natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By judgments of 28 April 1988 in Case 120/86 Mulder v Minister van Landbouw en Visserij [1988] ('Mulder Γ) and Case 170/86 Von Deetzen v Hauptzollamt Hamburg-Jonas [1988] the Court of Justice declared Regulation No 857/84, as
Yhteisöjen tuomioistuin totesi asiassa 120/86, Mulder (jäljempänä asiassa Mulder 1 annettu tuomio) ja asiassa 170/86, von Deetzen 28.4.1988 antamissaan tuomioissa asetuksen N:o 857/84, sellaisena kuin se on täydennettynä asetuksen N:o 804/68 5 c artiklassa tarkoitetun lisämaksun yksityiskohtaisista soveltamissäännöistä 16 päivänä toukokuuta 1984 annetulla komission
not already time-barred on the date of publication of the communication or on the date on which the producer had applied to one of the institutions.
silloin, kun tuottaja oli esittänyt sitä koskevan vaatimuksen jommallekummalle toimielimelle.
supplemented by Commission Regulation (EEC) No 1371/84 of 16 May 1984 laying down detailed rules for the application of the additional levy referred to in Article 5c of Regulation No 804/68, invalid on the ground that it infringed the principle of protection of legitimate expectations.
asetuksella (ETY) N:o 1371/84, luottamuksensuojan periaatteen loukkaamisen vuoksi pätemättömäksi.
The Council adopted Regulation (EEC) No 2187/93 of 22 July 1993 providing for an offer of compensation to certain producers of milk and milk products temporarily prevented from carrying on their trade.
Neuvosto antoi 22.7.1993 tietyille maidon ja maitotuotteiden tuottajille, jotka eivät ole voineet tilapäisesti harjoittaa toimintaansa, tarjottavasta hyvityksestä asetuksen (ETY) N:o 2187/93.
That regulation provides for an offer of flat-rate compensation to producers who, in certain circumstances, have suffered damage as a result of application of the rules at issue in Mulder II.
Asetuksessa säädetään kiinteän hyvitystarjouksen tekemisestä sellaisille tuottajille, joille on aiheutunut tietyin edellytyksin asiassa Mulder II annetussa tuomiossa tarkoitettujen asetusten soveltamisen vuoksi vahinkoa.
To comply with those judgments, the Council adopted Regulation (EEC) No 764/89 of 20 March 1989 amending Regulation No 857/84.
Neuvosto antoi 20.3.1989 näiden tuomioiden täytäntöönpanemiseksi asetuksen N:o 857/84 muuttamisesta asetuksen (ETY) N:o 764/89.
Pursuant to that amending regulation, producers who had entered into non-marketing undertakings received a reference quantity known as a 'special' reference quantity (or 'quota').
Tämän muutetun asetuksen nojalla annettiin niin sanottu "erityinen viitemäärä" (jota kutsutaan myös kiintiöksi) sellaisille tuottajille, jotka olivat antaneet sitoumuksen maidon kaupan pitämisestä luopumisesta.
Edmond Ropars, a farmer in Kervézec, France, gave an undertaking to convert his dairy herd to meat production in the context of Regulation No 1078/77, by which he undertook not to produce milk for four years from 1 February 1980.
Kervézecissä (Ranska) maanviljelijänä toiminut Edmont Ropars sitoutui asetuksen N:o 1078/77 mukaisesti muuttamaan lypsykarjatuotantonsa lihakarjatuotannoksi. Sitoumuksen mukaan hän luopui tuottamasta maitoa neljän vuoden ajan 1.2.1980 alkaen.
Allocation of that special reference quantity was subject to several conditions.
Tämän erityisen viitemäärän saamiseksi vaadittiin useiden edellytysten täyttymistä.
Certain of those conditions, in particular those dealing with the time when the non-marketing undertaking expired, were declared invalid by the Court of Justice in judgments of 11 December 1990 in Case C-189/89 Spagl ν Hauptzollamt Rosenheim [1990] and Case C-217/89 Pastätter ν Hauptzollamt Bad Reichenhall [1990].
Yhteisöjen tuomioistuin totesi asiassa C-189/89, Spagl ja asiassa C-217/89, Pastatter 11.12.1990 antamillaan tuomioilla tietyt näistä edellytyksistä pätemättömiksi.
He retired on 31 December 1983.
