natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As regards the second limb of this plea it should be pointed out that it is clear from the contested judgment that the argument based on the possibility that the proposed aid might be eligible for authorisation under Article 95 of the ECSC Treaty was raised only by Sidercamuna at first instance.
Tältä osin on todettava, että viidettä säännöstöä on EHTY:n perustamissopimuksen 4 artiklaan kohdistuvana poikkeuksena tulkittava suppeasti.
Under Article 225 EC and Article 51 of the EC Statute of the Court of Justice, an appeal lies on a point of law only. Therefore, the Court of First Instance has sole jurisdiction to find and appraise the facts, except in a case where the factual inaccuracy of its findings arises from evidence adduced before it.
Koska ne perustelut, jotka ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on esittänyt kumotessaan valittajan väitteen, ovat kattavat ja riittävät, kolmas valitusperuste, joka koskee valituksenalaisen tuomion perustelujen puutteellisuutta, on hylättävä.
It follows that the plea constitutes a plea raised by Lamifer and Casilina for the first time on appeal.
Lamiferin ja Casilinan esittämät valitusperusteet
By their third plea, which is made up of three limbs, Lamifer and Casilina allege that, at paragraphs 140 to 145 and 179 et seq. of the contested judgment, the Court of First Instance infringed and misapplied the authorisation decision for no reason.
Suppeaa tulkintaa koskeva tarve ilmenee viidennen säännöstön perusteluiden sanamuodosta; komissio on mainituissa perusteluissa selvästi ilmaissut aikomuksensa siitä, että kyseistä säännöstöä olisi tulkittava suppeasti ja yksinomaan sen nimenomaisiin sanamuotoihin viitaten.
As is clear from Article 50 of the Rules of Procedure of the Court of First Instance, an order for joinder does not affect the independence and autonomy of the cases which it covers since they may always be subsequently disjoined.
Ensimmäisen valitusperusteen ensimmäisessä osassa valittajat toteavat, etteivät kyseiset tuet voi vääristää kilpailun edellytyksiä, joten ne eivät kuulu EHTY:n perustamissopimuksen 4 artiklan c alakohdan soveltamisalaan.
The Court has also consistently held that, under Articles 113(2) and 116(1) of the Rules of Procedure of the Court of Justice, fresh submissions, not contained in the original application, cannot be raised in an appeal.
Ensimmäisen valitusperusteen toisessa osassa Lamifer ja Casilina väittävät, ettei mikään estä sitä, että valtion toimenpiteeseen, joka ei täytä viidennen säännöstön edellytyksiä, sovelletaan poikkeusta EHTY:n perustamissopimuksen 95 artiklan nojalla.
In the context of a scheme, such as the Fifth Code, which derogates from the strict prohibition of aid laid down in Article 4(c) of the ECSC Treaty, proposed aid can be approved only if it observes each of the conditions laid down in that scheme.
Kyseisen valitusperusteen ensimmäisestä osasta on tältä osin todettava, että kuten valituksenalaisen tuomion 41 kohdasta ilmenee, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi, että Lamiferin ja Casilinan nostamissa kanteissa yksikään väite ei koskenut suoraan viidettä säännöstöä, sillä viides säännöstö oli päinvastoin se peruste, johon vedoten lupapäätöksen, päätöksen 96/678/EHTY ja päätöksen 97/258/EHTY lainmukaisuus riitautettiin.
During the course of the procedure for examination of the proposed aid, it is therefore for the Commission to investigate whether the grant of aid will comply with those conditions.
Valituksenalaisen tuomion 75 ja 76 kohdasta ilmenee myös, että kanneperusteen, jonka mukaan sulkemistukeen ei sovellettaisi EHTY:n perustamissopimuksen 4 artiklan c alakohtaa, esittivät ensimmäisessä oikeusasteessa ainoastaan Moccia ja Sidercamuna.
Consequently, there is no need for a statement of reasons other than the Commission's finding that certain criteria applied under that scheme are not satisfied in the instant case.
