natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It reflects the lessons we have learnt from history and is supported by economic theory and empirical research, which suggest that, by maintaining price stability, monetary policy will contribute most to general economic welfare, including high levels of economic activity and employment.
Tämä on talouden kannalta järkevää ja osoittaa, että olemme ottaneet opiksemme menneistä tapahtumista. Myös talousteoria ja empiiriset tutkimukset osoittavat, että juuri hintavakautta ylläpitämällä rahapolitiikka edistää eniten yleistä taloudellista hyvinvointia ja lisää talouskasvua ja työllisyyttä.
The benefits of price stability, or the costs associated with inflation or deflation, are closely linked to money and its functions.
Hintavakauden eduilla tai toisin sanottuna inflaation tai deflaation kustannuksilla on tiivis yhteys rahaan ja sen tehtäviin.
Chapter 2 is therefore devoted to the functions and history of money.
Luku 2 onkin siksi omistettu rahan tehtäville ja historialle.
The chapter explains that in a world without money, i.e. in a barter economy, the transaction costs associated with the exchange of goods and services are very high.
Luvussa kerrotaan, että ilman rahaa toimivassa maailmassa eli vaihdantataloudessa vaihtokauppaan liittyvät kustannukset ovat erittäin korkeat.
It also illustrates that money helps to achieve a more efficient exchange of goods and thereby enhances the welfare of consumers.
Luvussa annetaan myös esimerkkejä siitä, miten raha tehostaa hyödykkeiden vaihtoa ja lisää siten kuluttajien hyvinvointia.
These considerations are followed by a more detailed discussion of the role and the basic functions of money in Section 2.1.The forms of money used in societies have changed over time.
Osassa 2.1 käsitellään yksityiskohtaisemmin rahan asemaa ja perustehtäviä. Eri yhteiskunnissa käytetyt rahan muodot ovat ajan mittaan muuttuneet.
The main historical developments are briefly reviewed and explained in Section 2.2.
Rahan tärkeimpiä historiallisia kehityssuuntia käsitellään ja selostetaan lyhyesti osassa 2.2.
Given the widespread recognition of the benefits of price stability, it is important that everyone, and young people in particular, understands the importance of price stability, how it can best be achieved, and how maintaining stable prices supports the broader economic goals of the European Union.
Koska hintavakauden edut tunnustetaan laajalti, on tärkeää, että kaikki ihmiset ja etenkin nuoret ymmärtävät, miksi hintavakaus on tärkeää, miten se parhaiten saavutetaan ja miten sen avulla tuetaan Euroopan unionin laajempia taloudellisia päämääriä.
This book consists of various chapters: each of them contains basic information and can be referred to individually, as and when required.
Tämä kirja koostuu luvuista, joista jokainen sisältää perustietoa ja voidaan tarvittaessa lukea erikseen.
The degree of complexity is, however, higher in Chapters 4 and 5 than in the first few chapters.
Luvut 4 ja 5 ovat kuitenkin muita monimutkaisempia.
In order to understand fully Chapter 5, it is necessary to have read Chapter 3 and, in particular, Chapter 4 carefully.
Luvun 5 ymmärtäminen edellyttää, että luku 3 ja varsinkin luku 4 on luettu huolellisesti.
Additional boxes are provided to address some specific issues in more detail.
Tekstiin on lisätty kehikoita, joissa käsitellään yksityiskohtaisemmin joitakin erityiskysymyksiä.
Chapter 3 explains the importance of price stability.
Luvussa 3 käsitellään hintavakauden merkitystä.
It first defines the concepts of inflation and deflation (Section 3.1).
Ensin määritellään inflaation ja deflaation käsitteet (osa 3.1).
After a short section illustrating some measurement issues (Section 3.2), the next section describes the benefits of price stability and, conversely, the negative consequences of inflation (or deflation) in detail (Section 3.3).
Sen jälkeen esitellään lyhyesti eräitä inflaation mittaamiseen liittyviä kysymyksiä (osa 3.2).Viimeisessä osassa kuvaillaan hintavakauden etuja ja käsitellään toisaalta yksityiskohtaisesti inflaation (tai deflaation) kielteisiä seurauksia (osa 3.3).
