natgillin/translations-raw huggingface dataset:
If a prior administrative authorisation scheme is to be justified even though it derogates from a fundamental freedom, it must, in any event, be based on objective, non-discriminatory criteria which are known in advance to the undertakings concerned, in such a way as to circumscribe the exercise of the national authorities' discretion, so that it is not used arbitrarily. Accordingly, the
Jotta hallinnollinen ennakkolupajärjestelmä voisi olla oikeutettu huolimatta siitä, että sillä poiketaan perusvapaudesta, sen on joka tapauksessa perustuttava objektiivisiin
The third question nature and the scope of the public service obligations to be imposed by means of a prior administrative authorisation scheme must be specified in advance to the undertakings concerned.
edellytystä ei yksin tarkasteltuna voida sellaisenaan pitää julkisen palvelun velvoitteena.
It should be noted at the outset that there is an obvious typing error in this last question.
perusteisiin, jotka ovat syrjimättömiä ja jotka ovat etukäteen asianomaisten yritysten tiedossa, joten niillä rajataan kansallisten viranomaisten harkintavaltaa siten, ettei sitä voida käyttää mielivaltaisesti.
The reference to 'Article 1(3)' of Regulation No 3577/92 must be understood as meaning 'Article 2(3)' of the regulation, since Article 1 is not relevant for the purposes of the answer to the question.
Hallinnollisella ennakkolupajärjestelmällä asetettavien julkisen palvelun velvoitteiden luonne ja ulottuvuus on näin ollen täsmennettävä etukäteen asianomaisille yrityksille.
There is, in any event, no paragraph (3) in Article 1.
Lisäksi jokaisella, johon kohdistuu tällaiseen poikkeukseen perustuva rajoittava toimenpide, on oltava käytössään oikeussuojakeino.
It is for the national court to consider and determine whether the prior administrative authorisation scheme at issue in the case before it satisfies those conditions and those criteria.
Jos yhteisön laivanvarustajalle on asetettu julkisen palvelun velvoitteita, kuten tarjottavan merikabotaasipalvelun säännöllisyyttä koskeva velvoite, se, että kyseinen laivanvarustaja on vaikeassa rahoitustilanteessa — mistä veroihin tai sosiaaliturvamaksuihin liittyvien velkojen maksamatta jättäminen voi olla merkki — on omiaan osoittamaan, ettei se kykene lyhyellä eikä pitkällä aikavälillä tarjoamaan niitä julkisia palveluita, joita koskeva velvoite sille on asetettu.
The second question
Kolmas kysymys
It must be noted that Article 4(1) of Regulation No 3577/92 does not expressly indicate whether the two methods of performing the public service laid down in those provisions, namely the public service contract or the imposition of public service obligations on the shipowners, may be used by Member States at the same time or only as alternatives.
Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen asiana on tutkia ja ratkaista, täyttääkö sellainen hallinnollinen ennakkolupajärjestelmä, josta sen käsiteltäväksi saatetussa asiassa on kyse, nämä edellytykset ja perusteet.
In the light of the features of the two methods in question and their shared purpose, there is no reason why they should not be used concurrently in respect of one line or transport route in order to ensure a certain level of public service.
Aluksi on muistutettava, että ensimmäiseen kysymykseen annetusta vastauksesta ilmenee, että jäsenvaltion vaatimus tiettyjä merikabotaasipalveluja koskevista julkisen palvelun velvoitteista, jotka asetetaan hallinnollisen ennakkoluvan avulla, voi olla yhteisön oikeuden mukainen tiettyjen edellytysten täyttyessä.
The national court is essentially asking, by its second question, whether in such a case a Member State may, where it intends to impose public service obligations for maritime cabotage to, from and between islands, make authorisation relating to such a service subject to the condition that the shipowner have no outstanding tax or social security debts.
