natgillin/translations-raw huggingface dataset:
According to Article 15 of the Regulation, Regulations 685/95 and 2027/95 were to be repealed with eT ect from the date of entry into force of the Article 11 Regulation or 1 August 2004, whichever was the earlier.
Asetukseen (EY) N:o 1954/2003 sisältyy kuitenkin erillinen säännös siitä, minä päivänä asetukset (EY) N:o 685/95 ja N:o 2027/95 kumotaan, eikä kyseinen päivä ole 14. marraskuuta 2003.
The question thus arose of whether the old system had been repealed on 14 November 2003, when Regulation 1954/2003 entered into force, or on 1 August 2004, the date mentioned in Article 15 of Regulation 1954/2003.
Oikeusasiamiehen mielestä tämän tulkinnan vahvisti asetuksen sananmuoto ja rakenne ja se sopi yhteen myös asetuksen (EY) N:o 1954/2003 15 artiklan tarkoituksen kanssa.
Council Regulation (EC) No 685/95 of 27 March 1995 on the management of the fishing eTort relating to certain Community fi fishing areas and resources, OJ 1995 L 71, p. 5.
Neuvoston asetus (EY) N:o 685/95, annemu 27 päivänä maaliskuuta 1995, tiemyjä yhteisön kalastusalueita ja kalakantoja koskevasta pyyntiponnistusten hallinnosta, EYVL 1995 L 71, s. 5.
Council Regulation (EC) No 2027/95 of 15 June 1995 establishing a system for the management of fishing eTort relating to certain Community fishing areas and resources, OJ 1995 L 199, p. 1.
Neuvoston asetus (EY) N:o 2027/95, annemu 15 päivänä kesäkuuta 1995, tiemyjä yhteisön kalastusalueita ja kalakantoja koskevasta pyyntiponnistusten hallintojärjestelmästä, EYVL 1995 L 199, s. 1.
Council Regulation (EC) No 1954/2003 of 4 November 2003 on the management of the fishing eTort relating to certain Community fishing areas and resources and modifying Regulation (EC) No 2847/93 and repealing Regulations (EC) No 685/95 and (EC) No 2027/95, OJ 2003 L 289, p. 1.
Neuvoston asetus (EY) N:o 1954/2003, annemu 4 päivänä marraskuuta 2003, tiemyjä yhteisön kalastusalueita ja kalavaroja koskevan pyyntiponnistuksen hallinnoinnista, asetuksen (ETY) N:o 2847/93 muumamisesta sekä asetusten (EY) N:o 685/95 ja (EY) N:o 2027/95 kumoamisesta, EUVL 2003 L 289, s. 1.
In January 2004, Spanish fishing vessels were detected in Azorean waters.
Oikeusasiamies pani merkille myös, emä komissio oli itsekin 3. helmikuuta 2004 antamassaan lainsäädäntöehdotusta koskevassa selimävässä muistiossa vahvistanut, emä asetuksia (EY) N:o 685/95 ja N:o 2027/95 ei ollut vielä kumomu. u.
The Spanish authorities took the view that this was lawful, since the old system had been abolished as of 14 November 2003.
Näissä olosuhteissa oikeusasiamies oli sitä mieltä, että komission tulkinta asetuksesta (EY) N:o 1954/2003 oli virheellinen ja ristiriidassa 3. helmikuuta 2004 annetun selimävän muistion kanssa.
The Regional Government of the Azores thereupon submimed a complaint against Spain to the Commission, arguing that the activity of the Spanish fishing vessels was in breach of Regulations 685/95 and 2027/95.
Yhteenveto päätöksestä kanteluun 1368/2004/GG Euroopan komissiota vastaan
The complainant, a Portuguese Member of the European Parliament, asked the Commission to clarify mamers.
Kantelija, joka on saksalainen yritys, kuului konsortioon, jonka kanssa komissio oli tehnyt palvelusopimuksen kahden EU-asiantuntijan, apulaisjohtajan ja rahoitus-/hallintojohtajan, palkkaamiseksi Kiinassa toteutem avaan ympäristöhankkeeseen.
The Commission ultimately made it clear that it agreed with Spain’s interpretation of Regulation 1954/2003.
Kantel`a pyysi komissiolta tutustumavaksi asiakirjoja, joihin sopimuksen irtisanominen perustui. Komissio ei suostunut pyyntöön.
