natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Commission sent to the Portuguese Republic on 25 May 1993, a reasoned opinion calling upon it to take the measures necessary to comply with its obligations under the Directive within two months of notification of the opinion.
Komissio osoitti 25.5.1993 Portugalin tasavallalle perustellun lausunnon, jossa se kehotti tätä toteuttamaan tarpeelliset toimenpiteet direktiivin mukaisten velvoitteiden noudattamiseksi kahden kuukauden sisällä perustellun lausunnon tiedoksiantamisesta.
By application lodged at the Registry of the Court on 17 July 1998, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by failing to adopt or communicate a summary of the pollution reduction programmes laying down quality objectives and the results thereof for the 99 priority substances referred to in the first indent of List II of the Annex to Council Directive 76/464/EEC of 4 May 1976 (hereinafter 'the Directive'), the Portuguese Republic has failed to fulfil its obligations under Article 7 of the Directive and Article 189(3) of the EC Treaty (now Article 249(3) EC).
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut kanteen, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 17.7.1998 ja jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut 4 päivänä toukokuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin 76/464/ETY (jäljempänä direktiivi) 7 artiklan ja EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan kolmannen kohdan (josta on tullut EY 249 artiklan kolmas kohta) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole laatinut pilaantumisen vähentämiseen tähtääviä ohjelmia, joihin sisältyisi veden laatutavoitteet kyseisen direktiivin liitteen luettelon II ensimmäisessä luetelmakohdassa mainittujen 99 tärkeimmän aineen osalta, tai toimittanut näistä ohjelmista sekä niiden toteuttamisen tuloksista lyhennelmää komissiolle.
Taking the view that none of the replies received was fully satisfactory, the Commission brought this action.
Koska komissio katsoi, ettei yksikään saaduista vastauksista ollut täysin tyydyttävä, se nosti nyt käsiteltävän kanteen.
In this case, the period laid down in the reasoned opinion expired on 25 July 1993.
Tässä tapauksessa perustellussa lausunnossa asetettu määräaika päättyi 25.7.1993.
By letters to the Portuguese Government of 26 September 1989 and 4 April 1990, the Commission requested summaries of the pollution reduction programmes in respect of the substances within List II of the Annex to the Directive.
Komissio pyysi 26.9.1989 ja 4.4.1990 päivätyillä Portugalin hallitukselle osoitetuilla kirjeillä tietoja direktiivin liitteen luettelossa II mainittujen aineiden aiheuttaman pilaantumisen vähentämiseen tähtäävistä ohjelmista.
That study is merely
Asiakirja-aineistosta ilmenee, että Portugalin
a preparatory act and is general in nature. It cannot therefore be considered to constitute a programme within the meaning of Article 7 of the Directive.
niissä kuvataan hyvin yleisesti hankkeita, jotka olisi saatettava asianmukaisesti päätökseen, antamatta mitään tietoa luettelon II ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitettujen aineiden osalta asetetuista laatutavoitteista tai näiden hankkeiden toteuttamisen määräajoista.
the quality objectives pursued as regards the substances referred to in the first indent of List II or as to the deadlines for implementing those plans.
hallitus lähetti komissiolle ensinnäkin 25.6.1992 tulokset kansallisella tasolla toteutetusta teknisestä tutkimuksesta, joka koski maassa valmistettuja, maahantuotuja tai maastavietyjä kemiallisia aineita.
It must therefore be found that that document does not constitute a programme within the meaning of Article 7 of the Directive either.
Näin ollen on todettava, että tämäkään asiakirja ei ole direktiivin 7 artiklassa tarkoitettu ohjelma.
As regards, secondly, the document entitled 'Directive 76/464/EEC Pollution reduction programmes', which was also sent to the Commission on 25 June 1992, the five programmes contained in that document, apart from the fact that they relate to certain locations only, describe in very broad terms the plans to be implemented but give no indication either as to
Sama koskee kolmanneksi asiakirjaa, joka on otsikoitu "Pilaantumisen vähentämiseen tähtäävät ohjelmat" ja joka toimitettiin komissiolle 9.6.1993.
The same is true, thirdly, as regards the document entitled 'Pollution reduction programmes' sent to the Commission on 9 June 1993.