On todettava, että asetuksen N:o 3577/92 4 artiklan 1 kohdan sanamuodon perusteella ei voida ratkaista, voivatko jäsenvaltiot käyttää kyseisessä säännöksessä tarkoitettuja kahta julkista palvelua koskevaa toteuttamistapaa eli julkista palvelua koskevaa sopimusta ja laivanvarustajille asetettuja julkisen palvelun velvoitteita koskevaa vaatimusta samanaikaisesti vai ainoastaan toistensa vaihtoehtoina.
Regulation No 3577/92, and more specifically Article 4 thereof, does not preclude national legislation such as that at issue in the main proceedings, which allows the public service contract method to be employed where the public service obligations imposed on the shipowner in respect of the regular maritime cabotage transport services on a certain line or route to, from and between islands have proved to be insufficient to ensure an adequate level of transport, such application of those two methods concurrently in a concrete case will be compatible with Community law only if a number of specific conditions are met.
Jos tilanne esillä olevassa asiassa on tämä, ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin haluaa toisella kysymyksellään selvittää, voiko jäsenvaltio silloin, kun se aikoo asettaa julkisen palvelun velvoitteita merikabotaasipalveluille saarille, saarilta sekä niiden välillä, asettaa tällaista palvelua koskevan luvan myöntämisen edellytykseksi sen, että laivanvarustaja on maksanut veroihin ja sosiaaliturvamaksuihin liittyvät velkansa.
No condition according to which the shipowner must have no outstanding tax or social security debts is expressly mentioned among those requirements. Clearly, such a condition, taken in isolation, cannot itself be characterised as a public service obligation.
Ottaen huomioon kyseisten kahden menettelytavan ominaispiirteet ja niiden tavoitteet ei ole syytä sulkea pois sitä mahdollisuutta, että niitä käytetään päällekkäisesti samalla laivareitillä tai -linjalla julkisen palvelun tietyn tason takaamiseksi.
Where a Community shipowner is subject to public service obligations, such as ensuring the regularity of the maritime cabotage service to be supplied, the fact that he is in a precarious financial position — of which failure to pay his tax or social security debts could be an indication — may show that he would not be capable, in the more or less long term, of providing the public services imposed on him.
Tältä osin on muistutettava, että ne julkisen palvelun velvoitteet, jotka voidaan asettaa asetuksen N:o 3577/92 nojalla, liittyvät vaatimuksiin, jotka koskevat määräsatamia, säännöllisyyttä,jatkuvuutta, toistuvuutta,palvelun tarjoamisen kapasiteettia, veloitettavia hintoja ja aluksen miehistöä.
Second, as is also clear from Article 4(1) and (2) of Regulation No 3577/92, any application of the two methods concurrently must be on a non-
Näiden vaatimusten joukossa ei nimenomaisesti mainita mitään edellytystä, jonka mukaan laivanvarustajan olisi pitänyt maksaa veroihin tai sosiaaliturvamaksuihin liittyvät velkansa. On totta, että tällaista
discriminatory basis in respect of all Community shipowners.
Kahden menettelytavan yhdistelmä saman laivalinjan tai -reitin osalta voi olla oikeutettu ainoastaan saman edellytyksen täyttyessä.
Third, as an obstacle to the freedom to provide maritime cabotage services is involved, any application of the two methods concurrently must, if it is to be justified and compatible with Article 1 in conjunction with Article 4(1) and (2) of that regulation, be consistent with the principle of proportionality.
Kolmanneksi, koska kyse on merikabotaasipalvelujen tarjoamisen vapauteen kohdistuvasta esteestä, kahden menettelytavan mahdollinen päällekkäinen soveltaminen on toteutettava suhteellisuusperiaatteen mukaisesti, jotta se olisi perusteltu kyseisen asetuksen 4 artiklan 1 ja 2 kohdan nojalla, kun niitä tarkastellaan yhdessä asetuksen 1 artiklan kanssa, ja kyseisten säännösten mukainen.
In other words, the combination of the two methods of having those services performed must be such as to ensure an adequate level of the services and not have restrictive effects on the freedom to provide maritime cabotage services which would go beyond what is necessary in order to attain the objective pursued.
