natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The reference/discount rates are used to measure the grant equivalent of aid that is disbursed in several instalments and to calculate the aid element resulting from interest subsidy schemes.
Näitä korkoja käytetään useassa erässä maksetun tuen avustusekvivalentin arvioimiseen ja korkotukiohjelmista myönnettyjen tukien määrän laskemiseen.
They are also used in implementing the de minimis rule and for the repayment of illegal aid(').
Niitä käytetään myös vähämerkityksistä tukea koskevan säännön ja laittomien tukien takaisinmaksun yhteydessä(').
In its decision of 10 July 1996, which was communicated to you by letter of 2 August 1996, the Commission amended the method for setting and updating the reference/discount rates.
Komissio muutti viite-ja diskonttokorkojen vahvistamis-ja tarkistamistapaa 10 päivänä heinäkuu ta 1996 tekemällään päätöksellä, josta ilmoitettiin jäsenvaltioille 2 päivänä elokuuta 1996 päivätyllä kirjeellä.
Since 1 August 1996, the reference rate has been calculated on the basis of the rate on 10-year State bonds, as harmonised by the European Monetary Institute, plus a specific premium for each Member State.
Elokuun 1 päivästä 1996 viitekorko laskettiin valtion kymmenen vuoden obligaation koron mukaan, joka on Euroopan rahapoliittisen instituutin (ERI) yhdenmukaistama ja jota korotettiin erityisellä jäsenvaltiokohtaisella preemiolla.
The Commission also had a study carried out on the method of setting the reference rates in the context of aid schemes for businesses within the European Union.
Komissio tilasi myös tutkimuksen, joka tarkastelee viitekoron vahvistamismenetelmää Euroopan unionissa yrityksille suunnattujen tukiohjelmien yhteydessä.
One of the objects of the study was to check the level of current premiums and to propose their revision if necessary, with a view to possible harmonisation and closer alignment on markets.
Tämän tutkimuksen tarkoituksena oli erityisesti varmistaa tämänhetkisten jäsenvaltiokohtaisten preemioiden taso ja ehdottaa tarpeen mukaan niiden tarkistamista tavoitteena mahdollinen yhdenmukaistaminen ja markkinoiden käy täntöä läheisemmin vastaava ratkaisu.
The study was also supposed to assess the desirability of replacing the EMI rates by the rates of yield on medium-term (five-to seven-year) state bonds.
Tutkimuksessa arvioitiin myös sitä, kannattaisiko ERI:n korkojen sijaan käyttää valtion keskipitkien (5-7 vuotta) obligaatioiden korkoja.
The study was carried out by KPMG, Frankfurt, on the basis of a survey of over 70 banks in the 15 Member States.
Kyseisestä tutkimuksesta vastasi konsulttiyritys KPMG, joka toteutti kyselyn Euroopan unionin 15 jäsenvaltion 70 eri pankissa.
The main results of the study are set out below.
Tämän tutkimuksen tärkeimmät tulokset on esitetty jäljempänä.
KPMG looked separately at the question of the choice of the base rate, currently the EMI rate, and of the calculation of the adjustment premiums.
KPMG tutki erikseen peruskoron, joka tällä hetkellä on ERI:n korko, valintaa koskevan kysymyksen ja kysymyksen jäsenvaltiokohtaisen preemion laskutavasta.
KPMG takes the view that, if it is to be used to determine the reference rate, the base rate must be:
KPMG arvioi, että ollakseen käyttökelpoinen viitekoron määrittämisessä peruskoron on täytettävä seuraavat edellytykset:
— used if possible by the banks for determining the charges on their loans to businesses.
- Sen on oltava markkinakorko, jonka kuukausittaisia vaihteluita on helppo seurata. - Sillä on oltava tavanomaisia julkisia lainoja vastaava maturiteetti. - Jos mahdollista, pankit käyttävät sitä yrityksille myöntämissään lainoissa.
The EMI rates do not fulfil all the abovementioned conditions: they have a longer maturity ( 10 years) than most of the public loan regimes examined by the Commission, whose duration (2) hardly exceeds five to six years.
