natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The following provisions are relevant here.
Tässä asiassa ovat merkityksellisiä seuraavat säännökset.
Paragraph 62.1.1 reads:
EStG:n 62 §:n 1 momentin 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
‘A child who has attained the age of 18 years shall be taken into account if he has not yet attained the age of 27 years and is being trained for a profession or occupation.’
EStG:n 32 §:n 4 momentin 1 kohdan 2 alakohdan a alakohdassa säädetään seuraavaa:
‘In respect of children within the meaning of Paragraph 63, a person shall be entitled to child benefit under this law if he has a residence in Germany or normally resides there.’
”Tämän lain mukaiseen lapsilisään 63 §:ssä tarkoitetuista lapsista on oikeus henkilöllä, jonka kotipaikka tai vakinainen asuinpaikka on Saksassa.”
III — Factual background, procedure and questions referred
”Lapsi, joka on täyttänyt 18 vuotta, otetaan huomioon, kun hän ei ole vielä täyttänyt 27 vuotta ja kun hän kouluttautuu ammattia varten.”
Paragraph 63.1.1 provides:
EStG:n 63 §:n 1 momentin 1 kohdassa säädetään seuraavaa: ja
‘Children shall mean: Children within the meaning of Paragraph 32.1.’
II Tosiseikat, menettely ennakkoratkaisukysymykset
Ms Bosmann is a Belgian national who has lived in Germany for many years.
Bosmann on Belgian kansalainen ja on asunut usean vuoden ajan Saksassa.
She is a single mother of two children, Caroline and Thomas, who live in her household in Germany and are currently studying in Germany.
Hän on kahden lapsen yksinhuoltajaäiti. Hänen lapsensa Caroline ja Thomas asuvat hänen kotitaloudessaan Saksassa ja opiskelevat tällä hetkellä Saksassa.
Their own income is beneath the threshold above which entitlement to child benefit in Germany is lost.
Heidän omat tulonsa jäävät sen rajan alapuolelle, josta alkaen Saksassa ei enää myönnetä lapsilisää.
Paragraph 32.1.1 reads:
EStG:n 32 §:n 1 momentin 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
According to the order for reference, it is undisputed between the parties to the main proceedings that Ms Bosmann would in principle be entitled to German child benefit in accordance with the EStG, on the basis of which she was in fact initially granted child benefit in respect of both children.
Ennakkoratkaisupyynnön mukaan pääasian asianosaisten välillä on riidatonta, että Bosmannilla on periaatteessa oikeus Saksan lapsilisään EStG:n mukaisesti. Hänelle myönnettiin alun perin lapsilisä molemmista lapsista EStG:n säännösten perusteella.
On 1 September 2005, however, Ms Bosmann took up employment in the Netherlands, whereupon the Bundesagentur, by order of 18 October 2005, cancelled the benefit in respect of the children with effect from October 2005.
Bosmann otti 1.9.2005 vastaan palkkatyön Alankomaissa, minkä johdosta Bundesagentur peruutti 18.10.2005 tekemällään päätöksellä aikaisemman lapsilisäpäätöksen lokakuusta 2005 alkaen.
principle excluded by Community law, in particular by Article 13(1) and (2)(a) of Regulation No 1408/71 and Article 10 of Regulation No 574/72, under which, according to the view expressed by the referring court, 5Ms Bosmann is subject only to the law of the Netherlands, where, however, because of the children’s ages, she has no entitlement to child benefit or to comparable social benefits.
asetuksen N:o 1408/71 13 artiklan 1 kohdan ja 2 kohdan a alakohdan mukaan sekä asetuksen N:o 574/72 10 artiklan mukaan Bosmann on ainoastaan Alankomaiden, missä hänellä ei kuitenkaan ole lasten iän vuoksi oikeutta lapsilisään tai vastaavaan sosiaalietuuteen, lainsäädännön alainen.
Ms Bosmann’s objection to that order was rejected by the Bundesagentur as unfounded by determination of 10 November 2005 stating, in particular, that entitlement is excluded by Article 10 of Regulation No 574/72 and that Ms Bosmann, as an employee, is subject in this regard only to the legislation of the State of employment, in this case the Netherlands.