This book consists of various chapters: each of them contains basic information and can be referred to individually, as and when required.
Kirja koostuu luvuista, joista jokainen sisältää perustietoa ja voidaan tarvittaessa lukea erikseen.
The closing chapter contains a short description of the ECB’s monetary policy.
Viimeisessä luvussa esitellään lyhyesti EKP:n rahapolitiikkaa.
Following a closer look at the process leading to Economic and Monetary Union (Section 5.1), the subsequent sections deal with the institutional framework of the single monetary policy (Section 5.2), the ECB’s monetary policy strategy (Section 5.3) and the Eurosystem’s operational framework (Section 5.4).
Luvun ensimmäisessä osassa tarkastellaan lähemmin talousja rahaliittoon johtanutta prosessia (osa 5.1) ja sitä seuraavissa osissa käsitellään yhteisen rahapolitiikan institutionaalista rakennetta (osa 5.2), EKP:n rahapolitiikan strategiaa (osa 5.3) ja eurojärjestelmän rahapolitiikan ohjausjärjestelmää (osa 5.4).
Chapter 4 focuses on the factors determining price developments.
Luvussa 4 keskitytään hintakehitykseen vaikuttaviin tekijöihin.
Beginning with a brief overview (Section 4.1), it proceeds to investigate the influence of monetary policy on interest rates (Section 4.2).
Luku alkaa lyhyellä yleiskatsauksella (osa 4.1), jonka jälkeen tutkitaan rahapolitiikan vaikutusta korkoihin (osa 4.2).
Subsequently the effects of interest rate changes on expenditure decisions by households and firms (Section 4.3) are illustrated.
Sen jälkeen käsitellään korkomuutosten vaikutuksia kotitalouksien kulutuspäätöksiin ja yritysten investointipäätöksiin (osa 4.3).
In the next section, the factors driving the inflationary process over the shorter term are reviewed (Section 4.4).
Neljännessä osassa tarkastellaan tekijöitä, jotka vaikuttavat inflaatiokehitykseen lyhyemmällä aikavälillä (osa 4.4).
Particular emphasis is placed on the fact that monetary policy alone does not control shortterm price developments, as a number of other economic factors can have an impact on inflation within this timescale.
Erityisesti painotetaan sitä, ettei rahapolitiikka yksin riitä ohjaamaan hintakehitystä lyhyellä aikavälillä, sillä lyhyellä aikavälillä useat muutkin taloudelliset tekijät voivat vaikuttaa inflaatioon.
However, it is acknowledged that monetary policy controls inflation over the longerterm (Section 4.5).
Osassa 4.5 kuitenkin todetaan, että rahapolitiikka hillitsee inflaatiota pitemmällä aikavälillä.
For more detailed information, please consult the Glossary and Bibliography at the end of this book.
Kirjan loppuun on koottu sanasto sekä kirjallisuusluettelo, jonka tarkoituksena on auttaa lukijaa yksityiskohtaisemman tiedon etsinnässä.
MONEY – A SHORT HISTORY
RAHAN LYHYT HISTORIA
Money is an indispensable part of modern life.
Raha on välttämätön osa nykyajan elämää.
This chapter attempts to deal with questions such as what money is, why we need money, why money is accepted and for how long money has existed.
Tässä luvussa pyritään vastaamaan muun muassa kysymyksiin siitä, mitä raha on, mihin tarvitsemme rahaa, miksi raha on yleisesti hyväksytty ja kuinka kauan rahaa on ollut olemassa.
2.1 explains the functions of money.
Tässä osassa selostetaan rahan tehtävät.
2.2 provides an overview of the various goods that have served as money in the past.
Tässä osassa luodaan katsaus esineisiin, joita on aiemmin käytetty rahana.
MONEY – A SHORT
RAHAN LYHYT
FUNCTIONS OF MONEY
Rahan tehtävät Mitä raha on?
Functions of money What is money?
Nykymääritelmän mukaan raha on tietenkin seteleitä ja kolikoita.
If we have to define money today, we first think of banknotes and coins.These assets are regarded as money since they are liquid.
Tämä tarkoittaa, että ne ovat yleisesti hyväksyttyjä ja niitä voi milloin tahansa käyttää maksutarkoituksiin.