Toiseksi asiakirjasta, joka on otsikoitu "Direktiivi 76/464/ETY pilaantumisen vähentämiseen tähtäävät ohjelmat" ja joka niin ikään toimitettiin komissiolle 25.6.1992, on todettava, että sen lisäksi, että tähän asiakirjaan sisältyvät viisi ohjelmaa koskevat vain tiettyjä paikkoja,
Declares that, by failing to adopt water pollution reduction programmes laying down quality objectives to reduce pollution by the substances falling within the first indent of List II of the Annex to Council Directive 76/464/EEC of 4 May 1976 on pollution caused by dangerous substances discharged into the aquatic environment of the Community, the Portuguese Republic has failed to fulfil its obligations under Article 7 of that directive.
Portugalin tasavalta ei ole noudattanut tiettyjen yhteisön vesiympäristöön päästettyjen vaarallisten aineiden aiheuttamasta pilaantumisesta 4 päivänä toukokuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin 76/464/ETY 7 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole laatinut vesien pilaantumisen vähentämiseen tähtääviä ohjelmia, joihin sisältyisi veden laatutavoitteet kyseisen direktiivin latteen luettelon II ensimmäisessä luetelmakohdassa mainittujen aineiden aiheuttaman pilaantumisen vähentämiseksi.
Advocate General A. Saggio delivered his Opinion at the sitting of the Second Chamber on 9 March 2000.
Julkisasiamies A Saggio on esittänyt ratkaisuehdotuksensa toisen jaoston istunnossa 9 päivänä maaliskuuta 2000.
(Agriculture — Common organisation of the markets — Fruit and vegetables - Producers' organisations — Imposition of fees on non-member producers of fresh products — Exemption for non-member producers of products intended for processing Lawfulness of the exemption) (Fifth Chamber) option to make non-member producers subject to the obligation to pay the fees.
Ennakkoratkaisu Maatalous — Yhteinen markkinajäήestely — Hedelmät ja vihannekset — Tuottajajärjestöt -Maksujen kantaminen sellaisilta tuoretuotteiden tuottajilta, jotka eivät ole liittyneetjäseniksi - Niiden tuottajien, jotka eivät ole liittyneetjäseniksi, vapauttaminen maksuista jalostukseen tarkoitettujen tuotteiden osalta — Maksuista vapauttamisen lainmukaisuus (viides jaosto)
Since it was unsure as to the scope of Article 15b(8) of Regulation No 1035/72, the Cour de Cassation decided to stay proceedings and to refer a question to the Court for a preliminary ruling on the interpretation of that provision.
Le Bars ja Unilet hakivat kassaatiovalituksella muutosta tähän tuomioon vedoten siihen, että asetuksen N:o 1035/72 15 b artiklan 8 kohdassa annetaan jäsenvaltioille pelkästään mahdollisuus säätää, että yhteenliittymiin kuulumattomien tuottajien tulee maksaa tuotantomaksuja.
By judgment of 6 April 1999, the Cour de Cassation (Court of Cassation) referred for a preliminary ruling a question concerning the interpretation of Article 15b(8) of Regulation (EEC) No 1035/72 of the Council of 18 May 1972, as amended by Council Regulation (EEC) No 3284/83 of 14 November 1983 ('Regulation No 1035/72').
Cour de cassation on esittänyt 6.4.1999 tekemällään päätöksellä ennakkoratkaisukysymyksen 18 päivänä toukokuuta 1972 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1035/72, sellaisena kuin se on muutettuna 14.11.1983 annetulla neuvoston asetuksella N:o 3284/83, jäljempänä asetus N:o 1035/72), 15 b artiklan 8 kohdan tulkinnasta.
The question submitted for preliminary ruling
Koska asetuksen N:o 1035/72 15 b artiklan 8 kohdan soveltamisala oli Cour de cassationille epäselvä, se on päättänyt lykätä asian käsittelyä ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle ennakkoratkaisukysymyksen 15 b artiklan 8 kohdan tulkinnasta.