Toiseksi, kuten asetuksen N:o 3577/92 4 artiklan 1 ja 2 kohdasta ilmenee, kyseisten kahden menettelytavan päällekkäinen soveltaminen on
The combined provisions of Article 1 and Article 4 of Council Regulation (EEC) No 3577/92 of 7 December 1992 applying the principle of freedom to provide services to maritime transport within Member States (maritime cabotage) permit the provision of regular maritime cabotage services to, from and between islands to be made subject to prior administrative authorisation only if: a real public service need arising from the inadequacy of the regular transport services under conditions of free competition can be demonstrated; it is also demonstrated that that prior administrative authorisation scheme is necessary and proportionate to the aim pursued; such a scheme is based on objective, non-discriminatory criteria which are known in advance to the undertakings concerned.
Palvelujen Uujoamisen vapauden periaatteen soveltamisesta meriliikenteeseen jäsenvaltioissa (meriliikenteen kabotaasi) 7 päivänä joulukuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3577/92 4 ja 1 artiklassa yhdessä tarkastettuina sallitaan se, ett ä edellytykseksi säännöllisten merikabotaasipalvelujen tuhoamiselle saarille, saarilta s ekä miden välillä asetetaan hallinnollinen ennakkolupa, ainoastaan, jos voidaan osoittaa, että on olemassa julkista palvelua koskeva todellinen tarve s en takia, että vapaassa kilpailutilanteessa säännölliset kuljetuspalvelut jäisivät riittämättömiksi voidaan myös osoittaa, että kyseinen hallinnollinen ennakkolupajärjeslelmä o n tarpeellinen ja oikeassa suhteessa tavoitteeseensa nähden tällainen järjestelmä perustuu objektiivisiin perusteisiin, jotka ovat sytfimättömiä ja jotka ovat etukäteen asianomaisten yritysten tiedossa.
Community law permits a Member State to include in the conditions for granting and maintaining prior administrative authorisation as a means of imposing public service obligations on a Community shipowner a condition enabling account to be taken of lus solvency, such as the requirement that he have no outstanding tax or social security debts, thus giving the Member State the opportunity to check the shipowner's "capacity to provide the service", provided that such a condition is applied on a non-discriminatory basis.
Yhteisön oikeuden mukaan jäsenvaltio voi sisällyttää sellaisen hallinnollisen ennakkoluvan myöntämistä ja voimassa pitämistä koskeviin edellytyksiin, jolla yhteisön laivanvarustajalle asetetaan julkisen palvelun velvoitteita, edellytyksen, jonka avulla o n mahdollista arvioida kyseisen laivanvarustajan vakavaraisuutta, kuten vaatimuksen siitä, että laivanvarustaja on maksanut veroihin tai sosiaaliturvamaksuihin liittyvät velkansa, mikä antaa näin ollen mainitulle jäsenvaltiolle mahdollisuuden valvoa kyseisen laivanvarustajan "palvelun tarjoamisen kapasiteettia*, edellyttäen, että kyseistä edellytystä sovelletaan ketään syrjimättä.
or between islands, provided that a real public service need can be demonstrated and in so far as that application of the two methods concurrently is on a non-discriminatory basis and is justified in relation to the publicinterest objective pursued'
3) Asetuksen N:o 3577/92 4 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että siinä sallitaan jäsenvaltion asettaa meriliikenneyrityksille julkisen palvelun velvoitteita saman larvali njan tai -reitin osalta ja tehdä päällekkäisellä tavalla muiden yritysten kanssa kyseisen asetuksen 2 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja julkista palvelua koskevia sopimuksia osallistumisesta samaan säännölliseen liikenteeseen saarille, saarilta sekä niiden välillä, edellyttäen, että voidaan osoittaa julkista palvelua koskeva todellinen tarve, että kyseinen päällekkäinen soveltaminen toteutetaan ketään syrjimättä ja että se on oikeutettu suhteessa yleistä etua koskevaan tavoitteeseen.
