natgillin/translations-raw huggingface dataset:
That operator cannot be unaware that that margin squeeze, resulting from the negative or insufficient spread between its charges for those different services, entails serious restrictions on competition.
Se ei voi olla tiedostamatta, että tämä hintaruuvi, joka johtuu sen eri palveluille vahvistettujen tariffien negatiivisesta tai riittämättömästä poikkeamasta, aiheutti vakavia rajoituksia kilpailulle.
The Commission is entitled to characterise as serious the infringement consisting in the application of a margin squeeze by a telecommunications undertaking in a dominant position.
Komissio voi luokitella vakavaksi rikkomisen, joka muodostuu siitä, että määräävässä asemassa oleva televiestintäyritys soveltaa tariffeja, joista aiheutuu hintaruuvi.
Those pricing practices strengthen the barriers to entry to the recently liberalised markets and thus jeopardise the proper functioning of the common market.
Tämä hinnoittelukäytäntö vahvistaa äskettäin liberalisoiduille markkinoille pääsyn esteitä ja vaarantaa siten yhteismarkkinoiden moitteettoman toiminnan.
The Guidelines adopted by the Commission on the method of setting fines imposed pursuant to Article 15(2) of Regulation No 17 and Article 65(5) of the ECSC Treaty (Section 1A, second paragraph) thus describe the exclusionary behaviour of dominant firms as serious infringements, or even very serious infringements if committed by undertakings holding a virtual monopoly.
Asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohdan ja EHTY:n perustamissopimuksen 65 artiklan 5 kohdan mukaisesti määrättävien sakkojen laskennasta annetuissa suuntaviivoissa (1 A kohdan toinen alakohta) luokitellaan siten määräävässä asemassa olevan yrityksen poissulkeva menettely vakavaksi rikkomukseksi tai, jos siihen syyllistyy yritys, joka toimii monopolia vastaavassa asemassa, erittäin vakavaksi rikkomukseksi.
That conclusion is not affected by the initiation of proceedings against the Member State for failure to fulfil obligations on account of the fact that those charges had been approved by the national regulatory authority for telecommunications where the dominant operator nevertheless had scope to increase its retail prices and, therefore, to reduce the margin squeeze,
Kun otetaan huomioon se harkintavalta, joka komissiolla on sakkojen suuruuden määräämisessä, se ottaa sakon
An ‘abuse’ within the meaning of Article 82 EC is an objective concept.
EY 82 artiklassa tarkoitettu väärinkäytön käsite on objektiivinen käsite.
The dominant undertaking’s own knowledge of the abusive nature of its conduct is not, therefore, a prerequisite for the application of Article 82 EC.
Se, että määräävässä asemassa oleva yritys on subjektiivisesti tietoinen siitä, että sen menettely on katsottava väärinkäytöksi, ei siis ole EY 82 artiklan soveltamisen edellytys.
an attenuating circumstance the fact that the national regulatory authority for telecommunications intervened in setting the undertaking’s prices and that that authority has, on several occasions, considered the question of the existence of a margin squeeze resulting from the tariff practices of the undertaking, when reducing the basic amount of the fine by 10%.
perusmäärää 10 prosentilla alentaessaan asianmukaisesti huomioon lieventävänä tekijänä sen, että televiestintäalan kansallinen sääntelyviranomainen on osallistunut yrityksen maksujen vahvistamiseen ja että tämän viranomainen on useaan otteeseen tutkinut yrityksen hinnoittelukäytännöstä johtuvaan hintaruuviin liittyvää kysymystä.