That question has arisen in proceedings between the Union Nationale Interprofessionnelle des Légumes Transformés ('Unilet') and Mr Le Bars, on the one hand, and the Association Comité Économique Régional Agricole Fruits et Légumes de Bretagne ('Cerafel'), on the other, concerning the fees for 1994 allegedly due from Mr Le Bars to Cerafel in respect of the production of cauliflower intended for the processing industry.
Tämä kysymys on esitetty asiassa Union nationale interprofessionnelle des légumes transformés (jäljempänä Unilet) ja Gilles Le Bars vastaan Association Comité économique régional agricole fruits ja légumes de Bretagne (jäljempänä Cerafel), ja siinä on kyse Le Barsilla väitetysti olevasta velvollisuudesta suorittaa teolliseen jalostukseen tarkoitetun kukkakaalin osalta vuoden 1994 tuotantomaksu Cerafelille.
It is in the light of those considerations that the question must be addressed whether a Member State is empowered, when applying Article 15b(l) of Regulation No 1035/72, to exempt producers of products intended for processing from payment of the membership fees to which producers of fresh products are subject.
Jäsenvaltioilla on asetuksen N:o 1035/72 15 b artiklassa säädetyin edellytyksin arviointivaltaa, jota ne voivat käyttää yhteisön oikeudessa asetetuin rajoituksin.
The dispute in the main proceedings and the question submitted for preliminary ruling
Oikeudenkäynti kansallisessa tuomioistuimessa ja ennakkoratkaisukysymys
Cerafel brought proceedings before the Tribunal d'Instance (District Court), Saint Brieuc (France), against Mr Le Bars, who produces cauliflower for processing, seeking payment of fees in respect of his cauliflower production for 1994.
Le Bars on jalostettavaksi tarkoitetun kukkakaalin tuottaja, ja Cerafel on haastanut hänet vastaajaksi Tribunal d'instance de Saint-Brieuciin (Ranska) vaatien häntä maksamaan vuoden 1994 osalta kukkakaalin tuotantomaksut.
Unilet was granted leave to intervene in the proceedings in support of Mr Le Bars.
Oikeudenkäynnissä Unilet hyväksyttiin väliintulijaksi tukemaan Le Barsin vaatimuksia.
By judgment of 11 September 1996, the Tribunal d'Instance ruled that Mr Le Bars was required to pay the fees in question, in particular on the ground that the Decrees of 5 July 1993 and 24 June 1994 were incompatible with Regulation No 1035/72 in so far as they excluded producers of cauliflower specifically intended for the processing industry from the obligation to pay those fees.
Edellä mainittu tuomioistuin velvoitti 11.9.1996 annetulla tuomiolla Le Barsin maksamaan riidanalaiset maksut erityisesti sillä perusteella, että 5.7.1993 ja 24.6.1994 annetut asetukset olivat sen mukaan ristiriidassa asetuksen N:o 1035/72 kanssa siltä osin, kuin niissä vapautetaan maksuvelvollisuudesta ne tuottajat, jotka tuottavat erityisesti teolliseen jalostukseen tarkoitettua kukkakaalia.
The rules on notifying production, on production and marketing and the rules on market withdrawal apply only partially, indeed may not even apply at all, to products intended for processing. Similarly, those products benefit only partially, or indeed not at all, from the research, market research and sales promotion measures undertaken by a producers' organisation or an association of producers' organisations.
Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan EY:n perustamissopimuksen 40 artiklan 3 kohdassa (josta on muutettuna tullut EY 34 artiklan 2 kohta) tarkoitettu yhteisön tuottajien välisen syrjinnän kieltävä periaate edellyttää, että toisiinsa rinnastettavissa tilanteissa ei menetellä eri tavalla ja että erilaisissa tilanteissa ei menetellä samalla tavalla, ellei tällaista menettelyä voida objektiivisesti perustella.
of non-discrimination.
myynninedistämistoimista, joita tuottajajärjestö tai tuottajajärjestöjen yhdistys saattaa tehdä,
'Article 15b(8) of Regulation (EEC) No 1035/72 of the Council of 18 May 1972 on the common organisation of the market in fruit and vegetables, as amended by Council Regulation (EEC) No 3284/83 of 14 November 1983, must be interpreted as meaning that, where a Member State has applied Article 15b(l) of that regulation, that is to say where it has made certain rules on production and marketing adopted by a producers' organisation binding on producers established in the district who do not belong to that organisation, it is entitled to exempt certain non-member producers from the payment of fees, in respect of a given product, in so far as the goods produced by them are intended for industrial processing rather than for the fresh-product market.'