Bundesagentur hylkäsi Bosmannin päätöstä vastaan tekemän oikaisuvaatimuksen 10.11.2005 tekemällään päätöksellä perusteettomana. Bundesagentur esitti hylkäämisen perusteluna erityisesti, että oikeus lapsilisään on lakannut asetuksen N:o 574/72 10 artiklan perusteella ja että Bosmann on työntekijänä vain työskentelyvaltion lainsäädännön alainen eli tässä asiassa Alankomaiden lainsäädännön alainen.
According to the Bundesagentur, the fact that that State does not pay child benefit for children aged 18 and over is irrelevant.
Bundesagenturin mukaan on merkityksetöntä, että kyseinen valtio ei maksa lapsilisää lapsista heidän täytettyään 18 vuotta.
The Finanzgericht Köln questions whether that legal position is compatible with the right to freedom of movement as laid down in Article 39 EC or, indeed, with the general principles of Community law, in particular the principles of nondiscrimination and the prohibition of discrimination on grounds of sex. 6
Finanzgericht Köln kysyy, onko edellä esitetty oikeudellinen tilanne EY 39 artiklassa määrätyn vapaan liikkuvuuden mukainen tai yhteisön oikeuden yleisten periaatteiden – erityisesti syrjintäkiellon ja sukupuoleen perustuvan syrjinnän kiellon periaatteiden – mukainen. 6
In her action in the main proceedings, Ms Bosmann argues that the refusal of child benefit is a clear infringement of the right to freedom of movement and claims that the order of 18 October 2005 and the determination of 10 November 2005 should be set aside.
Bosmann väittää pääasian yhteydessä, että lapsilisän epääminen loukkaa selvästi oikeutta vapaaseen liikkuvuuteen, ja vaatii, että 18.10.2005 tehty päätös ja oikaisuvaatimuksen johdosta 10.11.2005 tehty päätös kumotaan.
In that regard, the referring court emphasises, inter alia, that, since the question whether a harmonisation measure such as Regulation No 1408/71 is in conformity with primary law falls, as a matter of principle, outside the scope of the preliminary
Tältä osin ennakkoratkaisupyynnön esittänyt tuomioistuin korostaa muun muassa, että asetuksen N:o 1408/71 kaltaisen yhdenmukaistamissäädöksen yhteensoveltuvuutta primaarioikeuden kanssa ei periaatteessa
In the order for reference, the Finanzgericht Köln points out that if the German EStG alone were to be applied, leaving Community law aside, the applicant would be entitled in Germany to child benefit for her two children.
Finanzgericht Köln toteaa ennakkoratkaisupyynnössä, että kantajalla olisi ainoastaan Saksan EStG:tä sovellettaessa, eli kun yhteisön oikeussääntöjä ei oteta huomioon,
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-352/06 rulings procedure, it is not seeking review of the legality of Regulation No 1408/71, but asking whether it may be narrowly construed in the light of the basic freedoms.
JULKISASIAMIES MAZÁKIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-352/06 tutkita ennakkoratkaisumenettelyssä ja että tämän vuoksi se ei pyydä tarkastelemaan asetuksen N:o 1408/71 pätevyyttä vaan kysyy, voidaanko asetusta tulkita suppeasti perusvapaudet huomioon ottaen.
No 1408/71 to be interpreted restrictively, so as not to preclude entitlement to child benefit in the case of a mother bringing up children on her own in the State of residence (Federal Republic of Germany), who does not receive child benefit in the State of employment (Kingdom of the Netherlands) because of the age of the children?
annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 574/72 10 artiklaa tulkittava suppeasti siten, että se ei estä yksinhuoltajaäidin oikeutta lapsilisään asuinvaltiossa (Saksan liittotasavalta), kun hän ei lasten iän vuoksi saa lapsilisää työskentelyvaltiossa (Alankomaiden kuningaskunta)?
Against that background, the Finanzgericht Köln decided to stay the proceedings and to refer the following questions to the Court of Justice for a preliminary ruling:
Näissä olosuhteissa Finanzgericht Köln on päättänyt lykätä asian käsittelyä ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:
(3) If the answers to Question 1 and Question 2 are also in the negative:
3) Jos kysymyksiin 1 ja 2 vastataan kieltävästi:
‘(1) Is Article 13(2)(a) of Council Regulation (EEC) No 1408/71 on the application of social security schemes to employed persons, to selfemployed persons and to members of their families moving within the Community to be interpreted restrictively, so as not to preclude entitlement to child benefit in the case of a mother bringing up children on her own in the State of residence (Federal Republic of Germany), who does not receive child benefit in the State of employment (Kingdom of the Netherlands) because of the age of the children?