In his complaint to the Ombudsman, the complainant alleged that the Commission had commimed a legal error and that its position had been inconsistent.
Oikeusasiamiehelle esimämässään kantelussa kantel`a väimi, emä komissio ei ollut noudamanut Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustumavaksi avaksi
He noted that the Commission’s interpretation of the relevant rules was based on the principle that, in the event of a conflict between two legal acts, the more recent prevails (lex posterior derogat legi priori).
Komissio pitäytyi kannassaan, jonka mukaan asiakirjojen sisältöä ei voinut ilmaista, sillä ne loukkaisivat asiantunt`an henkilökohtaista koskemam omuum a ja hänen kaupallisia etujaan.
The Ombudsman noted that the first condition was fulfilled in the present case.
Se lisäsi, emä asiakirjat voitaisiin antaa vain oikeusviranomaisen tutustumavaksi tuomioistuimen määräyksestä.
However, Regulation 1954/2003 contained an explicit provision concerning the date on which the repeal of Regulations 685/95 and 2027/95 was to take eT ect and this date was not 14 November 2003.
Sopimuksen irtisanomista komissio kommentoi kertomalla, emä se oli kirjoimanut konsortiolle kahdesti valimaakseen, emä asiantunt`a ei hoitanut uusia tehtäviään, muma tilanne ei ollut korjaantunut.
The Ombudsman considered that the most logical interpretation of this provision was that the legislator had intended that the 1995 Regulations should not be repealed with immediate eT ect but only a W er the “Article 11 Regulation” had been adopted or a W er a period s u U cient for its adoption had passed, a period the end of which the legislator fixed at 1 August 2004.
Tarkastettuaan komission arkistot ja tutkittuaan todistusaineiston oikeusasiamies tuli siihen johtopäätökseen, emä vaikka sopimuksen irtisanomiseen ei liimynyt hallinnollista epäkohtaa, komissio ei ollut antanut kunnollista selitystä siitä, miksi se ei antanut kyseisiä asiakirjoja tutustumavaksi.
The Ombudsman considered that this interpretation was confirmed by the wording and the structure of the Regulation and that it was also consistent with the purpose of Article 15 of Regulation 1954/2003.
Hän esimikin komissiolle suositusluonnoksen, jossa sitä pyydemiin pohtimaan uudelleen kantel`an pyyntöä.
Finally, the Ombudsman noted that the Commission itself, in its Explanatory Memorandum for a legislative proposal that it had submimed on 3 February 2004, had confirmed that Regulations 685/95 and 2027/95 had not yet been abolished.
Komissio totesi olevansa edelleen vakuumunut siitä, emä oli käsitellyt pyynnön asianmukaisesti.
In these circumstances, the Ombudsman took the view that the Commission’s interpretation of Regulation 1954/2003 was erroneous and inconsistent with the position set out in its Explanatory Memorandum of 3 February 2004.
Se oli kuitenkin harkinnut asiaa uudelleen hyvien yhteistyösuhteiden säilymämiseksi ja päämi myöntää oikeuden tutustua osimain 13:een 16 asiakirjasta siten, emä tietyt nimet ja sopimukseen liimyvät yksityiskohdat viivataan yli.
ACCESS TO DOCUMENTS CONCERNING A CONTRACT IN CHINA
Kantel`a oli tyytyväinen komission tekemiin myönnytyksiin, muma painomi, emä ne eivät riimäneet. äneet.
Summary of decision on complaint 1368/2004/GG against the European Commission
Oikeusasiamies myönsi, emä komissio oli tullut selvästi vastaan noudamaakseen hänen toivomuksiaan, muma siitä huolimama hän katsoi, emä suositusluonnoksen noudamamiseksi toteutetut toimenpiteet eivät olleet tyydymäviä.
MISLEADING STATEMENT IN OPINION ON EARLIER COMPLAINT
HARHAANJOHTAVA TIETO AIEMPAAN KANTELUUN LIITTYVÄSSÄ LAUSUNNOSSA
Summary of decision on complaint 2862/2004/GG against the European Commission
Yhteenveto päätöksestä kanteluun 2862/2004/GG Euroopan komissiota vastaan
A German NGO applied to the Humanitarian Aid OU ce of the European Communities (ECHO) with a view to signing the Framework Partnership Agreement.
Saksalainen kansalaisjärjestö esimi Euroopan yhteisön humanitaarisen avun toimistolle (ECHO) hakemuksen puitekumppanuussopimuksen allekirjoimamiseksi.