Edmond Ropars jäi eläkkeelle 31.12.1983.
His wife, who had also signed the undertaking, took his place in running the farm until 11 June 1986.
Hänen puolisonsa, joka oli myös allekirjoittanut sitoumuksen, hoiti Edmond Roparsin sijasta tilaa 11.6.1986 saakka.
On that date their son-in-law Mr Carmes took over management of the farm, and then on 29 September 1987 Mr Ropars took over the farm again on the basis of a national law allowing him to combine retirement with carrying on an economic activity.
Kyseisestä päivästä lähtien heidän vävynsä Carmes otti hoitaakseen tilanpidon, kunnes Edmond Ropars aloitti uudelleen 29.9.1987 tilanpidon kansallisen lain nojalla, jonka mukaisesti hän pystyi yhdistämään eläkkeellä olon ja taloudellisen toiminnan harjoittamisen.
Following those judgments, the Council adopted Regulation (EEC) No 1639/91 of 13 June 1991 amending Regulation No 857/84 which, by removing the conditions which had been declared invalid, made it possible for the producers concerned to be allocated a special reference quantity.
Edmond Ropars teki 17.11.1987 Finistèren prefektille hakemuksen, jossa hän vaati myöntämään itselleen viitemäärän. Prefekti hylkäsi hakemuksen 27.11.1987 antamallaan päätöksellä sillä perusteella, että Ropars ei ollut tuottanut maitoa vuonna 1983.
On 17 November 1987 Mr Ropars applied to the prefect of the département of Finistère to be allocated a reference quantity. The application was refused by a decision of the prefect of 27 November 1987, on the ground that he had not produced milk in 1983.
Yhteisöjen tuomioistuin totesi yhdistetyissä asioissa C-104/89 ja C-37/90, Mulder ym. vastaan neuvosto ja komissio, 19.5.1992 antamassaan tuomiossa (jäljempänä asiassa Mulder II annettu tuomio) yhteisön olevan vastuussa vahingosta, joka tietyille maidontuottajille, jotka eivät voineet myydä maitoa asetuksen N:o 857/84 soveltamisen vuoksi, aiheutui siitä syystä, että he olivat antaneet asetuksessa N:o 1078/77 tarkoitettuja sitoumuksia.
By judgment of 19 May 1992 in Joined Cases Mulder and Others ν Council and Commission [1992] ('Mulder IP), the Court of Justice held the Community liable for the damage caused to certain milk producers who had been prevented from marketing milk owing to the application of Regulation No 857/84 because they had given undertakings under Regulation No 1078/77.
Edmond Roparsin valituksen johdosta Tribunal administratif de Rennes (Ranska) kumosi 2.3.1989 hylkäyspäätöksen sillä perusteella, että yhteisöjen tuomioistuin oli todennut päätöksen perustana olevan yhteisön asetuksen pätemättömäksi.
On application by Mr Ropars, the refusal was annulled on 2 March 1989 by a judgment of the Tribunal Administratif de Rennes (Administrative Court, Rennes), France, on the ground that the Community regulation on which it was based had been declared invalid by the Court of Justice.
Hakemus hylättiin implisiittisellä päätöksellä. Tribunal administratif de Rennes hylkäsi 28.4.1993 antamallaan tuomiolla päätöksestä tehdyt valitukset sillä perusteella, että Edmond Ropars oli eläkkeellä ja
Following that judgment, the Council and the Commission published Communication 92/C 198/04 on 5 August 1992.
Neuvosto ja komissio julkaisivat näiden tuomioiden jälkeen 5.8.1992 tiedonannon 92/C 198/04.
The institutions stated their intention to adopt practical arrangements for compensating the producers concerned.
Toimielimet ilmoittivat aikovansa antaa yksityiskohtaiset säännöt siitä, miten nämä korvaukset suoritetaan käytännössä kyseisille tuottajille.
Until such time as those arrangements were adopted, the institutions undertook not to plead against any producer entitled to compensation that his claim was barred by lapse of time under Article 43 of the EEC Statute of the Court of Justice. However, that undertaking was subject to the condition that entitlement to compensation was
Toimielimet sitoutuivat näiden yksityiskohtaisten sääntöjen hyväksymiseen saakka olemaan vetoamalta ETY:n tuomioistuimen perussäännön 43 artiklassa tarkoitettuun vanhentumiseen kaikkien niiden tuottajien osalta, joilla on oikeus korvaukseen.