”1) Onko sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 13 artiklan 2 kohdan a alakohtaa tulkittava suppeasti siten, että se ei estä yksinhuoltajaäidin oikeutta lapsilisään asuinvaltiossa (Saksan liittotasavalta), kun hän ei lasten iän vuoksi saa lapsilisää työskentelyvaltiossa (Alankomaiden kuningaskunta)?
Does a mother in employment, who brings up children on her own, have a right to the application of the more favourable rules of her State of residence in relation to the granting of child benefit arising directly from the EC Treaty and/or from general legal principles?
Voidaanko työssäkäyvän yksinhuoltajaäidin oikeus asuinvaltion edullisempien säännösten soveltamiseen lapsilisää myönnettäessä johtaa välittömästi EY:n perustamissopimuksesta ja/tai yleisistä oikeusperiaatteista?
(2) If Question 1 is answered in the negative:
2) Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi:
Is Article 10 of Council Regulation (EEC) No 574/72 of 21 March 1972 concerning the implementation of Regulation (EEC)
Onko asetuksen (ETY) N:o 1408/71 täytäntöönpanomenettelystä 21.3.1972
(4) Is it relevant to the answers to the above questions whether the employee returns to the family residence at the end of each working day?’
4) Riippuvatko vastaukset edellä esitettyihin kysymyksiin siitä, palaako työntekijä työpäivien jälkeen perheensä asuntoon?”
A — Main submissions of the parties one Member State.
A Asianosaisten huomautukset ainoastaan yhden jäsenvaltion sosiaaliturvajärjestelmän alaisia.
Moreover, pursuant to the caselaw of the Court, the principle that the application of Regulation No 1408/71 cannot entail the loss of rights acquired exclusively under national legislation does not apply to the rules for determining the applicable legislation as laid down under Title II of that regulation. 8
Lisäksi yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan periaatetta, jonka mukaan asetuksen N:o 1408/71 soveltamisen seurauksena ei voi olla yksinomaan kansallisen lainsäädännön nojalla saavutettujen oikeuksien menettäminen, ei sovelleta asetuksen II osastossa esitettyihin lainvalintasääntöihin. 8
In the present proceedings, written observations have been submitted by the Governments of Germany and Spain, by the Commission and by Ms Bosmann.
Nyt esillä olevassa asiassa kirjallisia huomautuksia ovat esittäneet Saksan ja Espanjan hallitukset, komissio sekä Bosmann.
Given the clear wording of Article 10 of Regulation No 574/72, Question 2 should also be answered in the negative.
Asetuksen N:o 574/72 10 artiklan selkeän sanamuodon vuoksi myös toiseen ennakkoratkaisukysymykseen olisi vastattava kieltävästi.
According to the German Government, that article does not apply in the present case: since the employee pursues an occupation in only one Member State and lives in another Member State, there can be no overlapping of family benefits.
Saksan hallituksen mukaan kyseinen artikla ei koske esillä olevaa asiaa: henkilö työskentelee vain yhdessä jäsenvaltiossa ja asuu toisessa jäsenvaltiossa, joten perheetuudet eivät voi olla päällekkäisiä.
The German Government takes the view that Article 13(2)(a) of Regulation No 1408/71 is to be interpreted as preventing entitlement to child benefit in a situation such as that at issue.
Saksan hallitus katsoo, että asetuksen N:o 1408/71 13 artiklan 2 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että se estää oikeuden lapsilisään esillä olevassa asiassa vallitsevan kaltaisessa tilanteessa.
The German child benefit constitutes a family benefit within the meaning of Article 4(1)(h) of Regulation No 1408/71.
Saksan lapsilisä on asetuksen N:o 1408/71 4 artiklan 1 kohdan h alakohdassa tarkoitettu perhe-etuus.
According to the clear wording of Article 13(1) of that regulation, persons to whom it applies are to be subject to the legislation of a single Member State only.