This application was rejected and the Commission’s handling of the case gave rise to a first complaint submimed by the complainant in 2001 (case 1702/2001/GG).
Hakemus hylämiin, ja komission tapa käsitellä tapausta johti siihen, emä kantel`a esimi ensimmäisen kantelun vuonna 2001 (tapaus 1702/2001/GG).
In his decision on this complaint, the Ombudsman made several critical remarks.
Oikeusasiamies esimi kantelusta tekemässään päätöksessä useita kriimisiä huomautuksia.
In its opinion in case 1702/2001/GG, the Commission had referred to its correspondence with the German Foreign OU ce.
Tapauksen 1702/2001/GG yhteydessä antamassaan lausunnossa komissio oli viitannut kirjeenvaihtoonsa Saksan ulkoasianministeriön kanssa.
It had stated that the Foreign OUce, when requested to provide information on the complainant’s suitability, had forwarded a reply stating that an investigation was under way against the complainant and that it was therefore unable to give recommendations.
Se oli todennut, emä ulkoasiainministeriö oli pyydemäessä tietoa kantel`an soveltuvuudesta antanut vastauksen, jonka mukaan parhaillaan oli käynnissä kantel`aan kohdistuva tutkinta ja emä se ei siten voinut esimää suosituksia.
In a later internal note, a member of the ECHO staT had put on record that the German authorities had been unable to give any reference because they did not work with the complainant and therefore did not know it.
ECHOn henkilöstön jäsen oli kirjannut myöhempään sisäiseen muistioon, emä Saksan viranomaiset eivät olleet antaneet suosituksia, koska ne eivät työskennelleet kantel`an kanssa eivätkä siten tunteneet sitä.
The Commission had added that, despite continuous contacts between ECHO and the German Foreign OU ce in the context of verification of German NGOs, no further information concerning the complainant had been provided by the German authorities.
Komissio oli lisännyt, emä Saksan viranomaiset eivät antaneet lisätietoja kantel`asta, vaikka ECHO ja Saksan ulkoasiainministeriö olivat jatkuvasti yhteydessä toisiinsa saksalaisten kansalaisjärjestöjen tietojen tarkistamisen merkeissä.
In its new complaint, lodged in September 2004, the complainant referred to information it had received from the German Foreign OU ce.
Syyskuussa 2004 jätetyssä uudessa kantelussaan kantel`a toi esiin tiedot, jotka se oli saanut Saksan ulkoasiainministeriöltä.
Regulation (EC) No 1049/2001 of the European Parliament and of the Council of 30 May 2001 regarding public access to European Parliament, Council and Commission documents, OJ 2001 L 145, p. 43.
Tietojen mukaan ulkoasiainministeriö ei ollut katsonut velvollisuudekseen toimimaa ECHOlle tarkempia tietoja, eikä ECHO ollut koskaan kysynyt siltä mainimujen menemelyjen edistymisestä.
DECISIONS FOLLOWING AN INQUIRY state of the proceedings to which it had referred. The complainant therefore alleged, among other things, that ECHO had, contrary to its own statements, never tried to obtain up-to-date, relevant and ascertainably correct information on it and had lied to the Ombudsman in its opinion in case 1702/2001/GG.
Kantel`a väimikin muun muassa, emä ECHO ei koskaan ollut yrimänyt saada ajantasaista, luotemavaa ja todistetusti oikeaa tietoa kantel`asta, toisin kuin se oli väimänyt, ja oli valehdellut oikeusasiamiehelle tapauksen 1702/2001/GG yhteydessä antamassaan lausunnossa.
The Commission submimed that the relevant statements could not be interpreted as suggested by the complainant.
Komissio ilmoimi, emä kyseisiä lausuntoja ei voitu tulkita siten kuin kantel`a asian esimi.
In the light of the information received from the German Foreign OUce, it had decided to suspend the treatment of the complainant’s application.
Se oli päämänyt keskeymää kantel`an hakemuksen käsimelyn Saksan ulkoasiainministeriöltä saatujen tietojen valossa.
It submimed that it had waited for a follow-up from the Foreign OU ce and had never pretended otherwise.
Komissio totesi, emä se oli odomanut ulkoasiainministeriöltä tietoja asian edistymisestä eikä koskaan ollut väimänyt muuta.
The Ombudsman noted that the reference to “continuous contacts” was bound to be understood as referring to contacts concerning the complainant’s case but that the Commission did not appear to dispute that no such contacts were made a W er the one described in the internal note.
