natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In summing up the plans of the Commission for new forms of EU governance the expectation is justified that, in political reality, the relevance of the concept of "policy capacity" and the "network approach" will further increase the potential for regional and local entities to establish themselves as players in European policymaking.
Tällä lähestymistavalla korostetaan sekä EU:n eri hallintotasojen toimivallan jaon merkitystä että kumppanuuden ja unionin monitasoisen hallinnon ja järjestelmän periaatteita.
Shared Responsibilities - The Territorial Structures of the EU Member States
Vastuunjako - RU:n jäsenvaltioiden alueelliset rakenteet
European Union and the respective distribution of powers differ considerably with respect to the status and formal degree of autonomy of subnational entities.
Euroopan unionin 15 jäsenvaltion alueellisissa rakenteissa ja vastaavasti niiden toimivallan jaossa on huomattavia eroja, jotka liittyvät alue- ja paikallis hallintoyksiköiden asemaan ja muodollisen itsehallinnon määrään.
Nevertheless, it is possible to regroup them into four general categories: countries with a federal structure (federal states), countries with a multilevel structure, subdivided into regionalised and decentralised states, and stales with a two-level structure (two-tiered states) without an intermediate, i.e.
Jäsenvaltiot voidaan kuitenkin jakaa neljään yleiseen ryhmään: valtioihin, joissa on liittovaltiorakennc (liittovaltiot), valtioihin, joissa on monitasoinen rakenne ja jotka jaetaan edelleen aluepohjaisiin ja hallintomuodoltaan hajautettuihin valtioihin, sekä valtioihin, joissa on kaksitasoinen rakenne (hallintomuodoltaan kaksiportaiset valtiot) ja joissa ei siis ole välitasoa, ts. aluetasoa. Tätä jaottelua käytettiin jo
This classification was already used for the first project on the
Amsterdamin sopimuksessa määrätyistä
"Amsterdam Fields of Mandatory Consultation".
AK:n pakollisen kuulemisen aloista tehdyssä ensimmäisessä tutkimuksessa.
States with a multilevel structure show substantial differences concerning the legal basis of competencies devolved to subnational entities, i.e. devolution may be constitutionally entrenched or go back to ordinary law.
Valtioissa, joissa on monitasoinen rakenne, alue- ja paikallistason hallinto yksiköille siirretyn toimivallan oikeusperustoissa on huomattavia eroja, ts.
Table 1 summarises the basic features of the four different categories of EU Member States.
Taulukkoon 1 on tiivistetty EU:n jäsenvaltioiden muodostamien neljän ryhmän peruspiirteet.
Table 1: Different Categories of EU Member Stales
Taulukko 1: EU:n jäsenvaltioiden muodostamat ryhmät
Regional authorities (elected) with genuine legislative powers, institutionalised participation in lederai level decision-making; three-level systems
Alueelliset (vaaleilla valitut) viranomaiset, joilla on todellista lainsäädäntävaltaa ja jotka osallistuvat päätöksentekoon liittovaltion tasolla; kolmitasoiset järjestelmät
Regional authorities (elected) with restricted legislative powers, substantial autonomy, no or weakly institutionalised a) Regionalised States participation in federal level decision-making; three level systems Sub-ordinale intermediate authorities above the local level, qualified autonomy, no legislative powers b) Decentralised States 3. Twotiered Slates
3 Hallintomuodoltaan kaksiportaiset valtiot
Two tiers of government comprising the national and local level, no regional level
Kaksi hallintoporrasta, jotka koostuvat valtakunnallisesta ja paikallisesta tasosta, ei alueellista tasoa
In political reality there are particular difficulties to distinguish federal states clearly from regionalised states.
Käytännössä liittovaltioita voi olla vaikea erottaa aluepohjaisista valtioista.
In classical federal slates like Germany wc find a very complex system of joint decisionmaking of different levels in formulating, implementing and funding of policies (the so-called "Politikvcrficchtung"), which has emerged over the years.