ERI:n korot eivät täytä kaikkia edellä mainittuja edellytyksiä: niiden maturiteetti on pidempi (10 vuotta) kuin useimpien komission tutkimien julkisten lainojen maturiteetti. joiden duraatio(2) ylit tää harvoin 56 vuotta.
Nor are they used by the banks in determining the charges on their loans to businesses.
Pankit eivät myöskään käytä niitä yritysluotoissa.
See the Commission's letter to the Member States No 1971 of22 February 1995 and the Commission communication to the Member States published in OJ C 156. 22.6.1995.
Katso 22 päivänä helmikuuta 1995 päivätty komission kirje jäsenvaltioille N:o 1971 ja komission tiedonanto, joka on ilmestynyt EYVL:ssä C 156. 22.6.1995.
Duration is used to mean the average period over which the capital is repaid.
Duraatioksi kutsutaan sila aikaa, joka kuluu keskimäärin lainan takaisinmaksuun.
The fact that the reference rate does not correspond to the maturity of the loans examined by the Commission may lead to errors in aid assessment.
Se seikka, että viitekorko ei vastaa komission tarkastelemien lainojen maturiteettia, voi johtaa virheisiin tukia arvioitaessa.
For example, the rate on a public loan having a duration of five years may be lower than the EMI rate and yet not contain any aid element.
Näin ollen viiden vuoden pituisen julkisen lainan korko voi olla ERI:n korkoa alhaisempi ilman, että siihen kuitenkaan sisältyisi tukea.
This phenomenon is partly offset by the adjustment premiums, as long as the yield curve does not vary over time.
Tätä ilmiötä tasoittavat osittain jäsenvaltiokohtaiset preemiot, jos korkojen tuottokäyrä ei muutu.
As regards the base rate, the consultants recommend use of the fiveyear interbank swap rates instead of the EMI 10-year rates.
Peruskoron osalta konsultit suosittelevat viiden vuoden pankkien välisten korkojen käyttämistä ERI:n kymmenen vuoden korkojen sijaan.
This is because the fiveyear rates correspond more to the average capital-repayment period for ordinary public loans.
Viiden vuoden korot vastaavat paremmin tavanomaisten julkisten lainojen keskimääräistä takaisinmaksuaikaa.
KPMG also recommends that the Commission follow the short-term rates (of the Libor one-year type) and the EMI 10-year rates.
KPMG suosittelee komissiolle myös lyhyiden korkojen seuraamista (esim. 12 kuukauden LIBOR-korot) ja kymmenen vuoden korkoja.
Adjustment premiums
Jäsenvaltiokohtaiset preemiot
KPMG examined the suitability of the old reference-rate definitions which served as a basis for calculating the current adjustment premiums.
KPMG tutki aikaisempien, nykyisten jäsenvaltiokohtaisten preemioiden laskemisessa käytettyjen viitekorkojen määritelmien paikkansapitävyyttä.
It concluded that these definitions are generally imprecise and heterogeneous as regards the maturity of the loans and their amounts.
Konsulttien päätelmien mukaan nämä määritelmät ovat yleensä epätarkkoja ja epäyhdenmukaisia huomioon otettujen lainojen maturiteettien ja lainamäärien osalta.
The amounts usually relate to the cost of indebtedness of firms (stock concept) rather than the cost of their new borrowings (flow concept).
Ne liittyvät useimmiten yritysten velkaantuneisuuden kustannuksiin ("varanto") uusien luottojen kustannusten sijaan ("virta").
Lastly, the statistics are in general aggregates that do not allow precise measurement of the aid elements contained in the interest subsidy schemes or, a fortiori, in individual awards of aid.
Lisäksi kysymys on yleensä yhdistellyistä tilastoista, jotka eivät mahdollista korkotuettuihin lainajärjestelyihin eivätkä yksittäisiin tukitapauksiin sisältyvien tukiosien täsmällistä määrittämistä.
As regards the level of the premiums to be applied to the base rate, KPMG have provided brackets that take account of the diversity of situations, notably the different debtor risks, and of the amount of the loan.
Peruskorkoihin sovellettavan preemion osalta KPMG on esittänyt ehdotuksen, jossa otetaan huomioon erilaiset tilanteet, erityisesti erilaiset velkojien riskit ja lainan määrä.
