natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Thirdly, it should be noted that the system of special reference quantities provided for in Article 3a of Regulation No 857/84, which was introduced by Regulation No 764/89 in the light of the judgments in Mulder I and von Deetzen I, cited in paragraph 6 above, with a view to ensuring the grant of a special reference quantity to producers who did not, pursuant to an undertaking given under Regulation No 1078/77, supply any milk during the reference year, enshrines the general principle that every reference quantity is to remain attached to the land in respect of which it is allocated (Herbrink, cited in paragraph 70 above, paragraph 12).
Kolmanneksi on palautettava mieliin, että edellä 6 kohdassa mainituissa asioissa Mulder I ja von Deetzen I annettujen tuomioiden johdosta asetuksella N:o 764/89 asetukseen N:o 857/84 otettu 3 a artiklan erityisiä viitemääriä koskeva säännöstö, jonka tarkoituksena on taata erityinen viitemäärä sellaisille tuottajille, jotka eivät ole asetuksen N:o 1078/77 nojalla antamansa sitoumuksen täyttämisen takia toimittaneet maitoa viitevuoden aikana, perustuu yleiseen oikeusperiaatteeseen, jonka mukaan koko viitemäärä liittyy siihen maa-alaan, jota varten se oli myönnetty (edellä 70 kohdassa mainittu asia Herbrink, tuomion 12 kohta).
It thus follows from Regulation No 857/84, as amended by Regulation No 764/89, that a producer who has entered into a nonmarketing undertaking must, in order to be able to obtain a special reference quantity, still be in possession, in whole or in part, of his initial SLOM holding and to establish that he is able to produce that quantity on his holding.
Asetuksesta N:o 857/84, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 764/89, seuraa täten, että kaupan pitämisestä luopumisesta sitoumuksen antaneen tuottajan on erityisen viitemäärän saadakseen omistettava edelleen koko alkuperäinen SLOM-tilansa tai osa siitä ja osoitettava, että hän kykenee tuottamaan kyseisen määrän tilallaan.
It must be stated that Regulation No 1546/88, as amended by Regulation No 1033/89, in no way departs from the scheme put in place by Regulation No 857/84, as amended by Regulation No 764/89.
Tässä on todettava, että asetuksella N:o 1546/88, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1033/89, ei mitenkään poiketa asetuksella N:o 857/84, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 764/89, käyttöönotetusta järjestelmästä.
Article 3a of Regulation No 1546/88, as amended by Regulation No 1033/89, merely applies the provisions of Regulation No 857/84, as amended by Regulation No 764/89, concerning the grant of a specific reference quantity by drawing attention to the fact that the producer must prove to the competent authority designated by the Member State that he still operates, in whole or in part, the same holding as that which he operated at the time of the approval of his premium application.
Nimittäin asetuksen N:o 1546/88, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1033/89, 3 a artiklassa ainoastaan sovelletaan asetuksen N:o 857/84, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 764/89, säännöksiä erityisen viitemäärän myöntämiseen siten, että siinä muistutetaan, että tuottajan on todistettava jäsenvaltion nimeämille toimivaltaisille viranomaisille hoitavansa edelleen samaa tilaa, jota hän hoiti tukihakemuksensa hyväksymisen aikaan, tai osaa tästä tilasta.
That provision then lays down a non-exhaustive list of the evidence which may be put forward to establish that the producer is able to produce a quantity equal to the reference quantity requested, in particular, direct sales or deliveries of milk already made since the end of the nonmarketing or conversion period, the dairy herd kept on the holding, the holding’s permanent grazing area or area under forage resulting from the rotation and sowing plan implemented, and the investments carried out without a development plan.
Tässä säännöksessä yksilöidään vielä ei-tyhjentävällä tavalla todisteet, joilla voidaan osoittaa, että tuottaja kykenee tuottamaan koko haetun viitemäärän, ja näitä ovat erityisesti maidon suoramyynti tai maidon toimitukset jo kaupan pitämisestä luopumista tai tuotannon muuttamista koskevan ajanjakson päättymisestä alkaen, tilalla pidetty lypsykarja, tilan säilytetyt laiduntamisalueet tai rehunviljelyalat, sellaisina kuin ovat toteutetussa viljelykierto- ja kylvösuunnitelmassa, ja ilman kehittämissuunnitelmaa toteutetut investoinnit.