Kyseisen valitusperusteen toisesta osasta on todettava, että valituksenalaisesta tuomiosta ilmenee selvästi, että ainoastaan Sidercamuna on
By their second plea, Lamifer and Casilina maintain that the Court of First Instance was wrong at paragraph 138 of the contested judgment to uphold the use by the Commission of the criterion of highest possible production. In their submission, the use of that criterion gives rise to three complaints.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on näin ollen perustellusti hylännyt valituksenalaisen tuomion 157—158 kohdassa Moccian esittämän väitteen, jonka mukaan komission olisi pitänyt soveltaa arviointiperusteena ainoastaan tuotantokykyä.
In that regard, it must be pointed out that this plea challenges the appraisal by the Court of First Instance of the factual circumstances at paragraphs 206 to 217 of the contested judgment.
Toiseksi on todettava, että Lamifer ja Casilina pyrkivät toisessa valitusperusteessaan riitauttamaan ne tosiseikkoja koskevat arviot, joihin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on päätynyt.
As is apparent from paragraph 213 of the contested judgment, the Court of First Instance found that the reason adduced by Lamifer for the suspension of its production was not duly established as a matter of fact.
Tästä seuraa, että esillä olevassa asiassa esitetty valitusperuste on todellisuudessa peruste, jonka Lamifer ja Casilina ovat esittäneet ensimmäisen kerran valitusasteessa.
Accordingly, and contrary to Larmier's and Casilina's assertions, the Court of First Instance correctly held, at paragraphs 276 and 278 of the contested judgment, that the Commission was not required to take a view on either the arguments submitted to it concerning the evolution of Lamifer's and Casilina's production during the three reference years or those relating to the problems encountered by them during that period.
Kolmannessa valitusperusteessa, joka jakautuu kolmeen osaan, Lamifer ja Casilina arvostelevat ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta siitä, että tämä on valituksenalaisen tuomion 140—145 kohdassa sekä 179 kohdassa ja sitä seuraavissa kohdissa rikkonut lupapäätöstä ja soveltanut sitä virheellisesti ja perusteettomasti.
That finding, which is in no way challenged by Lamifer, cannot in any event form the subjectmatter of an appeal, if there has been no distortion by the Court of First Instance of the clear sense of the evidence.
Toisessa valitusperusteessaan Lamifer ja Casilina väittävät, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on valituksenalaisen tuomion 138 kohdassa hyväksynyt virheellisesti sen, että komissio on soveltanut perusteena enimmäistuotantokapasiteettia.
It also follows from the foregoing that the second limb of the third plea raised by Lamifer and Casilina, according to which the Commission ought to have stated reasons for its decision in response to their observations and for the rejection of the alternative criteria formulated by the Italian Government, cannot be upheld either.
EHTY:n perustamissopimuksen 4 artiklan c alakohdassa määrättyyn tukia koskevaan ankaraan kieltoon kohdistuvan poikkeusjärjestelmän, kuten viidennen säännöstön, osalta suunnitellut tuet voidaan hyväksyä ainoastaan, jos ne täyttävät kaikki kyseisessä järjestelmässä asetetut edellytykset.
As regards the fourth plea raised by Casilina, it is apparent from paragraphs 210 to 214 of the contested judgment that the Court of First instance examined whether the reason adduced by Casilina to explain non-observance of the criterion of the highest possible production was justified by the need to continue production, just as in the case of the Diano and OLS undertakings.
Tältä osin on muistutettava, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on valituksenalaisen tuomion 138 kohdassa todennut, että Lamiferin ja Casilinan esittämässä perusteessa, jossa otetaan huomioon yrityksen todellinen tuotanto tiettynä vuotena ja tuotannon säännöllisyys verrattuna toiseen vuoteen, ei kuitenkaan oteta huomioon tuotantoa, jonka yritys kykenee saavuttamaan, eikä tuotantokapasiteetin ja todellisen tuotannon suhdetta.
As to the third limb of the third plea, alleging that the Court of First instance erred in finding at paragraph 141 of the contested judgment, it must be concluded that Lamifer and Casilina have not demonstrated at all that the Court of First Instance distorted the evidence adduced before it in that connection.