In the case of smaller loans (less than ECU 5 million), generally contracted by SMEs.
Pienten alle 5 miljoonan ecun suuruisten, yleensä pkyrityksille myönnettyjen lainojen osalta KPMG havaitsi huomattavia eroja eri jäsenvaltioiden välillä ja suuria eroja myös saman jäsenvaltion sisällä.
KPMG observed wide differences from one Member State to another and wide disparities within one and the same country.
Konsulttien mukaan nämä erot selittyvät katettujen riskien eroilla sekä avoimuuden ja kilpailun puutteella kyseisillä markkinoilla.
KPMG did not find that such disparities existed in the case of large loans, generally contracted by large firms on highly competitive markets.
KPMG ei havainnut tällaisia eroja suurempien lainojen osalta, joita myönnetään yleensä suuryrityksille, jotka toimivat erittäin kilpailluilla markkinoilla.
In view of these factors, the Commission has decided that a single adjustment premium of 0.75 point (75 basis points) should be applied to all Member States except Italy, Portugal and Greece.
Nämä seikat huomioon ottaen komissio on päättänyt, että kaikkiin jäsenvaltioihin Italiaa. Portugalia ja Kreikkaa lukuun ottamatta sovelletaan yhtä suurta 0,75 prosenttiyksikön (eli 75 pisteen) preemio ta.
This premium corresponds to the average level of premiums for loans of an amount in excess of ECU 5 million.
Tämä preemio vastaa yli viiden miljoonan ecun lainoille todettua keskimääräistä preemiota.
This choice is based on the following considerations:
Tämä valinta perustuu seuraaviin seikkoihin:
— large loans run a greater risk of significantly affecting intraCommunity trade:
- Suuret lainat uhkaavat muita enemmän vaikuttaa merkittävällä tavalla yhteisön sisäiseen kauppaan. paan.
— the premiums noted for this type of loan are sufficiently homogeneous to be used.
- Tämäntyyppisiin lainoihin liittyvät preemiot ovat riittävän yhdenmukaisia, jotta niitä voi hyödyntää.
Conversely, the premiums noted for smaller loans correspond to situations which are too diverse, in terms of debtor risk, to be used as references;
Sitä vastoin pienempien lainojen preemiot vastaavat liian erilaisia tilanteita velkojan riskin suhteen, jotta niitä voitaisiin käyttää viitearvoina.
the choice of a single, moderate, premium for most of the Member States reduces the risk of dispute or discrimination.
Yhtenäisen ja alhaisen preemion käyttäminen useimpien jäsenvaltioiden osalta rajoittaa kiistojen tai syrjinnän riskiä.
It anticipates the achievement of Economic and Monetary Union, which should result in greater competition in banking and a levelling down of interest rates, including those for SMEs.
Tällaisella preemiolla ennakoidaan talous- ja rahaliiton toteuttamista, jonka pitäisi merkitä lisääntyvää kilpailua pankkialalla ja korkotason laskua, myös pkyrityksille myönnettävissä lainoissa.
In view of the above factors, the Commission has decided that the reference rate should in future be calculated on the basis of the fiveyear interbank swap rate (one-year interbank swap rate in the case of Greece) plus a premium of 75 basis points (200 basis points in the case of Italy and Portugal and 300 basis points in the case of Greece).
Edellä esitetyn perusteella komissio on päättänyt, että viitekorko lasketaan viiden vuoden pankkien välisen koron (Kreikassa yhden vuoden pankkien välisen koron) perusteella, johon lisätään 75 pisteen preemio (Italia ja Portugali 200 pistettä ja Kreikka 300 pistettä).
The new system will enter into force on 1 August 1997.
Uusi järjestelmä tulee voimaan 1 päivänä elokuuta 1997.
