natgillin/translations-raw huggingface dataset:
22 That principle of the inviolability of decisions which have not been challenged within those timelimits is set aside only where the allegedly unlawful measure contains such serious and manifest defects that it could be deemed non-existent. 23
22Periaatetta, jonka mukaan päätöksiä, joita ei ole riitautettu kyseisessä määräajassa, ei voida muuttaa jälkeenpäin, sovelletaan aina, ellei lainvastaiseksi väitetyssä säädöksessä ole niin erityisen vakavia ja ilmeisiä virheitä, että sitä voidaan pitää mitättömänä. 23
By thus making the admissibility of a plea of illegality conditional upon the direct route to the Community Courts being closed, the Community judicature seeks to prevent that remedy from offering negligent applicants a second chance.
Kun yhteisöjen tuomioistuin asetti lainvastaisuusväitteen tutkittavaksi ottamisen edellytykseksi sen, ettei asiaa voida suoraan saattaa yhteisöjen tuomioistuimien käsiteltäväksi, se halusi välttää tilanteen, jossa huolimaton kantaja käyttää tätä oikeussuojakeinoa uutena mahdollisuutena.
That has given rise to a principle of the unity of judicial protection, by virtue of which a litigant should not, in prin-
Tästä seuraa oikeussuojan ainutkertaisuuden periaate, jonka mukaan oikeussubjektilla ei pääsääntöisesti ole kuin yksi mahdolli-
17 — Paragraph 39.
17 – Tuomion 39 kohta.
21 — That time bar was first raised against a negligent applicant in the context of a reference for a preliminary ruling on validity (TWD Textilwerke Deggendorf, paragraphs 23 to 25).
21 – Tämä riitauttamisen mahdollisuus evättiin huolimattomalta kantajalta ensimmäisen kerran säännöksen pätevyyden arviointia koskeneen ennakkoratkaisupyynnön yhteydessä (em. asia TWD Textilwerke Deggendorf, tuomion 23–25 kohta).
The following year, the Court of First Instance transposed that reasoning to the plea of illegality (TWD v Commission, paragraph 103).
Seuraavana vuonna Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin sovelsi tätä ajattelutapaa lainvastaisuusväitteen yhteydessä (em. asia TWD v. komissio, tuomion 103 kohta).
22 — See, in particular, Spain v Commission (paragraph 17).
22 – Ks. erityisesti em. asia Espanja v. komissio (tuomion 17 kohta).
18 — According to the expression used by L. Coutron, La contestation incidente des actes de l’Union européenne, a thesis defended on 10 December 2005 at the University of Montpellier I. B
18 – L. Coutron käytti tästä ranskankielistä ilmausta ”logique de compensation des voies de droit” väitöskirjassaan La contestation incidente des actes de l’Union européenne, jonka väitöstilaisuus pidettiin 10.12.2005 Montpellier I -yliopistossa.
Is that reasoning, based on the principle that legal remedies should be mutually compensatory, also relevant where a plea of illegality is raised in regard to a regulation?
Päteekö tämä oikeussuojakeinojen kompensaatioon perustuva ajattelutapa myös silloin, kun lainvastaisuusväite on esitetty asetuksesta?
However, once a plea of illegality is raised by a privileged applicant in regard to a regulation, a line of reasoning in terms of the above principle becomes irrelevant in so far as it infringes the terms of Article 241 EC.
Sitä vastoin tilanteessa, jossa etuoikeutettu kantaja esittää lainvastaisuusväitteen asetuksesta, oikeussuojakeinojen kompensaatioon perustuva ajattelutapa menettää merkityksensä, sillä se olisi vastoin EY 241 artiklan sanamuotoa.
An affirmative answer can be given where such a plea of illegality is raised by an ordinary applicant.
Kysymykseen voidaan vastata myöntävästi, jos lainvastaisuusväitteen on esittänyt tavanomainen kantaja.
In that situation, the possibility of an incidental challenge compensates for the restricted access which non-privileged applicants have to the action for annulment of legislative measures.
Siinä tapauksessa liitännäisen riitauttamisen mahdollisuus kompensoi muiden kuin etuoikeutettujen kantajien rajallista mahdollisuutta nostaa kumoamiskanne lainsäädäntötoimesta.