That application was impliedly refused. The actions brought against the refusal were dismissed, first by the Tribunal Administratif de Rennes on 28 April 1993 on the ground that Mr
Tämän sitoumuksen ehtona oli kuitenkin, että oikeus vahingonkorvaukseen ei ollut vielä vanhentunut tiedonannon julkaisemispäivänä tai
Ropars was retired and therefore had no claim to a quota, and then by the French Conseil d'État on 30 April 1997 on the ground that neither the prefect nor the Minister of Agriculture was competent to grant a quota.
frangia (FRF) 8 prosentin vuotuisine korkoineen kanteen nostamisesta lukien ja maksamaan myytyjen maatalousmaiden arvonvähennyksenä 180 000 FRF velvoittaa vastaajan vastaamaan kaikista oikeudenkäyntikuluista ja maksamaan heille korvattavina oikeudenkäyntikuluina 40 000 FRF ja että hänellä ei siten ollut oikeutta kiintiöön; Conseil d'Etat (Ranska) hylkäsi 30.4.1997 antamallaan tuomiolla valitukset sillä perusteella, että prefektillä ja maatalousministerillä ei ollut toimivaltaa kiintiön myöntämiseen. Ranskan lainsäädännön mukaan ainoa toimivaltainen viranomainen oli Office national interprofessionnel du lait et de produits laitiers (jäljempänä Onilait).
stay the proceedings pending the judgment of the Tribunal Administratif de Rennes on the action brought against Onilait's decision of 11 September 1997.
lykkäämään asian ratkaisemista, kunnes Tribunal administratif de Rennes on antanut päätöksensä Onilait'n 11.9.1997 tekemästä päätöksestä tehdystä valituksesta.
Mr Ropers ceased farming on 31 December 1991.
Onilait hylkäsi 26.1.1995 Edmond Roparsin hakemuksen, jossa hän oli vaatinut asetuksen N:o 2187/93 mukaista hyvitystä.
The application for a stay of proceedings
lykkäämistä koskeva
On 26 January 1995 Onilait refused his application for compensation under Regulation No 2187/93.
Asian ratkaisemisen vaatimus
Following the judgment of the Conseil d'État, Mr Ropars applied on 10 May 1997 to Onilait for a quota.
Edmond Ropars vaati 10.5.1997 Conseil d'Etat'n päätöksen perusteella Onilait'ta myöntämään hänelle kiintiön.
As the decision of the Tribunal Administratif de Rennes could affect only the extent of the damage alleged by the applicants, not the question of the Community's liability, the application for a stay of proceedings must be refused.
Koska Tribunal administratif de Rennesin päätös voi vaikuttaa ainoastaan sen vahingon määrään, jonka kantajat väittävät kärsineensä, eikä se vaikuta yhteisön vastuuseen, asian ratkaisemisen lykkäämiseksi tehty vaatimus on hylättävä.
By decision of 11 September 1997, the application was refused on the ground that the right to the quota had lapsed when Mr Carmes ceased farming in 1987.
Tämä hakemus hylättiin 11.9.1997 tehdyllä päätöksellä sillä perusteella, että kiintiö oli lakannut olemasta voimassa Carmesin luopuessa tilanpidosta vuonna 1987.
Mr Ropars brought an action challenging that decision in the Tribunal Administratif de Rennes, which has not yet given judgment.
Edmond Ropars valitti tästä päätöksestä Tribunal administratif de Rennesiin, joka ei ole vielä ratkaissut asiaa.
By application lodged at the Registry of the Court of Justice on 27 June 1991, Mr Ropars brought the present action.
Edmond Ropars nosti 27.6.1991 yhteisöjen tuomioistuimeen jättämällään kannekirjelmällä merkittiin rekisteriin tämän kanteen.
It was registered as Case C-167/91.
Asia numerolla C-167/91.
The non-contractual liability of the Community for damage caused by the institutions, provided for in the second paragraph of Article 215 of the EC Treaty (now the second paragraph of Article 288 EC), may be incurred only if a set of conditions relating to the illegality of the conduct complained of, the occurrence of actual damage and the existence of a causal link between the unlawful conduct and the harm alleged is fulfilled.
