natgillin/translations-raw huggingface dataset:
They undertook to restore the missing phrase as soon as the translation service had carried out the necessary work.
Komission yksiköt lupasivat palauttaa puuttuvan kohdan heti, kun käännöspalvelut olisivat saaneet käännökset valmiiksi.
The Ombudsman considered that the reply from the Commission settled the matter, but informed the complainant that he could make a new complaint if he were not satisfied with the steps taken by the Commission.
Oikeusasiamies katsoi, että asia ratkesi komission antaman vastauksen perusteella, mutta ilmoitti kantelijalle, että tämä voisi tehdä uuden kantelun, ellei olisi tyytyväinen toimiin, joihin komissio oli ryhtynyt.
The Ombudsman also thanked the Commission services for their prompt and e ective action to provide a rapid solution.
Lisäksi oikeusasiamies kiitti komission yksiköitä niiden ripeästä ja tuloksellisesta toiminnasta nopean ratkaisun löytämiseksi.
Directive 2004/38/EC of the European Parliament and of the Council of 29 April 2004 on the right of citizens of the Union and their family members to move and reside freely within the territory of the Member States; OJ 2004 L 158, p. 77.
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/38/EY, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2004, Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella; EUVL 2004 L 158, s. 77.
If an inquiry leads to a finding of maladministration, the Ombudsman tries to achieve a friendly solution whenever possible.
Jos tutkimuksessa havaitaan hallinnollinen epäkohta, oikeusasiamies pyrkii mahdollisimman usein sovintoratkaisuun.
At the end of 2007, 31 proposals for friendly solutions were still under consideration.
Vuoden 2007 lopussa oli vielä harkittavana 31 sovintoratkaisuehdotusta.
In some cases, a friendly solution can be achieved if the institution or body concerned o� ers compensation to the complainant.
Joissakin tapauksissa sovintoratkaisuun voidaan päästä, jos asianomainen toimielin tai elin tarjoaa kantelijalle korvauksen.
Any such o� er is made ex gratia, that is, without admission of legal liability and without creating a legal precedent.
Tällaiset tarjoukset ovat aina vapaaehtoisia ex gratia -korvauksia, eli niihin ei liity oikeudellisen vastuun tunnustamista eikä niistä tule ennakkotapauksia.
For examples of friendly solutions achieved by the Ombudsman, please refer to section 3.3 of this Report.
Esimerkkejä oikeusasiamiehen saavuttamista sovintoratkaisuista on tämän vuosikertomuksen kohdassa 3.3.
Critical remarks and dra recommendations
Kriittiset huomautukset ja suositusluonnokset
If a friendly solution is not possible or if the search for such a solution is unsuccessful, the Ombudsman either closes the case with a critical remark to the institution or body concerned or makes a dra recommendation.
Jos sovintoratkaisu ei ole mahdollinen tai jos siihen ei päästä, oikeusasiamies joko päättää asian käsittelyn ja antaa asianomaiselle toimielimelle tai elimelle kriittisen huomautuksen tai antaa suositusluonnoksen.
A critical remark is normally made if (i) it is no longer possible for the institution concerned to eliminate the instance of maladministration, (ii) the maladministration appears to have no general implications, and (iii) no followup action by the Ombudsman seems necessary.
Kriittinen huomautus annetaan yleensä, (i) jos asianomainen toimielin ei enää pysty korjaamaan hallinnollista epäkohtaa, (ii) jos hallinnollisella epäkohdalla ei näytä olevan yleistä merkitystä tai (iii) jos oikeusasiamies ei katso jatkotoimien olevan aiheellisia.
A critical remark is also made if the Ombudsman considers that a drarecommendation would serve no useful purpose or that it does not seem appropriate to submit a special report to Parliament in a case where the institution or body concerned fails to accept a dra recommendation.
Oikeusasiamies antaa kriittisen huomautuksen myös katsoessaan, ettei suositusluonnoksesta olisi käytännön hyötyä tai ettei erityiskertomuksen antaminen parlamentille olisi tarkoituksenmukaista tapauksessa, jossa asianomainen toimielin tai elin ei hyväksy suositusluonnosta.
A critical remark confirms to the complainant that his or her complaint is justified and indicates to the institution or body concerned what it has done wrong, so as to help it avoid maladministration in the future.
