natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In addition, the use of a 30” LCD monitor simply reflects the fact that the presentation took place in a large room and that such a monitor enabled the Nomenclature Committee’s members to see it better, the two products being identical except for their size.
Lisäksi 30-tuumaisen LCD-monitorin käyttö johtui ainoastaan siitä, että esittely pidettiin suuressa salissa, ja siitä, että tällaista monitoria käytettäessä komitean jäsenet pystyivät näkemään paremmin. Nämä kaksi tuotetta ovat kantajan mukaan täysin samanlaiset kokoa lukuun ottamatta.
Next, the applicant submits that, even though the contested regulation contains no photographs of the Apple logo, there is no doubt that the Nomenclature Committee’s members were aware that they were discussing the appropriate classification for the Apple LCD monitor, which is confirmed by the fact that it is mentioned, by way of example, in a statement of the IRC to the Nomenclature Committee.
Kantaja arvioi siksi, että vaikka riidanalaisessa asetuksessa ei ole kuvaa Applen logosta, ei ole mitään epäilystä siitä, että nimikkeistökomitean jäsenet tiesivät, että he keskustelivat Applen LCD-monitorin asianmukaisesta luokittelusta. Tätä vahvistaa se seikka, että kyseiseen monitoriin viitattiin esimerkinomaisesti IRC:n nimikkeistökomitealle esittämässä asiakirjassa.
As regards the applicant’s application for tariff suspension, it plainly makes no reference to the Apple 20” LCD monitor, since the description which it contains is generic, as required by the Commission’s guidelines.
Siltä osin kuin on kyse kantajan tullisuspensiohakemuksesta, kantaja esittää, että siinä ei viitattu selvästi Applen 20-tuumaiseen LCD-monitoriin, koska siihen sisältynyt kuvaus oli yleinen kuten komission ohjeet edellyttävät.
Finally, the fact that, in Sony Computer Entertainment Europe v Commission, Sony was the only authorised importer of the product in question in the Community was not important in establishing that it was individually concerned.
Lopuksi edellä mainitussa asiassa Sony Computer Entertainment Europe vastaan komissio annetussa tuomiossa Sonyn toimimisella kyseisen tuotteen ainoana valtuutettuna maahantuojana yhteisön alueella ei ollut merkitystä sen toteen näyttämiseksi, että asetus koski sitä erikseen.
Further, it would, in reality, be impossible to be the sole importer of such a product because of the possibility of direct sales by means of the Internet.
Lisäksi mahdollisuus ostosten tekemiseen internetin kautta tekee mahdottomaksi sellaisen tuotteen ainoana maahantuojana toimimisen.
As regards the subjectmatter of its application, the applicant makes clear that it is asking the Court of First Instance to annul item 2 in the table annexed to the contested regulation, without annulling the measure in its entirety.
Kanteen kohteen osalta kantaja selventää, että se pyytää ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan riidanalaisen asetuksen liitteessä olevan taulukon 2 kohdan mutta ei kumoamaan toimenpidettä kokonaan.
According to the fourth paragraph of Article 230 EC, the admissibility of proceedings brought by a natural or legal person for annulment of a regulation is subject to the condition that the provisions of the regulation at issue in the proceedings in reality constitute, in their substance, a decision of direct and individual concern to that person.
EY 230 artiklan neljännen kohdan nojalla luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön asetuksesta nostama kumoamiskanne otetaan tutkittavaksi sillä edellytyksellä, että riidanalainen asetus on asiasisällöltään tosiasiassa päätös, joka koskee tätä suoraan ja erikseen.
According to settled caselaw, the criterion for distinguishing between a regulation and a decision must be sought in the general application or otherwise of the measure in question.
Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan asetuksen ja päätöksen välisenä erotteluperusteena on se, onko kyseessä yleisesti sovellettava toimi.
Thus, according to settled caselaw, natural and legal persons may not, as a rule, bring actions under the fourth paragraph of Article 230 EC for annulment of tariff classification regulations.
Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan luonnolliset henkilöt ja oikeushenkilöt eivät lähtökohtaisesti voi nostaa EY 230 artiklan neljännen kohdan nojalla kannetta, jolla pyritään kumoamaan tariffiluokittelusta annettuja asetuksia.
In this case, item 2 in the table annexed to the contested regulation provides that goods with the characteristics described in column 1 are to be classified, in the Combined Nomenclature, under CN Code 8528 21 90.
Nyt käsiteltävänä olevassa asiassa riidanalaisen asetuksen liitteessä olevan taulukon 2 kohdassa säädetään, että ensimmäisessä sarakkeessa kuvaillut tavarat on luokiteltava yhdistetyn nimikkeistön CN-koodiin 8528 21 90.
The provision applies to all products of the type described regardless of their individual characteristics and origin (see, to that effect, Casteels v Commission, paragraph 11).
Säännöstä sovelletaan kaikkiin tuotteisiin, jotka vastaavat kuvausta, riippumatta niiden yksilöllisistä ominaisuuksista ja alkuperästä (ks. vastaavasti em. asia Casteels v. komissio, tuomion 11 kohta).
That provision is therefore to be seen as a measure of general application within the meaning of the second paragraph of Article 249 EC.
Tämä säännös on siten EY 249 artiklan toisessa kohdassa tarkoitettu yleisesti sovellettava toimenpide.
It concerns an objectively determined situation and produces legal effects with respect to persons envisaged generally and in the abstract, namely, importers of the products it describes (see, to that effect, Iposea v Commission, paragraph 24, and the caselaw cited).
Se koskee objektiivisesti määriteltyjä tilanteita, ja sen oikeusvaikutukset kohdistuvat yleisesti ja abstraktisti määriteltyihin henkilöryhmiin eli etenkin siinä kuvailtujen tuotteiden maahantuojiin (ks. vastaavasti em. asia Iposea v. komissio, määräyksen 24 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
In that regard, the applicant submits, in particular, that the classification in question was triggered by its application to the IRC for BTI, that no other similar product was demonstrated to the Nomenclature Committee and that, on the basis of the demonstration of the operation of the product in question, a draft tariff classification regulation referring to ‘Apple type’ monitors was circulated to the Member States.
Tältä osin kantaja väittää, että luokittelu on saanut alkunsa kantajan IRC:lle esittämän sitovaa tariffitietoa koskevan hakemuksen johdosta, että nimikkeistökomiteassa ei ollut yhtään vastaavaa tuotetta esiteltävänä ja että kyseessä olevan tuotteen esittelyn perusteella jäsenvaltioihin jaettiin luonnos tariffiluokittelusta annettavaksi asetukseksi, jossa viitataan Apple-tyyppisiin monitoreihin.
However, such circumstances cannot distinguish the applicant individually for the purposes of the fourth paragraph of Article 230 EC.
Tällaiset olosuhteet eivät kuitenkaan ole sellaiset, että ne yksilöivät kantajan EY 230 artiklan neljännessä kohdassa tarkoitetulla tavalla.
Such is not the case here.
Tästä ei tässä tapauksessa kuitenkaan ole kyse.
In addition, while similar circumstances were taken into account to declare the action in Sony Computer Entertainment Europe v Commission admissible, they could not, above all in the light of the caselaw cited above, have been the decisive factor.
Lisäksi vaikka ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin otti huomioon vastaavat olosuhteet päättäessään kanteen ottamisesta tutkittavaksi edellä mainitussa asiassa Sony Computer Entertainment Europe vastaan komissio, eivät ne ole voineet olla määräävä tekijä, etenkin, kun otetaan huomioon edellä mainittu oikeuskäytäntö.
It was only ‘[i]n the light of all [that preceded and] in the exceptional circumstances of [that] case’, that the applicant was, in that case, held to be individually concerned (Sony Computer Entertainment Europe v Commission, paragraph 77).