JUDGMENT OF THE COURT OF FIRST INSTANCE (Fifth Chamber,Extended Composition)
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (laajennettu viides jaosto)
10 April 2008 *
10 päivänä huhtikuuta 2008 *
Deutsche Telekom AG, established in Bonn (Germany), represented initially by K. Quack, U. Quack and S. Ohlhoff, and subsequently by U. Quack and S. Ohlhoff, lawyers, applicant, v
Deutsche Telekom AG, kotipaikka Bonn (Saksa), edustajinaan aluksi asianajajat K. Quack, U. Quack ja S. Ohlhoff, sitten U. Quack ja Ohlhoff, kantajana, vastaan
Commission of the European Communities, represented initially by K. Mojzesowicz and S. Rating, then by K. Mojzesowicz and A. Whelan, and subsequently by K. Mojzesowicz, W. Mölls and O. Weber, acting as Agents, defendant,
Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään aluksi K. Mojzesowicz ja S. Rating, sitten Mojzesowicz ja A. Whelan, ja lopuksi Mojzesowicz, W. Mölls ja O. Weber, vastaajana,
Arcor AG & Co. KG, established in Eschborn (Germany), represented initially by M. Klusmann, F. Wiemer and M. Rosenthal, then by M. Klusmann and F. Wiemer, and subsequently by M. Klusmann, lawyers, and by Versatel NRW GmbH, formerly Tropolys NRW GmbH, formerly CityKom Münster GmbH Telekommunikationsservice and TeleBeL Gesellschaft für Telekommunikation Bergisches Land mbH, established in Essen (Germany),
Arcor AG & Co. KG, kotipaikka Eschborn (Saksa), edustajinaan aluksi asianajajat M. Klusmann, F. Wiemer ja M. Rosenthal, sitten Klusmann ja Wiemer, ja lopuksi Klusmann, sekä Versatel NRW GmbH, aikaisemmin Tropolys NRW GmbH, aikaisemmin CityKom Münster GmbH Telekommunikationsservice ja TeleBeL Gesellschaft für Telekommunikation Bergisches Land mbH, kotipaikka Essen (Saksa),
EWE TEL GmbH, established in Oldenburg (Germany),
EWE TEL GmbH, kotipaikka Oldenburg (Saksa),
HanseNet Telekommunikation GmbH, established in Hamburg (Germany),
HanseNet Telekommunikation GmbH, kotipaikka Hampuri (Saksa),
THE COURT OF FIRST INSTANCE OF THE EUROPEAN COMMUNITIES (Fifth Chamber, Extended Composition), composed of M. Vilaras, President, M.E. Martins Ribeiro, D. Šváby, K. Jürimäe and N. Wahl, Judges,
Versatel West-Deutschland GmbH, aikaisemmin GmbH & Co. KG, kotipaikka Dortmund (Saksa), edustajinaan asianajajat N. Nolte, T. Wessely ja J. Tiedemann, väliintulijoina, jossa kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan EY:n perustamissopimuksen 82 artiklan soveltamisesta (Asia COMP/C-1/37.451, 37.578, 37.579 – Deutsche Telekom AG) 21.5.2003 tehdyn komission päätöksen 2003/707/EY (EUVL L 263, s. 9) ja toissijaisesti alentamaan kantajalle tämän päätöksen 3 artiklassa määrätyn sakon määrää, EUROOPAN YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN (laajennettu viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja M. Vilaras sekä tuomarit E. Martins Ribeiro, D. Šváby, K. Jürimäe ja N. Wahl, kirjaaja: hallintovirkamies K. Andová, ottaen huomioon kirjallisessa käsittelyssä ja 3.5.2007 pidetyssä istunnossa esitetyn,
Judgment
Tosiseikat
The applicant, Deutsche Telekom AG, is the incumbent telecommunications operator in Germany.
Kantajana oleva Deutsche Telekom AG on Saksassa toimiva perinteinen teleyhtiö.
The German State holds 30.92% of shares directly in the capital of the applicant and (through the Kreditanstalt für Wiederaufbau) 12.13% indirectly; the remaining 56.95% of the shares are held by institutional and private investors.
Saksan valtio omistaa kantajan osakepääomasta 30,92 prosenttia välittömästi ja 12,13 prosenttia välillisesti (Kreditanstalt für Wiederaufbaun välityksellä), ja loput 56,95 prosenttia omistavat institutionaaliset ja yksityiset sijoittajat.
The applicant operates the German fixed telephone network.
Kantaja pitää yllä Saksan puhelinverkkoa.
Before the full liberalisation of telecommunications markets, it enjoyed a legal monopoly in the retail provision of fixed-line telecommunications services.
Ennen telemarkkinoiden täydellistä vapauttamista sillä oli lakisääteinen yksinoikeus tarjota kiinteän verkon telepalveluita loppukäyttäjille.
The German markets in the provision of infrastructure and in the provision of telephone services have been liberalised since 1 August 1996, when the Telekommunikationsgesetz (German Law on telecommunications; ‘TKG’) of 25 July 1996 (BGBl. 1996 I, p.
25.7.1996 annetun Telekommunikationsgesetzin (Saksan televiestintälaki, jäljempänä TKG) (BGBl. 1996 I, s.
1120) came into force.
