natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In this light, in circumstances such as those in the present case, where a concentration has been notified, declared incompatible with the common market by the Commission and on this basis the public bid was abandoned, no concentration with a Community dimension as defined in Article 3 is in existence.
Tässä valossa esillä olevan tapauksen kaltaisissa olosuhteissa, joissa keskittymästä on ilmoitettu ja komissio on julistanut sen soveltumattomaksi yhteismarkkinoille, minkä seurauksena julkisesta ostotarjouksesta on luovuttu, ei ole syntynyt 3 artiklassa määriteltyä, ulottuvuudeltaan yhteisönlaajuista keskittymää.
Nor can a concentration with a Community dimension be contemplated by the parties in these circumstances, since any such concentration would be in violation of an existing Commission decision.
Osapuolet eivät voi näissä olosuhteissa myöskään suunnitella ulottuvuudeltaan yhteisönlaajuista keskittymää, sillä mikä tahansa sellainen keskittymä olisi voimassa olevan komission päätöksen vastainen.
On this basis, as the Commission sets out in its written observations, Article 21(3) cannot be said, prima facie, to apply since there is no concentration in existence, or contemplated, to which the Regulation alone must apply.
Tällä perusteella, kuten komissio kirjallisissa huomautuksissaan toteaa, 21 artiklan 3 kohtaa ei lähtökohtaisesti voida soveltaa, koska keskittymää, johon voitaisiin soveltaa yksin asetusta, ei ole eikä sitä ole suunniteltu.
The remaining minority shareholding is, prima facie, no longer linked to an acquisition of control, ceases to be part of a ‘concentration’ and lies outside the scope of the Regulation.
Kun jäljellä oleva vähemmistöosuus ei näyttäisi olevan enää kytköksissä määräysvallan hankkimiseen, lakkaa se olemasta ”keskittymän” osa ja jää näin asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle.
Accordingly, Article 21, which under recital 8 to the Regulation is aimed at ensuring that concentrations generating significant structural changes are reviewed exclusively by the Commission in application of the ‘one-stop shop principle’, does not in principle, under these circumstances, prevent the application by national competition authorities and national courts of national legislation on competition.
Se, että 21 artiklan tarkoituksena asetuksen johdantoosan kahdeksannen perustelukappaleen mukaan on, että merkittäviä rakenteellisia muutoksia aiheuttavat keskittymät tarkastaa aina ”yhden luukun periaatteen” mukaan komissio, ei lähtökohtaisesti näissä olosuhteissa estä kansallisia kilpailuviranomaisia ja tuomioistuimia soveltamasta kansallista kilpailulainsäädäntöä.
In this respect, the fact that the Commission’s decision finding the concentration incompatible with the common market is being challenged before the Court of First Instance makes no material difference, since, on the basis of Article 242 EC, actions before the Court of Justice do not have suspensory effect.
Sillä, että komission päätöksestä, jolla on todettu keskittymän olevan yhteismarkkinoille soveltumaton, on nostettu kanne yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa, ei ole asiallista merkitystä, sillä yhteisöjen tuomioistuimessa nostetulla kanteella ei EY 242 artiklan perusteella ole lykkäävää vaikutusta.
In addition, if the relevant national competition authorities were deterred from taking definitive measures by
Lisäksi jos toimivaltaiset kansalliset kilpailuviranomaiset ovat prosessiekonomiset syyt
Furthermore, as far as the existence of a regulatory lacuna is concerned, it should be pointed out that, whilst a minority shareholding of the type in question cannot, prima facie, be regulated under the Regulation, it might be envisaged that the EC Treaty provisions on competition, and in particular Article 81 EC and Article 82 EC, can be applied by the Commission to the conduct of the undertakings involved following the acquisition of the minority shareholding.
Edelleen lainsäädännöllisen aukon olemassaoloon liittyen on huomautettava, että vaikka asetusta ei näytetäkään sovellettavan kyseessä olevan kaltaiseen vähemmistöosuuteen, on mahdollista, että komissio voi soveltaa EY:n perustamissopimuksen kilpailumääräyksiä, erityisesti EY 81 ja EY 82 artiklaa, asianomaisten yhtiöiden toimintaan vähemmistöosuuden hankkimisen jälkeen.