Vain ”käsiteltävään asiaan liittyvissä poikkeuksellisissa olosuhteissa” katsottiin kyseisessä asiassa, että kantaja voidaan yksilöidä (ks. em. asia Sony Computer Entertainment Europe v. komissio, tuomion 77 kohta).
The same is true as regards the fact that the applicant is the only undertaking holding BTI for the product in question under heading 8471.
Sama pätee väitteeseen, jonka mukaan kantaja on ainut yritys, joka on saanut kyseisestä tuotteesta sitovan tariffitiedon nimikkeeseen 8471.
First, the limited validity of BTI is prescribed by Article 12 of the Customs Code itself.
Itse tullikoodeksin 12 artiklassa säädetään sitovan tariffitiedon rajoitetusta voimassaoloajasta.
It must, however, be made clear that the single fact that the applicant is or is not the sole authorised importer of the product concerned into the Community constitutes a relevant factor for the assessment of the applicant’s individual concern ‘having regard to the other aspects discussed above’, but it is not sufficient, in itself, to establish
On tarkennettava, että se, että kantaja on tai ei ole kyseisen tuotteen ainut valtuutettu maahantuoja yhteisössä, on merkityksellinen seikka arvioitaessa sitä, koskeeko asetus häntä erikseen, ainoastaan, kun ”otetaan huomioon muut edellä käsitellyt seikat”, mutta se ei sinänsä riitä osoittamaan, että riidanalainen asetus koskee kantajaa
In that regard, the applicant does not claim to be the exclusive importer of the LCD monitors in question and makes no mention of any right entitling it to have imports of those products into the European Economic Area prevented.
Kantaja ei tältä osin väitä olevansa kyseessä olevien LCD-monito-rien ainut maahantuoja kyseessä olevassa asiassa eikä mainitse, että sillä olisi oikeus, jonka perusteella se voisi kieltää kyseisten tuotteiden maahantuonnin Euroopan talousalueelle.
It is concerned by the contested regulation solely in its objective capacity as an actual or potential importer of the 20” LCD monitors.
Riidanalainen asetus koskee kantajaa ainoastaan kantajan sen objektiivisen ominaisuuden vuoksi, että se on 20-tuumaisten LCD-monitorien tosiasiallinen tai potentiaalinen maahantuoja.
As regards the description of the product which is the object of the classification in question, it is a very general description.
Kyseessä olevan luokittelun kohteena olevan tuotteen kuvaus on hyvin yleinen.
In addition, no photography, no logo nor any other sign of an Apple trade mark appears in the table annexed to the contested regulation.
Lisäksi riidanalaisen asetuksen liitteessä olevassa taulukossa ei ole ainuttakaan valokuvaa, logoa tai muuta merkkiä, joka sisältäisi Applen tavaramerkin.
That conclusion is not undermined by the fact that there is a reference to the Apple monitors in a statement of the IRC to the Nomenclature Committee or by the alleged, but unproven, circulation to the Member States of a draft tariff classification regulation referring to ‘Apple type’ monitors.
Tätä johtopäätöstä ei saata kyseenalaiseksi se, että IRC:n nimikkeistökomitealle esittämässä asiakirjassa viitattiin Applen monitoreihin, tai se todistamaton väite, että jäsenvaltioihin jaettiin luonnos tariffiluokittelusta annettavaksi asetukseksi, jossa viitataan Apple-tyyppisiin monitoreihin.
That is a reference, in the course of the procedure which led to the adoption of the contested regulation, to a generic reference product and not an identification of the specific product.
Kyseessä on riidanalaisen asetuksen antamiseen johtaneen menettelyn aikana tehty viittaus yleiseen vertailutuotteeseen eikä tietyn tuotteen yksilöiminen.
In summary, the applicant emphasises the alleged adoption of the contested regulation on the basis of its application for BTI and demonstration of the operation of the product in question to the Nomenclature Committee, the circulation of a draft tariff classification regulation for ‘Apple type’ monitors and the fact that it is the sole holder of BTI under heading 8471.