Kriittinen huomautus vahvistaa kantelijalle sen, että hänen kantelunsa on oikeutettu, ja kertoo asianomaiselle toimielimelle tai elimelle sen, mitä se on tehnyt väärin, jotta hallinnollinen epäkohta voidaan välttää jatkossa.
In 2007, the Ombudsman closed 55 inquiries with critical remarks.
Vuonna 2007 oikeusasiamies antoi 55 kriittistä huomautusta.
A full list of these cases is provided in Annex D.
Liitteessä D on tyhjentävä luettelo näistä tapauksista.
The Ombudsman envisages carrying out a similar exercise and informing the public of his findings on an annual basis.
Oikeusasiamies aikoo toteuttaa tällaisen selvityksen vuosittain ja tiedottaa yleisölle saamistaan tuloksista.
In cases where followup action by the Ombudsman does appear necessary, that is, where it is possible for the institution concerned to eliminate the instance of maladministration, or in cases where the maladministration is particularly serious, or has general implications, the Ombudsman normally makes a dra recommendation to the institution or body concerned.
Tapauksissa, joissa oikeusasiamiehen jatkotoimet ovat erityisen tarpeellisia eli joissa toimielimen on mahdollista korjata hallinnollinen epäkohta tai joissa ilmennyt hallinnollinen epäkohta on erityisen vakava tai yleisesti merkittävä, oikeusasiamies antaa yleensä asianomaiselle toimielimelle tai elimelle suositusluonnoksen.
In accordance with Article 3(6) of the Statute of the Ombudsman, the institution or body must send a detailed opinion within three months.
Oikeusasiamiehen ohjesäännön 3 artiklan 6 kohdan mukaisesti toimielimen tai elimen on lähetettävä yksityiskohtainen lausunto kolmen kuukauden kuluessa.
During 2007, eight drarecommendations were made.
Vuonna 2007 annettiin kahdeksan suositusluonnosta.
Three cases were closed during the year when a dra recommendation was accepted by the institution.
Vuoden aikana saatiin päätökseen kolme tapausta, joissa toimielin hyväksyi suositusluonnoksen.
One case led to a special report to the European Parliament.
Yksi tapaus johti Euroopan parlamentille esitettyyn erityiskertomukseen.
At the end of 2007, eight drarecommendations were still under consideration, including one made in 2004 and one made in 2006.
Vuoden 2007 lopussa oli vielä harkittavana kahdeksan suositusluonnosta, joista yksi oli annettu vuonna 2004 ja yksi vuonna 2006.
If a Community institution or body fails to respond satisfactorily to a dra recommendation, the Ombudsman may send a special report to the European Parliament.
Jos yhteisön toimielin tai elin ei reagoi suositusluonnokseen tyydyttävästi, oikeusasiamies voi lähettää Euroopan parlamentille erityiskertomuksen.
The special report may include recommendations.
Erityiskertomukseen voi sisältyä suosituksia.
As was pointed out in the European Ombudsman’s Annual Report 1998, the possibility to present a special report to the European Parliament is of inestimable value for the Ombudsman’s work.
Kuten Euroopan oikeusasiamiehen vuoden 1998 vuosikertomuksessa todetaan, mahdollisuus esittää erityiskertomus Euroopan parlamentille on oikeusasiamiehen työn kannalta erittäin tärkeä.
A special report to the European Parliament is the last substantive step which the Ombudsman takes in dealing with a case, since the adoption of a resolution and the exercise of Parliament’s powers
Euroopan parlamentille esitettävä erityiskertomus on viimeinen varsinainen toimenpide, jonka oikeusasiamies voi tehdä asian käsittelyn yhteydessä, sillä parlamentti tekee itse poliittisen arvion
COMPLAINTS ANDINQUIRIES are ma4 ers for that institution’s political judgment.
KANTELUT JA TUTKIMUKSET päätöslauselman antamisesta ja toimivaltansa käyttämisestä.
The Ombudsman naturally provides whatever information and assistance may be required by Parliament in dealing with a special report.
Oikeusasiamies antaa parlamentille tietenkin kaikki sen pyytämät tiedot ja avun sen käsitellessä erityiskertomusta.