Hedelmä- ja vihannesalan yhteisestä markkinajärjestelystä 18 päivänä toukokuuta 1972 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1035/72, sellaisena kuin se on muutettuna 14.11.1983 annetulla neuvoston asetuksella N:o 3284/83,15 b artiklan 8 kohtaa on tulkittava siten, että kun jäsenvaltio on soveltanut tämän säännöksen 1 kohtaa säätäen tietyn tuottajajärjestön laatimien tuotantoa ja markkinointia koskevien sääntöjen velvoittavan tähän järjestöön kuulumattomia tällä alueella toimivia tuottajia, sillä on oikeus tämän tuotteen osalta olla saattamatta maksuvelvollisuuden alaisiksi näistä järjestöön kuulumattomista tuottajista tiettyjä tuottajia siltä osin, kuin näiden tuotanto ei ole tarkoitettu tuoretuotteiden markkinoille vaan teolliseen jalostukseen.
Preliminary ruling (Turnover tax — Common system of value added tax Refund of the tax to taxable persons not established in the country — Article 17 of the Sixth Directive 77I3881EEC and Articles 2 and 5 of the Eighth Directive 79/1072/EEC) (Fifth Chamber)
Ennakkoratkaisu Liikevaihtovero — Yhteinen arvonlisäverojάήestelmä — Maan alueelle sijoittautumattomille verovelvollisille suoritettava veronpalautus — Kuudennen direktiivin 77 13881 ETY 17 artikla ja kahdeksannen direktiivin 79/1072/ETY 2 ja 5 artikla (viides jaosto)
Those questions were raised in proceedings between Monte Dei Paschi Di Siena, established in Italy, and the Ministre du Budget and the Ministre de l'Economie et des Finances (Minister for the Budget and Minister for the Economy and Finance) in relation to refund of value added tax (hereinafter 'VAT') paid by that company in
Conseil d'État (Ranska) on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle 5.3.1999 tekemällään päätöksellä kaksi ennakkoratkaisukysymystä 6 päivänä joulukuuta 1979 annetun kahdeksannen neuvoston direktiivin 79/1072/ETY (jäljempänä kahdeksas direktiivi) 2 ja 5 artiklan tulkinnasta.
By decision of 5 March 1999, the Conseil d'État (Council of State) referred to the Court for a preliminary ruling two questions on the interpretation of Articles 2 and 5 of the Eighth Council Directive 79/1072/EEC of 6 December 1979 (hereinafter 'the Eighth Directive').
administrative d'appelin tuomiosta sillä perusteella, että tämä oli tehnyt oikeudellisen virheen soveltaessaan kahdeksannen direktiivin nojalla tulkitsemiaan yleisen verolain 271 §:ää ja lain liitteessä II olevia 242 OM ja 242 ON §:ää.
respect of expenditure incurred in France for the purposes of its business in Italy.
Kansallisen tuomioistuimen käsiteltävänä oleva oikeudenkäyntiasia ja ennakkoratkaisukysymykset
The main proceedings and the questions referred to the Court the VAT paid by it in France and as to the proper method of calculating the amount of any such refund, the Conseil d'État stayed proceedings and referred to the Court a number of questions for a preliminary ruling.
Conseil d'État on epätietoinen siitä, onko Monte Dei Paschi Di Sienalla Ranskassa maksamansa ALV:n osalta oikeus osittaiseen palautukseen ja millä tavoin mahdollisen palautuksen määrä pitäisi laskea, ja se on päättänyt lykätä asian käsittelyä ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle ennakkoratkaisukysymyksiä:
Monte dei Paschi di Siena is a banking and financial establishment whose business headquarters is in Italy and which has a representative office in France.
Monte Dei Paschi Di Siena on pankki- ja rahoituslaitos, jonka kotipaikka on Italiassa ja jolla on Ranskassa sivutoimipiste.
