natgillin/translations-raw huggingface dataset:
ΛβΒπΓτβτΤ A τ he European Union means many things to many people.
E uroopan unioni (EU) merkitsee eri ihmisille eri asioita.
For some it has been at the core of efforts to help maintain peace over the past 50 years in a continent which in the past has been riven by rivalry and suspicion.
Monien mielestä se on keskeinen tekijä viimeisten viidenkymmenen vuoden pyrkimyksissä rauhan säilyttämiseen maanosassa, jota keskinäinen kilpailu ja epäluulo ovat usein repineet rikki.
Others, however, deplore its political impotence in international affairs and its failure to take action to solve the problems facing our societies today.
Toiset puolestaan valittavat sen poliittista kyvyttömyyttä kansainvälisellä näyttämöllä sekä moittivat Eurooppaa haluttomuudesta osallistua niiden ongelmien ratkaisemiseen, joita yhteiskuntamme nykyisin kohtaavat.
Yet others criticise 'Brussels' for interfering in matters that do not concern it.
Toiset taas syyttävät "Brysseliä" siitä, että se puuttuu asioihin, jotka eivät sille kuulu.
Beyond the debates and passions, what is it really about?
Mitä on tosiasiassa näiden väitteiden ja intohimojen takana?
What exactly is the point of the European Union today?
Mitä hyötyä Euroopan unionista oikein on nykyisin?
How does it work?
Kuinka se toimii?
How does it concern us all?
Miten se koskee meitä kaikkia?
This booklet attempts to give simple, precise answers to the most frequently asked questions, by looking at two particular aspects of the European Union: its institutions and its budget.
Tässä esitteessä pyritään antamaan ytimekkäitä vastauksia useimmin esitettyihin kysymyksiin käsittelemällä Euroopan unionia erityisestä näkökulmasta esittelemällä sen toimielimet ja talousarvio.
The origins and aims of the European Union
Mikä on Euroopan unionin alkuperä?
What are the origins of the European Union?
Ajatus Euroopasta on ikivanha, ja sen nimi on peräisin antiikin Kreikan mytologian hahmolta.
set up in 1952.
Nykyisen Euroopan unionin varsinainen edeltäjä oli Euroopan hiili- ja teräsyhteisö (EHTY), joka perustettiin vuonna 1952.
Unlike these other organisations, its six founder members — Belgium, the Federal Republic of Germany, France, Italy, Luxembourg and the Netherlands — quite consciously sought to sow the seeds of greater European integration: pooling their production of coal and steel (products which then had great strategic importance) under a common organisation was perceived as the best guarantee of a lasting peace in Europe.
Toisin kuin edellä mainitut järjestöt EHTY:n kuusi perustajajäsentä — Belgia, Saksan liittotasavalta, Ranska, Italia, Luxemburg ja Alankomaat — pyrkivät selkeästi laajempaan Euroopan yhdentymiseen: yhdistämään yhteisen organisaation suojiin hiilen ja teräksen tuotantonsa, jolla oli siihen aikaan huomattava strateginen merkitys.
The idea of Europe is an old one — it even takes its name from a character in Greek mythology.
Tätä pidettiin parhaana takeena kestävästä rauhasta Euroopassa.
A number of different organisations, with different priorities, were established in order to realise this goal.
Tämän tavoitteen saavuttamiseksi perustettiin useita organisaatioita, joilla oli erilaisia ensisijaisia tavoitteita.
Thus, the Council of Europe was founded in 1949 in order to encourage political cooperation between the countries of Europe.
Euroopan neuvosto perustettiin vuonna 1949 edistämään Euroopan valtioiden välistä poliittista yhteistyötä.
The North Atlantic Treaty Organisation (NATO) and the Western European Union (WEU), on the other hand, focused on military and security issues.
Näitä perustamissopimuksia kutsutaan yhdessä nimellä Rooman sopimus.
The precursor of today's European Union was the European Coal and Steel Community (ECSC), which was
(NATO) ja Länsi-Euroopan unioni (WEU) puolestaan keskittyvät sotilaallisiin ja turvallisuuteen liittyviin asioihin. hin.
These three Communities — ECSC, Euratom and the EEC — are still at the heart of today's European Union.