This means that they are accepted and are available to be used for payment purposes at any time.While it is uncontested that banknotes and coins fulfil this purpose, nowadays a number of other forms of assets exist which are very liquid and can be easily converted into cash or used to make a payment at very low cost.This applies, for instance, to overnight deposits and some other forms of deposits held with banks.2 Consequently, these instruments are included in those definitions of money often referred to as “broad money”.
Setelit ja kolikot täyttävät kiistattomasti tämän tarkoituksen, mutta nykyään on olemassa myös koko joukko muita erittäin likvidejä varallisuuden muotoja, jotka voidaan muuttaa helposti käteisrahaksi ja joita voidaan käyttää maksujen suorittamiseen hyvin pienin kustannuksin. Tällaisia ovat esimerkiksi yön yli -talletukset ja eräät muut pankkitalletukset.2 Niiden lasketaan sisältyvän ns. lavean rahan määritelmään.
The various forms of money have changed substantially over time.
Ongelmallisinta vaihdantataloudessa on se, että ihmisten on löydettävä vaihtokumppani, joka haluaa juuri sen tavaran tai palvelun, jota he tarjoavat, ja joka tarjoaa heille heidän haluamaansa vastineen.
Paper money and bank deposits did not always exist.
Toisin sanoen onnistunut vaihtokauppa edellyttää tarpeiden kohtaamista.
Money can be thought of as a very special good that fulfils some basic functions.
Jos parturi sitten tarvitsisikin parin kenkiä, hänen olisi odotettava, kunnes kenkäkauppias haluaisi vaihtaa kenkäparin hiustenleikkuuseen.
In particular, it should serve as a medium of exchange, a store of value and a unit of account.Therefore, it is often stated that money is what money does.
Sopivan vaihtokumppanin etsiminen, odottaminen sekä tavaran varastointi aiheuttavat vaihdantataloudessa huomattavia kustannuksia.
History of the word “money” Money plays a key role in today’s economies.
Rahan eri muodot ovat muuttuneet ajan mittaan melkoisesti.
It is certainly no exaggeration to say that “money makes the world go round” and that modern economies could not function without money.
Paperirahaa ja pankkitalletuksia ei ole aina ollut olemassa.
The English word “money” is of Roman origin.
Siksi raha kannattaakin määritellä yleisemmin.
In return, the Romans built a shrine to Moneta, the goddess who warns or who gives advice.
Rahan voidaan ajatella olevan erityinen hyödyke, joka täyttää joitakin perustehtäviä.
In 289 B. C. the first Roman mint was built in or near this temple, initially producing bronze and later silver coins. Many of these coins were cast with the head of Juno Moneta on their face.
Sen tehtävänä on toimia varsinkin vaihdon välineenä, arvon säilyttäjänä ja laskentayksikkönä.
Hence the words “money” and “mint” are derived from her name.
Raha voidaankin parhaiten määritellä sen käyttötarkoituksen kautta.
2 Overnight deposits are funds which are immediately available for transaction purposes.
2 Yön yli -talletukset ovat varoja, jotka ovat välittömästi käytettävissä maksutarkoituksiin.
It should be mentioned that electronic money on prepaid cards is included in overnight deposits.
Myös ladattavien rahakorttien sisältämän sähköisen rahan katsotaan kuuluvan yön yli -talletuksiin.
In order to better illustrate these functions, consider how people had to conduct their transactions before the existence of money.
Raha arvon säilyttäjänä Jos rahana käytetty esine säilyttää arvonsa aikojen kuluessa, sitä voidaan säilyttää pitkiäkin aikoja.
Without money, people were forced to exchange goods or services directly for other goods or services through bartering. Although such a “barter economy” allows for some division of labour, there are practical limitations and any exchange of goods implies substantial socalled “transaction costs”.
Tämä on erityisen hyödyllistä siksi, että näin myynnin ei tarvitse seurata ostoa välittömästi vaan raha täyttää tärkeän tehtävänsä arvon säilyttäjänä.
At the same time, it is obvious that goods serving as a medium of exchange should have some specific technical properties.
Raha vaihdon välineenä Vaihdantatalouteen liittyvien hankaluuksien välttämiseksi voidaan sopia, että jotakin tiettyä esinettä käytetään vaihdon välineenä.