Thus, when the third indent of the third subparagraph of Article 3a(1) of Regulation No 1546/88, as amended by Regulation No 1033/89, provides that evidence of the producer’s ability to produce a quantity equal to the reference quantity requested may involve the ‘holding’s’ permanent grazing area and/or area under forage, that term can only be understood as referring to the holding operated by the producer which, in whole or in part, constitutes the same holding as that which he operated at the time of the approval of his premium application.
Siten koska asetuksen N:o 1546/88, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1033/89, 3 a artiklan 1 kohdan kolmannen alakohdan kolmannessa luetelmakohdassa säädetään, että todisteet, joilla voidaan osoittaa, että tuottaja kykenee tuottamaan koko haetun viitemäärän, voivat olla ”tilan” säilytetyt laiduntamisalueet ja/tai rehunviljelyalat, tämä ilmaus voidaan ymmärtää ainoastaan siten, että sillä viitataan tuottajan hoitamaan sellaiseen tilaan, joka muodostuu kokonaisuudessaan tai osaksi samasta tilasta, jota hän hoiti palkkiohakemuksensa hyväksymisen aikaan.
It cannot therefore be interpreted as meaning that the abovementioned areas may belong to a holding other than that operated by the producer.
Sitä ei voida siten tulkita siten, että edellä mainitut alat tai alueet voisivat kuulua muuhun kuin tuottajan hoitamaan tilaan.
The same interpretation is dictated by the second indent of the third subparagraph of Article 3a(1) of Regulation No 1546/88, as amended by Regulation No 1033/89, which requires that the dairy herd, which is also evidence capable of establishing that the producer is able to produce a quantity equal to the reference quantity requested, be kept on the ‘holding’, a term which can also be understood only as referring to the holding operated by the producer which, in whole or in part, constitutes the same holding as that which he operated at the time of the approval of his premium application.
Tämä sama tulkinta on tehtävä asetuksen N:o 1546/88, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1033/89, 3 a artiklan 1 kohdan kolmannen alakohdan toisen luetelmakohdan osalta, jossa vaaditaan, että lypsykarjaa, joka on myös todiste, jolla voidaan osoittaa, että tuottaja kykenee tuottamaan koko haetun erityisen viitemäärän, on pidettävä ”tilalla” ja että tämä ilmaisu voidaan myös ymmärtää ainoastaan siten, että sillä viitataan tuottajan hoitamaan sellaiseen tilaan, joka muodostuu kokonaisuudessaan tai osaksi samasta tilasta, jota hän hoiti palkkiohakemuksensa hyväksymisen aikaan.
The purpose of that provision is therefore precisely to prevent the special reference quantity being produced by a producer with animals kept on a holding other than that which he operates.
Tämän säännöksen päämääränä on siten juuri välttää se, että tuottaja tuottaisi erityisen viitemäärän muulla tilalla pidetyillä eläimillä kuin sillä, jota hän hoitaa.
The same is true in regard to the investments referred to in the fourth indent of the third subparagraph of Article 3a(1) of Regulation No 1546/88, as amended by Regulation No 1033/89, which, for the same reasons as mentioned in paragraphs 76 and 77 above, must be connected to the holding operated by the producer and therefore cannot be detached therefrom.
Sama pätee asetuksen N:o 1546/88, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1033/89, 3 a artiklan 1 kohdan kolmannen alakohdan neljännessä luetelmakohdassa tarkoitettuihin investointeihin, joiden on edellä 76 ja 77 kohdassa mainituista syistä liityttävä kyseisen tuottajan hoitamaan tilaan eikä niitä voida täten irrottaa siitä.