Tästä seuraa, että toisin kuin Lamifer ja Casilina väittävät, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on valituksenalaisen tuomion 276 ja 278 kohdassa asianmukaisesti todennut, ettei komissio ollut velvollinen ottamaan kantaa sille esitettyihin väitteisiin, jotka koskivat Lamiferin ja Casilinan tuotannon kehitystä kolmen viitevuoden aikana, eikä niihin, jotka koskivat kyseisten yritysten mainittuna ajanjaksona kohtaamia ongelmia.
Since no infringement of the principle of equal treatment has been shown, the fourth plea raised by Casilina is unfounded.
Kolmannen valitusperusteen kolmannesta osasta, jonka mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen valituksenalaisen tuomion 141 kohdassa esittämä toteamus on virheellinen, on todettava, että Lamifer ja Casilina eivät ole osoittaneet, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin olisi mitenkään vääristänyt sitä todistusaineistoa, joka sen käsiteltäväksi tältä osin saatettiin.
The Court ruled:
— Neljäs valitusperuste
Orders Moccia Irme SpA, Ferriera Larmfer SpA and Ferriera Acciaieria Casilina SpA to bear their own costs and jointly and severally to pay those incurred by the Commission in mese proceedings.'
Moccia Irme SpA, Ferriera Lamifer SpA ja Ferriera Acciaieria Casilina SpA vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan ja ne velvoitetaan yhteisvastuullisesti korvaamaan komissiolle tässä oikeusasteessa aiheutuneet kulut.
Advocate General LA Geelhoed delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 8 February 2001.
Julkisasiamies L.A. Geelhoed on esittänyt ratkaisuehdotuksensa kuudennen jaoston istunnossa 8 päivänä helmikuuta 2001.
Through their representative, Mr S, the applicants filed an application with the Office on 15 April 1996 for registration of the figurative Community trade mark 'DAKOTA' (No 227 306).
(Suomenkielistä käännöstä ei ole vielä saatavissa.)
— call Mr S, his predecessor, and Ms C as witnesses;
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
By letter of 24 October 1997 the Office informed the applicants that their application for registration had been accorded a filing date of 12 February 1997, the date on which the application fee was paid.
Henkilöstö — Avoin kilpailu — Kirjallisiin kokeisiin pääsyn hylkääminen — Tutkittavaksi ottaminen —Asianomaiselle vastainenpäätös — Määräaika —Perusteltu luottamus —Korvaus (toinen jaosto)
It must be observed at the outset that this action is solely for annulment of the Decision, inasmuch as it refused the applicants' request for restitutio in integrum, essentially by according as a filing date for their application for registration the date on which it was lodged at the Office, that is to say 15 April 1996.
Asia T-146/00 Stefan Ruf ja Martin Stier ν. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) Immateriaalioikeus
On 27 November 1998 the applicants appealed to the Office under Article 59 of Regulation No 40/94 seeking annulment of that decision.
Yliteisön tavaramerkki —Hakemusmaksun suorittaminen rekisteröintihakemuksen tekemisestä laskettavan yhden kuukauden määräajan päättymisen jälkeen — Oikeus saada hakemispäiväksi hakemuksen tekemispäivä ja tämän oikeuden menettäminen — Menetetyn määräajan palauttamisen edellytykset (toinen jaosto)
Fourth plea in law: infringement of Rule 9 of the implementing regulation
Virasto ilmoitti 21.5.1996 telekopiolla vastaanottaneensa rekisteröintihakemuksen.
That appeal was dismissed by a decision of the First Board of Appeal of 28 March 2000 (hereinafter 'the Decision').
Kantajat jättivät 15.4.1996 asiamiehensä S:n välityksellä virastolle yhteisön kuvamerkkiä DAKOTA koskevan rekisteröintihakemuksen (nro 227 306).
The fourth plea in fact amounts to a challenge to the legality not of the Decision, which, as the Office has correctly pointed out, is not being called into question in these proceedings, but of the Office's decision in its letter of 24 October 1997 to accord a filing date of 12 February 1997 to the applicants' application for registration.