Yhteisö on EY:n perustamissopimuksen 215 artiklan toisessa kohdassa (josta on tullut EY 288 artiklan toinen kohta) tarkoitetun sopimussuhteen ulkopuolisen vastuun perusteella vastuussa toimielinten aiheuttamista vahingoista ainoastaan, jos kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät: toimielinten toiminta on ollut lainvastaista, vahinko on tosiasiallisesti syntynyt ja lainvastaisen toiminnan ja aiheutuneeksi väitetyn vahingon välillä on syy-yhteys.
As regards the position of milk producers who have signed a non-marketing undertaking, the Community is liable to every producer who has suffered a reparable loss owing to the fact that he was prevented from delivering milk by Regulation No 857/84 (Mulder II).
Yhteisöjen tuomioistuin on siirtänyt asian yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen perustamisesta 24 päivänä lokakuuta 1988 tehdyn neuvoston päätöksen 88/591/EHTY, ETY, Euratom, sellaisena kuin se on muutettuna 8.6.1993 tehdyllä neuvoston päätöksellä 93/350/Euratom, EHTY, ETY, 3 artiklan mukaisesti 27.9.1993 antamallaan määräyksellä.
By order of 27 September 1993, the Court of Justice remitted the case to the Court of First Instance, in accordance with Article 3 of Council Decision 88/591/ECSC, EEC, Euratom of 24 October 1988 establishing a Court of First Instance of the European Communities as amended by Council Decision 93/350/Euratom, ECSC, EEC of 8 June 1993.
Niiden tuottajien aseman osalta, jotka ovat antaneet sitoumuksen maidon kaupan pitämisestä luopumisesta, on todettava, että yhteisön vahingonkorvausvastuu on syntynyt jokaista sellaista tuottajaa kohtaan, jolle on aiheutunut korvattavissa olevaa vahinkoa siitä, että hän ei ole voinut toimittaa maitoa asetuksen N:o 857/84 soveltamisen vuoksi (asiassa Mulder II annettu tuomio.
His wife and seven of his children duly declared that they wished to continue the action in their capacity as successors.
Hänen puolisonsa ja seitsemän hänen lapsistaan ovat asianmukaisesti ilmoittaneet jatkavansa oikeudenkäyntiä kantajan perillisinä.
The applicants claim that the Court should: order the Community to pay them compensation of FRF 461 949.60 with interest at 8% per annum from the date of bringing the action, and FRF 180 000 for
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin velvoittaa yhteisön maksamaan heille vahingonkorvauksena 461 949,60 Ranskan
That liability is based on breach of the legitimate expectation which producers who were encouraged by a Community measure to suspend marketing of milk for a limited period in the general interest and against payment of a premium were entitled to have in the limited scope of their non-marketing undertakings.
Tämä vastuu perustuu siihen, että niiden tuottajien, joita on yhteisön toimenpiteellä kannustettu yleisen edun vuoksi ja palkkiota vastaan keskeyttämään maidon myynti tietyksi rajalliseksi ajanjaksoksi, perusteltua luottamusta maidon kaupan pitämisestä luopumisesta
marketed milk during a given period prior to the entry into force of that scheme, for reasons which have nothing to do with his non-marketing undertaking.
Asiakirjoista käy ilmi, että Edmond Ropars ei ole aloittanut maidontuotantoa uudelleen hänen sitoumuksensa voimassaolon päätyttyä 1.2.1984 siitä huolimatta, että asetus N:o 857/84 tuli voimaan vasta 1.4.1984.
According to settled case-law, it is for the party seeking to establish the Community's liability to adduce conclusive proof as to the existence or extent of the damage he alleges and to establish the causal link between that damage and the conduct complained of on the part of the Community institutions.
Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan ensi sijassa sen asianosaisen, joka vaatii yhteisöltä vahingonkorvausta, tehtävänä on esittää riittävät todisteet siitä, että vahinko, johon hän vetoaa, on aiheutunut, ja näyttää toteen vahingon laajuus sekä se, että tämän vahingon ja yhteisön toimielinten moitittavan menettelyn välillä on syy-yhteys.
Even if it is accepted that Mr Ropars did not in fact transfer his holding at any time following his retirement on 31 December 1983 and continued to farm after that date, the applicants must still show that it was his intention to produce milk after his conversion period ended.
