelta löydetyn ulkomaalaisen luovuttaminen ulkomaiselle oikeusviranomaiselle.
As for the nationals of that State, they are excluded from the scope of that procedure and must answer to crimes committed by them abroad before their national courts, notwithstanding the difficulties encountered by the latter in trying such cases, particularly with regard to the obtaining of evidence.
Kyseisen valtion kansalaiset eivät puolestaan kuulu tämän menettelyn soveltamisalaan, ja heidän on vastattava ulkomailla tekemistään rikoksista omien maidensa tuomioistuimissa siitä huolimatta, että kansallisten tuomioistuinten voi olla erityisesti todisteiden vastaanottamisen kannalta vaikeaa arvioida tällaisia tekoja.
Article 3 of the Framework Decision, concerning the mandatory grounds for nonexecution, does not provide for any exception — whether on grounds of principle or for reasons of systemic cohesion — for nationals of the executing Member State. 20
Puitepäätöksen 3 artiklassa, joka koskee ehdottomia kieltäytymisperusteita, ei säädetä yhdestäkään yleisestä tai järjestelmällisestä poikkeuksesta, joka tehtäisiin täytäntöönpanosta vastaavan jäsenvaltion kansalaisten eduksi. 20
In Article 4(6) of the Framework Decision, the status of national of the executing
Puitepäätöksen 4 artiklan 6 alakohdassa täytäntöönpanosta vastaavan jäsenvaltion
20 — The three cases listed in Article 3 of the Framework Decision are as follows: (i) where the offence on which the arrest warrant is based is covered by an amnesty in the executing Member State; (ii) where final judgment has already been passed in another Member State in respect of that offence and any sentence imposed thereunder has been served or may no longer be served; and (iii) the person concerned is not old enough to be criminally responsible in the executing Member State.
20 – Puitepäätöksen 3 artiklassa tarkoitetut kolme tapausta ovat seuraavat: eurooppalaisen pidätysmääräyksen perusteena olevasta rikoksesta on annettu yleinen armahdus täytäntöönpanosta vastaavassa jäsenvaltiossa; jossain jäsenvaltiossa on annettu samasta rikoksesta lopullinen tuomio, joka on jo pantu täytäntöön tai jota ei voida enää panna täytäntöön; asianomaista henkilöä ei voida ikänsä takia pitää rikosoikeudellisesti vastuullisena täytäntöönpanosta vastaavassa jäsenvaltiossa.
At the root of the principle of the nonextradition of nationals is the sovereign authority of the State over its nationals, the reciprocal obligations linking them and a lack of trust in the legal systems of other States.
Omien kansalaisten luovuttamatta jättämistä koskeva periaate perustuu valtioiden suvereniteettiin kansalaisiaan kohtaan, val -tioita ja niiden kansalaisia sitoviin vastavuoroisiin velvoitteisiin ja siihen, että muiden valtioiden oikeusjärjestelmiin ei luoteta.
Thus, among the grounds relied upon to justify that principle are the State’s duty to protect its nationals from the application of a foreign legal system, of whose procedures and language they are ignorant and in the
Tämän periaatteen oikeuttamiseksi esitettyihin perusteluihin kuuluu siten esimerkiksi valtion velvollisuus suojella kansalaisiaan ulkomaisen rikosoikeusjärjestelmän soveltamiselta, koska he eivät tunne oikeudenkäyn-
VIEW OF MR BOT — CASE C-66/08 mutual recognition, which the European Council meeting at Tampere on 15 and 16 October 1999 referred to as the ‘cornerstone’ of judicial cooperation.
JULKISASIAMIES BOTIN KANNANOTTO – ASIA C-66/08
Member State is referred to as a factor which may, possibly, justify a decision by the executing judicial authority to refuse surrender if that authority considers that the execution of the custodial sentence in its State is necessary to facilitate the reintegration in society of the person concerned.
kansalaisuus mainitaan olosuhteena, joka voi olla perusteena täytäntöönpanosta vastaavan oikeusviranomaisen kieltäytymispäätökselle silloin, kun tämä viranomainen arvioi, että rangaistus on pantava täytäntöön sen omassa valtiossa asianomaisen henkilön uudelleen sopeutumisen edistämiseksi.