Asetuksen 13 artiklan 1 kohdan selkeän sanamuodon mukaan henkilöt, joihin asetusta sovelletaan, ovat vain yhden jäsenvaltion lainsäädännön alaisia.
In the view of the German Government, a different interpretation would run counter to the aim of Regulation No 1408/71, as defined in the caselaw of the Court, 7 which is to ensure that the persons concerned are subject to the social security scheme of only
Saksan hallituksen mukaan erilainen tulkinta olisi ristiriidassa asetuksen N:o 1408/71 tavoitteen kanssa, joka on yhteisön tuomioistuimen oikeuskäytännön 7mukaan sen varmistaminen, että henkilöt ovat
As regards Question 3, the German Government asserts that, contrary to the view expressed by the Finanzgericht Köln in the order for reference, it is perfectly possible, under the preliminary rulings procedure, to determine whether an act such as Regulation No 1408/71 is in conformity with primary Community law.
Kolmannen ennakkoratkaisukysymyksen osalta Saksan hallitus väittää, että, toisin kuin Finanzgericht Köln totesi ennakkoratkaisupyynnössä, ennakkoratkaisumenettelyssä on täysin mahdollista tutkia asetuksen N:o 1408/71 kaltaisen säädöksen yhteensoveltuvuutta yhteisön primaarioikeuden kanssa.
The German Government contends, however, that Article 13 of that regulation infringes neither the right to freedom of movement laid down
Saksan hallitus kuitenkin väittää, että kyseisen asetuksen 13 artikla ei loukkaa EY 39 artiklan mukaista oikeutta vapaaseen liikkuvuuteen eikä yhdenvertaisen kohtelun
8 — Luijten, cited in footnote 6, paragraph 15.
8 – Ks. edellä alaviitteessä 6 mainitussa asiassa Luijten annetun tuomion 15 kohta.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-352/06
JULKISASIAMIES MAZÁKIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-352/06 yleisiä periaatteita tai sukupuoleen perustuvan syrjinnän kiellon yleisiä periaatteita, jotka mainittiin ennakkoratkaisupyynnössä.
that, in so far as the relevant provisions of Regulation No 1408/71 and Regulation No 574/72 lead the employed person, in circumstances such as those of the case before the referring court, to lose family benefits, they are contrary to Article 39 EC.
Näin ollen Espanjan hallitus toteaa henkilöiden vapaata liikkuvuutta koskevan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön 9perusteella, että siltä osin kuin asetuksen N:o 1408/71 ja asetuksen N:o 574/72 asianomaiset säännökset johtavat siihen, että työssä oleva henkilö menettää perhe-etuuksia esillä olevassa asiassa vallitsevien kaltaisissa olosuhteissa, ne ovat EY 39 artiklan vastaisia.
Finally, as regards Question 4, the German Government considers it irrelevant, in the light of Article 13 of Regulation No 1408/71, which refers to the State of employment, whether the employee returns to the family residence at the end of each working day.
Neljännen ennakkoratkaisukysymyksen osalta Saksan hallitus katsoo, että asetuksen N:o 1408/71 13 artiklan, jossa viitataan työskentelyvaltioon, valossa ei ole merkityksellistä, palaako työntekijä työpäivien jälkeen perheensä asuntoon.
According to the Commission, the reply to Questions 1 and 2 should be that Article 13(2)(a) of Regulation No 1408/71, read in conjunction with Article 10(1)(a) of Regulation No 574/72, does not, in a case such as that before the referring court, preclude entitlement to child benefit in the State of residence.
Komission mukaan ensimmäiseen ja toiseen ennakkoratkaisukysymykseen olisi vastattava, että asetuksen N:o 1408/71 13 artiklan 2 kohdan a alakohta, luettuna yhdessä asetuksen N:o 574/72 10 artiklan 1 kohdan a alakohdan kanssa, ei estä oikeutta lapsilisään asuinvaltiossa ennakkoratkaisupyynnön esittäneen tuomioistuimen käsiteltävänä olevan kaltaisessa asiassa.
The Spanish Government submits that the key point at issue is not the interpretation of Article 13 of Regulation No 1408/71, but rather the question whether that article is contrary to Article 39 EC and the principles of equal treatment and nondiscrimination on grounds of sex.