In regard to a measure which is truly of general application, the annulment of which they cannot, in principle, directly apply for, ordinary applicants cannot be accused of a lack of care and in consequence they have a right to challenge the measure incidentally. 24
Sellaisen yleisesti sovellettavan toimen kohdalla, jonka kumoamista tavanomaiset kantajat eivät lähtökohtaisesti voi suoraan vaatia, tavanomaisia kantajia ei voida moittia huolellisuuden puutteesta, ja niillä on siten oikeus riitauttaa toimi liitännäisesti. 24
25 That would constitute an obvious infringement of the terms of Article 241 EC which, it should not be forgotten, gives any party the right to invoke the inapplicability of a regulation before the Court, notwithstanding the fact that the timelimits laid down in the fifth paragraph of Article 230 EC have expired. 26
EY 241 artiklan sanamuotoa, jossa – kuten edellä on todettu – annetaan asianosaisille oikeus vaatia yhteisöjen tuomioistuimessa asetuksen jättämistä soveltamatta, vaikka EY 230 artiklan viidennessä kohdassa mainittu määräaika olisi päättynyt. 26
It is certainly because of the ‘insuperable’ nature of the wording of that provision 27 that the Court, prompted by a number
Varmasti juuri tämän sanamuodon 27ylipääsemättömän luonteen takia yhtei- söjen tuomioistuin on myöntänyt vähitellen
That reasoning seems to me to be consistent with the logic informing the system of legal remedies in Community law and compatible with the terms of Article 241 EC, which permits any party to raise incidentally the inapplicability of a regulation.
Tämä ajattelutapa on mielestäni yhteisön oikeussuojakeinojen järjestelmän mukainen ja noudattaa EY 241 artiklan sanamuotoa, jossa annetaan kaikille asianosaisille mahdollisuus vaatia liitännäisesti, ettei asetusta sovelleta.
By thus confirming that an ordinary applicant may challenge, incidentally, a measure of general application, the Court’s caselaw reconciles with the terms of Article 241 EC the logic of the principle that legal remedies should be mutually compensatory.
Kun tavanomaisilla kantajilla on tällä tavalla yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännössä vahvistettu olevan mahdollisuus riitauttaa yleisesti sovellettava toimi liitännäisesti, siinä on onnistuttu sovittamaan yhteen oikeussuojakeinojen kompensaation logiikka ja EY 241 artiklan sanamuoto.
26 — See the Opinion of Advocate General Slynn in Case 181/85 France v Commission [1987] ECR 689.
26 – Ks. tässä yhteydessä julkisasiamies Slynnin ratkaisuehdotus asiassa 181/85, Ranska v. komissio, tuomio 12.2.1987 (Kok. 1987, s. 689).
SPAIN v COUNCIL the ground that the claim for partial annulment was inadmissible.
JULKISASIAMIES BOTIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-442/04
of its Advocates General, 28 has progressively accepted that a privileged applicant may, in the course of an action for annulment, raise an objection of illegality in regard to a regulation. 29
28 useiden julkisasiamiestensä aloitteesta, että etuoikeutettu kantaja voi esittää kumoamiskanteen yhteydessä lainvastaisuusväitteen asetuksesta. 29
If the terms of Article 241 EC prevent the lack of care of a privileged applicant, which has not brought an action for the annulment of a regulation within the time-limits, from being relied on against it in order to declare inadmissible a plea of illegality raised in regard to the same measure, I think that the same must, a fortiori, apply where a Member State has brought an action within the timelimits but that action has been dismissed on the ground that its claim for partial annulment was inadmissible.
Jos nimittäin EY 241 artiklan sanamuodosta seuraa, ettei etuoikeutetun kantajan huolimattomuutta, kun se ei ole nostanut asetuksesta kumoamiskannetta määräajassa, voida pitää perusteena sille, että tällaista säädöstä koskeva lainvastaisuusväite jätetään tutkimatta, samaa perustelua on mielestäni sovellettava sitäkin suuremmalla syyllä silloin, kun jäsenvaltio on nostanut kumoamiskanteen määräajassa, mutta kanne on hylätty, koska osittaista kumoamista koskevia vaatimuksia ei ole otettu tutkittavaksi.