In this regard it should be recalled that under Article 7(1) of Council Regulation (EC) No 1/2003 of 16 December 2002, where it finds that an infringement of Article 81 EC or of Article 82 EC has taken place, the Commission has the power to impose ‘any behavioural or structural remedies which are proportionate to the infringement committed and necessary to bring the infringement effectively to an end’.
Tältä osin on huomautettava, että kun komissio toteaa EY 81 tai EY 82 artiklaa rikotun, se voi 16.12.2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 7 artiklan 1 kohdan mukaan määrätä toteutettavaksi ”kaikki toimintaa koskevat tai rakenteelliset korjaustoimenpiteet, jotka ovat oikeasuhteisia tehtyyn rikkomiseen nähden ja välttämättömiä sen tosiasialliselle lopettamiselle”.
Whilst Article 81 EC might, prima facie, be difficult to apply in cases, such as the present, in which the infringement in question arises from the acquisition of shares on the market and, therefore, the necessary meeting of minds might be difficult to establish, the applicant may ask the Commission to initiate a procedure under Article 82 EC if it believes that Ryanair enjoys a dominant position on one or more markets and is abusing that dominant position by interfering with a direct competitor’s business strategy and/or by exploiting its minority shareholding in a direct competitor to weaken its position.
Vaikka EY 81 artikla näyttää olevan vaikeasti sovellettavissa esillä olevan kaltaisiin tapauksiin, joissa kysymyksessä oleva rikkominen on tehty hankkimalla osakkeita markkinoilta, minkä vuoksi välttämättömän yhteisymmärryksen osoittaminen voi olla vaikeaa, hakija voi pyytää komissiota aloittamaan menettelyn EY 82 artiklan nojalla, jos se uskoo Ryanairin olevan määräävässä markkinaasemassa yksillä tai useammilla markkinoilla ja käyttävän määräävää asemaansa väärin puuttumalla välittömän kilpailijan liiketoimintastrategiaan ja/tai käyttämällä vähemmistöosuuttaan sen kanssa välittömästi kilpailevassa yhtiössä tämän aseman heikentämiseen.
It is also appropriate to point out that this scenario applies in cases, such as the present, in which all parties agree that no change of control has occurred for the purposes of the Regulation.
On tarpeen huomauttaa, että edellä esitetty soveltuu esillä olevan kaltaisiin tapauksiin, joissa kaikki osapuolet ovat yksimielisiä siitä, että määräysvallan siirtymistä ei ole asetuksessa tarkoitetulla tavalla tapahtunut.
However, should Ryanair, at a later stage, be found to enjoy or to have acquired control over Aer Lingus by virtue of its minority shareholding, then Article 8(4) and (5) might apply.
Jos Ryanairin kuitenkin myöhemmin havaitaan käyttäneen Aer Lingusissa määräysvaltaa tai hankkineen määräysvallan vähemmistöomistuksensa ansiosta, voidaan 8 artiklan 4 ja 5 kohtaa soveltaa.
Accordingly, in relation also to this legal ground, relating to the existence of a lacuna which is incompatible with the aim of the Regulation, it can be concluded that the applicant has failed to demonstrate the existence of a prima facie case.
Vastaavasti tämän, asetuksen tarkoituksen kanssa ristiriidassa olevaa lainsäädännöllistä aukkoa koskevan oikeudellisen perusteen osalta voidaan todeta, että hakija ei ole näyttänyt fumus boni jurista toteen.
It follows that the applicant has failed to demonstrate the existence of a prima facie case.
Tästä seuraa, että hakija ei ole näyttänyt fumus boni jurista toteen.
The applicant takes the view that the condition relating to urgency is satisfied in this case, in particular in so far as there is a risk that Ryanair could impose its wishes on Aer Lingus at any time.
Hakija katsoo, että kiireellisyyttä koskeva ehto täyttyy tässä tapauksessa, erityisesti siltä osin kuin on olemassa riski siitä, että Ryanair voi toteuttaa Aer Lingusia koskevat toiveensa milloin tahansa.