The Rules of the European Parliament make the Commi4 ee on Petitions responsible for Parliament’s relations with the Ombudsman.
Euroopan parlamentin työjärjestyksen mukaan vetoomusvaliokunta vastaa parlamentin suhteista oikeusasiamieheen.
At a meeting of the Commi4 ee on Petitions on 12 October 2005, the Ombudsman undertook, in accordance with Rule 195(3) of Parliament’s Rules of Procedure, to appear before the Commi4 ee at his own request, whenever he presents a special report to Parliament.
Oikeusasiamies lupasi 12. lokakuuta 2005 pidetyssä vetoomusvaliokunnan kokouksessa parlamentin työjärjestyksen 195 artiklan 3 kohdan mukaisesti saapua valiokuntaan kuultavaksi omasta aloitteestaan aina esittäessään parlamentille erityiskertomuksen.
One special report was submi4 ed to Parliament in 2007.
Parlamentille esitettiin vuonna 2007 yksi erityiskertomus.
It involves case 3453/2005/GG in which the Ombudsman criticised the Commission for not dealing with a complaint concerning the European Working Time Directive.
Se liittyi tapaukseen 3453/2005/GG, jossa oikeusasiamies moitti komissiota siitä, ettei se ollut käsitellyt Euroopan työaikadirektiiviä koskevaa kantelua.
DECISIONS CLOSING CASESIN2007
TAPAUKSIA KOSKEVATPÄÄTÖKSET VUONNA2007
Decisions closing cases are normally published on the Ombudsman’s website (h4 p://www.ombudsman.europa.eu) in English and, if di� erent, the language of the complainant.
Tapauksia koskevat päätökset julkaistaan pääsääntöisesti oikeusasiamiehen verkkosivustolla (http://www.ombudsman.europa.eu) englanniksi ja kantelun alkuperäiskielellä.
Chapter 3 contains summaries of 50 decisions closing inquiries.
Kolmannessa luvussa on tiivistelmät 50:stä tutkimuksen päätteeksi tehdystä päätöksestä.
The summaries reflect the range of subjects and of Community institutions and bodies covered by the total of 348 decisions closing inquiries in 2007, as well as the di� erent reasons for closure.
Tiivistelmät sisältävät monipuolisia esimerkkejä vuonna 2007 tehtyjen yhteensä 348 päätöksen aiheista ja tapauksiin liittyneistä yhteisön toimielimistä ja elimistä sekä erilaisista tutkimuksen päättämiseen johtaneista syistä.
They are indexed by case number, by subject ma4 er in terms of the field of Community competence involved, and by the type of maladministration alleged by the complainant.
Tiivistelmät on luokiteltu tapauksen numeron, aiheen eli asiaan liittyvän yhteisön toimivallan ja väitetyn hallinnollisen epäkohdan perusteella.
The rest of this section of Chapter 2 analyses the most significant findings of law and fact contained in the decisions.
Tässä toisessa luvussa tarkastellaan vielä tärkeimpiä päätöksiin sisältyviä oikeudellisia seikkoja ja tosiasioita.
It is organised in terms of a thematic classification of the main subject ma4 er of inquiries, constructed around five main categories:
Ne on luokiteltu tutkimusten pääaiheiden mukaan seuraaviin viiteen pääryhmään:
!Openness (including access to documents and information) and data protection;
• avoimuus (asiakirjojen ja tietojen saanti) ja tietosuoja
!The European Commission as guardian of the Treaty;
Euroopan komissio perussopimusten vartijana ana
!Tenders, contracts and grants;
• tarjouskilpailut, sopimukset ja avustukset
!Personnel ma4 ers, including recruitment;
• henkilöstöasiat ja työhönotto o
!Other ma4 ers.
• muut asiat.
It should be noted that there is substantial overlap between the above categories.
Mainitut aiheryhmät ovat monissa tapauksissa päällekkäisiä.
For example, issues of openness and public access are o en raised in complaints concerning recruitment or the Commission’s role as guardian of the Treaty.
Esimerkiksi avoimuuteen ja yleisön tiedonsaantioikeuteen liittyviä ongelmia tuodaan usein esiin kanteluissa, jotka koskevat työhönottoa tai komissiota perussopimusten vartijana. ana.