Espanjan hallitus katsoo, että esillä olevan asian ydinkohta ei ole asetuksen N:o 1408/71 13 artiklan tulkinta vaan pikemminkin kysymys, onko kyseinen artikla EY 39 artiklan sekä yhdenvertaisen kohtelun periaatteen ja sukupuoleen perustuvan syrjinnän kiellon periaatteen vastainen.
Relying mainly on the judgment in McMenamin and the Opinion of Advocate General Darmon in that case, 10 the Commission submits that not only is Article 13 of Regulation No 1408/71 applicable here, but also Article 10(1)(a) of Regulation No 574/72.
Komissio toteaa vedoten pääasiassa yhteisöjen tuomioistuimen asiassa McMe-namin 9.12.1992 antamaan tuomioon ja julkisasiamies Darmonin kyseisessä asiassa esittämään ratkaisuehdotukseen, 10että esillä olevaan asiaan ei sovelleta ainoastaan asetuksen N:o 1408/71 13 artiklaa vaan myös asetuksen N:o 574/72 10 artiklan 1 kohdan a alakohtaa.
9 — It refers in that regard, in particular, to Case C-10/05 Cynthia Mattern [2006] ECR I-3145; Case C-109/04 Kranemann [2005] ECR I-2421; and Case C-185/04 Öberg [2006] ECR I-1453.
9 – Tässä yhteydessä Espanjan hallitus viittaa erityisesti seuraavissa asioissa annettuihin tuomioihin: asia C-10/05, Cynthia Mattern, tuomio 30.3.2006 (Kok. 2006, s.
It argues that the provisions of the German legislation on entitlement to family benefits, which are based on a literal interpretation of Regulation No 1408/71 and pursuant to which Ms Bosmann lost the benefits for her children, clearly place her at a disadvantage likely to deter her from exercising her right to freedom of movement.
Espanjan hallitus katsoo, että oikeutta perheetuuksiin koskevat Saksan lainsäädännön säännökset, jotka perustuvat asetuksen N:o 1408/71 sanatarkkaan tulkintaan ja joiden nojalla Bosmann menetti etuudet lastensa osalta, saattavat hänet epäedulliseen asemaan, jossa häntä todennäköisesti estetään käyttämästä oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen.
Those provisions are not justified and are not appropriate for securing the attainment of the objective which they pursue.
Kyseiset säännökset eivät ole perusteltuja, eivätkä ne ole asianmukaisia tavoitteensa saavuttamisen varmistamiseksi.
BOSMANN be treated less favourably than a mother forming part of a couple.
BOSMANN jäsenvaltiossa, kohdeltaisiin huonommin kuin yksinhuoltajavanhempaa, joka on työssä sekä asuinvaltiossaan että myös toisessa jäsenvaltiossa, ja yleisesti ottaen yksinhuoltajaäitiä kohdeltaisiin huonommin kuin parisuhteessa elävää äitiä.
Ms Bosmann essentially concurs with the Commission and contends that the refusal by the German authorities to grant the child benefit is in breach of Article 39 EC and the principle of equal treatment.
Bosmann on pääasiallisesti samaa mieltä komission kanssa ja väittää, että kieltäytyessään myöntämästä lapsilisää Saksan viranomaiset rikkovat EY 39 artiklaa ja loukkaavat yhdenvertaisen kohtelun periaatetta.
Article 73 of Regulation No 1408/71 merely provides that the legislation of the State of employment is to apply: it does not establish whether benefit is payable and, if so, by whom.
säädetä, onko etuus maksettava ja kenen se olisi maksettava.
Viewed in that light, Article 10(1)(a) of Regulation No 574/72 should be understood as meaning that, although the State of employment is competent, entitlement to benefit under the legislation of the State of residence may continue to exist.
Tämän valossa asiaa tarkasteltaessa asetuksen N:o 574/72 10 artiklan 1 kohdan a alakohdan olisi ymmärrettävä tarkoittavan sitä, että asuinvaltion lainsäädännön mukainen oikeus etuuteen saisi jatkua, vaikka työskentelyvaltio on toimivaltainen.
Since, in the case before the referring court, the ‘benefit due’ in the State of employment is zero, the entitlement to German child benefit becomes de facto operative and fully payable.