As from that date, the reference rates will be determined as follows:
Tästä päivämäärästä alkaen viitekorko määritellään seuraavasti:
— the indicative rate is defined as the fiveyear interbank swap rate (offer rate) in the relevant currency (Athibor 1-year rate, in drachmas, in the case of Greece) plus an additional premium of 75 basis points (200 basis points in the case of Italy and Portugal and 300 basis points in the case of Greece);
- Korkoindikaattoriksi määritellään viiden vuoden pankkien välinen, myyntinoteerauksiin perustuva korko, kyseisessä kansallisessa valuutassa (Kreikassa 12 kuukauden ATHIBOR-korko Kreikan drakmoissa), jota korotetaan ylimääräisellä 75 pisteen preemiolla (Italia ja Portugali 200 pistettä ja Kreikka 300 pistettä).
— the reference rate is deemed equal to the average of the indicative rates recorded in September, October and November of the previous year;
- Viitekorko vastaa edellisen vuoden syys-, loka- ja marraskuun aikana laskettujen korkoindikaattoreiden keskiarvoa.
— the reference rate is adjusted again in the course of the year if it differs by more than 15 % from the average of the indicative rates recorded over the last known three months.
- Vuoden aikana viitekorkoa tarkistetaan, kun se poikkeaa edellisen kolmen kuukauden korkoindikaattoreiden keskiarvosta enemmän kuin 15 prosenttia.
Under this method, the reference rate for your country is XXX % as from 1 August 1997.
Tämän menetelmän käyttöönottamiseksi maassanne sovellettava viitekorko on XXX prosenttia 1 päivästä elokuuta 1997 alkaen.
At each updating, the Commission will inform you of the adjusted rate and will post it on the Internet at the following site: http://europa.eu.int/comm/dg04/aid/tauxref.htm
Komissio ilmoittaa tarkistetun koron jokaisen ajan tasalle saattamisen yhteydessä ja se on saatavissa Internetin kautta osoitteesta: http://europa.eu.int/comm/dg04/aid/tauxref.htm.
Commission notice on the method for setting the reference and discount rates (*)
Komission tiedonanto viite-ja diskonttokorkojen vahvistamismenetelmästä(*)
(This notice replaces the previous notices on the method for setting the reference and discount rates, and in particular the Commission notice (') of 10 August 1996)
(Tämä tiedonanto korvaa aikaisemmat viite­ ja diskonttokorkojen vahvistamismenetelmää koskevat tekstit ja erityisesti 10 päivänä elokuuta 1996 annetun komission tiedonannon ('))
For the purposes of Community monitoring of State aid as required by the EC Treaty, the Commission uses various parameters, including the reference and discount rates.
Komissio käyttää EY:n perustamissopimuksen mukaisessa valtion tukien valvontatehtävässään eri parametrejä, joihin kuuluvat viite­ja diskonttokorot.
Those rates are used to measure the grant equivalent of aid that is disbursed in several instalments and to calculate the aid element resulting from interest subsidy schemes for loans.
Näitä korkoja käytetään useassa erässä maksetun tuen avustusekvivalentin arvioimiseen ja korkotu­kiohjelmista myönnettyjen tukien määrän laskemiseen.
They are also used in implementing the de minimis rule (2) and for the repayment of illegal aid (*).
Niitä käytetään myös vähämerkityksistä tukea koskevan säännön (­) ja laittomien tukien takaisinmaksun yhteydessä(­1).
The reference rates are supposed to reflect the average level of interest rates charged, in the various Member States, on medium and long-term loans (five to ten years) backed by normal security.
Viitekorkojen tulisi heijastaa eri jäsenvaltioissa tavanomaisin vakuuksin myönnettyihin keskipilkun ja pitkiin (5­10 vuotta) lainoihin sovellettavaa korkotasoa.
The Commission has decided to replace the current system of setting the reference rates, and to use instead one based on the fiveyear interbank swap rates, plus a premium.
Komissio on päättänyt korvata nykyisen viitekoron vahvistamismenetelmän laskelmalla, joka perustuu pankkien välisiin viiden vuoden swap­korkoihin, joita korotetaan preemiolla.
As from 1 August 1997, the reference rates will be set as follows:
Viitekorot ovat 1 päivästä elokuuta 1997 alkaen seuraavat:
— in the case of all Member States except Italy. Portugal and Greece, the indicative rate is defined as the fiveyear interbank swap rate, in the relevant currency, plus a premium of 0.75 point (75 basis points).