Saksan kaltaisissa klassisissa liittovaltioissa on vuosien saatossa muotoutunut erittäin monimutkainen yhteisen päätöksenteon järjestelmä, jossa toiminta linjoja suunnitellaan, toteutetaan ja rahoitetaan eri tasoilla
While it is relatively easy to outline the distribution of competencies in the field of legislation (with a clear predominance of the national level in political practice), it is much more difficult to delimitate competencies concerning the actual implementation of legislation.
Toimivallan jaon kuvaaminen on varsin helppoa lainsäädännön alalla (joka käytännössä hoidetaan lähinnä valtiollisella tasolla), mutta toimivaltaa on paljon vaikeampi rajata lainsäädännön varsinaisen täytäntöönpanon osalta. Useimmissa liittovaltioissa esiintyy käytännössä voimakasta pyrkimystä
In the political reality of most federal states we find strong tendencies towards "cooperative federalism" which is characterised by the is
"yhteistoiminnalliseen federalismiin".
Competencies often overlap between federal and regional institutions.
Toimivalta on usein limittäistä liittovaltion ja aluetason elinten välillä.
In addition, there are regularly numerous mechanisms and institutions for the horizontal coordination of activities at the regional level.
Niissä on usein myös lukuisia mekanismeja ja elimiä, jotka koordinoivat aluetason toimia horisontaalisesti.
In federal systems the national and regional governments regularly act as partners, although specific rights are usually reserved to the exclusive competence of the national level.
Liittovaltiojärjestelmissä valtion- ja aluehallinto toimivat usein yhdessä, vaikka erityisoikeudet kuuluvatkin yleensä valtion yksinomaiseen toimivaltaan.
Within the European Union there are three federal states:
Euroopan unionissa on kolme liittovaltiota: Itävalta, Belgia ja Saksa.
Austria, Belgium and Germany.
Valtaosa toimivallasta kuuluu silti valtiolliselle tasolle.
In'regionalised slates some substantial competencies have been devolved from the national level - either to the regional level in general or to single regions with a special status. Nevertheless, the national level remains dominant.
Useimmissa tähän ryhmään kuuluvissa valtioissa alueportaasta on säädetty perustuslaissa, mutta on sellaisiakin tapauksia, ettei perustuslaissa ole säädetty kolmannesta tasosta, ts. valtakunnallisen ja paikallisen tason välisestä tasosta.
In most of the states belonging to this category, the regional tier is foreseen by the constitution, yet there are some cases where the constitution does not provide for this third level, i.e. the intermediate level between the national and the local level. This is, for example, the case in France where the
Näin on esimerkiksi Ranskassa, jossa alueet (régions) otettiin käyttöön hallinnon hajauttamista koskevilla laeilla vuosina 1982-1986, vaikka Ranskan perustuslaissa ei ole säädetty näiden valtakunnallista tasoa alemman tason kokonaisuuksien perustamisesta.
"Regions" were introduced by the laws on decentralisation from 1982 and
Erityisen perustuslaillisen perustan puuttumisesta huolimatta
Despite this lack of an explicit constitutional basis, this country must be qualified as "regionalised state" due to the extent of competencies devolved to the French regions and the strong democratic legitimacy of their directly elected assemblies2
Ranska on kuitenkin laskettava aluepohjaisiin valtioihin kuuluvaksi, koska Ranskassa alueille on siirretty varsin paljon toimivaltaa ja koska niiden välittömillä vaaleilla valituilla edustajistoilla on vahva demokraattinen oikeutus".
Certain authors disagree with this form of classification, as all three entities in France (Region, Département, Commune) arc classified as "pouvoirs locaux" according to the
Kaikki tutkijat eivät ole yhtä mieltä tällaisesta jaottelusta, sillä Ranskan kaikki kolme hallintotasoa (region, département, commune) ovat Ranskan perustuslain mukaan paikallisviranomaisia (pouvoirs locaux).
For these regionalised states, it is typical that they provide for different degrees of legislative autonomy at the regional level.
Näille aluepohjaisille valtioille on tyypillistä, että aluetason lainsäädäntävallassa on eri asteita.