Tiivistetysti voidaan todeta, että kantaja väittää, että riidanalainen asetus on annettu sillä perusteella, että kantaja pyysi sitovaa tariffitietoa, että kantaja piti nimikkeistökomitealle esittelyn kyseessä olevan tuotteen toiminnasta, että jäsenvaltioille jaettiin luonnos tariffiluokittelusta annettavaksi asetukseksi, jossa viitataan Apple-tyyppisiin monitoreihin, ja että kantaja on ainut yritys, joka on saanut kyseisestä tuotteesta sitovan tariffitiedon nimikkeeseen 8471.
It follows from all the foregoing that none of those factors is sufficient, by itself, to conclude that the contested regulation is of individual concern to the applicant.
Kaikesta edellä mainitusta seuraa, että mikään näistä seikoista ei ole yksinään riittävä sen toteamiseksi, että riidanalainen asetus koskee kantajaa erikseen.
APPLE COMPUTER INTERNATIONAL v COMMISSION is none the less necessary — in the light of Sony Computer Entertainment Europe v Commission — to analyse whether, ‘in the exceptional circumstances of this case’ the contested regulation distinguishes the applicant individually in the same way as the addressee of a decision.
APPLE COMPUTER INTERNATIONAL v. KOMISSIO mainitussa asiassa Sony Computer Entertainment Europe vastaan komissio annetun tuomion valossa on kuitenkin tarkasteltava, yksilöikö riidanalainen asetus kantajan ”käsiteltävään asiaan liittyvissä poikkeuksellisissa olosuhteissa” samalla tavalla kuin sen, jolle päätös on osoitettu.
The rather general description of the goods concerned as well as the absence of any visual or textual factor clearly referring to a specific economic operator excludes the applicant, in this case, from being affected individually.
Kyseessä olevien tavaroiden melko yleinen kuvaus ja se seikka, että selvä visuaalinen tai tekstiviittaus konkreettiseen taloudelliseen toimijaan puuttuu, tarkoittaa, ettei asetus esillä olevassa asiassa koske kantajaa erikseen.
It follows that the applicant is concerned by the contested regulation only in its objective capacity as an importer of LCD monitors such as those referred to in the table annexed to that regulation, in the same way as any operator, actually or potentially, in an identical situation.
Tästä seuraa, että riidanalainen asetus koskee kantajaa ainoastaan sen objektiivisen aseman takia, jossa se on kyseisen asetuksen liitteessä olevassa taulukossa määriteltyjen LCD-monitorien maahantuojana, samoin kuin se koskee kaikkia muita toimijoita, jotka ovat tosiasiallisesti tai mahdollisesti samassa tilanteessa.
It follows from all the foregoing considerations that the contested regulation is not of individual concern to the applicant and that the action must therefore be dismissed as inadmissible.
Kaikesta edellä olevasta seuraa, että riidanalainen asetus ei koske kantajaa erikseen ja että kanne on siksi jätettävä tutkimatta.
Since the applicant has been unsuccessful, and the Commission has applied for costs, the applicant must be ordered to pay the Commission’s costs.
Koska kantaja on hävinnyt asian, se on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut komission vaatimusten mukaisesti.
Case T-215/06
Asia T-215/06
American Clothing Associates SAv
American Clothing Associates SAvastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)
(Community trade mark — Application for a figurative Community trade mark representing a maple leaf — Absolute ground for refusal — Service mark — Article 7(1)(h) of Regulation (EC) No 40/94 — Article 6ter of the Paris Convention —Matters of law brought before the departments of OHIM and before the Court)
Yhteisön tavaramerkki – Hakemus vaahteranlehteä esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi – Ehdoton hylkäysperuste – Palvelumerkki – Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan h alakohta – Pariisin yleissopimuksen 6 ter artikla – Oikeudelliset seikat, jotka on esitetty SMHV:n elimille ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle
Judgment of the Court of First Instance (Fifth Chamber), 28 February 2008
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 28.2.2008 . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Community trade mark — Appeals procedure — Appeals before the Community judicature — Legality of a decision of a Board of Appeal
Yhteisön tavaramerkki – Muutoksenhakumenettely – Kanne yhteisöjen tuomioistuimissa – Valituslautakunnan päätöksen laillisuus
(Council Regulation No 40/94, Arts 7(1)(h) and 63(2))
(Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan h alakohta ja 63 artiklan 2 kohta)
SUMMARY — CASE T-215/06
TIIVISTELMÄ – ASIA T-215/06
Community trade mark — Definition and acquisition of the Community trade mark — Absolute grounds for refusal — Marks to be refused pursuant to the Paris Convention
Yhteisön tavaramerkki – Yhteisön tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Ehdot­tomat hylkäysperusteet – Tavaramerkit, jotka on hylättävä Pariisin yleissopimuksen nojalla
(Council Regulation No 40/94, Art. 7(1)(h))
(Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan h alakohta)
by Article 6ter(1)(a) of the Paris Convention .
artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettuja osia.
Therefore, the matters of law in the dispute brought before the Board of Appeal include the issue of the applicability of Article 6ter of the Paris Convention to service marks, even if the applicant for the mark did not put forward a view on that matter and even if the Board of Appeal omitted to rule on that aspect.
Kysymys teollisoikeuden suojelemista koskevan Pariisin yleissopimuksen 6 ter artiklan 1 kohdan a alakohdan soveltamisesta palvelumerkkeihin on kysymys, jonka ratkaiseminen ensiksi on välttämätöntä, jotta voidaan varmistaa yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen N:o 40/94 asianmukainen soveltaminen mainitun asetuksen 7 artiklan 1 kohdan h alakohdan rikkomiseen liittyvään kanneperusteeseen nähden.
That issue may therefore be raised for the first time before the Court of First Instance.
Nimittäin sen määrittelemiseksi, onko haetun tavaramerkin, siltä osin kuin se koskee palveluja, rekisteröinti mahdollisesti Pariisin yleissopimuksen 6 ter artiklan 1 kohdan a alakohdan vastaista, on välttämätöntä määritellä, sovelletaanko tätä määräystä palvelumerkkeihin.
That issue is also one of the matters of law in the dispute brought before the Court and must be examined by the Court, as that examination is necessary to deal with the plea alleging infringement of Article 7(1)(h) of Regulation No 40/94. Although it must rule
Mikäli sitä ei sovelleta niihin, se, että sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) on kieltäytynyt rekisteröimästä kyseessä olevan tavaramerkin palveluja varten, tarkoittaa todellakin asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan h alakohdan rikkomista, eikä tällöin ole tarpeellista tutkia, sisältääkö haettu tavaramerkki Pariisin yleissopimuksen 6 ter
The issue of the applicability of Article 6ter(1)(a) of the Paris Convention for the Protection of Industrial Property to service marks is a preliminary matter which must be resolved in order to ensure that Regulation No 40/94 on the Community trade mark is properly applied having regard to a plea alleging infringement of Article 7(1)(h) of that regulation.
Näin ollen mainittu kysymys kuuluu valituslautakunnalle esitettyihin oikeudellisiin seikkoihin, vaikka tavaramerkin hakija ei ole esittänyt kantaansa siitä ja vaikka valituslautakunta ei ole lausunut tästä seikasta.
In order to establish whether a mark which is applied for, in so far as it covers services, is a mark whose registration may be contrary to Article 6ter(1)(a) of the Paris Convention, it is necessary to establish whether that provision applies to service marks.
Tämä kysymys voidaan näin ollen esittää ensimmäisen kerran ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa.
If that is not the case, then the refusal of the Office for Harmonisation in the Internal Market (Trade Marks and Designs) to register such a mark in respect of the services actually constitutes infringement of Article 7(1)(h) of Regulation No 40/94, without the need to examine whether the mark sought includes the elements referred to
Se kuuluu myös ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle esitettyihin oikeudellisiin seikkoihin, ja viimeksi mainitun on tutkittava se, koska tämä tutkiminen on välttämätöntä, jotta asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan h alakohdan rikkomiseen liittyvään kanneperusteeseen voidaan vastata. On nimittäin todettava, että vaikka ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ei
AMERICAN CLOTHING ASSOCIATES v OHIM (REPRESENTATION OF A MAPLE LEAF) on registration and use established by that provision does not affect service marks.