Oikeusasiamies huomautti, että viittauksella «jatkuvaan yhteydenpitoon» tarkoitettiin mitä ilmeisimmin kantel`an tapaukseen liimyviä yhteydenomoja. Silti komissio ei näymänyt kiistävän sitä, emei yhteydenomoja ollut sisäisessä muistiossa kuvatun yhteydenoton jälkeen.
Furthermore, he found it di U cult to see what kind of definitive answer could still be expected from an institution that had declared that it did not know the complainant.
Hän ei myöskään ymmärtänyt, minkälaista lopullista vastausta voitiin odomaa toimielimeltä, joka oli ilmoimanut, emei se tunne kantel`aa. aa.
The Ombudsman therefore concluded that the Commission’s statement, according to which no further information was provided by the German authorities despite continuous contacts, was misleading.
Oikeusasiamies katsoikin, emä komission lausuma, jonka mukaan Saksan viranomaiset eivät olleet antaneet lisätietoja huolimama jatkuvista yhteydenotoista, oli harhaanjohtava.
He made a critical remark.
Hän esimi kriimisen huomautuksen.
However, he considered that there was not enough evidence to show that the statement constituted a deliberate lie.
Hän katsoi kuitenkin, emei tapauksessa ollut riimäviä todisteita siitä, emä lausuma olisi ollut tahallinen valhe.
Concerning the complainant’s further allegations no maladministration was found.
Kantel`an muiden väimeiden osalta toiminnassa ei havaimu hallinnollista epäkohtaa.
HANDLING OF COMPLAINT AGAINST PRIVATE FIRM
YKSITYISESTÄ YRITYKSESTÄ TEHDYN KANTELUN KÄSITTELEMINEN
Summary of decision on complaint 3622/2004/GG against the European Commission
Yhteenveto päätöksestä kanteluun 3622/2004/GG Euroopan komissiota vastaan
A German national living in France used the French telecommunications company Tele 2.
Ranskassa asuva Saksan kansalainen oli ranskalaisen televiestintäyhtiön Tele 2:n asiakas.
He wished to pay his bills by direct debit from his German bank account.
Hän halusi maksaa laskunsa suoraveloituksella saksalaiselta pankkitililtä.
However, Tele 2 refused to provide him with the information necessary to carry out such transactions, i.e., its IBAN (International Bank Account Number) and its BIC (Bank Identifier Code).
Tele 2 kieltäytyi kuitenkin antamasta hänelle tietoja, jotka tarvitaan kyseisenlaisten maksuoperaatioiden suorimamiseen, eli IBAN- (International Bank Account Number, kansainvälinen pankkitilinumero) ja BIC-koodejaan (Bank Identifier Code, pankin tunnus).
Considering that the behaviour of Tele 2 constituted an infringement of EU rules on the internal market, the complainant submimed a complaint against Tele 2 to the Commission.
Kantel`a valimi Tele 2:sta komissiolle, koska hän katsoi, emä Tele 2:n käytös oli EU:n sisämarkkinasääntöjen vastaista.
In his complaint to the Ombudsman, the complainant alleged that the Commission had failed to handle his complaint properly.
Oikeusasiamiehelle esimämässään kantelussa kantel`a väimi, emä komissio ei ollut käsitellyt hänen valitustaan asianmukaisesti.
Community law23 provides that lemers criticising the behaviour of private firms do not need to be registered as a complaint but that, where the Commission decides not to register a lemer as a complaint, the author has to be informed accordingly.
Komissio totesi tapauksen sisällöstä, emei Tele 2 ollut rikkonut asiaan sovellemavaa lainsäädäntöä, koska lainsäädännössä ei vaadimu yritystä hyväksymään tiemyä maksutapaa.
The Ombudsman noted that there was nothing to show that this had been done in the present case.
Siinä ainoastaan vahvistemiin periaate, jonka mukaan kansallisia ja rajat ylimäviä maksuvälineitä on kohdeltava yhdenvertaisesti.
Furthermore, the Ombudsman considered that it would have been good administrative practice for the Commission to inform the complainant about the result of its inquiries to the French authorities regarding the behaviour of Tele 2.
Koska Tele 2 ei harjoimanut rajat ylimävää laskutusta, sillä oli oikeus kieltäytyä antamasta kansainvälisiä pankkiyhteystietojaan kantel`alle.