Nämä kolme yhteisöä — EHTY, Euratom ja ETY — ovat edelleen nykyisen Euroopan unionin perusta.
The treaties which founded them have since been revised and extended as, for example, at Maastricht, or more recently at Amsterdam.
Niiden perustamissopimuksia on myöhemmin tarkistettu, syvennetty ja täydennetty esimerkiksi Maastrichtissa ja viimeksi Amsterdamissa tehdyillä sopimuksilla.
The Member States of these Communities are thus gathered within a single institutional framework called the European Union.
Näiden yhteisöjen jäsenvaltiot muodostavat ainutlaatuisen toimielinkokonaisuuden, jota kutsutaan Euroopan unioniksi.
The creation of the EU — or rather the different Communities which preceded it in the 1950s — was principally motivated by the quest for peace and prosperity after the destruction caused by the Second World War.
Euroopan unionin tai pikemminkin sitä 1950luvulla edeltäneiden yhteisöjen perustamisen pääasiallisena perusteena oli rauhan ¡a vaurauden palauttaminen toisen maailmansodan tuhojen jälkeen.
Over the years, it became necessary to cooperate in more and more different areas in order to address common problems that countries are no longer in a position to solve alone.
Vuosien kuluessa yhteistyö osoittautui tarpeelliseksi useilla aloilla sellaisten yhteisten ongelmien ratkaisemiseksi, joita jäsenvaltiot eivät enää pystyneet yksinään ratkaisemaan.
European integration has thus grown out of failures, U-turns, and projects which were ahead of their time.
Euroopan rakentamiseen on liittynyt epäonnistumisia, perääntymisiä ja ennenaikaisia hankkeita.
It basically rests on the political will of the Member States which decide unanimously, by revising the Treaties, the steps to take together on the path to European integration.
Se perustuu olennaisesti jäsenvaltioiden poliittiseen tahtoon, sillä niiden on yksimielisesti päätettävä askeleista, joita otetaan yhdessä Euroopan yhdentymisen tiellä, perustamissopimuksia tarkistamalla. malla.
European integration is thus more advanced in some areas than in others, which explains the complex structure of the European Union in its current form.
Euroopan yhdentyminen on tämän vuoksi edistynyt toisilla aloilla pidemmälle kuin toisilla, mikä selittää Euroopan unionin nykyisen monimutkaisen rakenteen.
For instance, while economic integration was being put into place in the 1950s, attempts were also being made to introduce more political elements, such as the plan to set up a European Defence Community, launched by the French Government in 1950.
Esimerkiksi silloin, kun taloudellinen yhdentyminen toteutui 1950-luvulla, siihen pyrittiin yhdistämään myös poliittisia tekijöitä, kuten Ranskan hallituksen vuonna 1950 esittelemä hanke Euroopan puolustusyhteisöstä.
However, while this was accepted by its European partners, it had to be abandoned when the French National Assembly rejected it in 1954.
Vaikka eurooppalaiset kumppanit sen hyväksyivätkin, oli hankkeesta luovuttava, kun Ranskan kansalliskokous hylkäsi sen vuonna 1954.
The Treaty on European Union, generally called the Maastricht Treaty, gives a single legal framework to the three European Communities (ECSC, Euratom, EEC), the origins of which go back to the 1950s.
Sopimuksessa Euroopan unionista, jota kutsutaan nimellä Maastrichtin sopimus, esitetään yhtenäinen oikeudellinen kehys kolmelle Euroopan yhteisölle (EHTY, Euratom, ETY), joiden juuret ovat 1950-luvulla.
The second major attempt was made in the early 1960s when the six founder countries instructed a committee to formulate a political charter for 'the union of their peoples'.
Seuraava merkittävä yritys oli 1960luvun alkupuolella, kun Euroopan yhteisöjen kuusi perustajajäsentä muodostivat komitean muotoilemaan "kansojen liiton" poliittista julistusta.
These proposals, known as the 'Fouchet plans', were designed to establish greater cooperation between the countries of Europe on foreign and security policy.
Ehdotuksilla, jotka tunnettiin nimellä "Fouchet'n suunnitelmat", pyrittiin erityisesti Euroopan valtioiden tiiviimpään yhteistyöhön uiko- ja turvallisuuspolitiikan aloilla.
However, they ran aground.