As concerns Italy with its 20 regions, there exist only five regions with a special statute.
Italian 20 alueesta (regioni) vain viidellä alueella on erityisasema.
In Spain the 17 Autonomous Communities have different levels of responsibilities because of the differences in their statutes and the various transfer processes.
Espanjan 17 autonomisen alueen
Similar differences may be found in the United Kingdom after the asymmetric devolution of powers to Wales, Scotland and Northern
Vastaavia eroja voidaan havaita Yhdistyneessä kuningaskunnassa sen jälkeen, kun toimivaltaa siirrettiin äskettäin epäsymmetrisesti
And finally, Portugal has endowed only the island groups of Madeira and the Azores with regional autonomy, while the territorial organisation of the mainland remains highly centralised.
Portugali taas on antanut aluekohtaisen itsehallinnon vain Madeiran ja Azorier. saariryhmille, ja Manner-Portugalin alueellinen rakenne on edelleen hyvin keskitetty.
In the decentralised stales of the European Union, i.e. Denmark,
Euroopan unionin valtioissa, ts.
Finland, the Netherlands and Sweden, regional authorities arc not vested with real legislative autonomy vis-à-vis the central government.
Tanskassa, Suomessa, Alankomaissa ja Ruotsissa, alueviranomaisilla ei ole todellista lainsäädäntävaltaa keskushallintoon nähden.
Regional authorities are often territorial departments of national ministries or boards, which are created for organisational reasons.
Alueviranomaiset ovat usein valtakunnallisten ministeriöiden tai virastojen alueellisia osastoja tai elimiä, jotka on perustettu organisaatiosyistä.
Only three states of the European Union still have a two-level structure: Ireland, Greece and Luxembourg.
Vain kolmessa Euroopan unionin jäsenvaltiossa on kaksiportainen rakenne:
French constitution.
Irlannissa, Kreikassa ja Luxemburgissa.
However, in taking a political science perspective and for the above staled reasons, the classification of France as regionalised stale is justified.
Irlannin kreivikuntien välistä yhteistyötä pyritään nyt kuitenkin tehostamaan, mikä voi muuttaa Irlannin nykyistä keskitettyä rakennetta.
Table 2: Classification of EU Member States
Taulukko 2: EU :n jäsenvaltiot ryhmittäin
Austria, Belgium, Germany France, Italy, Portugal, Spain, United Kingdom
Itävalta. Belgia.
Federal States 2.
Ranska. Italia. Portugali. Espanja.
Decentralised States
Yhdistynyt kuningaskunta Tanska.
Austria is a federal state with three constitutionally defined levels of government: the federation
Itävalta on liittovaltio, jossa on kolme perustuslaissa määriteltyä hallintotasoa: liittovaltio (Bund), yhdeksän osavaltiota (Länder) ja kunnat
There is strong predominance of the federal government as concerns legislation whereas implementing tasks are largely with the Länder and the local level.
Liittovaltion hallitus vastaa pääasiassa lainsäädännöstä, mutta täytäntöönpano tehtävät kuuluvat enimmäkseen osavaltioille ja paikallistasolle.
The Austrian federal system is often characterized as rather weak because the most important fields of legislation are explicitly attributed to the federal level and the Länder exert only little influence on federal decisionmaking via the Austrian Bundesrat (parliamentary
Itävallan liiltovaltiojärjestelmää sanotaan usein varsin heikoksi, koska tärkeimmät lainsäädännön alat hoidetaan liittovaltion tasolla ja osavaltioilla on vain vähän vaikutusvaltaa liittovaltion päätöksentekoon
2-chamber system).
Hundcsratissa (parlamentaarinen kaksikamarinen järjestelmä).
Exclusive Länder jurisdiction is restricted to very few fields and the financial administration is an exclusive federal responsibility.
Osavaltioilla on yksinomaista toimivaltaa vain hyvin harvalla alalla, ja valtiovarainhallinto on yksinomaan liittovaltion vastuulla.