Tällaisessa tilanteessa kantajat eivät voi perustellusti väittää, että Edmond Roparsilla olisi ollut sellainen perusteltu luottamus mahdollisuuteen aloittaa maidontuotanto uudelleen, mikä sitten olisi petetty kysymyksessä olevalla yhteisön lainsäädännöllä.
It appears from the documents in the case that Mr Ropars did not resume milk production when his undertaking expired on 1 February 1984, despite the fact that Regulation No 857/84 did not enter into force until 1 April 1984.
Yhteisö ole vahingonkorvausvastuussa Edmond Roparsia kohtaan sen vuoksi, että hänen asiassaan on sovellettu asetusta N:o 857/84, eikä ole tarpeen tutkia, täyttyisivätkö muut sellaista vastuuta koskevat edellytykset.
In those circumstances, the applicants cannot claim that Mr Ropars had a legitimate expectation of being able to resume milk production which could have been frustrated by the Community legislation at issue.
Vaikka katsottaisiinkin, että Edmond Ropars ei tosiasiassa olisi missään vaiheessa luopunut tilastaan 31.12.1983 tapahtuneen eläkkeellejäämisensä jälkeen ja että hän olisi jatkanut maatalouden harjoittamista tämän päivän jälkeen, kantajien on tällöinkin esitettävä näyttö siitä, että Edmond Ropars aikoi tuottaa maitoa maidontuotannon muuttamista koskevan ajanjakson päätyttyä.
The Community cannot be held liable to Mr Ropars as a result of the application of Regulation No 857/84, and it is unnecessary to ascertain whether the other conditions for such liability are satisfied.
Vanhentumista koskevaa kysymystä ei myöskään ole tarpeen tutkia.
It is also unnecessary to consider whether the application was out of time.
oikeusasteen tuomioistuin on antanut seuraavan
Refuses the application for a stay of proceedings;
Kanne hylätään.
Case T-537/93 Hervé Tromeur ν Council of the European Union Commission of the European Communities Agriculture
Asia T-537/93 Hervé Tromeur v. Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio Maatalous
(Action for damages—Non-contractual liability — Milk —Additional levy—Reference quantity — Producer having entered into an undertaking to convert — Production not resumed on expiry of the undertaking) (First Chamber)
Vahingonkorvauskanne — Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu — Maito — Lisämaksu Viitemäärä Tuottaja, joka on antanut sitoumuksen tuotantosuunnan muuttamisesta Tuotannon uudelleen aloittamatta jättäminen sitoumuksen voimassaolon päätyttyä (ensimmäinen jaosto)
Legislative background requirements of the regulation, the applicant had not been allocated a definitive reference quantity.
(asiaan sovellettavan lainsäädännön osalta ks. asia T-429/93)
By application lodged on 12 October 1993, the applicant brought the present action.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin velvoittaa vastaajat maksamaan hänelle vahingonkorvauksena 1 299 643,76 Ranskan frangia (FRF) 8 prosentin vuotuisine korkoineen 19.5.1992 lukien ja
The applicant, a farmer in Fuzunec, France, gave an undertaking to convert his dairy herd to meat production in the context of Regulation No 1078/77.
Fuzunecissä (Ranska) maanviljelijänä toimiva kantaja sitoutuiasetuksenN:o 1078/77 mukaisesti muuttamaan lypsykarja tuotantonsa lihakarjatuotannoksi.
The undertaking expired on 15 November 1983 and the applicant did not resume milk production after that date.
Sitoumuksen voimassaolo päättyi 15.11.1983, ja kantaja ei ole sen jälkeen tuottanut maitoa.
order the defendants to pay him compensation of FRF 1 299 643.76 with interest at 8% per annum from 19 May 1992; order the defendants to pay the costs.
velvoittaa vastaajat vastaamaan kaikista oikeudenkäyntikuluista.
In a letter of 6 October 1988 to the prefect of the département of Finistère, the applicant manifested his dissatisfaction with the situation he found himself in after the introduction of milk quotas.
Kantaja ilmoitti Finistèren prefektille 6.10.1988 lähettämässään kirjeessä olevansa tyytymätön maitokiintiöiden käyttöönoton jälkeiseen tilanteeseensa.
He also stated that he could not produce milk without a quota because of the intolerable financial burdens.