S. lähetti 17.6.1996 päivätyllä kirjeellä virastolle kopion todistuksesta, jonka mukaan Saksan patenttivii asto (Deutsches Patentamt) oli rekisteröinyt tavaramerkin DAKOTA, sekä kantajien antaman valtakirjan.
— order the Office to accord the application for registration of Community trade mark No 227 306 a filing date of 15 April 1996;
S. lähetti 19.12.1996 päivätyllä kirjeellä virastolle tämän pyynnöstä uuden valtakirjan.
In fact, Rule 9 of the implementing regulation does not lay down the detailed provisions for the application of Article 78 of Regulation No 40/94 which is relevant here. It lays down a specific
Hakemuslomakkeessa maksuille varatussa kohdassa hakijat totesivat, että hakemusmaksu suoritetaan myöhemmin.
there was a one-month timelimit for payment of the application fee procedure for remedying applications for registration that enables applicants to obtain as their filing date the date on which they remedy any defects in their application.
S. totesi 5.2.1997, ettei hakemusmaksua ollut suoritettu.
Since the fourth plea does not support the applicants' request for annulment, there is no need for the Court to consider whether it is well founded.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin toteaa, että kantajat peruuttivat suullisessa käsittelyssä vaatimustensa toisen osan.
First plea in law: incompatibility of Article 27 of Regulation No 40/94 with certain international conventions on the protection of industrial property
Viraston tiliä hyvitettiin 12.2.1997 hakemusmaksun suuruisella summalla eli 975 eculla lisättynä 200 eculla, joka vastasi menetetyn määräajan palauttamista koskevaa maksua.
Accordingly, given that the applicants' representative was aware of the obligation to pay the application fee within that time-limit, the alleged defect, if it were proven, is in any event irrelevant as, therefore, is the plea of infringement of the principle of equal treatment.
S. jätti 18.3.1997 päivätyllä kirjeellä menetetyn määräajan palauttamista koskevan pyynnön "hakemispäivän vahvistamiseksi". Tämän pyynnön tueksi S. ilmoitti, että hakemusmaksu oli suoritettu myöhässä yhden hänen avustajansa, C:n tekemän erehdyksen vuoksi.
Third plea in law: infringement of Article 78 of Regulation No 40/94
S. tiedusteli 4.9.1997 päivätyllä kirjeellä sitä, missä vaiheessa sen DAKOTA-asian osalta esittämien, määräajan palauttamista koskevien vaatimusten sekä seitsemän muun rekisteröintihakemuksen tutkinta oli.
The Paris Convention for the Protection of Industrial Property does not contain substantive rules governing the conditions for according filing dates. It follows from Article 4 A(2) of that Convention that the validity of filing is determined by the law of each of the countries in the Union or by bilateral or multilateral treaties concluded between them.
Kanteen tueksi esitetyt kanneperusteet koskevat asetuksen N:o 40/94 27 artiklan yhteensoveltumattomuutta eräiden teollisoikeuden suojelemisesta tehtyjen kansainvälisten yleissopimusten kanssa, vastaajan laiminlyöntiä ilmoittaa kantajille viran puolesta asetuksen N:o 40/94 27 artiklassa hakemusmaksun suorittamiselle asetetun yhden kuukauden määräajan olemassaolosta, asetuksen N:o 40/94 78 artiklan rikkomista ja lopuksi täytäntöönpanoasetuksen 9 säännön 1 kohdan rikkomista; tämän säännön mukaisesti viraston olisi pitänyt ilmoittaa kantajille, ettei heidän rekisteröintihakemukselleen voida vahvistaa hakemispäivää sen vuoksi, että hakemusmaksua ei ole suoritettu säädetyssä määräajassa.
It does not appear that all due care required by the circumstances within the meaning of Article 78 of Regulation No 40/94 was taken.
Virasto ilmoitti 24.10.1997 päivätyllä kirjeellä kantajille, että näiden rekisteröintihakemukselle oli annettu hakemispäiväksi hakemusmaksun suorittamispäivä 12.2.1997.
Furthermore, it follows from the provisions of Articles 78(2) and 90(3) of the Munich Convention on the Grant of European Patents that the application fee must be paid within one month of filing the application at the latest, failing which the European patent application is deemed to be withdrawn.