In particular, goods serving as commodity money should be easy to carry, durable, divisible and their quality should be easy to verify.
Tällainen vaihtokaupassa käytetty esine voidaan katsoa alkeelliseksi rahaksi (ns. commodity money).
In a more economic sense, of course, money should be a rare good, as only rare goods have a positive value.
Ensi näkemältä saattaa näyttää siltä, että yhden hyödykkeen vaihtaminen rahana toimivaan esineeseen ja tuon esineen vaihtaminen taas toiseen hyödykkeeseen vain vaikeuttaisi kaupankäyntiä.
Money as a store of value If the good used as money maintains its value over time, it can be held for longer periods.This is particularly useful because it allows the act of sale to be separated from the act of purchase.
Tarkemmin ajatellen on kuitenkin selvää, että yhdenlaisten esineiden käyttäminen vaihdon välineenä helpottaa merkittävästi koko vaihdantaprosessia, sillä tavaroiden ja palveluiden vaihtaminen ei enää edellytä tarpeiden kohtaamista.
In this case, money fulfils the important function of a store of value.
Esine voi tietenkin täyttää rahan tehtävän vain, jos se hyväksytään vaihdon välineeksi koko taloudessa joko perinteen, vapaamuotoisen sopimuksen tai lain nojalla.
The most apparent problem with a barter economy is that people have to find a counterpart who wants exactly the same good or service that they are offering and who is offering what they want in return.
Esineet, jotka säilyttävät arvonsa, toimivat siis paremmin rahana kuin sellaiset, joita käytetään ainoastaan vaihdon välineenä.
In other words: a successful barter transaction requires a mutual coincidence of wants to exist.
Esimerkiksi kukkia tai tomaatteja voitaisiin periaatteessa käyttää vaihdon välineinä.
A baker who, for instance, wanted a haircut in exchange for some loaves of bread would have to find a hairdresser willing to accept those loaves of bread in exchange for a haircut.
Ne eivät kuitenkaan olisi käytännöllisiä arvon säilyttäjinä, joten käytännössä niitä ei todennäköisesti käytettäisi rahana.
However, if the hairdresser needed a pair of shoes instead, he would have to wait until a shoe-shop owner wanted to get a haircut in exchange. Such a barter economy would therefore imply substantial costs related to searching for the appropriate counterpart and waiting and stockpiling.
Jos rahan tehtävä arvon säilyttäjänä ei täyty oikealla tavalla (rahana käytetty esine menettää ajan mittaan arvonsa tms.), ihmiset alkavat käyttää arvon säilyttäjinä muita esineitä tai muunlaista varallisuutta tai – äärimmäistapauksissa – siirtyvät takaisin vaihtokauppaan.
It is for these reasons that commodities that also serve as a store of value are preferable to commodities that only serve as a medium of exchange.
Vaihdon välineenä käytetyiltä esineiltä edellytetään tietenkin tiettyjä ominaisuuksia.
Goods such as flowers or tomatoes, for instance, might in principle serve as a medium of exchange. However, they would not be useful as a store of value and would therefore probably not have been used as money.
Rahana käytettyjen esineiden tulisi olla helposti kuljetettavissa, kestäviä ja jaettavissa, ja niiden laadun tulisi olla helposti tarkistettavissa.
So if this function of money does not work properly (for instance if the good serving as money loses its value over time), people will make use of the value-storing function of other goods or assets or – in extreme cases – even go back to bartering.
Taloudellisesti ajatellen rahana toimivan esineen pitäisi tietenkin olla harvinainen, sillä ainoastaan harvinaisella esineellä on positiivista arvoa.
Money as a medium of exchange To avoid the inconveniences associated with a barter economy, one of the goods can be used as a medium of exchange.
Raha laskentayksikkönä Rahalla on myös tärkeä tehtävä laskentayksikkönä.
This crude form of money used for exchange is then called commodity money.
Tätä tehtävää voidaan havainnollistaa palaamalla edelliseen esimerkkiin.
Bartering one good against money and then money against another good might at first glance further complicate transactions.