On the basis of Article 271 of the French General Tax Code and Article 242 OM of Annex II to that code, which transposed the Eighth Directive into French law, it applied for refund of the VAT charged on the expenditure incurred by it in France in connection with the setting up of that office during 1988 and 1989.
Ranskan yleisen verolain 271 §:n ja lain liitteessä II olevan 242 OM §:n perusteella, joilla on saatettu kahdeksannen direktiivin säännökset osaksi Ranskan valtionsisäistä oikeutta, Monte Dei Paschi Di Siena vaatii sen ALV:n palauttamista, joka on kannettu niiden hankintamenojen osalta, jotka sille ovat aiheutuneet sivutoimipisteen ylläpitämisestä Ranskassa vuosina 1988 ja 1989.
The national court seeks essentially to ascertain whether Articles 2 and 5 of the Eighth Directive must be interpreted as granting taxable persons established in a Member State where only some of their transactions are taxed the right to partial refund of the VAT charged, in a Member Slate where they are not established, on goods or services which are used for the purposes of their transactions in the Member Slate of establishment and, if so, how the amount of the VAT to be refunded must be calculated.
Verohallinnon hylättyä hakemuksen Monte Dei Paschi Di Siena teki Tribunal administratif de Paris'iin (Ranska) valituksen, jossa esitettiin samat vaatimukset ja joka hylättiin 24.11.1992 annetulla tuomiolla.
The tax authorities refused to grant that application, whereupon the defendant in the main proceedings brought an action seeking the same relief before the Tribunal Administratif de Paris (Administrative Court, Paris), which was dismissed by judgment of 24 November 1992.
Kansallinen tuomioistuin kysyy pääasiassa, tuleeko kahdeksannen direktiivin 2 ja 5 artiklaa tulkita siten, että sellaiseen jäsenvaltioon sijoittautuneella verovelvollisella, jossa verovelvollisella on vain osittain veronalaista liiketoimintaa, on oikeus sen ALV:n osittaiseen palautukseen, joka on kannettu sellaisessa jäsenvaltiossa, jonne verovelvollinen ei ole sijoittautunut, sellaisista tavaroista tai palveluista, joita on käytetty verovelvollisen sijoittautumisjäsenvaltiossa suorittamiin liiketoimiin, ja tarvittaessa, miten palautettavan ALV:n määrä tulee laskea.
Article 17 of the Sixth Directive deals with the origin and scope of the right to deduct VAT.
Kuudennen direktiivin 17 artikla koskee ALV:n vähennysoikeuden syntymistä ja laajuutta.
That right may be exercised to the extent to which the goods and services which gave rise to the payment of VAT are used for the purposes of the taxable person's transactions.
Oikeus vähennykseen on olemassa niiltä osin kuin tavarat ja palvelut, joiden osalta on maksettu ALV:tä, käytetään verovelvollisen verollisiin liiketoimiin.
By judgment of 13 March 1995 setting aside the previous judgment, the Cour Administratif d'Appel de Paris (Administrative Appeal Court, Paris) held that Monte dei Paschi di Siena was entitled to refund of VAT in France in the sum of FRF 125 244.60.
Cour administrative d'appel de Paris kumosi edellä mainitun tuomion 30.3.1995 antamallaan tuomiolla ja vahvisti, että Monte Dei Paschi Di Sienalla oli oikeus saada Ranskassa 125 244,60 FRF:n suuruinen ALV:n palautus.
That sum was arrived at by applying to the amount of VAT paid by the company in France a percentage corresponding to the proportion of its turnover in Italy which was taxed.
Tämä summa määritettiin siten, että yhtiön Ranskaan suorittaman ALV:n määrä suhteutettiin vastaamaan Italiassa sen liikevaihdon perusteella verotettua prosentuaalista määrää.
In the particular case where the goods and services are used by the taxable person both for transactions giving rise to a right to deduction and for transactions not giving rise to any such right, Article 17(5) of the Sixth Directive provides that only such proportion of the VAT shall be deductible as is attributable to the former transactions.