Advocate General J. Mischo delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 30 November 2000.
Julkisasiamies J. Mischo on esittänyt ratkaisuehdotuksensa täysistunnossa 30 päivänä marraskuuta 2000.
22 February 2001
22 päivänä helmikuuta 2001
The cheese was imported under the inward processing arrangements under an authorisation issued by the Portuguese Customs authorities. That authorisation had fixed the rate of yield for turning the imported cheese into grated cheese at 97%, which was the rate which Eru Portuguesa had applied for.
Ennakkoratkaisu Sisäinen jalostusmenettely - Asetus N:o 1999/85 — Jalostustoimenpiteen tuottoaste — Toimivaltaisen tulliviranomaisen myöntämä lupa-asiakitfa — Tämän viranomaisen mahdollisuus muuttaa tuottoastetta ytäpuolisesti (toinen jaosto) tuottoastetta, jota sovelletaan jalostettaessa Eru Portuguesan maahantuomaa juustoa raasteeksi.
The inspection was completed on 12 June 1990.
Pääasian oikeudenkäynt ennakkoratkaisukysymykset
Those questions have been raised in proceedings between the cheese-making company Fábrica de Queijo Eru Portuguesa Lda and Fazenda Pública (the Treasury) concerning the rate of yield fixed under the inward processing relief arrangements for turning cheese imported by Eru Portuguesa into grated cheese.
Supremo Tribunal Administrativo on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle 28.4.1999 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 20.5.1999, EY 234 artiklan nojalla neljä ennakkoratkaisukysymystä sisäisestä jalostusmenettelystä 16 päivänä heinäkuuta 1985 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1999/85 ja etenkin sen 11 artiklan tulkinnasta.
In March and April 1988, Eru Portuguesa imported several drums and cases of cheese
Eru Portuguesa toi vuoden 1988 maalis- ja huhtikuussa maahan useita pakkauksia ja laatikoita jalostettaviksi tarkoitettuja juustoja.
With effect from 30 November 1988, Eru Portuguesa reduced the value of the grated cheese on the basis that the rate of waste was 1%.
Nämä kysymykset on esitetty oikeudenkäynnissä, jossa asianosaisina ovat juustoja valmistava yhtiö Fábrica de Queijo Eru Portuguesa Lda ja Fazenda Pública (veroviranomainen) ja joka koskee sisäisen jalostusmenettelyn osalta vahvistettua
the conditions under which the arrangements are used to be set out in the authorisation.
Tältä osin on todettava, että asetuksen N:o 1999/85 11 artiklassa säädetään nimenomaisesti, että luvassa määritellään sisäisen jalostusmenettelyn käyttöä koskevat ehdot.
Following the determinations made at the time of the inspection, the customs authority calculated the duties due on the quantity of raw materials on the basis of a 2% over-declaration of waste and, in January 1992, it claimed payment of the duties from Eru Portuguesa.
Eru Portuguesa alensi 30.11.1988 lukien raastetun juuston hukkaosuuden 1 prosentiksi.
As is clear from Article 15(1) of Regulation No 1999/85, those conditions include the rate of yield of the processing operation.
Näiden viimeksimainittujen ehtojen joukossa on asetuksen N:o 1999/85 15 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu toimenpiteen tuottoaste.
Furthermore, Article 15 also provides that the rate of yield is determined on the basis of the actual circumstances in which the processing operation is, or is to be, carried out.
Tarkastuksessa todetun perusteella tulliviranomainen laski tullit raaka-aineille ottaen huomioon 2 prosentin suuruisen liikaa ilmoitetun hukkaosuuden ja vaati Eru Portuguesaa maksamaan tullin tammikuussa 1992.
Eru Portuguesa's action against the notice of assessment issued by the Chefe da Delegação Aduaneira do Jardim do Tabaco (competent customs authority) before the Tribunal Fiscal Aduaneiro (Customs Court), Lisbon, Portugal, was dismissed as unfounded.