1120) tultua voimaan 1.8.1996 vapautuivat sekä infrastruktuurin että telepalvelujen tarjoamiseen liittyvät markkinat Saksassa.
Since then, the applicant has faced varying degrees of competition from alternative operators on the two markets.
Siitä alkaen kantaja on kohdannut molemmilla markkinoilla muiden operaattoreiden vaihtelevaa kilpailua.
The applicant’s local networks each consist of a number of local loops for subscribers.
Kukin kantajan telealueverkko koostuu useista loppukäyttäjien tilaajayhteyksistä.
The term ‘local loop’ signifies the physical circuit connecting the network termination point at a subscriber’s premises to the main distribution frame or equivalent facility in the fixed public telephone network.
Ilmaisu tilaajayhteys tarkoittaa fyysisiä johtoja, jotka yhdistävät tilaajan tiloissa olevan liityntäpisteen ristikytkentätelineeseen tai vastaavaan kiinteän yleisen puhelinverkon verkkoelementtiin.
The applicant offers access to its local networks to other telecommunications operators and to subscribers.
Kantaja tarjoaa sekä muille teleoperaattoreille että loppukäyttäjille tilaajayhteyksiä telealueverkkoonsa.
As regards the applicant’s access services and charges, it is therefore necessary to distinguish between the local network access services which the applicant offers its competitors (‘wholesale access’) and the local network access services which the applicant offers its subscribers (‘retail access’).
Kantajan käyttöoikeuspalvelujen ja tariffien osalta on siis tehtävä ero kantajan kilpailijoilleen tarjoamien paikallisten käyttöoikeuspalvelujen (jäljempänä televerkkopalvelut) ja sen loppukäyttäjilleen tarjoamien alueverkkojen käyttöoikeuspalvelujen (käyttöoikeuspalvelut loppukäyttäjille) välillä.
I — Wholesale access
I Televerkkopalvelut
By Decision No 223a of the Federal Ministry of Post and Telecommunications (‘BMPT’) of 28 May 1997, the applicant was required to offer its competitors fully unbundled access to the local loop with effect from June 1997.
Liittovaltion posti- ja televiestintäministeriön (Bundesministerium für Post und Telekommunikation, jäljempänä BMPT) 28.5.1997 tekemällä päätöksellä nro 223 kantaja velvoitettiin kesäkuussa 1997 sallimaan kilpailijoilleen täysin eriytetty tilaajayhteyksien käyttöoikeus.
The applicant’s charges for wholesale access are made up of two components: a monthly subscription charge, and a one-off charge.
Kantajan televerkkopalvelumaksut muodostuvat kahdesta osasta eli yhtäältä kuukausittaisista käyttöoikeusmaksuista ja toisaalta kertaluonteisista maksuista.
When a competitor discontinues access to a local loop, the applicant charges him the cost of discontinuance.
Kun kilpailija irtisanoo tilaajayhteyden, kantaja laskuttaa irtisanomiskustannukset siltä.
Under Paragraph 25(1) of the TKG, the applicant’s wholesale access charges must be approved in advance by the Regulierungsbehörde für Telekommunikation und Post (German regulatory authority for telecommunications and post; ‘RegTP’).
TKG:n 25 §:n 1 momentin mukaan Regulierungsbehörde für Telekommunikation und Postin (televiestinnän ja postin sääntelyviranomainen, jäljempänä RegTP) on ennalta hyväksyttävä kantajan televerkkopalvelumaksut.
In that context, RegTP checks whether the wholesale access charges proposed by the applicant satisfy the requirements laid down by Paragraph 24 of the TKG.
Tässä yhteydessä RegTP tarkistaa, että kantajan televerkkopalvelumaksut täyttävät TKG:n 24 §:ssä vahvistetut edellytykset.
Thus, under Paragraph 24(1) of the TKG, ‘[r]ates shall be based on the costs of efficient service provision’.
Siten TKG:n 24 §:n 1 momentin mukaan ”maksujen on vastattava tehokkaasta palveluntarjoamisesta aiheutuvia kuluja”.