This holds especially true for the very strong Länder organisations of the political parties and the
erityisesti erittäin voimakkaat osavaltioiden poliittisten puolueiden organisaatiot ja "osavaltioiden päämiesten konferenssi"
Furthermore, politics in Austria have been characterised by very close forms of concerted action between various social players in the policymaking process — social partners, political parties, and associations.
Itävallan politiikalle ovat olleet tyypillisiä myös erilaisten sosiaalisten toimijoiden - työmarkkinaosapuolten, poliittisten puolueiden ja yhdistysten - erittäin tiiviit yhteistoiminnan muodot politiikan muotoilu prosessissa.
Even though this general characterisation is still valid, the importance, of the social partnership has decreased in recent years.
Vaikka tämä yleisluonnehdinta pitää vieläkin paikkansa, työmarkkinaosapuolten merkitys on vähentynyt viime vuosina.
This involves nlso the Länder, and therefore, the real influence of the Lander is more important than their formal competencies would suggest.
Prosessissa ovat mukana myös osavaltiot, joten osavaltioiden todellinen vaikutusvalta on suurempi kuin niiden muodollinen toimivalta antaisi ymmärtää.
As concerns the local level, the municipalities arc endowed with the right of self-government.
Paikallisella tasolla eli kunnilla on itsehallintooikeus.
Reforms of the federal system have been a frequently discussed topic in Austria and the Länder urged for far-reaching constitutional amendments in the run-up to EU membership to strengthen their autonomy.
Itävallassa on keskusteltu usein liittovaltiojärjestelmän uudistamisesta, ja osavaltiot vaativat suuria perustuslaillisia muutoksia ennen
However, until now most of these efforts failed due to the disagreement on financial questions.
EU-jäsenyyttä itsehallintonsa lisäämiseksi. Tällaiset pyrkimykset ovat tähän mennessä kuitenkin useimmiten kariutuneet erimielisyyteen taloudellisista kysymyksistä.
Belgium has become a federal state through various state reforms beginning in 1970 and lasting with four successive state reforms until 1993.
Belgiasta on tullut liittovaltio vuonna 1970 alkaneiden lukuisten valtiosääntö uudistusten kautta.
The process of state-reform is however an ongoing process that arrived at a new stage in 2001 by voting of a series of additional reforms by the Federal
Vuoteen 1993 mennessä perättäisiä valtiosääntöuudistuksia oli tehty neljä.
Parliament, based on the Lambermont agreement of 2000 that defined e.g.: a transfer of competences from the federal level to the regions and communities.
1 artiklaan vuoden 1993 uudistuksesta lähtien. Beleian federalismi on mallina
Since the reform of 1993, the federal principle is included in the constitution in article 1.
ainutlaatuinen, eikä sitä juuri voida verrata klassisiin liittovaltiojärjestelmiin.
This singularity can be traced back to five basic features.
Belgian ainutlaatuisessa järjestelmässä on viisi peruspiirrettä.
First of all, the federal state did not emerge from the unification of formerly sovereign entities but from the devolution of competencies from the originally centralised state to newly created subnational bodies, i.e. the regions and communities.
Liittovaltio ei ensiksikään syntynyt yhdistämällä toisiinsa aiemmin suvereeneja kokonaisuuksia vaan siirtämällä toimivaltaa hallintomuodoltaan alun perin keskitetyltä valtiolta vasta luoduille valtakunnan tasoa alemmille elimille, ts.
This development is in stark contrast to centralising tendencies, which have characterised intergovernmental relations in federal states like Germany or Austria from the beginning.
Tämä kehitys on jyrkkänä vastakohtana keskittämispyrkimyksille, jotka ovat alusta lähtien leimanneet hallintotasojen välisiä suhteita Saksan tai Itävallan kaltaisissa liittovaltioissa.
The second outstanding feature of the Belgian federal system is its bipolar structure.
Belgian liittovaltiojärjestelmän toinen huomattava piirre on sen kaksinapainen rakenne.
The successive state reforms in Belgium have resulted from ongoing conflicts between the two linguistic groups of the Dutch-speaking and French- speaking parts of the population.