It is thus irrelevant to argue, as the Council and the Commission do, that the plea of illegality raised by the Kingdom of Spain in regard to Regulation No 1954/2003 is inadmissible inasmuch as that Member State could have brought a direct action for the annulment of that regulation.
Näin ollen ei voida pitää merkityksellisenä neuvoston ja komission väitettä, jonka mukaan Espanjan kuningaskunnan asetuksesta N:o 1954/2003 esittämää lainvastaisuusväitettä ei voida ottaa tutkittavaksi siksi, että kyseisellä jäsenvaltiolla oli mahdollisuus vaatia suoraan asetuksen kumoamista.
In my view, that argument must be rejected all the more forcefully where a privileged applicant has exercised its right of action, but the action has been dismissed on
Tämä väite on mielestäni hylättävä etenkin silloin, kun etuoikeutettu kantaja on käyttänyt kanneoikeuttaan, mutta kanne on hylätty, koska osittaista kumoamista koskevia vaatimuksia ei ole otettu tutkittavaksi.
28 — See, in particular, p.
299) antama ratkaisuehdotus, s.
414 of the Opinion of Advocate General Roemer in Case 32/65 Italy v Council and Commission [1966] ECR 389; p.
600; julkisasiamies Slynnin em. asiassa Ranska v. komissio antama ratkaisuehdotus, s.
703 of the Opinion of Advocate General Sir Gordon Slynn in France v Commission; and pp. 5343 to 5345 of the Opinion of Advocate General Mancini in Greece v Council.
703 ja julkisasiamies Mancinin em. asiassa Kreikka v. neuvosto antama ratkaisuehdotus, s. 5343–5345.
See also the same line of reasoning in paragraphs 36 to 54 of the Opinion of Advocate General Mengozzi in Case C-91/05 Commission v Council, still pending before the Court.
Ks. myös saman ajattelutavan osalta julkisasiamies Mengozzin yhteisöjen tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa C-91/05, komissio v. neuvosto, 19.9.2007 antaman ratkaisuehdotuksen 36–54 kohta.
29 — Several judgments only implicitly recognise the right of privileged applicants to challenge a regulation indirectly in the course of an action for annulment (see Italy v Council and Commission, France v Commission and Greece v Council).
29 – Useista tuomioista ilmenee vain implisiittisesti etuoikeutettujen kantajien oikeus riitauttaa asetus liitännäisesti kumoamiskanteen yhteydessä (ks. tuomiot em. asioissa Italia v. neuvosto ja komissio; Ranska v. komissio sekä Kreikka v. neuvosto).
I conclude from those considerations that the terms of Article 241 EC permit, to a very large degree, a Member State to invoke the inapplicability of a regulation, even, in my opinion, where it has already brought an action for the partial annulment of the regulation, but that action has been declared inadmissible.
Päättelen edellä esitetystä, että EY 241 artiklan sanamuoto antaa jäsenvaltiolle hyvin laajan mahdollisuuden vaatia asetuksen jättämistä soveltamatta, mielestäni myös silloin, kun jäsenvaltio on jo nostanut kanteen asetuksen osittaiseksi kumoamiseksi mutta kanne on jätetty tutkimatta.
Whether or not the plea of illegality raised by the Kingdom of Spain was out of time in his reply, 33unless it is based on matters of law or of fact which come to light in the course of the procedure, in accordance with the first subparagraph of Article 42(2) of the Rules of Procedure of the Court. 34
Espanjan kuningaskunnan esittämän lainvastaisuusväitteen myöhästyminen käsittelyn aikana ole tullut esille uusia tosiseikkoja tai oikeudellisia seikkoja yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 42 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti. 34
With regard to this question, it must first be pointed out that one of the conditions for the admissibility of a plea of illegality is that the applicant must make his incidental challenge in a clear and reasoned manner. 30
Tämän kysymyksen yhteydessä on syytä tuoda aluksi esiin, että lainvastaisuusväitteen tutkittavaksi ottamisen edellytyksiin kuuluu, että kantajan on esitettävä liitännäinen riitauttaminen selkeästi ja perustellusti. 30
It should also be pointed out that the Court has decided that although that provision allows an applicant, in exceptional circumstances, to introduce new pleas in law in support of the form of order sought in the application, it does not in any way provide for the possibility of an applicant’s changing the form of order sought. 35
On myös syytä tuoda esiin, että yhteisöjen tuomioistuimen mukaan on niin, että vaikka kyseisessä määräyksessä sallitaan se, että kantaja poikkeuksellisesti vetoaa uusiin perusteisiin tukeakseen kannekirjelmässään esittämiään vaatimuksia, siinä ei kuitenkaan anneta kantajalle mahdollisuutta esittää uusia vaatimuksia. 35
The ‘essential arguments in law’ must therefore be mentioned in the application and may thus, where appropriate, be developed in the reply. 32
Kannekirjelmässä on siis mainittava ”olennaiset oikeudelliset perusteet”, joita voidaan tarvittaessa kehittää vastauksessa. 32
It should be pointed out that such recognition in no way detracts from the obligation to state reasons for a plea of illegality once
Näiden vaatimusten osalta yhteisöjen tuomioistuimet ovat jo hyväksyneet sen, että lainvastaisuusväite voidaan esittää implisiittisesti.