Tutkija hylkäsi 8.10.1998 tekemällään päätöksellä menetetyn määräajan palauttamista koskevan pyynnön.
The exceptional workload and organisational strains to which the applicants claim they were subject as a result of the entry into force of Regulation No 40/94 are irrelevant in that connection.
Kantajat tekivät 27.11.1998 virastolle asetuksen N:o 40/94 59 artiklan nojalla valituksen, jossa vaadittiin tämän päätöksen kumoamista.
Finally, the Washington Patent Cooperation Treaty contains, as the applicants themselves point out at paragraph 52 of their application, an express reference to the Paris Convention for the Protection of Industrial Property.
Alustavasti on tarkennettava, että käsiteltävänä olevalla kanteella pyritään 28.3.2000 tehdyn päätöksen kumoamiseen ainoastaan siltä osin kuin päätöksessä hylättiin kantajien menetetyn määräajan palauttamista koskeva pyyntö, jonka tarkoituksena oli se, että kantajien rekisteröintihakemukselle vahvistetaan hakemispäiväksi päivä, jona hakemus tehtiin virastolle eli 15.4.1996.
Having regard to all the circumstances set out above, the Court has been able to determine the matter on the basis of the submissions, pleas in law and arguments presented during the written and oral procedure and in the light of the documents produced.
Ensimmäinen valituslautakunta hylkäsi tämän valituksen 28.3.2000 tekemällään päätöksellä (jäljempänä 28.3.2000 tehty päätös).
The international conventions referred to, even if they were relevant, therefore do not establish any principle with which Article 27 of Regulation No 40/94 must be considered to be incompatible.
Tämän tarkennuksen huomioon ottaen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoo aiheelliseksi tutkia ensin neljännen kanneperusteen.
Second plea in law: the defendant's failure to inform the applicants on its own initiative that
Neljäs kanneperuste, joka koskee täytäntöönpanoasetuksen 9 säännön rikkomista
That being so, the application for witnesses to be called by the applicants under the third head of their forms of order sought must be dismissed
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Dismisses the action;
- kutsuu kuultaviksi todistajina S:n, hänen edeltäjänsä sekä C:n.
Case T-188/99 Euroalliages ν Commission of the European Communities Commercial policy
asetuksen N:o 40/94 27 artiklan olisi katsottava olevan ristiriidassa.
(Dumping — Decision terminating an expiry review — Action for (Second Chamber, Extended Composition)
Täytäntöönpanoasetuksen 9 säännössä ei itse asiassa säädetä esillä olevan asian kannalta merkityksellisen asetuksen N:o 40/94 78 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä.
Regulation (EC) No 384/96 of 22 December 1995 on protection against dumped imports from countries not members of the European Community (hereinafter 'the basic regulation').
Siitä, miten S. on kuvaillut määräaikojen valvontajärjestelmäänsä, joka esitetään jäljempänä tarkasteltavan toisen kanneperusteen yhteydessä, ilmenee, että S. on antanut avustajilleen yleisen ohjeen valvoa sitä, että hakemusmaksun suorittamiselle asetuksen N:o 40/94 27 artiklassa asetettua yhden kuukauden määräaikaa noudatetaan.
Following a complaint lodged by the applicant in December 1990, the Commission adopted on 30 June 1992 Regulation (EEC) No 1808/92 imposing a provisional anti-dumping duty on imports of ferrosilicon originating in Poland and Egypt.
Ensimmäinen kanneperuste, joka koskee asetuksen N:o 40/94 27 artiklan yhteensoveltumattomuutta eräiden teollisoikeuden suojelemisesta tehtyjen kansainvälisten yleissopimusten kanssa
Having determined, after consulting the Advisory Committee, that sufficient evidence existed for the initiation of a review under Article 11(2) of the basic regulation, the Commission published a notice of initiation of such a proceeding in the OfficialJournal of the European Communities and commenced an investigation.