In that regard, the Court of Justice has already held, concerning the transfer of a holding by way of assignment or by a surrender upon the expiry of a lease, that the entire system of reference quantities is characterised by the principle that a transfer of land in respect of which a reference quantity has been allocated necessarily entails the transfer of the reference quantity itself. It is therefore with a view to ensuring the application of that principle also with respect to special reference quantities that Article 3a(1) of Regulation No 1546/88, as amended by Regulation No 1033/89, reinforces the condition laid down in Article 3a(1) of Regulation No 857/84 by requiring that the producer must still be operating, in whole or in part, the same holding (Herbrink, cited above in paragraph 70, paragraph 13).
Tämän osalta on palautettava mieliin, että yhteisöjen tuomioistuin on jo todennut tilan sellaisen siirtymisen johdosta, jonka syynä on tilasta luopuminen tai tilan palautuminen vuokrasuhteen päättymisen jälkeen, että koko viitemääräjärjestelmälle on tunnusomaista periaate, jonka mukaan viitemäärä siirretään sen maa-alan mukana, jota varten se on myönnetty, ja sillä, että asetuksen N:o 1546/88, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1033/89, 3 a artiklan 1 kohdassa vahvistetaan asetuksen N:o 857/84 3 a artiklan 1 kohdassa asetettu edellytys vaatimalla, että tuottaja hoitaa edelleen koko tilaa tai osaa siitä, varmistetaan, että tätä periaatetta sovelletaan myös erityisiin viitemääriin (edellä 70 kohdassa mainittu asia Herbrink, tuomion 13 kohta).
Thus, the third recital in the preamble to Regulation No 1033/89 states that ‘applications [for a special reference quantity] may be submitted solely by producers in a position to operate at least in part the same production units as those they operated when applying for the premium for the nonmarketing [of] milk or for … conversion’ and that ‘where producers no longer operate the same holdings, they have thereby demonstrated, according to the logic of the premium scheme, their intention of ceasing milk production’.
Asetuksen N:o 1033/89 kolmannessa perustelukappaleessa todetaan siten, että ”[erityistä viitemäärää koskevan hakemuksen] voi esittää ainoastaan sellainen tuottaja, joka hoitaa edelleen vähintäänkin osaksi niitä samoja tuotantoyksiköitä, joita hän hoiti kaupan pitämisestä luopumisesta tai tuotannon muuttamisesta myönnettävän palkkion hakemisen aikaan” ja että ”siinä tapauksessa, että tuottajalla ei ole enää tätä samaa tilaa, hän on tuonut palkkiojärjestelmän tarkoituksessa julki aikomuksensa lopettaa maidontuotanto”.
In addition, although, to obtain a special reference quantity, the producer must still operate, in whole or in part, the same holding as the one he operated at the time of the approval of his premium application, the holding consists, within the meaning of Article 12(d) of Regulation No 857/84, of ‘all the production units operated by the producer and located within the geographical territory of the Community’.
Lisäksi kun tuottajan on erityisen viitemäärän saadakseen hoidettava edelleen samaa tilaa, jota hän hoiti hänen palkkiohakemuksensa hyväksymisen aikaan, tai osaa tästä tilasta, asetuksen N:o 857/84 12 artiklan d alakohdassa tarkoitettu tila muodostuu ”yksittäisen tuottajan hoitamien tuotantoyksiköiden kokonaisuudesta, jotka sijaitsevat yhteisön maantieteellisellä alueella”.
In O’Brien, cited in paragraph 42 above, at paragraph 17, the Court of Justice held that Article 3a(3) of Regulation No 857/84, as amended by Regulation No 764/89, was to be interpreted as meaning that, for the purposes of the definitive allocation of a special reference quantity, account could also be taken of sales or deliveries of milk from production units added to the holding in question between the date of expiry of the period of nonmarketing or conversion and the date of the provisional allocation of the special reference quantity, on condition that the producer concerned was still
Edellä 42 kohdassa mainitussa asiassa O’Brien annetun tuomion 17 kohdassa todetaan, että asetuksen N:o 857/84, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 764/89, 3 a artiklan 3 kohtaa on erityisen viitemäärän myöntämisen suhteen tulkittava siten, että voidaan ottaa huomioon myös sen ajanjakson päättymispäivän, jonka osalta kaupan pitämisestä oli luovuttu tai tuotantoa oli muutettu, ja väliaikaisesti myönnetyn erityisen viitemäärän myöntämispäivän välillä kyseiseen tilaan lisätyistä tuotantoyksiköistä peräisin olevan maidon myynti tai toimitukset edellyttäen, että
ALFERINK AND OTHERS v COMMISSION operating, in whole or in part, the same holding as that which he had been operating at the time of the approval of his premium application.