Belgiassa toteutettujen valtiouudistusten syynä ovat olleet hollannin- ja ranskankielisen väestönosan väliset jatkuvat kieliryhmäkiistat.
Furthermore, Belgium constitutes with regard to the intermediate levels of government a dual federalion with the three
Kiistat koskevat kielellisiä, taloudellisia ja ideologisia seikkoja.
"communities" (the Flemish, French and German-speaking Community), on the one hand, responsible for legislative matters linked to persons, including culture, language policies, education, healthcare, welfare and family policies, and the "regions" (the Flemish region, the Walloon Region and the Region
Lisäksi Belgia muodostaa väliportaan hallintotasoilla kaksijakoisen liittovaltion, jossa valtion kolme kieliyhteisöä (flaaminkielinen, ranskankielinen ja saksankielinen yhteisö) vastaavat yhtäältä henkilöihin liittyvästä lainsäädännöstä, kuten kulttuurista, kielipolitiikasta, koulutuksesta, terveydenhuollosta sekä sosiaali- ja perhepolitiikoista, ja alueet (Flanderin, Vallonian ja Brysselin alue) puolestaan vastaavat alueellisesti painottuvista asioista, kuten alueellisesta talouskehityksestä, työllisyydestä, teollisuuden rakenneuudistuksesta, ympäristöstä, maankäytön suunnittelusta, kaupunkien elpymisestä, teiden rakentamisesta, liikenteestä, maataloudesta ja viennin edistämisestä.
As concerns the geographic boundaries of these two separate types of fedcraliscd units they arc only partially identical.
Näiden liittovaltion puitteissa toimivien kahden yksikön maantieteelliset rajat ovat vain osittain yhtenevät.
A fourth important Belgian peculiarity compared to other federal states is that
Neljäs Belgian järjestelmän merkittävistä eroista muiden
there is no hierarchy of standards between national or federal law on the one hand and community or regional law (decrees or ordinances) on the other hand.
liittovaltioiden järjestelmiin nähden on se. että yhtäältä valtiollisen tai liittovaltion lainsäädännön ja toisaalta yhteisöjen tai alueiden lainsäädännön
If there arise any conflicts of interest they are dealt with by the Court of
(decreet'décret tai ordonnantie/ordonnance) välillä ei ole arvojärjestystä.
Council of State for executive or administrative acts.
[korkein hallinnollinen oikeudenkäyttöaste]).
Finally, the fifth particularity has to be found in the fact that the judicial power remains centralised on the national level.
Viidentenä erityispiirteenä on mainittava lopuksi se, että tuomiovalta on keskitetty valtiotasolle.
The subnational entities, Communities and
Valtiota alempien tasojen yksiköillä, kunnilla ja alueilla, ei ole vastuuta lainkäyttöasioista.
Regions, do not have any responsibility for judicial matters.
Paikallishallinto säilyi miltei muuttumattomana myös valtiouudistusprosessin jälkeen.
On the local level, two levels have to be differentiated, the 10 provinces and the 589 municipalities.
10 maakunnasta ja 589 kunnasta.
The provinces are in charge of local aspects and implementation of educational policy, social services, economic development, culture and recreation, whereas the responsibility of the municipalities is rather vaguely defined by the reference to aspects of local interests.
Maakunnat huolehtivat koulutuspolitiikan, sosiaalipalvelujen, talouskehityksen, kulttuurin ja virkistystoiminnan paikallisista ulottuvuuksista ja toimeenpanosta, kun taas kuntien vastuualue on määritelty melko epätarkasti paikallisten etujen pohjalta.
The German system of cooperative federalism is characterised by two basic features.
Yhteistoiminnalliseen federalismiin perustuvassa Saksan järjestelmässä on kaksi peruspiirrettä.
As concerns the distribution of competencies, it is organised along functional lines.
Toimivalta on jaettu tehtävien perusteella.
While the federal government is in charge of the main fields of legislation, the implementation of national laws is regularly the task of
Liittovaltion hallitus vastaa tärkeimmistä lainsäädännön aloista, mutta kaikkien kuudentoista osavaltion (Lander) hallintokoneistojen tehtävänä on yleensä panna täytäntöön
the sixteen Länder administrations.
valtiolliset lait.