Koska kantajan asiamies oli tietoinen velvollisuudesta suorittaa hakemusmaksu yhden kuukauden kuluessa, väitetyllä lainvastaisuudella, olettaen, että se voidaan näyttää toteen, ei ole tämän asian kannalta mitään merkitystä, kuten ei ole myöskään tämän seurauksena yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamista koskevalla väitteellä.
The injury inquiry covered the period from 1993 up to the end of the investigation period.
Kolmas kannepemste, joka koskee asemksen N:o 40/94 78 artiklan rikkomista
The duty on the product concerned was fixed at 32% by Council Regulation (EEC) No 3642/92 of 14 December 1992 imposing a definitive anti-dumping duty on imports of ferrosilicon originating in Poland and Egypt and authorising the definitive collection of the provisional anti-dumping duty.
Liittosopimuksen 4 artiklan A kohdan 2 kappaleesta näet ilmenee, että hakemusten sääntöjenmukaisuus määräytyy kunkin liittomaan sisäisen lainsäädännön mukaan tai eri liittomaiden kesken tehtyjen kahdenvälisten tai monenvälisten sopimusten mukaan.
The Commission accepted the price undertakings given by an Egyptian exporting producer and a Polish exporting producer (Decision 92/331/EEC of 30 June 1992 and Decision 92/572/EEC of 14 December 1992.
Näin ollen kantajat eivät ole pystyneet osoittamaan asetuksen N:o 40/94 78 artiklassa tarkoitettua olosuhteiden edellyttämää asianmukaista tarkkaavaisuutta.
On 1 February 1999 the Commission informed the applicant of the main facts and considerations on the basis of which it intended to recommend terminating the proceeding without imposing any measures.
Tältä osin sillä poikkeuksellisella työn määrällä ja niillä organisointiin liittyvillä vaikeuksilla, joista kantajat väittävät kärsineensä asetuksen N:o 40/94 voimaantulon johdosta, ei ole asian kannalta merkitystä.
On 4 June 1999 the Commission adopted Decision 1999/426/EC terminating the anti­dumping proceeding concerning imports of ferrosilicon originating in Egypt and Poland ('the contested decision').
Lisäksi edellä mainitun eurooppapatentin myöntämisestä tehdyn Münchenin sopimuksen 78 artiklan 2 kappaleen ja 90 artiklan 3 kappaleen määräyksistä seuraa, että hakemusmaksu on suoritettava viimeistään kuukauden kuluessa hakemuksen tekemisestä ja sen laiminlyönti merkitsee sitä, että hakemus katsotaan peruutetuksi.
The contested decision was notified to the applicant on 1 July 1999.
Todistajien kuulemista koskeva pyyntö
On 21 December 1996 the Commission published a notice of the impending expiry of anti-dumping measures concerning imports from Egypt and Poland, which stated that the undertaking of the Egyptian exporting producer would expire on 5 July 1997 and the undertaking of the Polish exporting producer, together with the anti­dumping duties imposed by Regulation No 3642/92, would expire on 20 December 1997.
Edellä olevat seikat huomioon ottaen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on voinut antaa ratkaisunsa vaatimusten, kanneperusteiden sekä kirjallisen ja suullisen menettelyn aikana esitettyjen väitteiden ja niiden perustelujen pohjalta sekä esitetyt asiakirjat huomioon ottaen.
By application lodged at the Registry of the Court of First Instance on 20 August 1999 the applicant brought the present action.
Niistä kansainvälisistä yleissopimuksista, joihin kantajat ovat vedonneet, ja olettaen, että niillä on asian kannalta merkitystä, ei näin ollen ilmene sellaista periaatetta, jonka kanssa
Following publication of that notice, the applicant lodged a request on 28 March 1997 for an expiry review under Article 11(2) of Council
Näin ollen kantajien vaatimustensa kolmannessa osassa esittämä pyyntö todistajien kuulemisesta on hylättävä.
The applicant claims that the Court should annul the contested decision.
Yhteisöjen ensimmäisen tuomiolauselman:
The first subparagraph of Article 11(2) of the basic regulation provides that an anti-dumping measure is to expire five years after introduction 'unless it is determined in a review that the expiry would be likely to lead to a continuation or recurrence of dumping and injury*.
2) Kantajat velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.