Hanke kuitenkin epäonnistui.
Of these three Communities, the Euro pean Economic Community has always occupied a special place: it has increasingly accompanied its purely economic objective — the achievement of a large common market — with complementary sectoral policies such as social and environmental policies or the development of disadvantaged regions.
Näistä kolmesta yhteisöstä Euroopan talousyhteisöllä on aina ollut merkit tävä asemansa: se on täydentänyt asteittain puhtaasti taloudellista tavoitettaan — suurten yhteismarkkinoiden toteuttamista — alakohtaisilla politiikoilla, kuten sosiaali-, ympäristö- tai aluepolitiikalla.
In order to take account of this diversification of Community tasks, the Maastricht Treaty decided to formally rename the EEC: in future, it would be known simply as the European Community (EC).
Yhteisön tehtävien monialaisuuden korostamiseksi Maastrichtin sopimuksella ETY nimettiin uudelleen: siitä lähtien sen nimi on ollut yksinkertaisesti Euroopan yhteisö (EY).
At the Hague Summit in 1969, the Heads of State or Government of the six countries which then made up the European Communities again tried to strengthen their ties by envisaging an economic and monetary union and establishing a common foreign policy.
Haagin huippukokouksessa vuonna 1969 kuuden Euroopan yhteisöjen silloisen jäsenvaltion valtionpäämiehet ja hallitusten päämiehet yrittivät jälleen lujittaa yhteistyötä suunnitellen talous- ja rahaliittoa sekä yhteisen ulkopolitiikan laatimista.
It was also around this time that the term 'European Union' first emerged.
Samaan aikaan myös käsite "Euroopan unioni" esitettiin ensimmäistä kertaa.
These ambitious projects came up against the political controversies and the economic and financial crises of the 1970s.
Nämä kunnianhimoiset hankkeet kuitenkin kilpistyivät poliittisiin kiistoihin ja 1970-luvun taloudelliseen kriisiin.
More modestly, they gave birth to the European Monetary System (EMS) and to an embryo of common foreign policy known as European political cooperation.
Niistä syntyi kuitenkin vaatimattomampi Euroopan valuuttajärjestelmämekanismi (EVJ) sekä yhteisen ulkopolitiikan alku, joka tunnetaan nimellä Euroopan poliittinen yhteistyö.
However, these grand projects were not relaunched until the beginning of the 1990s.
Vasta Maastrichtin sopimuksessa 1990-luvun alussa suuret hankkeet otettiin uudestaan esille.
The three original European Commu­nities thus constitute what is com­monly called the 'first pillar' of the European Union or the 'Community pillar', which has a high degree of integration between the Member States.
Alkuperäiset kolme yhteisöä muo­dostavat nykyisin Euroopan unionin ensimmäisen, niin sanotun yhteisöpi­larin, jonka osalta yhdentyminen jäsenvaltioiden välillä on suurta.
The Maastricht Treaty also added two other pillars to the European Union, covering areas which are sensitive in terms of national sovereignty, where the Member States have wished a lower degree of political integration: one concerns the common foreign and security policy (CFSP) and the other covers cooperation on justice and home affairs.
Maastrichtin sopimuksessa otettiin käyttöön myös kaksi muuta Euroopan unionin pilaria jäsenvaltioiden suvere­niteetin kannalta herkillä aloilla, joilla valtiot toivoivat väljempää poliittista yhdentymistä; toinen koskee yhteistä uiko­ ja turvallisuuspolitiikkaa (YUTP) ja toinen yhteistyötä oikeus­ ja sisä­asioissa.
At the top of the European Union edi­fice there is the European Council, held at least once every six months, which brings together the Heads of State or Government of the 15 countries of the Union and the Presi­dent of the European Commission.
Euroopan unionin huipulla toimii Eurooppa-neuvosto, jossa unionin viidentoista jäsenvaltion valtionpää­miehet, hallitusten päämiehet ja Euroopan komission puheenjohtaja kokoontuvat vähintään puolen vuo­den välein.
However, the day-to-day running of the Union's tasks is carried out by the five Community institutions, each with its own role: the European Parlia­ment, the Council, the European Commission, the Court of Justice and the Court of Auditors.