ALFERINK YM. v. KOMISSIO asianomainen henkilö hoitaa edelleen samaa tilaa, jota hän hoiti palkkiohakemuksensa hyväksymisen aikaan, tai osaa tästä tilasta.
It thus follows from all of the foregoing that Article 3a(1) of Regulation No 1546/88, as amended by Regulation No 1033/89, in conjunction with Article 3a(1) of Regulation No 857/84, as amended by Regulation No 764/89, provides that milk production must be carried out from the initial SLOM holding (Werners v Council and Commission, cited in paragraph 83 above, paragraph 81; see also, to that effect, O’Brien, cited in paragraph 42 above, paragraphs 11 and 12; Herbrink, cited in paragraph 70 above, paragraphs 12 and 13; and van den Berg v Council and Commission, cited in paragraph 83 above, paragraph 71), which may include, in some cases, production units which the producers operated on their own account at the time at which the special reference quantity was allocated and which had to include, in whole or in part, the initial SLOM holding.
Kaikista edellä olevista seikoista seuraa, että asetuksen N:o 1546/88, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1033/89, 3 a artiklan 1 kohdassa säädetään, kun sitä luetaan yhdessä asetuksen N:o 857/84, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 764/89, 3 a artiklan 1 kohdan valossa, että maidontuotannon on tapahduttava alkuperäiseltä SLOM-tilalta käsin (edellä 83 kohdassa mainittu asia Werners v. neuvosto ja komissio, tuomion 81 kohta; ks. myös vastaavasti edellä 42 kohdassa mainittu asia O’Brien, tuomion 11 ja 12 kohta; edellä 70 kohdassa mainittu asia Herbrink, tuomion 12 ja 13 kohta ja edellä 83 kohdassa mainittu asia Berg v. neuvosto ja komissio, tuomion 71 kohta) ja että tämä tila voi käsittää mahdollisesti myös sellaiset tuotantoyksiköt, joita tuottajat hoitivat omalla vastuullaan erityisen viitemäärän myöntämisen aikaan, ja näiden yksiköiden on käsitettävä koko alkuperäinen SLOM-tila tai osa siitä.
That interpretation is in line with the underlying justification for the system.
Tämä tulkinta on järjestelmän perusajatuksen mukainen.
First of all, it takes account of the consideration that a special reference quantity should not be allocated to a producer who no longer has the initial SLOM holding, because he has shown his intention to no longer market milk, without which the allocation of a reference quantity would no longer be the consequence of the setting up of the system.
Nimittäin ensinnäkin tulkinnassa otetaan huomioon se, että erityistä viitemäärää ei ole syytä myöntää sellaiselle tuottajalle, jolla ei ole enää alkuperäistä SLOM-tilaa, sillä hän on ilmaissut tällä tavoin aikomuksensa olla enää myymättä maitoa, sillä muutoin erityisen viitemäärän myöntäminen ei olisi enää seuraus järjestelmän käyttöönotosta.
Moreover, that interpretation also takes account of the fact that, since the reference quantities are attached to the lands which gave rise to their allocation, the production thereof must take place on those lands.
Tällaisella tulkinnalla otetaan lisäksi huomioon se, että koska viitemäärät liittyvät niihin maaaloihin, joita varten ne on myönnetty, niiden tuotannon on tapahduttava näiltä maa-alueilta käsin.