Hän totesi myös, ettei hän voinut tuottaa maitoa kiintiöittä hänelle siitä aiheutuvien kestämättömien taloudellisien seurausten takia.
The applicant claims that he was unlawfully deprived of a reference quantity between 1 January 1984 and 29 March 1989 as a result of the application of Regulation No 857/84.
Kantaja vetoaa siihen, että hänelle oli lainvastaisesti jätetty myöntämättä viitemäärä 1.1.1984 ja 29.3.1989'väliselle ajalle ja että tämä johtui asetuksen N:o 857/84 soveltamisesta.
That regulation, it is claimed, frustrated his legitimate expectation to be able to resume milk production at the end of his conversion period.
Siten tällä toimenpiteellä petettiin hänen perusteltu odotuksensa voida aloittaa uudelleen maidontuotanto maidontuotannon muuttamista koskevan ajanjakson päätyttyä.
On 20 February 1992 the applicant applied to be allocated a reference quantity under Regulation No 1639/91.
Kantaja vaati 20.2.1992, että hänelle myönnettäisiin viitemäärä asetuksen N:o 1639/91 mukaisesti.
By decision of 30 September 1992, the national authorities refused his application on the ground that it had been made out of time.
Kansalliset viranomaiset hylkäsivät 30.9.1992 tekemällään päätöksellä hakemuksen liian myöhään esitettynä.
The applicant never obtained a reference quantity from the national authorities.
Kansalliset viranomaiset eivät ole koskaan myöntäneet kantajalle viitemäärää.
The applicant did not resume milk production when his conversion period ended on 15 November 1983, despite the fact that Regulation No 857/84 did not enter into force until 1 April 1984 and he possessed dairy cows at that time.
Kantaja ei ole aloittanut maidontuotantoa uudelleen maidontuotannon muuttamista koskevan ajanjakson päätyttyä 15.11.1983 siitä huolimatta, että asetus N:o 857/84 tuli voimaan vasta 1.4.1984 ja että hänellä oli edelleen lypsylehmiä.
After the entry into force of Regulation No 2187/93, the applicant applied to the Commission for an offer of compensation.
Kantaja teki asetuksen N:o 2187/93 voimaantulon jälkeen hakemuksen komissiolle siksi, että hänelle tehtäisiin tämän asetuksen mukainen hyvitystarjous.
That request was turned down on the ground that, contrary to the
Tämä hakemus hylättiin sillä perusteella, että, toisin kuin asetuksessa edellytettiin, kantajalle ei ollut myönnetty lopullista viitemäärää.
He did not apply to be allocated a reference quantity until 20 February 1992, after the entry into force of Regulation No 1639/91.
Kantaja ei ole näyttänyt ryhtyneensä mihinkään sellaisiin toimenpiteisiin, joiden perusteella hänen voitaisiin päätellä aikoneen aloittaa maidontuotanto uudelleen maidontuotannon muuttamista koskevan ajanjakson päätyttyä.
Moreover, it appears from the documents in the case and the replies to the Court's written questions that the applicant did not ask to be allocated a reference quantity within the period prescribed by that regulation because of a lack of information, for which he holds the French administrative authorities responsible.
nimittäin voi perustaa perusteltua luottamustaan siihen, etteivät markkinapolitiikan tai rakennepolitiikan alaan kuuluvista säännöistä mahdollisesti johtuvat rajoitukset koskisi niitä yhteisten markkinajärjestelyiden alalla, sillä näiden järjestelyjen tavoitteena on jatkuva sopeutuminen muuttuviin taloudellisiin tilanteisiin.
The applicant has not shown that he took other steps which could have borne out his intention to resume milk production at the end of the conversion period.
Tällaisessa tilanteessa kantaja ei voi väittää, että hänellä olisi ollut sellainen perusteltu luottamus mahdollisuuteen aloittaa maidontuotanto uudelleen, mikä sitten olisi petetty kysymyksessä olevalla yhteisön lainsäädännöllä.
Consequently, the applicant cannot claim to have had a legitimate expectation of being able to resume milk production which could have been frustrated by the Community legislation at issue.
Yhteisö ole vahingonkorvausvastuussa kantajaa kohtaan sen vuoksi, että hänen asiassaan on sovellettu asetusta N:o 857/84, eikä ole tarpeen tutkia, täyttyisivätkö muut sellaista vastuuta koskevat edellytykset.