In addition, in that provision, the European Union legislature provided that that ground for nonexecution must apply in exactly the same terms to persons residing in the executing Member State, which clearly confirms that it is not nationality as such which provides the justification for that ground for nonexecution.
Samassa säännöksessä Euroopan unionin lainsäätäjä on lisäksi säätänyt, että kyseistä kieltäytymisperustetta on sovellettava täysin samoin ehdoin täytäntöönpanojäsenvaltiossa vakinaisesti asuviin henkilöihin, mikä vahvistaa, että kansalaisuus ei itsessään ole lähtökohtana mainitulle kieltäytymisperusteelle.
Pursuant to that principle, as soon as a decision is taken by a judicial authority in compliance with the law of its home State, it takes full and direct effect throughout the European Union, meaning that the competent authorities of all the other Member States are under an obligation to assist its execution as if it originated from one of their own judicial authorities.
Jos oikeusviranomainen on tehnyt päätöksen sen valtion lainsäädännön mukaisesti, johon se kuuluu, päätöksellä on tämän periaatteen mukaan täysi ja välitön vaikutus koko unionissa, joten minkä tahansa muun jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on avustettava sen täytäntöönpanossa samalla tavoin kuin jos se olisi niiden oman valtion oikeusviranomaisen päätös.
21The scope of a judicial decision is therefore no longer limited to the territory of the issuing Member State but extends to the whole Union.
21Tällaisen päätöksen soveltamisala ei siis enää rajoitu sen tehneen jäsenvaltion alueelle vaan ulottuu nyttemmin koko unioniin.
The renunciation of the principle of nonextradition of nationals in the Framework Decision is again confirmed — if further confirmation be needed — by the transitional provisions laid down in Article 33 of the Framework Decision for the benefit of the Republic of Austria, authorising that Member State to maintain the principle for as long as is required for the amendment of its constitution and, at the latest, until 31 December 2008.
Sen, että omien kansalaisten luovuttamatta jättämistä koskevasta periaatteesta on puitepäätöksessä luovuttu, vahvistavat vielä tarvittaessa Itävallan tasavaltaa koskevat puitepäätöksen 33 artiklan siirtymäsäännökset, joilla annetaan tälle jäsenvaltiolle oikeus pitää tämä periaate voimassa niin pitkään kuin on tarpeen sen perustuslain muuttamiseksi, kuitenkin enintään 31.12.2008 saakka.
Such renunciation is perfectly logical in the light of the principle which underpins the Framework Decision.
Tämä luopuminen on täysin johdonmukaista, kun otetaan huomioon puitepäätöksen taustalla oleva periaate.
It follows that, if a judicial authority of a Member State requests the surrender of a person, whether pursuant to a final conviction or because he is being prosecuted for an offence, that decision must be recognised and automatically executed in all the Member States, with no possible ground for nonexecution except those laid down in the Framework Decision.
Tästä seuraa, että silloin, kun jonkin jäsenvaltion oikeusviranomainen pyytää henkilön luovuttamista joko lainvoimaisen tuomion perusteella tai siksi, että tähän henkilöön kohdistetaan syytetoimenpiteitä, sen päätös on tunnustettava ja pantava täytäntöön automaattisesti kaikissa jäsenvaltiossa ilman muita mahdollisia kieltäytymisperusteita kuin puitepäätöksen mukaiset perusteet.
In other words, by agreeing to set up the European judicial area and, in particular, the European arrest warrant scheme on the basis of the principle of mutual recognition, the Member States have given up the sovereign power to shield
Toisin sanoen on niin, että kun jäsenvaltiot ovat hyväksyneet eurooppalaisen oikeudellisen alueen ja erityisesti eurooppalaisen pidätysmääräysjärjestelmän rakentamisen vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen perusteella, ne ovat luopuneet suvereenista toimivallastaan
21 — See, in that regard, the Commission Communication to the European Parliament and the Council of 26 July 2000 on Mutual Recognition of Final Decisions in Criminal Matters (COM(2000) 495 final, in particular, p. 8).