Unionin jokapäiväisten tehtävien toteutumisesta vastaavat kuitenkin omalta osaltaan yhteisön viisi toimielintä, jotka ovat Euroopan parlamentti, ministerineuvosto, Euroo­pan komissio, yhteisöjen tuomioistuin ja tilintarkastustuomioistuin.
There also exists, at Community level, an Econ­omic and Social Committee and a Committee of the Regions, which give advisory opinions.
Yhteisön tasolla toimivat myös talous­ ja sosiaa­likomitea sekä alueiden komitea, joil­ta pyydetään neuvoa­antavia lausun­toja.
EUROPEAN UNION Amsterdam Treaty (1997)
EUROOPAN UNIONI Amsterdamin sopimus (1997) ainoastaan yhteisön yleinen etu.
Community domain 3
Yhteise, llko- ja tun
Common foreign and security Λ policy \
Yhteist) oikeussisäasiois: vallisuuspolitiikan ala t Yhteisön ala '\ l EY:n perusta­H r missopimus;! f (Rooma, 1957)3
EC Treaty (Rome, 1957) J
Euratomin : f perustamissopi mus ,'] ; (Rooma, 1957
The three pillars of the European Union
Euroopan unionin kolme pilaria
The President is chosen by the Heads of State or Government meeting in the European Council after consulting the European Parliament.
Eurooppa-neuvostossa kokoontuvat valtioiden ja hallitusten päämiehet valitsevat komission puheenjohtajan kuultuaan Euroopan parlamenttia.
The other members of the Commission are designated by the 15 national governments in consultation with the incoming President.
Jäsenvaltioiden kansalliset hallitukset nimittävät muut komission jäsenet yhteistyössä uuden puheenjohtajan kanssa.
The European Parliament then votes on whether to approve the new Commission.
Kun komissio on muodostettu, äänestää Euroopan parlamentti sen kokoonpanon hyväksymisestä.
Composition: 20 European Commissioners, taking collective decisions.
Kokoonpano: kahdestakymmenestä komission jäsenestä muodostuva kollegio, joka tekee päätöksiä yhdessä.
Members: Sir Leon Brittan (British), Manuel Marin (Spanish), Martin Bangemann (German), Karel Van Miert (Belgian), Hans van den Broek (Dutch), João de Deus Pinheiro (Portuguese), Pádraig Flynn (Irish), Marcelino Oreja (Spanish), Anita Gradin (Swedish), Edith Cresson (French), Ritt Bjerregaard (Danish), Monika Wulf-Mathies (German), Neil Kinnock (British), Mario Monti (Italian), Franz Fischler (Austrian), Emma Bonino (Italian), Yves-Thibault de Silguy (French), Erkki Liikanen (Finnish), Christos Papoutsis (Greek).
Jäsenet: Sir Leon Brittan (Yhdistynyt kuningaskunta), Manuel Marin (Espanja), Martin Bangemann (Saksa), Karel Van Miert (Belgia), Hans van den Broek (Alankomaat), João de Deus Pinheiro (Portugali), Pádraig Flynn (Irlanti), Marcelino Oreja (Espanja), Anita Gradin (Ruotsi), Edith Cresson (Ranska), Ritt Bjerregaard (Tanska), Monika Wulf-Mathies (Saksa), Neil Kinnock (Yhdistynyt kuningaskunta), Mario Monti (Italia), Franz Fischler (Itävalta), Emma Bonino (Italia), Yves-Thibault de Silguy (Ranska), Erkki Liikanen (Suomi), Christos Papoutsis (Kreikka).
Term of office: five years (1995-2000).
Toimikausi: viisi vuotta (1995—2000).
The Council of the European Union
Euroopan unionin ministerineuvosto
It is at the level of the Council of the European Union, sometimes known as the Council of Ministers, that the Member States negotiate and adopt Community legislation.
Jäsenvaltiot neuvottelevat ja hyväksyvät yhteisön lainsäädännön Euroopan unionin neuvostossa, joka tunnetaan paremmin nimellä ministerineuvosto.
Depending on the subject, the Council decides either by qualified majority or unanimity.
Neuvosto tekee päätöksensä alan mukaan joko määräenemmistöllä tai yksimielisesti.
Composition: the ministers responsible for the subject up for discussion, representing each of the 1 5 Member States.