Furthermore, under Paragraph 24(2) of the TKG, rates shall not:
Lisäksi TKG:n 24 §:n 2 momentin mukaan maksut eivät saa
‘1. contain surcharges which prevail solely as a result of the provider’s dominant position … in the relevant telecommunications market;
”1. sisältää lisiä, jotka voidaan periä vain palveluntarjoajalla – – kyseessä olevilla televiestintämarkkinoilla olevan määräävän aseman perusteella;
2. contain discounts which prejudice the competitive opportunities of other companies in a telecommunications market; or
2. sisältää vähennyksiä, joilla rajoitetaan muiden televiestintämarkkinoilla olevien yritysten kilpailua, ja
3. create any advantages for individual users in relation to other users of identical or similar telecommunications services in the relevant telecommunications market; unless there is evidence of an objectively justifiable reason therefor’.
3. suosia tiettyjä operaattoreita muihin samanlaisiin tai samankaltaisiin teleoperaattoreihin nähden televiestintämarkkinoilla, jos tämä ei ole toteen näytetystä objektiivisesta syystä perusteltua”.
Under Paragraph 29(1) of the TKG, the applicant is required to apply the charges authorised by RegTP throughout the period of validity of RegTP’s authorisation.
TKG:n 29 §:n 1 momentin nojalla kantaja on RegTP:n päätöksen voimassaoloaikana velvollinen perimään maksut vahvistetun suuruisina.
As regards retail access, the applicant offers two basic variants: the traditional analogue connection (brand name: ‘T-Net’) and the digital narrowband connection (integrated services digital network, or ISDN; brand name: ‘T-ISDN’).
Kantaja tarjoaa loppukäyttäjille kiinteän verkon tilaajayhteyksiä kahden eri perusvaihtoehdon mukaisina, joita ovat perinteinen analoginen liittymä (markkinointinimi T-Net) ja digitaalinen kapeakaistaliittymä (Integrated Services Digital Network – ISDN, markkinointinimi T-ISDN).
Both these variants of enduser access can be provided over the applicant’s existing copper pair network (narrowband connections).
Nämä molemmat loppukäyttäjäyhteyksien perusvaihtoehdot voidaan tarjota käyttäen perinteistä kuparisista parijohdoista rakennettua kantajan verkkoa.
The applicant also offers endusers a broadband connection (asymmetrical digital subscriber line, or ADSL; brand name: ‘T-DSL’), for which it had to upgrade the existing T-Net and T-ISDN networks so as to be able to offer broadband services such as faster Internet access.
Lisäksi kantaja tarjoaa loppukäyttäjilleen myös laajakaistayhteyksiä (Asymmetrical Digital Subscriber Lines, markkinointinimi T-DSL tai ADSL), jotka mahdollistavat olemassa oleviin T-Net- tai T-ISDN-yhteyksiin liitettyjen lisävarusteiden avulla laajakaistapalvelujen, kuten nopeutetun internetyhteyden, tarjoamisen.
The applicant’s charges for retail access (also referred to as ‘retail charges’ or ‘retail prices’) for analogue and ISDN lines are regulated by a price cap system.
Kantajan loppukäyttäjiltä analogisista ja ISDN-yhteyksistä perimiä maksuja (jäljempänä loppukäyttäjiltä perittävät maksut tai loppukäyttäjiltä perittävät hinnat) säännellään enimmäishintajärjestelmällä (Price-Cap-järjestelmä).
By contrast, the applicant sets its retail prices for ADSL at its own discretion, but these may be reviewed subsequently.
Sitä vastoin ADSL-yhteyksien osalta kantaja vahvistaa vapaasti loppukäyttäjiltä perimänsä hinnat.
The applicant’s retail prices are made up of two components: a basic monthly charge, which depends on the quality of the line and services supplied, and a one-off charge for a new connection or takeover of a line, depending on the work needed at the two ends of the line.
Kantajan loppukäyttäjiltä perimät hinnat koostuvat kahdesta osasta: kuukausittain perittävästä perusmaksusta, joka määräytyy tarjottavien liittymien ja palvelujen laadun mukaan, ja liittymän kytkennästä tai käyttöönotosta perittävästä kertaluonteisesta maksusta, joka riippuu liittymän molemmissa päissä tarvittavan työn määrästä.
The applicant does not charge its endusers the cost of discontinuance.
Kantaja ei peri loppukäyttäjiltä irtisanomismaksuja.
A — Charges for retail analogue lines (T-Net) and digital narrowband or ISDN lines (T-ISDN)
A Analogisista (T-Net) ja digitaalisista kapeakaistayhteyksistä (T-ISDN) perittävät maksut
Retail prices for analogue and ISDN lines are regulated under a price cap system.
Analogisista ja ISDN-yhteyksistä perittävät käyttöoikeusmaksut vahvistetaan enimmäishintajärjestelmässä.