21 – Ks. tältä osin komission 26.7.2000 antama tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille rikosasioita koskevien lopullisten päätösten vastavuoroisesta tunnustamisesta (KOM(2000) 495 lopullinen, erityisesti s. 8).
As is stated repeatedly in the recitals in its preamble and in its enacting terms, the Framework Decision is based on the principle of mutual recognition.
Puitepäätöksen johdantoosan perustelukappaleissa ja artikloissa todetaan nimittäin useasti, että puitepäätös perustuu vastavuoroisen tunnustamisen periaatteeseen.
The European arrest warrant, as stated in the 16th recital in the preamble to the Framework Decision, is the first concrete measure in the field of criminal law implementing the principle of
Kuten puitepäätöksen johdantoosan kuudennessa perustelukappaleessa todetaan, eurooppalainen pidätysmääräys on tämän periaatteen, jota 15. ja 16.10.1999 kokoontunut
KOZŁOWSKI their own nationals from the investigations and penalties of the judicial authorities of the other Member States.
KOZŁOWSKI suojata omia kansalaisiaan muiden jäsenvaltioiden oikeusviranomaisten tutkimuksilta ja seuraamuksilta.
penalty comes to be imposed, the Member States have mutual trust in their criminal justice systems and each of them recognises the criminal law in force in the other Member States even where the outcome would be different if its own national law were applied. 24
riippumatta siitä, millä tavoin seuraamus määrätään, tämä ne bis in idem -periaate edellyttää välttämättä sitä, että jäsenvaltioiden välillä vallitsee vastavuoroinen luottamus kunkin maan rikosoikeudelliseen järjestelmään ja että kukin jäsenvaltio hyväksyy muiden jäsenvaltioiden voimassa olevien rikosoikeuden sääntöjen soveltamisen, vaikka niiden kansallista oikeutta soveltamalla päädyttäisiinkin toisenlaiseen tulokseen. 24
That surrender of sovereignty has been made possible because, as is stated in the 10th recital in the preamble to the Framework Decision, ‘[t]he mechanism of the European arrest warrant is based on a high level of confidence between Member States’.
Luopuminen on ollut mahdollista sen vuoksi, että kuten puitepäätöksen johdantoosan kymmenennessä perustelukappaleessa todetaan, ”eurooppalaista pidätysmääräystä koskevat järjestelyt perustuvat jäsenvaltioi- den väliseen vankkaan luottamukseen”.
That trust stems from various factors.
Tämä luottamus perustuu moniin seikkoihin.
First, all Member States have shown, by establishing the European Communities or acceding to them, that they adhere to the rule of law and observe fundamental rights, such as those laid down in the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms, signed in Rome on 4 November 1950 and, since 7 December 2000, in the Charter of Fundamental Rights of the European Union.
Yhtäältä kaikki jäsenvaltiot ovat osoittaneet luodessaan Euroopan yhteisöt tai liittyessään niihin, että ne ovat oikeusvaltioita, jotka noudattavat perusoikeuksia, sellaisina kuin niistä määrätään Roomassa 4.11.1950 allekirjoitetussa ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyssä yleissopimuksessa ja 7.12.2000 lähtien Euroopan unionin perusoikeuskirjassa.
In addition, apart from the ratification of that Convention and the proclamation of that Charter, all Member States are closely committed to the concept of the rule of law, as stated by the Commission in paragraph 1 of the explanatory memorandum accompanying the proposal for a Framework Decision. 25
Tämän yleissopimuksen ratifioimisen ja perusoikeuskirjan julistamisen lisäksi kaikilla jäsenvaltioilla on yhteinen, vaativa käsitys oikeusvaltiosta, kuten komissio on todennut puitepäätöstä koskevan ehdotuksensa perustelujen 1 kohdassa. 25
As the Court stated in Gözütok and Brügge, 23according to that principle there is a necessary implication that, however the
Kuten yhteisöjen tuomioistuin on korostanut yhdistetyissä asioissa Gözütok ja Brügge 11.2.2003 antamassaan tuomiossa, 23
Despite the absence, to date, of extensive harmonisation of substantive and procedural
Vaikka aineellista rikosoikeutta ja rikosprosessioikeutta ei ole tähän mennessä