Moreover, the prohibition on introducing new pleas in law in the course of proceedings prevents an applicant from raising a plea of illegality for the first time
Lisäksi se, ettei käsittelyn kuluessa saa vedota uuteen perusteeseen, tarkoittaa, ettei kantaja voi esittää lainvastaisuusväitettä ensimmäistä kertaa vastauskirjelmässä, 33ellei
30 — See, on that subject, L. Coutron, op. cit., pp. 102 to 104.
30 – Ks. tästä aiheesta em. teos Coutron, L., s. 102–104.
34 — See, in particular, Case C-135/92 Fiskano v Commission [1994] ECR I-2885, paragraphs 31 to 33).
32 – Em. asia X v. EKP (tuomion 115 kohta ja sitä seuraavat kohdat).
31 — See, in particular, Case T-333/99 X v ECB [2001] ECR II-3021, paragraphs 115 to 117, and Case T-349/03 Corsica Ferries France v Commission [2005] ECR II-2197, paragraphs 179 and 180.
34 – Ks. erityisesti asia C-135/92, Fiskano v. komissio, tuomio 29.6.1994 (Kok. 1994, s. I-2885, 31–33 kohta).
SPAIN v COUNCIL secondly, to obtain the annulment of Regulation No 1415/2004 in so far as it implements Articles 3 and 6 of the former regulation.
JULKISASIAMIES BOTIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-442/04 velvoitteeseen silloin, kun tämän kanneperusteen katsotaan käyvän selkeästi ilmi kannekirjelmän perusteluista, vaikka kantaja ei olisi nimenomaisesti ilmoittanut esittävänsä lainvastaisuusväitettä EY 241 artiklan nojalla.
the plea appears to be clearly evident from the arguments put forward in the application, even if the applicant has not expressly indicated that it is raising a plea of illegality under Article 241 EC. 36
36 ja niiden perusteluilla on tarkoitus ensinnäkin riitauttaa täsmällisesti asetuksen N:o 1954/2003 3, 4 ja 6 artiklan laillisuus ja toiseksi vaatia asetuksen N:o 1415/2004 kumoamista, sikäli kuin siinä pannaan täytäntöön ensin mainitun asetuksen 3 ja 6 artikla.
In short, the Community Courts can accept an implicit plea of illegality only if the legal arguments on which it is based appear in the application in a clear and precise manner so that the Court can be certain that a plea of illegality under Article 241 EC has been raised before it.
Toisin sanoen yhteisöjen tuomioistuimet voivat hyväksyä implisiittisen lainvastaisuusväitteen vain, jos sen oikeudelliset perustelut esitetään kannekirjelmässä niin selkeästi ja tarkasti, että voidaan varmasti todeta, että kyseisten tuomioistuinten käsiteltäväksi on saatettu EY 241 artiklan mukainen lainvastaisuusväite.
37 Where that condition
37Kun tämä edellytys täyttyy,
In my view, therefore, the incidental challenge to Articles 3 and 6 of Regulation No 1954/2003, implemented by Regulation No 1415/2004, is certainly present in the Kingdom of Spain’s application, which contains clear and precise legal arguments to that effect.