AMERICAN CLOTHING ASSOCIATES v. SMHV (VAAHTERANLEHDEN KUVA) on katsottava, että tällä määräyksellä määrätty rekisteröinti- ja käyttökielto ei koske palvelumerkkejä.
only on the application of the parties, whose task it is to define the scope of the dispute, the Court cannot be bound merely by the arguments relied upon by the parties in support of their claims, since it would otherwise be forced, in some circumstances, to base its decisions on erroneous legal considerations.
tarvitse ottaa kantaa kuin asianosaisten vaatimuksiin, joihin asian laajuus on rajoitettava, se ei ole sidottu pelkästään niihin väitteisiin, jotka asianosaiset vaatimustensa tueksi esittävät, sillä päinvastainen käytäntö voisi johtaa päätöksiin, jotka pohjautuvat virheellisiin oikeusperusteisiin.
Under Article 7(1)(h) of Regulation No 40/94 on the Community trade mark, ‘trade marks which have not been authorised by the competent authorities and are to be refused pursuant to Article 6ter of the Paris Convention [for the Protection of Industrial Property]’ must not be registered.
Yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan h alakohdan sanamuodon mukaan ”tavaramerkkejä, joita toimivaltaiset viranomaiset eivät ole hyväksyneet [teollisoikeuden suojelemista koskevan] Pariisin yleissopimuksen [6 ter] artiklan mukaisesti”, ei rekisteröidä.
The wording of Article 6ter refers only to ‘trade marks’.
Tämän viimeksi mainitun määräyksen sanamuodossa viitataan ainoastaan ”tehtaan- tai kauppamerkkeihin”.
It is clear from Article 1(2), Article 6(1) and Article 6sexies of the Paris Convention that the Convention establishes a distinction between, on the one hand, ‘trade marks’ which, as is apparent from Article 7 thereof, are registered for goods and, on the other hand, ‘service marks’.
Pariisin yleissopimuksen 1 artiklan 2 kohdasta, 6 artiklan 1 kohdasta ja lopuksi 6 sexies artiklasta ilmenee selvästi, että yleissopimuksessa tehdään ero yhtäältä ”tehtaan- tai kauppamerkkien”, jotka rekisteröidään sen 7 artiklan mukaan tavaroille, ja toisaalta ”palvelumerkkien” välillä.
As Article 6ter refers only to trade marks, that is to say to marks for goods, the conclusion must be that the prohibition
Koska 6 ter artiklassa mainitaan vain tehtaan- tai kauppamerkit eli tavaroiden tavaramerkit,
Article 7(1)(h) of Regulation No 40/94 merely refers to Article 6ter of the Paris Convention, by stating that ‘the following shall not be registered: trade marks which … are to be refused pursuant to Article 6ter of the Paris Convention’.
Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan h alakohdassa rajoitutaan pelkästään viittaamaan Pariisin yleissopimuksen 6 ter artiklaan, kun siinä mainitaan, että ”seuraavia merkkejä ei rekisteröidä: – – tavaramerkit, joita – – eivät ole hyväksyneet Pariisin yleissopimuksen [6 ter] artiklan mukaan”.
As Article 6ter of the Paris Convention does not concern service marks, they cannot be marks which ‘are to be refused’ under that provision and cannot, therefore, be covered by the absolute ground for refusal established by Article 7(1)(h) of Regulation No 40/94.
Koska Pariisin yleissopimuksen 6 ter artikla ei koske palvelumerkkejä, ne eivät voi olla sellaisia tavaramerkkejä, joita ”ei ole hyväksytty” tämän määräyksen mukaan, eivätkä ne näin ollen kuulu asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan h alakohdassa säädetyn ehdottoman hylkäysperusteen soveltamisalaan.