Openness, public access and the protection of personal data
Avoimuus, yleisön oikeus saada tietoja ja henkilötietojen suoja
A high proportion (28%) of the allegations investigated in 2007 concerned lack of openness.
Suuri osa (28 prosenttia) vuonna 2007 suoritetuista tutkimuksista koski avoimuuden puutetta.
Article 1 of the Treaty on European Union refers to decisions in the Union being taken “as openly as possible”, while Article 255 of the EC Treaty provides for a right of access to European Parliament, Council, and Commission documents.
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 1 artiklan mukaan unionin päätökset tehdään “mahdollisimman avoimesti”, ja EY:n perustamissopimuksen 255 artiklassa määrätään oikeudesta tutustua Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjoihin.
This right is governed by Regulation 1049/200110.
Oikeudesta on säädetty asetuksella (EY) N:o 1049/200110.
Following owninitiative inquiries by the Ombudsman in 1996 and 1999, many other Community institutions and bodies have also adopted rules on access to documents.
Oikeusasiamiehen vuosina 1996 ja 1999 tekemien oma-aloitteisten tutkimusten johdosta monet muutkin yhteisön toimielimet ja elimet ovat ottaneet käyttöön sääntöjä, jotka koskevat oikeutta saada nähdä asiakirjoja.
Regulation (EC) No 1049/2001 of the European Parliament and of the Council of 30 May 2001 regarding public access to European Parliament, Council and Commission documents, OJ 2001 L 145, p. 43.
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001, annettu 30 päivänä toukokuuta 2001, Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi, EYVL 2001 L 145, s. 43.
Regulation 1049/2001 gives applicants a choice of remedy: they may challenge a refusal either in court proceedings under Article 230 of the EC Treaty, or by complaining to the Ombudsman.
Asetuksessa (EY) N:o 1049/2001 hakijoille annetaan kaksi valitusmahdollisuutta: jos asiakirjaa ei luovuteta, hakija voi nostaa kanteen tuomioistuimessa EY:n perustamissopimuksen 230 artiklan nojalla tai kannella asiasta oikeusasiamiehelle.
During 2007, the Ombudsman closed inquiries into eleven complaints concerning the application of Regulation 1049/2001, eight of which were against the Commission, two against OLAF and one against the Council.
Vuonna 2007 oikeusasiamies päätti tutkimuksen yhdestätoista asetuksen (EY) N:o 1049/2001 soveltamista koskevasta kantelusta, joista kahdeksan kohdistui komissioon, kaksi Euroopan petostentorjuntavirastoon (OLAF) ja yksi neuvostoon.
One inquiry was closed into a complaint against the European Investment Bank concerning access to documents under its own rules.
Yksi tutkimus päätettiin Euroopan investointipankkiin kohdistuvasta kantelusta, joka koski asiakirjojen saantia EIP:n omien sääntöjen nojalla.
Summaries of eight of the above cases are included in Chapter 3.
Kolmannessa luvussa on tiivistelmät kahdeksasta edellä luetellusta tapauksesta.
In case 3697/2006/PB, the Ombudsman found that the requirement to give “detailed reasons” for extending the deadline for reply to a confirmatory application under Regulation 1049/2001 was not met by a mere reference to the need to consult other Commission services.
Tapauksessa 3697/2006/PB oikeusasiamies totesi, että vaatimus “yksityiskohtaisten perustelujen” antamisesta uudistettuun hakemukseen annettavan vastauksen määräajan pidentämiselle asetuksen (EY) N:o 1049/2001 nojalla ei täyttynyt pelkästään viittauksella siihen, että oli kysyttävä neuvoa komission muilta yksiköiltä.
He further stated that the Commission should organise its administrative services so as to ensure that applications for access are registered no later than the first working day following receipt.
Lisäksi hän totesi, että komission olisi järjestettävä hallinnolliset palvelunsa siten, että saantia koskevat hakemukset rekisteröidään viimeistään hakemuksen vastaanottamista seuraavana työpäivänä.
In case 668/2007/MHZ, the Ombudsman criticised the Commission for a delay of over eight months in publishing its annual report on the operation of Regulation 1049/2001 in 2005.