­ Italiaa, Portugalia ja Kreikkaa lukuun ottamatta kaikissa jäsenvaltioissa määritellään korkoindi­kaattoriksi pankkien välinen viiden vuoden swap­korko kyseisessä kansallisessa valuutassa korotettuna 0,75 prosenttiyksikön preemiolla (75 pistettä).
In the case of Italy and Portugal, the indicative rate is defined as the fiveyear interbank swap rate, in the relevant currency, plus a premium of 200 basis points.
• Italiassa ja Portugalissa korkoindikaattoriksi määritellään pankkien välinen viiden vuoden svvap­korko kyseisessä kansallisessa valuutassa korotettuna 2 prosenttiyksikön preemiolla (200 pistettä).
In the case of Greece, the indicative rate is defined as the one-year interbank rate (Athibor), in drachmas, plus a premium of 300 basis points;
• Kreikassa korkoindikaattoriksi määritellään pankkien välinen yhden vuoden korko (ATHI­BOR) Kreikan drakmoissa korotettuna 3 prosenttiyksikön preemiolla (300 pistettä).
— the reference rate is deemed to be equal to the average of the indicative rates recorded in the preceding September, October and November,
­ Viitekorko vastaa edellisen vuoden syys­, loka­ja marraskuun ajalta kirjattujen korkoindikaatto­reiden keskiarvoa.
— the reference rate is adjusted again in the course of the year if it differs by more than 15 % from the average of the indicative rates recorded over the last known three months.
­ Viitekorkoa tarkistetaan vuoden aikana, kun se poikkeaa edellisen kolmen kuukauden korkoin­dikaattoreiden keskiarvosta enemmän kuin 15 prosenttia.
— the reference rate thus determined is a floor rate which may be increased in situations involving a particular risk (for example, an undertaking in difficulty, or where the security normally required by banks is not provided).
­ viitekorko, joka on tällä tavoin määritelty, on alin käytetty korko ja sitä voidaan korottaa tilan­teissa, joissa on erityinen riski (esimerkiksi vaikeuksissa oleva yritys tai pankkien yleensä vaati­mat vakuudet puuttuvat).
In such cases, the premium may amount to 400 basis points or more if no private bank would have agreed to grant the relevant loan.
Tällaisissa tapauksissa preemio voi olla 400 pistettä tai enemmän, jos mikään yksityinen pankki ei myöntäisi kyseessä olevaa lainaa;
COUNCIL REGULATION (EC) No 994/98 C) OF 7 MAY 1998 on the application of Articles 92 and 93 of the Treaty establishing the European Community to certain categories of horizontal State aid
NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 994/98. ANNETTU 7 PÄIVÄNÄ TOUKOKUUTA 1998 C),
Having regard to the Treaty establishing the European Community, and in particular Article 94 thereof,
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 94 artiklan.
Having regard to the proposal from the Commission ('),
ottaa huomioon komission ehdotuksen (').
After consulting the European Parliament (
on kuullut Euroopan parlamenttia(­).
Having regard to the opinion of the Economic and Social Committee P),
sekä katsoo, että
( I ) Whereas, pursuant to Article 94 of the Treaty, the Council may make any appropriate regulations for the application of Articles 92 and 93 and may, in particular, determine the conditions in which Article 93(3) shall apply and the categories of aid exempted from this procedure;
1) neuvosto voi perustamissopimuksen 94 artiklan mukaan antaa aiheelliset asetukset 92 ja 93 arti­klan soveltamisesta ja etenkin vahvistaa ne edellytykset, joilla 93 artiklan 3 kohtaa sovelletaan, sekä ne tukimuodot, joihin tätä menettelyä ei sovelleta.
(2) Whereas, under the Treaty, the assessment of compatibility of aid with the common market essentially rests with the Commission;
2) perustamissopimuksen mukaan arvio siitä, soveltuuko tuki yhteismarkkinoille, kuuluu ensi sijassa komissiolle.