Verovelvollisella, joka on vapautettu verosta ja jolla tämän vuoksi ei ole oikeutta vähentää sijoittautumisjäsenvaltiossa ostamiinsa palveluihin sisältyvää arvonlisäveroa, ei ole myöskään arvonlisäverodirektiivien järjestelmän
The Ministre de l'Economie et des Finances then the appealed in cassation against the judgment of the Cour Administratif d'Appel on the ground that it had erred in law in its application of Article 271 of the General Tax Code and Articles 242 OM and 242 ON of Annex II to that code, considered in the light of the Eighth Directive.
Ranskan valtionvarainministeriö (le ministre de l'Économie et des Finances) teki kassaatiovalituksen Conseil d'Éiat'an Cour
establishment for the purposes both of his taxed transactions and his exempt transactions in the latter State, he has a right of partial refund in the first State.
tavoitteiden mukaisesti oikeutta saada palautusta toisessa jäsenvaltiossa maksetusta arvonlisäverosta.
not the case, the said taxed transactions cannot be taken into account in calculating the amount of the refund.
17 artiklan 3 kohdan a alakohtaa ja tarkistaa, oikeuttavatko kyseessä olevat liiketoimet vähennykseen palautuksen suorittavan jäsenvaltion alueella.
The apportionment carried out in accordance with Article 19 of the Sixth Directive must therefore, if necessary, be adjusted by reference to the transactions which would give rise to a right to deduction if they were carried out in the Member State of refund.
Sellaisen erityistapauksen, jossa verovelvollinen käyttää tavaroita ja palveluja sekä vähennykseen oikeuttaviin liiketoimiin että vähennykseen oikeuttamattomiin liiketoimiin, vähennys voidaan kuudennen direktiivin 17 artiklan 5 kohdan mukaan myöntää vain siitä ALV:n osasta, joka vastaa ensin mainittujen liiketoimien suhteellista osuutta. Tämä suhdeluku on laskettava direktiivin 19 artiklan mukaisesti kaikista verovelvollisen suorittamista liiketoimista.
In order to determine the amount of any refund in circumstances such as those in point in the main proceedings it is appropriate to apply the provisions of Article 17(3)(a) of the Sixth Directive and verify whether the transactions in question would give rise to a right to deduction in the Member State of refund.
Silloin kun verovelvollinen harjoittaa sekä veronalaista että sijoittautumisjäsenvaltiossa verosta vapautettua liiketoimintaa, verovelvollisella on siis oikeus osittaiseen veronpalautukseen tässä valtiossa.
After the appropriate apportionment is carried out, it is necessary to determine what expenditure may be taken into account in calculating the refund.
Jos siis verovelvollisella on veronalaista ja siinä valtiossa, johon se on sijoittautunut, verosta vapautettua liiketoimintaa, tulee tutkia, olisiko veronalaisen liiketoiminnan osalta olemassa oikeus vähennykseen myös palautuksen suorittavassa jäsenvaltiossa siinä tilanteessa, että liiketoimintaa harjoitettaisiin siinä jäsenvaltiossa.
The expenditure to be taken into account is that which gives rise to a right to deduction in the State of refund.
Mikäli näin ei ole, mainittua veronalaista liiketoimintaa ei voida ottaa huomioon laskettaessa palautuksen määrää.
The amount of the refund is determined by applying the apportionment to the VAT paid in respect of such expenditure.
Kuudennen direktiivin 19 artiklan säännösten mukaisesti määritelty suhdeluku tulee siten laskea niiden liiketoimien mukaan, jotka oikeuttaisivat vähennykseen, mikäli liiketoimet olisi suoritettu palautuksen suorittavassa jäsenvaltiossa.
Thus, in the case of a taxable person carrying out taxed transactions and exempt transactions in the Member State where he is established, it is appropriate to consider whether the former transactions would also give rise to a right to deduction in the Member State of refund in the event of their being carried out there. If that is
Mikäli verovelvollinen suorittaa muussa jäsenvaltiossa kuin sijoittautumisjäsenvaltiossa hankintamenoja sekä verollisia että viimeksi mainitussa jäsenvaltiossa vapautettuja liiketoimia varten, verovelvollisella on oikeus osittaiseen veronpalautukseen ensiksi mainitussa valtiossa.
Advocate General A. Saggio delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 13 April 2(MX).
Yhteisöjen tuomioistuin on ratkaissut esitetyt kysymykset seuraavasti: alueelle koskevat neuvoston