Indeed, there have remained only few exclusive legislative competencies at Länder level not at least due to the extensive federal use of fields of concurrent legislation enumerated in the
Itse asiassa osavaltioille on jäänyt vain vähän yksinomaista lainsäädäntävaltaa muun muassa siksi, että valtiovalta käyttää laajasti oikeuksiaan antaa rinnakkaista lainsäädäntöä
German constitution, the Basic Law (BL) ("Grundgesetz").
Saksan perustuslaissa
On the other hand, and this is the second special quality of German federalism, the Lander governments were quite successful in successively widening the scope of federal-level legislation which needs their consent via the Bundesrat.
(Grundgesetz) mainituilla aloilla. Toisaalta - ja tämä on Saksan federalismin toinen erityispiirre - osavaltioiden hallitukset onnistuivat varsin hyvin pyrkimyksissään lisätä niitä liittovaltion tasolla säädetyn lainsäädännön aloja, joihin tarvitaan hyväksyntä liittoneuvostossa
This comprehensive right of legislative codetermination at the federal level and the large degree of discretion in implementing (most) federal laws implies an extraordinarily strong position of the Länder governments compared to the regional level in the other EU Member States.
Osavaltioiden hallituksilla on laajat oikeudet osallistua lakien säätämiseen liittovaltion tasolla ja suuri harkintavalta (useimpien) liittovaltion lakien täytäntöönpanossa, joten niiden asema on poikkeuksellisen vahva EU:n muiden jäsenvaltioiden aluehallintoihin verrattuna.
Furthermore, since the introduction of the new Article 23 into the Basic Law in December 1992, the
Sen jälkeen kun perustuslakiin sisällytettiin joulukuussa 1992 niisi 23 artikla, osavaltiot ovat voineet jäsenvaltiotasolla liittoneuvoston kautta osallistua Euroopan unionin politiikan muotoiluun sen lisäksi, että niillä on laaja oikeus osallistua maan sisäiseen päätöksentekoon.
Länder involvement in European policymaking at national level via the
Osavaltioiden aseman korostuminen Euroopan yhteisön politiikan muotoilussa on näkynyt muun muassa siinä, että niillä oli tärkeä tehtävä Amsterdamin ja
One result of this fundamental upgrading of their role in
Nizzan hallitustenvälisten konferenssien valmisteluvaiheissa.
European policymaking is that the Länder have played an important role during the preparatory phase of the Intergovernmental conferences of
On selvää, että yhteistoiminnalliseen federalismiin perustuvassa järjestelmässä
Apparently, the German system of cooperative federalism is highly dependent on the formulation of common Länder interests in the Bundesrat.
Saksan osavaltioiden yhteisten etujen muotoileminen liittoneuvostossa on erittäin tärkeällä sijalla.
German unification in 1990, however, entailed an increasing divergence of interests due to the considerable socio-economic disparities between the "old"
Saksan yhdistyminen vuonna 1990 merkitsi kuitenkin etujen kasvavaa eriytymistä Länsi-Saksan "vanhojen" ja Itä-Saksan "uusien" osavaltioiden välisten huomattavien yhteiskunnallis-taloudellisten erojen takia.
Länder in West Germany and the "new" Länder" in East Germany. This growing heterogeneity has heavily impaired the smooth operation of joint- decision making ("Politikverflechtung") at the federal level and first symptoms of institutional gridlock cannot be denied any longer.
Heterogeenisuuden lisääntyminen on haitannut suuresti saumatonta yhteistä päätöksentekoa (Politikverflechtung) liittovaltion tasolla, eikä institutionaalisen umpikujan ensioireita voida enää kiistää.
equal living conditions proclaimed by the Basic Law and the system of inter state financial equalisation have brought a considerable increase of financial burdens for the richer Länder.
lisänneet huomattavasti rikkaimpiin osavaltioihin kohdistuvaa taloudellista rasitusta.