Finally, it must be noted that the applicants’ arguments, as they themselves set them out in their pleadings, do not seem to depart from the meaning given to the provisions at issue in paragraphs 70 to 86 above, and that, in particular, they contest more
Näin ollen on todettava, että kantajien kirjelmissään esittämä argumentointi ei näytä horjuttavan kysymyksessä oleville säännöksille edellä 70–86 kohdassa annettua merkitystä ja että he kyseenalaistavat näiden yhteisön säännösten osalta
As is clear from paragraphs 44 and 47 above, the applicants claim that it follows from Article 3a(1) of Regulation No 1546/88, as amended by Regulation No 1033/89, that an applicant for a provisional reference quantity was no longer required to be in possession of the whole of the initial SLOM holding.
Nimittäin kuten edellä olevista 44 ja 47 kohdasta ilmenee, kantajat katsovat, että asetuksen N:o 1546/88, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1033/89, 3 a artiklasta seuraa, että väliaikaisen viitemäärän hakijan ei täytynyt enää omistaa koko alkuperäistä SLOM-tilaa.
In their view, the special reference quantities had to be produced using production facilities which they operated and part of those facilities had to have been operated by them at the time when they entered into the respective nonmarketing undertakings.
Heidän mukaansa erityiset viitemäärät on tuotettava heidän hoitamiensa tuotantoyksiköiden välityksellä, jolloin osan niistä on vastattava heidän käytössään kaupan pitämisestä luopumista koskevan sitoumuksen antamisaikana olleita tuotantoyksiköitä.
It follows from all of the foregoing that the Commission did not infringe the principle of legal certainty and that the action must accordingly be dismissed.
Kaikista edellä olevista seikoista seuraa, että komissio ei ole loukannut oikeusvarmuuden periaatetta, joten kanne on hylättävä.
In the alternative, even if one were to suppose that the Community rules on the matter were to be regarded as containing a degree of ambiguity or lack of precision in regard to the conditions under which the special reference quantities allocated had to be produced in order to make possible a definitive allocation of such quantities, it must be pointed out that, in order to establish liability on the part of the Community, it is necessary to demonstrate that there has been a sufficiently serious breach of a rule of law intended to confer rights on individuals, in accordance with the requirements set out in paragraph 62 above.
Toissijaisesti on todettava, että jopa olettaen, että tätä koskevat yhteisön säännökset olisivat tietyllä tavalla moniselitteisiä tai epätäsmällisiä niiden edellytysten osalta, joiden mukaisesti myönnetyt erityiset viitemäärät on tuotettava lopullisten viitemäärien myöntämistä silmällä pitäen, on palautettava mieliin, että yhteisön vastuun syntyminen edellyttää, että asiassa on rikottu riittävän ilmeisellä tavalla sellaista oikeussääntöä, jonka tarkoituksena on antaa oikeuksia yksityisille, edellä 62 kohdassa todetuin tarkennuksin.
The Court of Justice has also held in that regard that the system of rules which it has worked out with regard to noncontractual liability of the Community takes into account, inter alia, the complexity of the situations to be regulated, difficulties in the application or interpretation of the texts and, more particularly, the margin of discretion available to the author of the act in question (Brasserie du Pêcheur and Factortame, cited in paragraph 91 above, paragraph 43; Bergaderm and Goupil v Commission, cited in paragraph 62 above, paragraph 40; and Commission v Camar and Tico, cited in paragraph 62 above, paragraph 52).
Yhteisöjen tuomioistuin on sitä paitsi täsmentänyt tämän osalta, että sen sopimussuhteen ulkopuolista yhteisön vastuuta koskevassa oikeuskäytännössä otetaan muun muassa huomioon säänneltävien tilanteiden monitahoisuus, lainsäädännön sovel-tamis- tai tulkintavaikeudet ja erityisesti riidanalaisen säädöksen antaneen toimielimen harkintavalta (ks. edellä 91 kohdassa mainitut yhdistetyt asiat Brasserie du pêcheur ja Factortame, tuomion 43 kohta; edellä 62 kohdassa mainittu asia Bergaderm ja Goupil v. komissio, tuomion 40 kohta ja edellä 62 kohdassa mainittu asia komissio v. Camar ja Tico, tuomion 52 kohta).
In the present case, it must be stated that the Commission had only a considerably reduced discretion to the extent to which, as has been pointed out in paragraph 69 above, Regulation No 1546/88, as amended by Regulation No 1033/89, is an implementing regulation which merely gives effect to Regulation No 857/84.