Under point 2 of Paragraph 27(1) and Paragraph 25(1) of the TKG, and Paragraphs 4 and 5 of the Telecommunications Charges Order of 1 October 1996 (BGBl. 1996 I, p.
TKG:n 27 §:n 1 momentin toisen virkkeen, 25 §:n 1 momentin ja telepalvelumaksujen sääntelystä 1.10.1996 annetun asetuksen (BGBl. 1996 I, s.
1492; ‘the Charges Order’), retail prices for connection to the applicant’s network and for telephone calls are not regulated separately for each service, according to the individual cost of that service; they are regulated for a block of services at a time, with different services being grouped together in ‘baskets’.
1492; jäljempänä maksusääntelyasetus) 4 ja 5 §:n mukaan yhteyksistä kantajan verkkoon ja puheluista loppukäyttäjiltä perittäviä hintoja ei vahvisteta erikseen kustakin yksittäisestä palvelusta aiheutuvien kustannusten mukaisesti vaan eri palvelujen yhteisvaikutuksen mukaisesti, jolloin yksittäiset palvelut kootaan palvelukoreihin.
The price cap system for access to the applicant’s network was introduced by decision of the BMPT of 17 December 1997 (Communication 202/1997, Amtsblatt (BMPT) 34/97, p. 1891).
Enimmäishintajärjestelmä otettiin käyttöön BMPT:n 17.12.1997 tekemällä päätöksellä (tiedonanto 202/1997, Amtsblatt (BMPT) 34/97, s. 1891).
The system was taken over by RegTP on 1 January 1998, whereupon RegTP established two baskets, one for services to residential customers and the other for services to business customers.
RegTP otti kyseisen järjestelmän käyttöön 1.1.1998. Tässä yhteydessä RegTP muodosti kaksi koria, joista ensimmäinen käsittää yksityisasiakkaille ja toinen yritysasiakkaille tarkoitetut palvelut.
Each basket contained both retail access (standard analogue and ISDN connections) and the full range of telephone products offered by the applicant, such as local, regional, long-distance and international calls.
Molemmissa koreissa on sekä käyttöoikeuspalveluja loppukäyttäjille (analogiset vakioyhteydet ja ISDN) että kantajan puhelintoimintaan liittyvä koko palveluvalikoima, kuten paikallispuhelut, alueelliset puhelut, kaukopuhelut ja ulkomaanpuhelut.
In accordance with Paragraph 4(1) and (2) of the Charges Order, RegTP determines a starting charge level for all the services grouped in a basket, and targets for the movement of basket prices over a specified period.
Maksusääntelyasetuksen 4 §:n 1 ja 2 momentin mukaan RegTP vahvistaa lähtöhinnan kaikille yhteen koriin kootuille palveluille sekä tavoitteet hintakehitykselle tiettynä ajanjaksona.
The tariff system in question thus establishes a price ceiling for each basket but makes no provision for mandatory minimum basket prices.
Kyseessä olevalla tariffijärjestelmällä vahvistetaan siten kutakin koria koskeva indeksi. Sitä vastoin se ei sisällä velvoittavia vähimmäiskorihintoja.
Under the terms of the decision of the BMPT of 17 December 1997, the applicant was to reduce the aggregate price for each of the two baskets by 4.3% in the period from 1 January 1998 to 31 December 1999 (first price cap period).
17.12.1997 tehdyn BMPT:n päätöksen mukaisesti kantajan oli 1.1.1998–31.12.1999 (ensimmäinen enimmäishintakausi) alennettava kummankin korin kokonaishintaa 4,3 prosenttia.
When that first period ended on 31 December 1999, RegTP — by decision of 23 December 1999 — essentially maintained the composition of the baskets and lowered the prices by a further 5.6% in the period from 1 January 2000 to 31 December 2001 (second price cap period).
Tämän ensimmäisen kauden päätyttyä 31.12.1999 RegTP päätti 23.12.1999 tekemällään päätöksellä pääosin säilyttää korien kokoonpanon ja alentaa korien hintoja 1.1.2000–31.12.2001 (toinen enimmäishintakausi) vielä 5,6 prosenttia.
Within this framework of binding price reductions, the applicant could modify the charges for individual components of each basket after obtaining prior authorisation from RegTP.