Asetuksella N:o 1415/2004 täytäntöön pantujen asetuksen N:o 1954/2003 3 ja 6 artiklan liitännäinen riitauttaminen sisältyy siis mielestäni Espanjan kuningaskunnan kannekirjelmään, jossa sille esitetään selkeät ja tarkat oikeudelliset perustelut.
is fulfilled, the defendant is in a position to ensure his defence in regard to the incidental challenge. 38
vastaaja voi esittää puolustuksensa tämän liitännäisen riitauttamisen osalta. 38
Applying those requirements to the present case, it is clear that, as the Council and the Commission substantially accept, the two main grounds relied upon by the Kingdom of Spain in its application and the arguments on which they are based are intended, in the first place, to challenge, in a precise manner, the legality of Articles 3, 4 and 6 of Regulation No 1954/2003 and then,
Kun näitä vaatimuksia sovelletaan käsiteltävänä olevassa asiassa, on todettava, että kuten neuvosto ja komissio myöntävät, Espanjan kuningaskunnan kannekirjelmässä esitetyillä kahdella väitteellä
It should also be noted that it is clear from the Council’s defence that the Council understood that the main thrust of the argument put forward by the Kingdom of Spain in its application was to challenge the legality of Articles 3 and 6 of Regulation No 1954/2003.
Lisäksi on todettava, että neuvoston vastineesta ilmenee, että neuvosto on ymmärtänyt, että Espanjan kuningaskunnan kannekirjelmässä esitetyillä väitteillä oli tarkoitus riitauttaa asetuksen N:o 1954/2003 3 ja 6 artiklan laillisuus.
39 Both parties were thus certain that an implicit plea of illegality had been raised.
39Implisiittinen lainvastaisuusväite oli siis selvä molemmille asianosaisille.
In the view of the Court of First Instance, ‘the caselaw makes it possible to consider that a plea of illegality may be raised implicitly in so far as it is relatively clear from the application that the applicant is in fact raising such a plea’.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen mukaan oikeuskäytännön perusteella voidaan katsoa, että lainvastaisuusväite on esitetty implisiittisesti, kun kannekirjelmästä käy suhteellisen selkeästi ilmi, että kantaja tosiasiassa esittää tällaisen väitteen.
It follows that, even if the Kingdom of Spain did not, at the stage of the application,
Tästä seuraa, että vaikka Espanjan kuningaskunta ei nimenomaisesti ilmoittanut
38 — Thus, in Spruyt v Commission the Court of First Instance ascertained whether the Commission had been able to defend its position in regard to the implicit plea of illegality during the written procedure (paragraphs 54 to 61).
38 – Em. asiassa Spruyt v. komissio antamassaan tuomiossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin varmisti, että komissio oli voinut kirjallisen käsittelyn aikana esittää kantansa implisiittisen lainvastaisuusväitteen osalta (tuomion 54–61 kohta).
39 — See paragraph 34 of this Opinion.
39 – Ks. tämän ratkaisuehdotuksen 34 kohta.
OPINION OF MR BOT — CASE C-442/04 expressly indicate that it was raising a plea under Article 241 EC alleging the illegality of Articles 3 and 6 of Regulation No 1954/2003, the plea of illegality may be regarded as implicitly contained in the application.
ESPANJA v. NEUVOSTO kannekirjelmässään, että se esittää EY 241 artiklan nojalla kanneperusteen, joka koskee asetuksen N:o 1954/2003 3 ja 6 artiklan lainvastaisuutta, tämän lainvastaisuusväitteen voidaan katsoa sisältyvän implisiittisesti kyseiseen kannekirjelmään.
partial annulment of a Community act is possible only if the elements the annulment of which is sought may be severed from the remainder of the act 40 — that is to say, the fact that the Community Courts may not rule ultra petita partem where the form of order sought is the partial annulment of a Community act and they find that the contested provisions cannot be severed from the remainder of the act — does not apply in the case of pleas of illegality.
mahdollista vain silloin, kun ne osat, joiden kumoamista on vaadittu, ovat sellaisia, että ne voidaan erottaa toimenpiteen muista osista, 40eli se perustelu, etteivät yhteisöjen tuomioistuimet voi lausua kanteen ulkopuolelta, kun niiltä on vaadittu yhteisön säädöksen osittaista kumoamista ja kun ne toteavat, ettei riitautettuja säännöksiä voi erottaa säädöksen muista osista, ei koske lainvastaisuusväitettä.