Kokoonpano: käsiteltävän asian mukaan jäsenvaltioiden asiasta vastaavat ministerit.
Presidency: from 1 July 1996, it rotates at six-monthly intervals in the following sequence: Ireland, the Netherlands, Luxembourg, the United Kingdom, Austri a, Germany, Finland, Portugal, France, Sweden, Belgium, Spain, Denmark, Greece and Italy.
Puheenjohtajuus: 1. heinäkuuta 1996 alkaen puheenjohtajuudesta vasta taan seuraavassa järjestyksessä: Irlanti, Alankomaat, Luxemburg, Yhdistynyt kuningaskunta, Itävalta, Saksa, Suomi, Portugali, Ranska, Ruotsi, Belgia, Espanja, Tanska, Kreikka, Italia.
Meeting places: Brussels, except in April, June and October when all Council meetings are held in Luxembourg.
Kokouspaikka: Bryssel, kuitenkin huhtikuussa, kesäkuussa ja lokakuussa kaikki neuvoston kokoukset pidetään Luxemburgissa.
Weighting of the Member States' votes in the Council
Jäsenvaltioiden äänien painottaminen neuvostossa
The way the qualified majority works is that each Member State of the European Union is allocated a certain number of votes by the Treaties, depending on its relative size: for example, Germany, France, . the United Kingdom and Italy each have 10 votes, compared with 2 for Luxembourg.
Määräenemmistön laskemiseksi täytyy tietää, että jokaiselle Euroopan unionin jäsenvaltiolle on perustamissopimuksissa osoitettu tietty äänimäärä niiden suhteellisen painoarvon mukaan: esimerkiksi Saksan liittotasavallalla, Ranskalla, Yhdistyneellä kuningaskunnalla ja Italialla on jokaisella 10 ääntä, kun taas Luxemburgilla vain kaksi.
For a decision to be adopted, it needs at least 62 votes.
Jotta päätös tulee hyväksytyksi tarvitaan vähintään 62 ääntä. **_
confidence between those with the highest level of responsibility in the governments of the Union.
Säännöllisillä kokouksilla neuvosto on luonut unionin hallitusten poliittisten päättäjien välille yhteisvastuullisuuden ja monenkeskisen luottamuksen.
The Commission's role is threefold: it initiates Community action, it ensures that the Treaties are correctly implemented, and it is the executive body for Community rules and programmes.
Komissiolla on kolme pääasiallista tehtävää: se käynnistää yhteisön toiminnan, valvoo perustamissopimus ten asianmukaista soveltamista sekä toimii myös yhteisön sääntöjen ja ohjelmien toimeenpanoelimenä.
In other words, the Council and Parliament must wait for a Commission proposal before they can legislate, and it generally falls to the Commission to apply or enforce the decisions taken and Community law.
Toisin sanoen neuvoston ja Euroopan parlamentin on odotettava komission ehdotusta voidakseen säätää lakeja, ja tavallisesti myös yhteisön oikeuden ja tehtyjen päätösten soveltamisen ja noudattamisen valvominen on komission tehtävä.
The European forum par excellence, Parliament represents the direct expression of the political sympathies of the citizens of the Union.
Varsinainen eurooppalainen foorumi, Euroopan parlamentti, puolestaan edustaa suoraan unionin kansalaisten poliittisia mielipiteitä.
All tendencies are represented and brought together in European political groups: Socialists, Christian Democrats, Liberals, Radicals, Communists, Greens, Regionalists, the Far Right, etc.
Sen poliittisiin ryhmiin kokoontuvat kaikkien suuntausten edustajat: sosialistit, kristillisdemokraatit, liberaalit, radikaalit, kommunistit, vihreät, alueiden itsehallinnon kannattajat, äärioikeisto jne.
Every meeting of the Council brings together the 15 ministers responsible for the subject under discussion.
Neuvoston kokoukseen osallistuvat viisitoista käsiteltävänä olevasta aiheesta vastaavaa ministeriä.
They negotiate Community legislation with their European counterparts, on behalf of their Member State. By meeting frequently, the Council creates an atmosphere of solidarity and mutual
He neuvottelevat eurooppalaisten virkaveljiensä kanssa valtionsa nimissä yhtei sön lainsäädännöllisistä teksteistä.
Not to be confused!
Älä sekoita!