Tapauksessa 668/2007/MHZ oikeusasiamies moitti komissiota yli kahdeksan kuukauden viiveestä asetuksen (EY) N:o 1049/2001 soveltamista vuonna 2005 koskevan vuosikertomuksen julkaisemisessa.
The Ombudsman pointed out that the publication of reports is a key mechanism of accountability to, and communication with, European citizens.
Oikeusasiamies korosti, että kertomusten julkaiseminen kuuluu oleellisesti tilinteko- ja viestintävelvollisuuteen Euroopan kansalaisille.
The Ombudsman dealt with three cases concerning exceptions to public access.
Oikeusasiamies käsitteli kolme tapausta, jotka koskivat tiedonsaantioikeuden poikkeuksia.
In case 1844/2005/GG, the Ombudsman expressed the view that a general reference to the perceived risks of disclosure for the internal decision-making process would not be su cient to justify applying the second subparagraph of Article 4(3) of Regulation 1049/200111.
Tapauksessa 1844/2005/GG oikeusasiamies totesi, ettei yleinen viittaus luovuttamisen riskeihin sisäisen päätöksentekoprosessin kannalta riittänyt oikeuttamaan asetuksen (EY) N:o 1049/2001
Although the Commission had put forward arguments related to the specific document, the Ombudsman considered, a er inspecting the document, that the Commission had not established that disclosure would seriously undermine the Commission’s decision-making process.
4 artiklan 3 kohdan toisen alakohdan soveltamista asiakirjaan liittyviä perusteluja, oikeusasiamies katsoi asiakirjan tutkittuaan, ettei komissio ollut osoittanut, että luovuttaminen vahingoittaisi vakavasti komission päätöksentekoprosessia.
In case 3269/2005/TN, the Ombudsman took the view that Article 4(1)(b) of the Regulation (privacy and integrity of the individual) did not justify the Commission’s decision to blank out the names of industry lobbyists from a document.
Tapauksessa 3269/2005/TN oikeusasiamies totesi, ettei asetuksen 4 artiklan 1 kohdan b alakohta (yksityiselämän ja yksilön koskemattomuuden suoja) antanut perusteita komission päätökselle pyyhkiä asiakirjasta teollisuuden edunvalvojien nimet.
In reaching this view, the Ombudsman relied on the Background Paper on Public access to Documents and Data Protection published by the European Data Protection Supervisor, whom the Ombudsman also consulted on this ma4 er.
Oikeusasiamies tukeutui tätä kantaa muodostaessaan Euroopan tietosuojavaltuutetun julkaisemaan asiakirjojen saantia ja tietosuojaa koskevaan tausta-asiakirjaan. Lisäksi oikeusasiamies pyysi asiassa Euroopan tietosuojavaltuutetun neuvoa.
Moreover, the Ombudsman emphasised the need for transparency of lobbying activities in case 2740/2006/TN.
Oikeusasiamies korosti edunvalvonnan avoimuuden tarpeellisuutta myös tapauksessa 2740/2006/TN.
In case 948/2006/BU, the Ombudsman recognised that the European Investment Bank’s dual role, as both a banking institution and a Community body, is reflected in the provisions of its rules on public access to documents concerning the professional obligation of banking secrecy.
Tapauksessa 948/2006/BU oikeusasiamies totesi, että Euroopan investointipankin kaksoisrooli sekä pankkilaitoksena että yhteisön toimielimenä näkyy asiakirjojen saantia koskevien sääntöjen määräyksissä, joissa otetaan huomioon pankkisalaisuus.
The Ombudsman also noted that the EIB is bound by Regulation 1367/200612, which applies the Aarhus Convention to the Community institutions and bodies.
Oikeusasiamies katsoi lisäksi, että EIP:tä sitoo asetus (EY) N:o 1367/200612, jossa Århusin yleissopimusta sovelletaan yhteisön toimielimiin ja elimiin.
However, that Regulation was not in force when the complainant’s request for access was made.
Asetus ei kuitenkaan ollut vielä voimassa, kun kantelija teki saantia koskevan pyynnön.
Article 11 of Regulation 1049/2001 requires each institution to provide public access to a register of documents in which references to documents shall be recorded without delay.