Tämän sitovista hinnanalennussäännöksistä muodostuvan kokonaisuuden puitteissa kantajalla oli mahdollisuus muuttaa kunkin korin yksittäisiä osia saatuaan siihen RegTP:ltä ennakolta luvan.
Under Paragraph 27(2) of the TKG and Paragraph 5(3) of the Charges Order, adjustments to charges would be authorised if the average price of a basket did not exceed the price cap index imposed.
TKG:n 27 §:n 2 momentin ja maksusääntelyasetuksen 5 §:n 3 momentin mukaan maksujen muutokset hyväksytään, jos korin keskihinta ei ylitä säädettyä korin enimmäishintaindeksiä.
The system thus enabled the charges for one or more components of a basket to be increased, provided that the price ceiling for the basket was not exceeded.
Järjestelmä sallii siten koriin sisältyvän yhden tai useamman yksittäisen osan maksukorotukset, jos korin enimmäishintaa ei ylitetä.
However, under Paragraph 27(3) of the TKG, approval could be refused if ‘it [was] obvious that [the charges did] not meet the requirements of points 2 or 3 of Paragraph 24(2) [of the TKG] or where they [were] not in conformity with [the TKG] or other legal provisions’.
TKG:n 27 §:n 3 momentin mukaan lupa kuitenkin evätään, jos maksut ”eivät ilmeisesti ole [TKG:n] 24 §:n 2 momentin 2 tai 3 kohdan säännösten mukaisia tai – – jos ne eivät ole yhteensoveltuvia [TKG:n] tai muiden säännösten kanssa”.
In the first two price cap periods, the applicant reduced the retail prices in both baskets substantially, going far beyond the mandatory reductions.
Kantaja alensi kummankin ensimmäisen enimmäishintakauden aikana huomattavasti kummankin korin osalta loppukäyttäjiltä perittäviä maksuja ja ylitti samalla selvästi säädetyt hinnanalennusvelvoitteensa.
Those price reductions essentially applied to call charges.
Nämä hinnanalennukset koskivat pääsääntöisesti puhelujen hintoja.
Retail prices for analogue lines (monthly and one-off access charges), on the other hand, remained unchanged throughout both price cap periods, that is, from 1998 until the end of 2001.
Loppukäyttäjiltä perittävät analogisten yhteyksien hinnat (kuukausimaksut ja kertaluonteiset maksut) pysyivät sitä vastoin kahtena enimmäishintakautena eli vuodesta 1998 vuoden 2001 loppuun muuttumattomina.
As regards retail prices for ISDN lines, the applicant lowered basic monthly charges during the same period, but did not adjust its one-off charges to end-users.
ISDN-liittymien loppukäyttäjiltä perittävien maksujen osalta kantaja laski tältä samalta ajalta kuukausimaksuja mutta ei muuttanut loppukäyttäjiltä perimiään kertaluonteisia maksuja.
A new price cap system was adopted by decision of RegTP of 21 December 2001 and has been in effect since 1 January 2002 (Amtsblatt (RegTP) 2/2002, of 6 February
1.1.2002 lähtien on ollut olemassa uusi enimmäishintajärjestelmä, joka otettiin käyttöön 21.12.2001 tehdyllä RegTP:n päätöksellä (virallinen tiedote RegTP 2/2002,
In place of the two baskets for residential and business customers, the new system uses four baskets, for enduser lines (basket A), local calls (basket B), domestic long-distance calls (basket C), and international calls (basket D).
Tässä uudessa järjestelmässä kaksi aikaisempaa koria, jotka sisälsivät yksityisasiakas- ja yritysasiakaspalvelut, on korvattu neljällä korilla, jotka sisältävät seuraavat palvelut: liittymäjohdot (kori A), paikallispuhelut (kori B), kotimaan kaukopuhelut (kori C) ja ulkomaanpuhelut (kori D).
On 15 January 2002, the applicant informed RegTP that it proposed to increase its monthly charges for analogue and ISDN lines by EUR 0.56.
Kantaja ilmoitti 15.1.2002 RegTP:lle aikomuksestaan korottaa sekä analogisten että ISDN-yhteyksiensä kuukausimaksuja 0,56 euroa.
That increase was authorised by RegTP by decision of 13 March 2002.
RegTP hyväksyi tämän korotuksen 13.3.2002 tekemällään päätöksellä.
On 31 October 2002, the applicant made a further application to increase its retail charges.
RegTP hylkäsi osittain tämän hakemuksen 19.12.2002 tekemällään päätöksellä.