There are many different organisations in Europe which have similar names, which is often a source of confusion.
Huomaa, että useilla Euroopassa toimivilla organisaatioilla on toisiaan muistuttavia nimiä, jotka usein aiheuttavat sekaannusta.
(i) the Council of the European Union or Council of Ministers and the European Council both belong to the European Union (see boxes pp. 9 and 12); however, the Council of Europe is a separate organisation with 40 member States, whose principal aim is the defence of human rights and the democratic rule of law across the whole continent;
— Euroopan unionin neuvosto eli ministerineuvosto ¡a Eurooppa-neuvosto kuuluvat Euroopan unioniin (katso kaavio); Euroopan neuvosto sitä vastoin on erillinen organisaatio, jolla on 40 jäsenvaltiota ja jonka tavoitteena on pääasiallisesti ihmisoikeuksien sekä oikeusvaltion demokraattisten sääntöjen puolustaminen koko maanosassa.
(ii) the Court of Justice of the European Communities (in Luxembourg) is one of the institutions of the European Union, while the European Court of Human Rights (in Strasbourg), created to ensure that the convention of the same name is respected, and the International Court of Justice (in The Hague) are judicial authorities with no direct connection with the Union;
— Euroopan yhteisöjen tuomioistuin (toimipaikka Luxemburg) on Euroopan unionin toimielin, kun taas Euroopan ihmisoikeustuomioistuin (toimipaikka Strasbourg), joka on perustettu takaamaan Euroopan ihmisoikeussopimuksen noudattamisen, tai Kansainvälinen tuomioistuin (Haagissa) ovat tuomioistuimia, joilla ei ole suoraa yhteyttä unioniin.
(iii) the Western European Union (WEU) is a defence organisation, like NATO, whose origins lie outside the European Union framework.
— Länsi-Euroopan unioni (WEU) on puolustusjärjestö, kuten NATO, joka on perustettu Euroopan unionin ulkopuolella.
However, the Maastricht Treaty's pillar on common foreign and security policy for the first time established a link between the EU and this organisation; the WEU is now considered the Union's defence arm.
Maastrichtin sopimuksen yhteistä uiko- ja turvallisuuspolitiikkaa koskevassa pilarissa esitettiin kuitenkin ensimmäistä kertaa yhteys EU:n ja puolustusjärjestön välillä; WEU:ta pidetään nykyisin unionin työkaluna.
The Single European Act, in force since July 1987, was the first major review of the Community Treaties.
Yhtenäisasiakirja, joka tuli voimaan vuonna 1987, oli ensimmäinen yhtei söjen perustamissopimusten tarkistus.
It was the culmination of several years of intense debate looking at how the process of European integration could be relaunched and improved follow­ing enlargement of the European Communities to include Greece, Spain and Portugal in the 1980s.
Se oli useiden vuosien Euroopan yhdentymisprosessin jatkamista ja parantamista koskeneiden kiihkeiden keskustelujen tulos, sen jälkeen kun Euroopan yhteisöt olivat 1980luvulla laajentuneet Kreikkaan, Espanjaan ja Portugaliin.
The result was a detailed legal frame­work establishing, by 1992, a single market in goods, capital and services, and the guarantee of the free move­ment of people.
Yhtenäisasiakirjan oikeudellinen kehys loi vuoteen 1 992 mennessä sisämarkkinat, jotka koskivat tavaroita, pääomia ja palveluita, sekä taattiin henkilöiden vapaa liikkuvuus.
It also called for closer cooperation on the environ­ment and on research and develop­ment and placed European political cooperation on a firm legal footing.
Siinä suunniteltiin myös läheisempää yhteistyötä ympäristöä, tutkimusta ja teknologista kehittämistä koskevissa asioissa sekä sopimusta Euroopan poliittisesta yhteistyöstä.
Finally, the Maastricht Treaty intro­duced two new pillars, essentially intergovernmental, with the aim of enabling better cooperation between the Member States of the Union on foreign policy, security and defence, and in justice and home affairs.
Toisin kuin yksikään perustamissopi mus sitä ennen, Maastrichtin sopimus nostatti lukuisia vastalauseita sekä kansalaisten että poliitikkojen taholta.
How are the Treaties revised?
Vastalauseet saivat erilaisen muodon eri maissa.