Asetuksen (EY) N:o 1049/2001 11 artiklassa säädetään, että kaikkien toimielinten on taattava yleisölle pääsy asiakirjarekisteriin, johon viittaukset asiakirjoihin on viipymättä kirjattava.
In case 2350/2005/GG, the Ombudsman took the view that, as long as there is no easily accessible or su ciently complete register, the EU institutions must be prepared to provide citizens with ad hoc lists upon request, even if their preparation constitutes a considerable burden.
Tapauksessa 2350/2005/GG oikeusasiamies katsoi, että mikäli helposti käytettävää tai riittävän kattavaa rekisteriä ei ole, EU:n toimielinten on oltava valmiit tarjoamaan kansalaisille pyydettäessä tilapäiset luettelot, vaikka niiden laatimisesta aiheutuisi huomattava taakka.
”Access to a document containing opinions for internal use as part of deliberations and preliminary consultations within the institution concerned shall be refused even a er the decision has been taken if disclosure of the document would seriously undermine the institution’s decision-making process, unless there is an overriding public interest in disclosure.”
“Tutustuttavaksi ei anneta asiakirjaa, joka sisältää sisäiseen käyttöön tarkoitettuja mielipiteitä osana asianomaisen toimielimen neuvotteluja ja alustavia keskusteluja päätöksen tekemisen jälkeenkään, jos asiakirjan sisältämien tietojen ilmaiseminen vahingoittaisi vakavasti toimielimen päätöksentekomenettelyä, jollei ylivoimainen yleinen etu edellytä ilmaisemista.”
Regulation (EC) No 1367/2006 of the European Parliament and of the Council of 6 September 2006 on the application of the provisions of the Aarhus Convention on Access to Information, Public Participation in Decision-making and Access to Justice in Environmental Ma4 ers to Community institutions and bodies, OJ 2006 L 264, p. 13.
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1367/2006, annettu 6 päivänä syyskuuta 2006, tiedon saatavuutta, yleisön osallistumista päätöksentekoon sekä oikeuden saatavuutta ympäristöasioissa koskevan Århusin yleissopimuksen määräysten soveltamisesta yhteisön toimielimiin ja elimiin, EUVL 2006 L 264, s. 13.
The application of Regulation 1049/2001 to electronic databases presents technical as well as legal problems.
Asetuksen (EY) N:o 1049/2001 soveltaminen sähköisiin tietokantoihin aiheuttaa sekä teknisiä että juridisia ongelmia.
In case 1693/2005/PB, the Commission argued that accounting information supplied to it by Member States did not constitute a document or documents, since the reports containing the information had been loaded onto a database and no longer existed as such.
Tapauksessa 1693/2005/PB komissio väitti, että jäsenvaltioiden sille toimittamat tilinpitotiedot eivät muodostaneet asiakirjaa tai asiakirjoja, sillä tiedot sisältävät raportit oli tallennettu tietokantaan, eikä niitä enää ollut olemassa sellaisinaan.
The Commission’s approach in such cases was to treat the outputs of routine retrieval operations as documents.
Komission menettelytapana tällaisissa tapauksissa oli käsitellä säännöllisten hakutoimintojen tuloksia asiakirjoina.
The information requested by the complainant, however, would require complex new programming, it said.
Komission mukaan kantelijan pyytämien tietojen toimittaminen edellyttäisi kuitenkin mutkikasta uudelleenohjelmointia.
Although considering the Commission’s approach to be unsatisfactory, the Ombudsman did not pursue the ma4 er since the legal issues were new and complex and could be examined by the Community legislator, from a general perspective, in the context of the announced reform of Regulation 1049/2001.
Oikeusasiamies katsoi komission menettelyn olevan epätyydyttävä muttei vienyt asiaa eteenpäin, sillä oikeudelliset seikat olivat uusia ja monitahoisia ja niiden tutkinnan voisi suorittaa yhteisön lainsäädäntövallan käyttäjä asetuksen (EY) N:o 1049/2001 uudistuksen yhteydessä.
In case 2370/2005/OV, the European Medicines Agency (EMEA) agreed to provide information in response to three questions raised by the complainant.
Tapauksessa 2370/2005/OV Euroopan lääkevirasto (EMEA) suostui luovuttamaan tietoja vastauksena kantelijan esittämiin kolmeen kysymykseen.