The applicant submits, first, that under the current shareholding structure of Aer Lingus Ryanair already enjoys the power to block special resolutions requiring a 75% majority.
Hakija väittää ensinnäkin, että Aer Lingusin nykyisen omistusrakenteen vallitessa Ryanair voi jo torjua 75 prosentin enemmistöä vaativat poikkeukselliset päätökset.
The applicant, furthermore, submits that Ryanair has already used its minority shareholding in Aer Lingus to block a proposal for a special resolution under which Aer Lingus would have been authorised to issue additional shares equivalent to up to 5% of its issued share capital without having first to offer those shares to existing shareholders.
Hakija toteaa edelleen, että Ryanair on jo käyttänyt vähemmistöosuuttaan Aer Lingusissa estääkseen erään poikkeuksellista päätöstä koskeneen ehdotuksen, jolla Aer Lingusille olisi annettu valtuudet järjestää ylimääräinen osakeanti, joka vastaisi korkeintaan 5 prosentin osuutta sen osakepääomasta, ilman velvollisuutta tarjota osakkeita ensin nykyisille osakkeenomistajille.
Secondly, Ryanair’s weight when voting on ordinary resolutions is in practice more significant than the weight conferred on it by its shareholding for a number of reasons.
Toiseksi Ryanairin painoarvo tavanomaisista päätöksistä äänestettäessä on useista syistä johtuen käytännössä suurempi kuin sen omistusosuuteen perustuva ääniosuus.
In particular, on the assumption that only some 80% of Aer Lingus shares are going to be voted at a general meeting, which according to the applicant is the
Erityisesti jos oletetaan, että vain noin 80 prosenttia osakkeista on edustettuna yhtiökokouksessa, mikä hakijan mukaan on ensimmäisen ja tähän mennessä ainoan Aer
2008 — CASE T-411/07 R likely turnout based on the turnout at the first, and so far only, general meeting of Aer Lingus, Ryanair’s actual voting weight tends towards 40%.
Lingusin yhtiökokouksen perusteella todennäköistä, Ryanairin todellinen painoarvo äänestyksessä lähentelee 40:tä prosenttia.
Such weight is further increased by the fact that Ryanair is the largest shareholder in Aer Lingus and one with very significant aviation expertise and may, according to the applicant, have a potentially very significant influence on other shareholders.
Painoarvoa kasvattaa edelleen se, että Ryanair on Aer Lingusin suurin osakkeenomistaja, ja sillä on merkittävää ilmailualan asiantuntemusta, joten sillä voi hakijan mukaan olla hyvin merkittävä vaikutus muihin osakkeenomistajiin.
Thirdly, the applicant claims that there is a possibility that the Irish Government, Aer Lingus’ second largest shareholder, may abstain from shareholder resolutions affecting the strategic direction of the company.
Kolmanneksi Aer Lingus väittää olevan mahdollisesta, että Irlannin hallitus, Aer Lingusin toiseksi suurin omistaja, voi pidättäytyä osallistumasta yhtiön strategiseen johtamiseen liittyviä kysymyksiä koskevaan osakkeenomistajien päätöksentekoon.
In addition, there may be circumstances in which the Irish Government may be required to abstain from voting, for example where it is a related party to a transaction.
Lisäksi voi syntyä tilanteita, joissa Irlannin hallituksen on pidättäydyttävä äänestämästä, esimerkiksi silloin, kun se itse on oikeustoimen osapuolena.
According to the applicant, this might be the case where Aer Lingus intends to enter into agreements with the Stateowned Dublin Airport Authority, for example, to redevelop the Aer Lingus head office site.
Hakijan mukaan näin voi tapahtua, kun Aer Lingus pyrkii sopimuksiin valtion omistaman Dublin Airport Authorityn (Dublinin lentoasemasta vastaava viranomainen) kanssa esimerkiksi Aer Lingusin pääkonttorin rakennuspaikan edelleen kehittämiseksi.
In such circumstances, Ryanair’s shareholding might in fact represent more than 50% of the votes likely to be cast.
Sellaisissa olosuhteissa Ryanairin omistusosuus voi itse asiassa vastata yli 50:tä prosenttia todennäköisesti edustetuista äänistä.