On helppo osoittaa, että kahdelle hyödykkeelle on vain yksi suhteellinen hinta, ja kolmelle hyödykkeelle vain kolme suhteellista hintaa (limpun ja hiustenleikkuun, hiustenleikkuun ja kenkien sekä limpun ja kenkien välillä).
At second glance, however, it becomes clear that the use of one good as a medium of exchange facilitates the whole process to a considerable extent, as the mutual coincidence
Kymmenelle hyödykkeelle on kuitenkin jo
MONEY – A SHORT
RAHAN MUODOT
Money should serve as a medium of exchange, a store of value and a unit of account.
45 suhteellista hintaa, ja sadalle hyödykkeelle yhteensä 4 950 suhteellista hintaa.3 Mitä suurempi määrä
Therefore, if all prices were labelled in money terms, transactions would be much easier.
Rahan tehtävänä on toimia vaihdon välineenä, arvon säilyttäjänä ja laskentayksikkönä.
More generally speaking, not only can the prices of goods be expressed in money terms, but so too can the price of any asset.
hyödykkeitä vaihdettavana on, sitä vaikeammaksi tulee tiedon kerääminen kaikista mahdollisista vaihtosuhteista.
All economic agents in a currency area would then calculate things such as costs, prices, wages, income, etc. in the same units of money.
Vaihtosuhteita koskevien tietojen kerääminen ja muistaminen aiheuttaakin vaihdantatalouden osapuolille suuria kustannuksia, jotka kasvavat suhteettomasti vaihdettujen hyödykkeiden lukumäärän lisääntyessä.
As in the above-mentioned functions of money, the less stable and reliable the value of money, the more difficult it is for money to fulfil this important function.
Voimavarat voidaan käyttää tehokkaammin, jos yhtä hyödykkeistä käytetään laskentayksikkönä.
A commonly accepted reliable unit of account thus forms a sound basis for price and cost calculations, thereby improving transparency and reliability.
Tällöin kaikkien hyödykkeiden arvo voidaan ilmaista kyseisen laskentayksikön avulla, ja kuluttajien tunnistettavina ja muistettavina olevien hintojen lukumäärä supistuu huomattavasti.4
Over time, the nature of goods serving as money has changed.
Aikojen kuluessa rahana on käytetty monenlaisia esineitä.
It is widely agreed that what at times became the prime function of these goods was often not the same as their original purpose.
Yleensä ollaan yksimielisiä siitä, että rahana käytettyjen esineiden tärkeimmäksi tehtäväksi muodostui usein jokin muu kuin niiden alkuperäinen käyttötarkoitus.
It seems that goods were chosen as money because they could be stored conveniently and easily, had a high value but a comparably low weight, and were easily portable and durable.These widely desired goods were easy to exchange and therefore came to be accepted as money.
Rahaksi valittiinkin ilmeisesti esineitä, joita voitiin kätevästi ja helposti varastoida, jotka olivat arvokkaita mutta suhteellisen kevyitä, joita oli helppo siirtää ja jotka olivat kestäviä. Koska tällaiset esineet olivat erittäin kysyttyjä ja niitä oli helppo vaihtaa, ne hyväksyttiin rahaksi.
So the evolution of money depends on a number of factors, such as the relative importance of trade and the state of development of the economy.
Rahan kehitys riippuu useista eri tekijöistä kuten kaupan suhteellisesta merkityksestä ja talouden kehitysasteesta.
Money as a unit of account Of equal importance is the function of money as a unit of account.This can be illustrated by going back to our previous example.
Esineet rahana Rahana on käytetty mitä erilaisimpia esineitä.
Even if the difficulty of the mutual coincidence of wants is overcome, people would still have to find the exact exchange ratio between bread and haircuts or between haircuts and shoes, for example.
Esimerkiksi Amerikan intiaanit käyttivät rahana simpukankuorista tehtyjä helmiä (wampum), Intiassa käytettiin kaurisimpukoita (värikkäitä simpukankuoria), Fidžillä valaan hampaita, Pohjois-Amerikan ensimmäisissä siirtokunnissa tupakkaa, Tyynenmeren Yap-saarella suuria kivikiekkoja ja toisen maailmansodan jälkeisessä Saksassa tupakkaa ja alkoholia.