Tämän säännöksen nojalla toimenpiteen tuottoaste määritellään niiden tosiasiallisten olosuhteiden perusteella, joissa jalostustoimenpide tehdään tai on tarkoitus tehdä.
Eru Portuguesa then appealed to the Tribunal Tributário de Segunda Instância (Tax Court of Second Instance).
Eru Portuguesa valitti Delegação Aduaneira Jardim do Tabacon (toimivaltainen tullivirasto) päällikön antamasta maksumääräyksestä Tribunal Fiscal Aduaneiro de Lisboalle; valitus hylättiin perusteettomana, minkä jälkeen Eru Portuguesa haki asiaan muutosta Tribunal Tributário de Segunda Instâncialta.
The court held that the appeal was well founded and set aside the contested judgment and the disputed notice of assessment.
Tästä seuraa, että kun asetuksen N:o 1999/85 11 artiklan 3 kohdassa säädetään, että tulliviranomaisen on muutettava lupaa, jos luvan myöntämisen perusteena olevat olosuhteet ovat muuttuneet, siinä tarkoitetaan myös menettelyn käyttöä ja toimintaa koskevia ehtoja, mukaan lukien tuottoaste.
It follows that, by providing that the customs authority is to amend the authorisation where the circumstances under which it was issued are found to have changed, Article 11(3) of Regulation No 1999/85 also applies to the conditions for use or functioning of the inward processing relief arrangements, including the rate of yield.
Tämä tuomioistuin hyväksyi muutoksenhaun ja kumosi valituksenalaisen tuomion sekä myös riidanalaisen maksumääräyksen.
In the appeal which it brought before the Supremo Tribunal Administrativo against the judgment of the Tribunal Tributário de Segunda Instância, Fazenda Pública objected, in particular, to the court's interpretation of Article 11 of Regulation No 1999/85.
Tribunal Tributário de Segunda Instâncian tuomiosta Supremo Tribunal Administrativossa nostamassaan kumoamiskanteessa Fazenda Pública on muun muassa riitauttanut sen tavan, jolla ensin mainittu tuomioistuin on tulkinnut asetuksen N:o 1999/85 11 artiklaa.
In those circumstances, the Supremo Tribunal Administrativo decided to stay proceedings and refer the questions to the Court of Justice for a preliminary ruling.
Näin ollen Supremo Tribunal Administrativo päätti lykätä ratkaisun antamista ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle ennakkoratkaisukysymyksiä.
The first, second and third questions
ja kolmas
Thus, the Court of Justice has held that the inward processing relief arrangements were established so as not to put at a disadvantage internationally Community undertakings which use goods from non-member countries in order to manufacture products for export by giving them the possibility of acquiring such goods under the same conditions as undertakings from non-member countries.
Kuten yhteisöjen tuomioistuin on jo todennut, jalostusmenettely on perustettu sen varmistamiseksi, ettei yhteisön alueelle sijoittautuneita yrityksiä, jotka käyttävät kolmansista maista peräisin olevia tavaroita tuottaakseen maastavientiä varten tarkoitettuja tuotteita, asetettaisi huonompaan asemaan kansainvälisellä tasolla, ja siksi niille on annettu mahdollisuus hankkia nämä tavarat samoin edellytyksin kuin yhteisön ulkopuoliset yritykset.
Thus, that system allows goods imported from non-member countries to escape customs duties if they undergo certain working or processing operations in the Community and are then re-exported as compensating products outside the Community.
Tässä menettelyssä sallitaan siis se, ettei kolmansista maista tuoduista tavaroista peritä tullimaksuja, jos niille tehdään yhteisön alueella tiettyjä käsittely- tai valmistustoimenpiteitä ja jos ne sen jälkeen jälleenviedään jalostettuina tuotteina yhteisön alueen ulkopuolelle.