In addition, Aer Lingus puts forward a number of examples of circumstances in which Ryanair may interfere with Aer Lingus’ business by taking advantage of the scenarios set out above.
Lisäksi Aer Lingus esittää useita esimerkkejä tilanteista, joissa Ryanair voi edellä kuvattuja asetelmia hyödyntämällä puuttua Aer Lingusin liiketoimintaan.
In particular, Ryanair may employ its shareholding in Aer Lingus to further its campaign against Dublin Airport’s Terminal 2, which according to the applicant is crucial to Aer Lingus’ expansion plans.
Erityisesti Ryanair voi käyttää omistustaan Aer Lingusissa vastustaakseen edelleen Dublinin lentokentän terminaalia 2, joka hakijan mukaan on ratkaisevan tärkeä Aer Lingusin laajentumissuunnitelmille.
Equally, Ryanair, based on its preference for Boeing aircraft, may interfere with Aer Lingus’ plans to purchase Airbus aircraft.
Samoin Ryanair voi siitä johtuen, että se suosii Boeinglentokoneita, puuttua Aer Lingusin suunnitelmiin hankkia Airbusin koneita.
In its written pleadings, Aer Lingus reported Ryanair’s intention to interfere with the decision of the Board of Aer Lingus to abandon a number of routes and to open new ones.
Kirjallisissa lausumissaan Aer Lingus on ilmoittanut Ryanairin pyrkineen puuttumaan Aer Lingusin hallituksen päätökseen luopua useista reiteistä ja avata uusia.
At the hearing, however, it was confirmed that such attempts had been unsuccessful.
Istunnossa kuitenkin vahvistettiin, että yritykset eivät onnistuneet.
According to the applicant the damage which would arise from Ryanair’s exercise of its voting rights as a minority shareholder, should this result in the Board being defeated on an issue of commercial policy, would be both serious and irreparable, and the resulting disruption to Aer Lingus’ business could not be remedied by the Court’s judgment in the main application, or at all.
Hakijan mukaan Ryanairin vähemmistöosuuteen liittyvän äänioikeuden käytöstä mahdollisesti aiheutuva vahinko olisi sekä vakavaa että korjaamatonta, jos hallituksen kanta jäisi liiketoiminnan kannalta tärkeässä asiassa tappiolle, eikä siitä Aer Lingusin liiketoiminnalle aiheutuvaa häiriötä voida korjata ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen pääasiassa antamalla tuomiolla tai muutenkaan.
At the oral hearing the applicant sought to introduce as new evidence information relating to, inter alia, a contract with Airbus for the delivery of Airbus widebody aircraft which, according to the applicant, would need to be approved by the shareholders shortly after the hearing, and which constitutes a pivotal aspect of Aer Lingus’ business strategy to exploit the opportunities arising from the Open Skies regime.
Suullisessa käsittelyssä hakija halusi esittää uutta todistusaineistoa liittyen muun muassa Airbusin kanssa leveärunkoisten Airbus-koneiden toimituksesta tehtyyn sopimukseen, joka osakkeenomistajien pitää hakijan mukaan hyväksyä pian istunnon jälkeen ja joka on keskeinen osa Aer Lingusin Open Skies -hankkeen tarjoamien mahdollisuuksien hyödyntämiseen tähtäävää liiketoimintasuunnitelmaa.
Should the Board’s initiatives relating to such opportunities not be approved by the shareholders of Aer Lingus in the short term, Aer Lingus would suffer serious and irreparable harm since such opportunities would not be available to Aer Lingus following a judgment in the main proceedings.
Jos Aer Lingusin osakkeenomistajat eivät hyväksy näiden mahdollisuuksien hyödyntämiseen liittyviä hallituksen ehdotuksia lyhyellä aikavälillä, kärsii Aer Lingus vakavaa ja korjaamatonta vahinkoa, sillä nämä mahdollisuudet eivät ole Aer Lingusin käytettävissä enää pääasiassa annettavan tuomion jälkeen.