However, no such information appeared to have been provided before the complainant turned to the Ombudsman.
Komissio totesi, emä rajat ylimävää suoraveloitusta ei toistaiseksi ole mahdollista käymää EU:ssa.
The Ombudsman therefore closed this case with a critical remark.
Se lisäsi, emä parhaillaan valmistellaan yhtenäisen maksualueen luomista, ja siihen sisältyy myös yleiseurooppalainen suoraveloitusjärjestelmä.
INELIGIBILITY OF PROFIT-MAKING ENTITIES
Asiasta oli tarkoitus ehdomaa direktiiviä vuonna 2005.
Summary of decision on complaint 2673/2004/PB against the European Commission
Oikeusasiamies katsoi, emä komission johtopäätös, jonka mukaan Tele 2 ei ollut rikkonut yhteisön oikeuma, oli järkeenkäypä.
The complainant was informed by the Commission that his group would not fulfil the eligibility criteria of an EU programme aimed at disseminating information to the general public about EU enlargement, because it was a long-standing administrative practice to exclude profit-making entities from such programmes.
Menemelyyn liimyvien seikkojen osalta oikeusasiamies katsoi kuitenkin, emei mikään todistanut, emä rikkomismenemelyyn liimyvien kanteluiden käsimelyyn sovellemavia menemelytakeita olisi noudatemu käsiteltävänä olevassa tapauksessa.
In his complaint to the Ombudsman, the complainant alleged that the Commission’s practice was wrong.
Kantel`an asemasta yhteisön oikeuden rikkomista koskevissa asioissa Euroopan parlamentille ja Euroopan oikeusasiamiehelle vuonna 2002 annetun komission tiedonannon23 mukaan kirjeitä, joissa arvostellaan yksityisten yritysten toimintaa, ei tarvitse rekisteröidä kanteluiksi, muma jos komissio päämää olla rekisteröimämä kirjemä kanteluna, on tästä ilmoitemava kirjoimajalle.
The Commission explained that the exclusion of profit-making entities had not been a question of “administrative practice” but was based on a number of specific considerations.
Oikeusasiamies pani merkille, emei käsiteltävänä olevassa tapauksessa ollut mitään osoituksia siitä, emä näin oli tapahtunut.
The Commission considered that the risk of profit was greater in the case of private profit-making entities than in the case of civil society actors, which the Commission considered not to include profit-making entities.
Oikeusasiamies katsoi myös, emä komissio olisi toiminut hyvän hallintotavan mukaisesti, jos se olisi ilmoimanut kantel`alle tutkinnastaan, joka kohdistui Ranskan viranomaisiin Tele 2:n toiminnan osalta.
Secondly, civil society oT ers a multiplier eTect, which was considered useful for the programme here concerned.
Tällaista tietoa ei ilmeisesti kuitenkaan ollut annemu ennen kuin kantel`a kääntyi oikeusasiamiehen puoleen.
Thirdly, information on EU enlargement distributed by civil society actors that work in the public interest is more credible for citizens than information distributed by profit-making entities.
Oikeusasiamies päämikin tapauksen käsimelyn esimämällä kriimisen huomautuksen.
The Ombudsman could, however, examine whether the institutions have acted within the limits of that discretion.
Yhteenveto päätöksestä kanteluun 2673/2004/PB Euroopan komissiota vastaan
With regard to the Commission’s first consideration that there would be a greater risk of profit being made in the case of profit-making entities, the Ombudsman first pointed out that it was legitimate for the Commission to decide that the programme should not result in profit by the recipients of the EU funds.
Komissio oli ilmoimanut kantel`alle, emä hänen konserninsa ei täymänyt EU:n laajentumiseen liimyvää yleisövalistusta koskevan EU:n ohjelman tukikelpoisuusperusteita, koska pitkäaikaisen hallinnollisen käytännön mukaan voittoa tavoittelevat tahot jätetään kyseisten ohjelmien ulkopuolelle.
The Ombudsman noted, however, that this aim could presumably also have been amained by way of an express condition in the grant agreements concerned.
Oikeusasiamiehelle esimämässään kantelussa kantel`a väimi, emä komission käytäntö oli epäoikeudenmukainen.
The Commission’s concern therefore seemed to be based on the presumption that profit-making entities would be less likely to respect the conditions of the grant agreement than civil society actors.