Such “exchange ratios” – the number of loaves of bread worth one haircut, for instance – are known as relative prices or terms of trade.
Jos kaikki hinnat merkittäisiinkin rahamääräisesti, kaupankäynti helpottuisi.
In the market place, the relative price would have to be determined for each pair of goods and services and, of course, everybody involved in the exchange of goods would need all the information about the terms of trade between all goods.
Rahamääräisesti voidaan ilmaista hyödykkeiden hintojen lisäksi myös minkä tahansa varallisuuden arvo.
It is easy to show that, for two goods, there is only one relative price, while for three goods there are just three relative prices (namely bread against haircuts, haircuts against shoes and bread against shoes).
Tällöin kaikki valuutta-alueen talouden toimijat laskevat muun muassa kustannukset, hinnat, palkat ja tulot saman rahayksikön avulla.
In the case often goods, however, there are already 45 relative prices, and with 100 goods the number of relative prices amounts to 4950.3 Therefore, the greater the number of goods being exchanged, the more difficult it becomes to gather information on all possible “exchange rates”.
Mitä epävakaampi ja epäluotettavampi rahan arvo on, sitä huonommin raha täyttää tärkeän tehtävänsä laskentayksikkönä – kuten muutkin tehtävänsä.
Consequently, collecting and remembering information on the terms of trade creates high costs for the participants in a barter economy, increasing disproportionately with the number of goods exchanged.
Yhteisesti hyväksytty ja luotettava laskentayksikkö muodostaa vankan perustan hinta- ja kustannuslaskelmille ja lisää siten niiden vertailtavuutta ja luotettavuutta.
These resources can be used more efficiently in other ways if one of the existing goods is used as a unit of account (a socalled “numeraire”).
3 Jos hyödykkeitä on n kappaletta, suhteellisia hintoja on yleensä n x (n – 1) .
3 More generally, for n goods, there are ________ n x (n – 1) 24 Namely to n – 1 absolute prices.
24 Absoluuttisia hintoja n – 1.
A variety of items have served as commodity money – for example brightly coloured shells.
Rahana on käytetty mitä erilaisimpia esineitä, esimerkiksi värikkäitä simpukankuoria.
Metallic money The introduction of metallic money was away by which ancient societies tried to overcome the problems associated with using decaying commodities as money.
Ateena- laisessa hopearahassa – drakhmassa – oli tarunomaisen pöllön kuva, joka säilyi kolikoissa lähes 400 vuoden ajan.
It is not known exactly when and where metallic money was used for the first time.
Kreikkalaiset kolikot olivat laajassa käytössä.
What is known, however, is that metallic money was in use in around 2000 B. C. in Asia, although in those times its weight does not seem to have been standardised nor its value certified by the rulers.
Niiden käyttö yleistyi Aleksanteri Suuren aikana, ja arkeologit ovat löytäneet niitä aina Espanjasta nyky- Intiaan saakka ulottuvalta alueelta.
Chunks or bars of gold and silver were used as commodity money since they were easy to transport, did not decay and were more or less easily divisible.
Roomalaiset, jotka olivat aiemmin käyttäneet rahana hankalia pronssiharkkoja (aes signatum), omaksuivat kreikkalaisten innovatiivisen tavan käyttää virallisia kolikoita.
finance the Empire’s gigantic deficit.
Kolikoiden metalliarvon aletessa tavaroiden ja palveluiden hinnat alkoivat kohota.
Byzantine Greek coins were used as international money and were found by archaeologists as far away as Altai in Mongolia.
Bysantin kreikkalaisia kolikoita käytettiin kansainvälisenä rahana, ja arkeologit ovat löytäneet niitä jopa Mongolian Altailta saakka.
In the mid-11th century, however, the Byzantine monetary economy collapsed and was replaced by a new system which lasted throughout the 12th century, until the Crusader conquest of Constantinople in 1204 eventually ended the history of Graeco-Roman coinage.
1000-luvun puolivälissä Bysantin rahatalous kuitenkin romahti ja korvattiin uudella järjestelmällä, joka oli käytössä koko 1100-luvun. Kreikkalais-roomalaisen kolikon historia päättyi ristiretkeläisten kukistettua Konstantinopolin vuonna 1204.