Finally, the applicant claims that the Court should, in the present case, apply the ‘precautionary principle’, because, according to the applicant, once it has been shown that there is a non-negligible risk that Ryanair might cause or contribute to Aer Lingus suffering serious and irreparable damage, the Court is entitled to take protective measures without having to await further proof of the reality of that risk.
Lopuksi hakija väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen pitää soveltaa esillä olevassa tapauksessa ”ennalta varautumisen periaatetta”, sillä hakija katsoo, että asiassa on osoitettu olevan huomattava riski siitä, että Ryanair toiminnallaan aiheuttaa Aer Lingusille vakavaa ja korjaamatonta vahinkoa tai myötävaikuttaa tällaiseen vahinkoon, ja että tässä tilanteessa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voi määrätä turvaamistoimista ilman, että sen tarvitsee odottaa lisänäyttöä riskin todennäköisyydestä.
The Commission, for its part, submits essentially that the urgency requirement is not satisfied.
Komissio on omalta osaltaan todennut, että kiireellisyyttä koskeva edellytys ei täyty.
— Findings of the President
– Presidentin arviointi asiasta
According to settled case-law, the urgency of an application for interim relief must be assessed in the light of the need for an interlocutory order in order to avoid serious and irreparable damage to the party seeking the relief.
Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan välitoimihakemuksen kiireellisyyttä on arvioitava sen perusteella, onko asiassa tarpeen antaa väliaikainen ratkaisu, jotta vältettäisiin vakavan ja korjaamattoman vahingon aiheutuminen välitoimea hakevalle asianosaiselle.
However, the applicant is still required to prove the facts which are deemed to show the probability of serious and irreparable damage (Arizona Chemical and Others v Commission, paragraph 72; see also, to that effect, HFB and Others v Commission, paragraph 67).
Kantajan on kuitenkin näytettävä toteen tosiseikat, joiden perusteella voidaan katsoa, että vakavaa ja korjaamatonta vahinkoa voi aiheutua (em. asia Arizona Chemical ym. v. komissio, määräyksen 72 kohta; ks. vastaavasti myös em. asia HFB ym. v. komissio, määräyksen 67 kohta).
In that regard, it must be pointed out that, in order to be able to determine whether the damage which applicants fear is serious and irreparable and therefore provides grounds for ordering interim measures, the judge hearing the application must have hard evidence allowing him to determine the precise consequences which the absence of the measures applied for would in all probability entail for each of the undertakings concerned.
Tältä osin on huomautettava, että voidakseen arvioida, onko hakijaa uhkaava vahinko luonteeltaan vakava ja korjaamaton ja oikeuttaako se siten välitoimien määräämiseen, välitoimista päättävällä tuomarilla on oltava konkreettista tietoa, jonka perusteella voidaan arvioida ne täsmälliset seuraukset, jotka vaadittujen välitoimien määräämättä jättämisestä jokaiselle kyseessä olevalle yhtiölle todennäköisesti koituisivat.
As a preliminary point, therefore, it should be underlined that the applicant’s claim that the President should apply the ‘precautionary principle’, and that the Court is entitled to apply ‘protective measures’ without having to await proof of the reality of the risk alleged by the applicant is manifestly inconsistent with the principles and the caselaw applicable to interim measures applications, and cannot be entertained.
Ensiksi on siten korostettava, että hakijan väite siitä, että presidentin on sovellettava ”ennalta varautumisen periaatetta” ja että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voi määrätä turvaamistoimista odottamatta näyttöä sen riskin todennäköisyydestä, johon hakija on vedonnut, on selvästi ristiriidassa välitoimihakemuksiin sovellettavien periaatteiden ja oikeuskäytännön kanssa, eikä sitä siten voida hyväksyä.
In the present case, the applicant submits that the interference in its business affairs by its shareholder and principal competitor Ryanair would place it in an extremely difficult position and that, as a consequence, it would suffer damage which would be serious and irreparable.
Hakija väittää esillä olevassa asiassa, että sen osakkeenomistajan ja pääasiallisen kilpailijan Ryanairin puuttuminen sen liiketoimintaan saattaisi sen hyvin vaikeaan asemaan, minkä seurauksena se kärsisi vakavaa ja korjaamatonta vahinkoa.