In the context of such a remedy, it is possible to claim only that the act incidentally contested is inapplicable, not that it should be annulled.
Tämän oikeussuojakeinon yhteydessä nimittäin voidaan vaatia vain liitännäisesti riitautetun säädöksen jättämistä soveltamatta, ei sen kumoamista.
In my opinion, that circumstance prevents the plea of illegality from being regarded as out of time and declared inadmissible on that ground.
Tämä seikka on mielestäni esteenä sille, että käsiteltävänä olevaa lainvastaisuusväitettä pidettäisiin myöhästyneenä ja että se jätettäisiin siksi tutkimatta.
Nor do I consider that its admissibility should be precluded by the fact that it is an incidental partial challenge to Regulation No 1954/2003.
Myöskään se, että kyseessä on asetuksen N:o 1954/2003 osittainen liitännäinen riitauttaminen, ei mielestäni estä sen ottamista tutkittavaksi.
I do not therefore consider it appropriate to apply that caselaw by analogy to the plea of illegality.
Tätä oikeuskäytäntöä mielestäni voi soveltaa lainvastaisuusväitteeseen.
With regard to the requirement that there should be a direct legal link between the measure being principally challenged and the one being incidentally challenged, I do not consider that an applicant can be criticised for establishing the existence of such a link by focusing its submissions in support of a plea of illegality on the precise provisions of the basic legislation which has been implemented by the implementing rules.
Sen vaatimuksen osalta, jonka mukaan pääasiallisesti ja liitännäisesti riitautettujen toimien välillä on oltava suora oikeudellinen yhteys, ei mielestäni voida moittia kantajaa siitä, että tämä osoittaa tällaisen yhteyden kohdistamalla lainvastaisuusväitettä tukevat väitteensä pääasiallisesti niihin perusasetuksen säännöksiin, jotka ovat samat kuin ne, jotka toteutetaan täytäntöönpanoasetuksella.
Finally, I consider that the fact that, in its reply, the Kingdom of Spain formally raised a plea of illegality under Article 241 EC in regard to Regulation No 1954/2003 does not signify that it is challenging all the provisions of that regulation.
Lopuksi katson, ettei se, että Espanjan kuningaskunta nimenomaisesti esitti vastauskirjelmässään EY 241 artiklan nojalla lainvastaisuusväitteen asetuksesta N:o 1954/2003, tarkoita, että se riitauttaisi kaikki kyseisen asetuksen säännökset.
Consistent with the arguments put forward in its application, its submissions remain focused on Articles 3 and 6 of the regulation.
Kannekirjelmässä esitettyjen perustelujen mukaisesti väitteet kohdistuvat kyseisen asetuksen 3 ja 6 artiklaan.
40 — See, in particular, Spain v Council (paragraph 9 and the caselaw cited therein).
40 – Ks. erityisesti em. asia Espanja v. neuvosto (tuomion 9 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
I would add that the principal reason underlying the caselaw to the effect that
Lisään vielä, että pääasiallinen perustelu oikeuskäytännölle, jonka mukaan yhteisön toimenpiteen osittainen kumoaminen on
With those circumstances in mind, I regard as admissible the Kingdom of Spain’s claim, in support of the present action for annulment, that Articles 3 and 6 of Regulation No 1954/2003 are inapplicable.
Edellä esitettyjen seikkojen perusteella katson, että Espanjan kuningaskunta voi vaatia käsiteltävänä olevan kumoamiskanteen tueksi asetuksen N:o 1954/2003 3 ja 6 artiklan jättämistä soveltamatta.
— first, that the reference period 1998-2002 used in Regulation No 1954/2003 as the basis for calculating the fishing effort corresponds to a period during which the Kingdom of Spain, unlike the other Member States, was subject to a restrictive regime by reason of its accession to the European Community; and,
– ensinnäkin asetuksessa N:o 1954/2003 pyyntiponnistuksen laskemista varten vahvistettu viiteajanjakso 1998–2002 vastaa ajanjaksoa, jonka aikana Espanjan kuningaskuntaan sovellettiin muista jäsenvaltioista poiketen rajoittavaa järjestelmää sen liityttyä Euroopan yhteisöön, ja