By its first three questions, which it is appropriate to consider together, the national court is essentially seeking to ascertain whether Article 11 of Regulation No 1999/85 is to be interpreted as applying not only to the conditions or requirements for the issue of an authorisation under the inward processing relief arrangements but also to the conditions imposed by the authorisation on its holder for the use or functioning of those arrangements, and whether, consequently, the customs authority may unilaterally alter the rate of yield fixed by it at the time when the authorisation was issued where, while the arrangements are being used, the rate of yield obtained proves to be higher than the rate fixed in the authorisation.
Kolmella ensimmäisellä kysymyksellään, joita on tutkittava yhdessä, kansallinen tuomioistuin kysyy lähinnä sitä, onko asetuksen N:o 1999/85 11 artiklaa tulkittava siten, että sitä sovelletaan paitsi sisäistä jalostusmenettelyä koskevan luvan myöntämisellä oleviin ehtoihin ja edellytyksiin
It should be observed that Article 11(1) of Regulation No 1999/85 specifically provides for
Asetuksen N:o 1999/85 johdanto-osan neljännestä perustelukappaleesta ilmenee lisäksi, että sisäistä jalostusmenettelyä koskevat säännökset ovat tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi ja menettelyn väärinkäytön estämiseksi.
fixed by it at the time when the authorisation was issued where, while the arrangements are being used, the rate of yield proves to be higher than the rate fixed in the authorisation.
17 artiklan nojalla ryhtyä kaikkiin valvonta- ja tarkastustoimiin, jotka se katsoo tarpeellisiksi voidakseen varmistaa, että luvanhaltija soveltaa asetusta asianmukaisesti.
the present case, the part corresponding to the difference between the rate laid down and the actual rate) was not exported but was sold in the Community customs territory without import duty ever being paid on it.
Kyseinen tavoite voidaan saavuttaa ainoastaan, jos sisäiseen jalostusmenettelyyn osallistuvat yhteisön yritykset toteuttavat suunnitellut maastaviennit menettelyä koskevien säännösten mukaisesti.
The fourth question
Asetuksen N:o 1999/85 12 artikla koskee nimenomaisesti tapauksia, joissa lupa peruutetaan tai se todetaan mitättömäksi.
By its fourth question, the national court is essentially asking whether Regulation No 1999/85 or the principle of legal certainty precludes the customs authority from unilaterally altering the rate of yield fixed by it in the authorisation even where it is proved that the customs authority was supervising and controlling the activities of the holder of the authorisation before the authorisation was issued.
Edellä esitetyn perusteella lupa myönnetään vain sillä ehdolla, että luvanhaltija noudattaa tekemiensä toimenpiteiden aikana niitä ehtoja, joilla lupa on myönnetty, ja että tulliviranomainen, jolla on tältä osin oikeus ryhtyä kaikkiin tarpeellisiksi katsomikseen valvonta- ja tarkastustoimiin, voi havaita sen.
Accordingly, it is clear that the inward processing authorisation is issued only on the basis that its holder, when carrying out processing operations, observes the conditions to which grant of the authorisation was subject and that the customs authority may verify whether the conditions are being observed, since it is entitled to take any measures of supervision or control necessary for that purpose.
Neljännellä kysymyksellään kansallinen tuomioistuin kysyy lähinnä sitä, onko asetuksen N:o 1999/85 tai oikeusvarmuuden periaatteen vastaista, että tulliviranomainen muuttaa yksipuolisesti luvassa vahvistamaansa tuottoastetta, jos on näytetty, että tulliviranomainen on valvonut ja tarkastanut luvanhaltijan toimintaa ennen luvan myöntämistä.
Under Article 17 of Regulation No 1999/85 the customs authority may take any measures of supervision or control which it considers necessary to ensure that the regulation is implemented correctly by the holder of the authorisation.
Näin ollen luvan myöntäminen ei voi aiheuttaa luvanhaltijalle perusteltua luottamusta siihen, että luvassa vahvistetut ehdot pidetään voimassa, jos menettelyn aikana osoittautuu, että kyseiset ehdot ovat muuttuneet.