The applicant, in particular, has put forward a number of scenarios in which Ryanair might be able to influence the outcome of voting in relation to a number of matters which are, according to the applicant, crucial to the growth plans that the Board of Aer Lingus has set for that company.
Hakija on esittänyt useita tilanteita, joissa Ryanair voisi pystyä vaikuttamaan äänestystuloksiin useissa sellaisissa asioissa, jotka hakijan mukaan ovat ratkaisevia Aer Lingusin hallituksen kaavailemien kasvusuunnitelmien kannalta.
In this regard, as a preliminary point, it should be emphasised that it is not being claimed by the applicant that Ryanair is in a position to exercise control over Aer Lingus.
Tältä osin on korostettava, että hakija ei ole väittänyt, että Ryanair voisi käyttää määräysvaltaa Aer Lingusissa.
On the basis of the definition of control under Article 3(2), it follows that Ryanair cannot be understood to be in a position to ‘exercise decisive influence’ over Aer Lingus.
Ryanairin ei voida 3 artiklan 2 kohdassa säädetyn, määräysvaltaa koskevan määritelmän perusteella katsoa olevan asemassa, jossa se voi ”käyttää ratkaisevaa vaikutusvaltaa” Aer Lingusissa.
Both in its written pleadings and in the course of the oral hearing, when it was given ample opportunity to present its case, moreover, the applicant has failed to provide sufficiently concrete evidence in relation to the type of harm that is at stake for Aer Lingus, the likelihood of such harm occurring, and whether such harm is indeed serious and irreparable.
Hakija ei ole kirjallisissa lausumissaan eikä istunnossa, jossa sille annettiin mahdollisuus esitellä väitteensä perusteellisesti, pystynyt esittämään riittävän konkreettista näyttöä vahingosta, joka Aer Lingusille voi aiheutua, tällaisen vahingon todennäköisyydestä tai siitä, onko vahinko todella vakavaa ja korjaamatonta.
For example, the applicant has failed to provide sufficiently concrete evidence to establish, in relation to each example put forward, inter alia, whether and when a vote must be held, why a vote has to be held before a decision is issued in the main proceedings, why Ryanair alone would be able, in the specific circumstances, to oppose a proposal of the Board or to pass its own resolution.
Hakija ei esimerkiksi ole esittänyt mainitsemiensa esimerkkien osalta riittävän konkreettista näyttöä muun muassa siitä, onko äänestys järjestettävä ja milloin, miksi se on järjestettävä ennen pääasian ratkaisemista ja miksi Ryanair yksin voisi tietyissä olosuhteissa kaataa hallituksen esityksen tai ajaa läpi oman päätösehdotuksensa.
In addition, Aer Lingus has failed to provide sufficient evidence to support its claim that the resulting harm would be both serious and irreparable.
Lisäksi Aer Lingus ei ole esittänyt riittävää näyttöä väitteelleen siitä, että syntyvä vahinko olisi sekä vakavaa että korjaamatonta.
It follows that the assertions put forward by the applicant remain hypothetical and unsubstantiated statements which do not satisfy the condition of foreseeability of harm with the requisite degree of probability.
Tästä seuraa, että hakijan esittämät väitteet jäävät hypoteettisiksi ja perustelemattomiksi lausumiksi, jotka eivät täytä ehtoa vahingon riittävän todennäköisestä ennakoitavuudesta.
More specifically, in relation, first, to the claim that under the current shareholding structure of Aer Lingus, Ryanair already enjoys the power to block special resolutions requiring a 75% majority, and has on one occasion already done so, Aer Lingus has failed to provide concrete evidence demonstrating that the passing of any such special resolution is anticipated to be required before the decision in the main proceedings is issued by this Court.
Tarkemmin sanottuna sille väitteelle, että Aer Lingusin nykyisen omistusrakenteen vallitessa Ryanairilla on jo valta estää 75 prosentin enemmistöä vaativat poikkeukselliset päätökset, minkä se on kerran tehnytkin, Aer Lingus ei ole esittänyt konkreettista näyttöä, joka osoittaisi, että yhtäkään tällaista päätöstä olisi tehtävä, ennen kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on antanut ratkaisunsa pääasiassa.