(3) Whereas the proper functioning of the internal market requires strict and efficient application of the rules of competition with regard to State aids;
3) sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan edellytyksenä on. että kilpailusääntöjä noudatetaan tehokkaasti ja tarkasti valtiontuen osalta,
(4) Whereas the Commission has applied Articles 92 and 93 of the Treaty in numerous decisions and has also stated its policy in a number of communications; whereas, in the light of the Commission's considerable experience in applying Articles 92 and 93 of the Treaty and the general texts issued by the Commission on the basis of those provisions, it is appropriate, with a view to ensuring efficient supervision and simplifying administration, without weakening Commission monitoring, that the Commission should be enabled to declare by means of regulations, in areas where the Commission has sufficient experience to define general compatibility criteria, that certain categories of aid are compatible with the common market pursuant to one or more of the provisions of Article 92(2) and (3) of the Treaty and are exempted from the procedure provided for in Article 93(3) thereof;
4) komissio on soveltanut perustamissopimuksen 92 ja 93 artiklaa useissa päätöksissä; se on myös ilmaissut politiikkansa useissa tiedonannoissa; komissiolla olisi oltava mahdollisuus perustamisso­pimuksen 92 ja 93 artiklan soveltamisessa sillä olevan huomattavan kokemuksen ja sen kyseisten määräysten perusteella antamien yleisten asiakirjojen perusteella tehokkaan valvonnan varmistami­seksi ja hallinnon yksinkertaistamiseksi komission valvontaa heikentämättä antaa aloilla, joilla sillä on riittävää kokemusta yleisten soveltuvuusperusteiden määrittämiseksi, asetuksia tiettyjen tukimuo­tojen soveltuvuudesta yhteismarkkinoille perustamissopimuksen 92 artiklan 2 ja 3 kohdan mää­räysten mukaisesti sekä siitä, että kyseisiin tukimuotoihin ei sovelleta perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdassa määrättyä menettelyä.
(5) Whereas group exemption regulations will increase transparency and legal certainty: whereas they can be directly applied by national courts, without prejudice to Articles 5 and 177 of the Treaty:
5) ryhmäpoikkeusasetukset lisäävät avoimuutta ja oikeusvarmuutta; kansalliset tuomioistuimet voi­vat soveltaa niitä suoraan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta perustamissopimuksen 5 ja 177 artiklan soveltamista.
(7) Whereas it is appropriate to enable the Commission, when it adopts regulations exempting certain categories of aid from the obligation to notify in Article 93(3) of the Treaty, to attach further detailed conditions in order to ensure the compatibility with the common market of aid covered by this regulation;
7) komissio olisi oikeutettava, kun se antaa asetuksia tukimuotojen vapauttamisesta perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdassa määrätystä ilmoittamisvelvollisuudesta, liittämään niihin muita yksityiskohtaisia edellytyksiä tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvan tuen yhteismarkkinoille soveltuvuuden varmistamiseksi,
(8) Whereas it may be useful to set thresholds of other appropriate conditions requiring the notification of awards of aid in order to allow the Commission to examine individually the effect of certain aid on competition and trade between Member States and its compatibility with the common market;
8) voi olla tarpeen asettaa yksittäisten tukien ilmoittamiselle kynnysarvoja tai muita aiheellisia edellytyksiä, jotta komissio voi tutkia tapauskohtaisesti tiettyjen tukien vaikutukset kilpailuun ja jäsen valtioiden väliseen kauppaan sekä niiden soveltuvuuden yhteismarkkinoille,
(9) Whereas the Commission, having regard to the development and the functioning of the common market, should be enabled to establish by means of a regulation that certain aid does not fullfil all the criteria of Article 92(1) of the Treaty and is therefore exempted from the notification procedure laid down in Article 93(3), provided that aid granted to the same undertaking over a given period of time does not exceed a certain fixed amount;
9) ottaen huomioon yhteismarkkinoiden kehitys ja toiminta komissiolla olisi aiheellista olla mahdollisuus säätää asetuksella siitä, että tietty tuki ei täytä kaikkia perustamissopimuksen 92 artiklan I kohdan edellytyksiä eikä perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdan mukainen ilmoittamisvelvollisuus näin ollen koske niitä, edellyttäen, että samalle yritykselle tiettynä aikana myönnetty tuki ei ylitä tiettyä määrää,