Tässä asiassa toimielimellä on vain hyvin vähän harkintavaltaa, koska – kuten edellä 69 kohdassa on todettu – asetus N:o 1546/88, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1033/89, on soveltamisasetus, jolla ainoastaan pannaan asetus N:o 857/84 täytäntöön.
However, it has already been found in paragraphs 69 to 78 above, that the Commission merely applied the provisions of Council Regulation No 857/84, as amended by Regulation No 764/89, in accordance with the requirements laid down therein and cannot therefore be held liable for any infringement of Community law.
Kuitenkin edellä 69–78 kohdassa on jo todettu, että komissio ainoastaan sovelsi asetuksen N:o 857/84, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 764/89, säännöksiä näissä asetuksissa esitettyjen säännösten mukaisesti, joten sen ei voida katsoa olevan vastuussa mahdollisesta yhteisön oikeuden rikkomisesta.
Thus, any potential lack of precision or clarity in Regulation No 1546/88, as amended by Regulation No 1033/89, cannot be attributed to the Commission, since it merely complied with Council Regulation No 857/84, as amended by Regulation No 764/89.
Näin ollen sitä, että asetus N:o 1546/88, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1033/89, on mahdollisesti epätarkka, tai että se ei ole selvä, ei voida lukea komission syyksi, sillä se on ainoastaan noudattanut asetusta N:o 857/84, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 764/89.
Suffice it to note that the applicants have in no way challenged, in the present action, the validity of Regulation No 857/84, as amended by Regulation No 764/89, on the ground that it infringes the principle of legal certainty.
Asetuksen N:o 857/84, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 764/89, osalta on riittävää todeta, että kantajat eivät ole tämän kanteen yhteydessä kyseenalaistaneet tämän asetuksen pätevyyttä sillä perusteella, että sillä loukattaisiin oikeusvarmuuden periaatetta.
As the applicants have failed to provide evidence to substantiate their claim that the Commission acted unlawfully, it is unnecessary to determine whether the other conditions governing liability have been satisfied.
Koska kantajat eivät ole näyttäneet toteen, että komission toiminta olisi ollut heidän väitteensä mukaisesti lainvastaista, ei ole syytä tutkia sitä, täyttyvätkö muut vastuun edellytykset.
It follows from all of the foregoing that the action must be dismissed.
Kaikesta edellä olevasta seuraa, että kanne on hylättävä.
As the applicants have been unsuccessful, they must be ordered to pay the costs, in accordance with the form of order sought by the Commission.
Koska kantajat ovat hävinneet asian, heidät on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut komission vaatimusten mukaisesti.
Delivered in open court in Luxembourg on 26 June 2008.
Julistettiin Luxemburgissa 26 päivänä kesäkuuta 2008.
G.J. Hulter, residing in Den Velde (Netherlands),
G. J. Hulter, kotipaikka Den Velde (Alankomaat),
P.J.M. Janssen, residing in Wanssum (Netherlands),
P. J. M. Janssen, kotipaikka Wanssum (Alankomaat),
G.C. de Jongh, residing in Marknesse (Netherlands),
G. C. de Jongh, kotipaikka Marknesse (Alankomaat),
C. de Keijzer, residing in Noordgouwe (Netherlands),
C. de Keijzer, kotipaikka Noordgouwe (Alankomaat),
P. Kemp, residing in Breukelen (Netherlands),
P. Kemp, kotipaikka Breukelen (Alankomaat),
W. Koopmans-Hut, residing in Ezinge (Netherlands),
W. Koopmans-Hut, kotipaikka Ezinge (Alankomaat),
H.J. Leemkuil, residing in Winterswijk-Miste (Netherlands),
H. J. Leemkuil, kotipaikka Winterswijk-Miste (Alankomaat),
J.A.J. Leijten, residing in Bant (Netherlands),
J. A. J. Leijten, kotipaikka Bant (Alankomaat),
G.J. Loozeman, residing in Callantsoog (Netherlands),
G. J. Loozeman, kotipaikka Callantsoog (Alankomaat),