Ennakkoratkaisupyynnön esittäneen tuomioistuimen käsiteltävänä olevassa asiassa työskentelyvaltiosta ei saada etuutta, joten oikeus Saksan lapsilisään tulee tosiasiallisesti voimaan ja kuuluu kokonaisuudessaan maksettavaksi.
The Commission further points out that, if Article 10(1)(a) of Regulation No 574/72 were not applicable to a situation such as that in issue because there is no overlapping of benefits, the same would be true of Articles 13 and 73 of Regulation No 1408/71.
Lisäksi komissio toteaa, että jos asetuksen N:o 574/72 10 artiklan 1 kohdan a alakohtaa ei sovellettaisi tarkasteltavana olevan kaltaisessa tilanteessa etuuksien päällekkäisyyden puuttumisen vuoksi, sama koskisi myös asetuksen N:o 1408/71 13 ja 73 artiklaa.
If followed, the view held by the German Government would run counter to the principle that the application of Regulation No 1408/71 cannot entail the loss of rights acquired exclusively under national legislation and would lead to unjustifiable contradictions.
Jos Saksan hallituksen näkemystä noudatettaisiin, se loukkaisi periaatetta, jonka mukaan asetuksen N:o 1408/71 soveltamisen seurauksena ei voi olla yksinomaan kansallisen lainsäädännön nojalla saavutettujen oikeuksien menettäminen, ja johtaisi perusteettomiin ristiriitoihin.
Before embarking on the analysis, some preliminary remarks appear appropriate in order to determine the issues which arise from the questions referred.
Ennen asian arviointia vaikuttaa aiheelliselta esittää muutamia alustavia huomautuksia sen selvittämiseksi, mitä seikkoja ennakkoratkaisukysymysten yhteydessä nousee esiin.
It should be noted, first of all, that it has not been disputed in the present case that the situation at issue falls ratione personae and ratione materiae within the scope of Regulation No 1408/71, that is to say, more specifically, that Ms Bosmann can be con-
Aivan aluksi on syytä huomauttaa, että esillä olevassa asiassa ei ole kiistetty, että tarkasteltava tilanne kuuluu asetuksen N:o 1408/71 henkilölliseen ja aineelliseen soveltamisalaan. Tarkemmin sanoen ei ole siis kiistetty, että Bosmannin voidaan katsoa olevan asetuksen 2 artiklan 1 kohdassa, luettuna
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-352/06 sidered as an ‘employed person’ within the meaning of Article 2(1) of that regulation, read in conjunction with Article 1(a) thereof, and that the German child benefit fulfils the conditions for being regarded as ‘family benefits’ within the meaning of Article 4(1)(h) of that regulation.
JULKISASIAMIES MAZÁKIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-352/06 yhdessä asetuksen 1 artiklan a alakohdan kanssa, tarkoitettu palkattu työntekijä ja että Saksan lapsilisä täyttää edellytykset, jotta se voidaan katsoa asetuksen 4 artiklan 1 kohdan h alakohdassa tarkoitetuksi perhe-etuudeksi.
the erroneous 11 assumption that the validity of a Community act such as Regulation No 1408/71 cannot, in the framework of the preliminary rulings procedure, be examined in the light of those rules and principles of primary law, and is therefore asking whether Regulations No 1408/71 and No 574/72 may be given a ‘restrictive interpretation’ so as not to exclude entitlement to child benefit in the State of residence, or whether such a right may directly arise from the Treaty or from those principles.
Ennakkoratkaisupyynnön esittänyt tuomioistuin pitää tältä osin kuitenkin lähtökohtanaan sellaista virheellistä oletusta, 11että ennakkoratkaisumenettelyssä ei voida tutkia asetuksen N:o 1408/71 kaltaisen yhteisön säädöksen pätevyyttä primaarioikeuden säännösten ja periaatteiden valossa, ja kysyy siten, voidaanko asetusta N:o 1408/71 ja asetusta N:o 574/72 tulkita suppeasti siten, että ei estetä oikeutta lapsilisään asuinvaltiossa, vai onko tällainen oikeus johdettavissa suoraan perustamissopimuksesta tai primaarioikeuden periaatteista.