Komissio selitti, että voittoa tavoittelevien tahojen sulkeminen ohjelman ulkopuolelle ei ole «hallinnollinen käytäntö», vaan se perustuu useisiin yksityiskohtaisiin näkökohtiin.
The Ombudsman expressed doubts as to whether such a presumption would in fact be justified.
Ensinnäkään EU:n rahoitustuki ei saa tuomaa voimoa sen saajille.
With regard to the second and third considerations set out by the Commission, these essentially concerned the advantages likely to be derived from focussing the programme on civil society actors working in the public interest.
Komissio katsoi, emä voiton saamisen riski oli suurempi, kun kyseessä oli yksityinen voimoa tavoimeleva taho, kuin jos kyseessä oli kansalaisyhteiskuntaa edustava toim`a, joihin komissio ei lukenut voimoa tavoimelevia tahoja.
It did not appear to have been unreasonable for the Commission to consider that these advantages could be best obtained by focusing on civil society actors.
Toiseksi kansalaisyhteiskunta tarjoaa kerrannaisvaikutuksia, joita pidemiin hyödyllisinä asianomaisessa ohjelmassa.
In the Ombudsman’s view, the complainant had therefore not established that the Commission had acted beyond the boundaries of its discretionary powers when it decided to exclude profit-making entities from the relevant call for proposals. The Ombudsman therefore found no maladministration.
Kolmanneksi yleisen edun hyväksi työskentelevien kansalaisyhteiskunnan toim`oiden jakama EU:n laajentumista koskeva tieto on kansalaisten silmissä uskomavampaa kuin voimoa tavoimelevien tahojen jakama tieto.
The Ombudsman also made a critical remark concerning the Commission’s failure to acknowledge receipt of the proposals sent by the complainant and the other applicants in response to the call for proposals.
Oikeusasiamies totesi, emä EU:n toimielimillä on laaja harkintavalta valintaperusteiden ja muiden ehdotuspyyntöihin sisältyvien ehtojen asemamisen suhteen. Oikeusasiamies saamoi kuitenkin tutkia, olivatko toimielimet ylimäneet harkintavaltansa rajat.
The European Anti-Fraud OU ce (OLAF)
Euroopan petostentorjuntavirasto (OLAF)
LACK OF INDICATION BY OLAF OF LIKELY LENGTH OF INQUIRY
TUTKINNAN TODENNÄKÖISTÄ KESTOA KOSKEVAN TIEDON ILMOITTAMATTA JÄTTÄMINEN
Summary of decision on complaint 140/2004/PB against the European Anti-Fraud OU ce (OLAF)
Yhteenveto päätöksestä kanteluun 140/2004/PB Euroopan petostentorjuntavirastoa (OLAF) vastaan
An oU cial complained against OLAF in respect of its handling of information that he had submimed to it about suspected illegalities in a Community body for which he had worked.
Virkamies kanteli OLAFin tavasta käsitellä tietoa, jonka hän oli toimimanut epäillyistä laimomuuksista eräässä yhteisön toimielimessä, jossa hän oli työskennellyt.
The complainant alleged, among other things, lack of information from OLAF regarding the reasonable period necessary for it to carry out the investigations into his complaint.
Kantel`a väimi muun muassa, emä OLAF ei ilmoimanut, kuinka kauan siltä todennäköisesti kuluisi kantelun tutkimiseen.
The relevant provision in force at the time contained the “whistle-blowing” condition that the oU cial had “allowed a reasonable period of time for [OLAF] or the Commission to take appropriate action” before the oU cial could inform the heads of other specified Community institutions about the alleged wrongdoings.
Tuolloin voimassa olleen asiaan liimyvään säännökseen sisältyi ns. ilmiantamisehto, jonka mukaan virkamies antoi OLAFille tai komissiolle «kohtuullisen määräajan ryhtyä tarvimaviin toimenpiteisiin» ennen kuin virkamies sai ilmoimaa tiemyjen muiden yhteisön toimielinten johtajille väärinkäytösväimeistä.
It furthermore defined “reasonable period” as “the period which the OU ce or the Commission, as the case may be, has indicated as being necessary to carry out the investigations” and provided that “[t]he oU cial or servant shall be duly informed”.
«Kohtuullisella määräajalla» tarkoitemiin «määräaikaa, jonka petostentorjuntavirasto tai toimielin on ilmoimanut olevan tarpeen tutkimusten tekemiselle» ja josta «virkamiehelle on ilmoitemava asianmukaisesti».