natgillin/translations-raw huggingface dataset:
On the other hand, Article 31(1) of the Community Customs Code provides that, under the conditions which it sets out, the customs value is to be determined on the basis of data available in the Community, using reasonable means consistent with the principles and general provisions of the international agreements and the provisions which it sets out.
Toisaalta yhteisön tullikoodeksin 31 artiklan 1 kohdassa säädetään, että siinä täsmennetyillä edellytyksillä tullausarvo on määritettävä yhteisössä käytettävissä olevien tietojen perusteella käyttäen kohtuullisia menetelmiä, jotka ovat siinä lueteltuihin kansainvälisiin sopimuksiin ja säännöksiin sisältyvien periaatteiden ja yleisten säännösten mukaisia.
In accordance with Point 2 of the Interpretative Notes on Customs Value in Annex 23 to the implementing regulation, concerning Article 31(1) of the Community Customs Code, the methods of valuation to be used under Article 31(1) should be those laid down in Articles 29 and 30(2) of the Code but a ‘reasonable flexibility’ in the application of those methods would be in conformity with the objectives and provisions of Article 31(1) of the Code.
Yhteisön tullikoodeksin 31 artiklan 1 kohtaa koskevien, soveltamisasetuksen 23 liitteessä olevien tullausarvon tulkintaa koskevien huomautusten 2 kohdan mukaisesti mainitun 31 artiklan 1 kohdan nojalla sovellettavien arviointimenetelmien olisi oltava sellaisia, jotka määritetään kyseisen koodeksin 29 artiklassa–30 artiklan 2 kohdassa, mutta ”kohtuullinen joustavuus” näitä menetelmiä sovellettaessa olisi mainitun koodeksin 31 artiklan 2 kohdan tavoitteiden ja säännösten mukaista.
Having regard to the need to establish a customs value for the purpose of applying a variable antidumping duty and to the ‘reasonable flexibility’ mentioned in Point 2 of the Interpretative Notes, it must be accepted that the price indicated in a sale which took place prior to that on the basis of which the customs declaration was made may constitute data available in the Community which Article 31(1) of the Community Customs Code allows to be used as a basis for determining customs value.
Kun otetaan huomioon tarve vahvistaa tullausarvo muuttuvan polkumyyntitullin soveltamisessa ja mainittujen tulkintaa koskevien huomautusten 2 kohdassa mainittu ”kohtuullinen joustavuus”, on todettava, että aikaisemman kuin sen myynnin yhtey -dessä vahvistettu hinta, jonka perusteella tulliilmoitus tehtiin, voi olla sellainen yhteisön käytettävissä oleva tieto, jota yhteisön tullikoodeksin 31 artiklan 1 kohdan nojalla voidaan käyttää perustana tullausarvon määrittämisessä.
Having regard to the particular characteristic of a variable antidumping duty, as indicated in paragraph 58 of this judgment, reference to that price constitutes a means
Kun nimittäin otetaan huomioon tämän tuomion 58 kohdassa mieleen palautettu muuttuvan polkumyyntitullin erityinen luonne, viittauksessa tähän hintaan on kyse tavasta määrittää mainittu arvo menetelmällä, joka on samalla mainitun 31 artiklan 1
However, under Article 31(2)(b) of the Community Customs Code, the customs value determined under Article 31(1) may not be based on a system which provides for the acceptance for customs purposes of the higher of two alternative values.
Yhteisön tullikoodeksin 31 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaan kyseisen artiklan 1 kohdan mukaisesti määritetty tullausarvo ei kuitenkaan voi perustua järjestelmään, jossa tullitarkoituksiin hyväksytään kahdesta vaihtoehtoisesta arvosta kor keampi.
Adapted to a context concerning a variable antidumping duty, that provision excludes a system which provides for the acceptance of the lower value.
Mukautettuna muuttuvaa polkumyyntitullia koskevaan tilanteeseen kyseinen säännös ei mahdollista järjestelmää, jossa säädetään alhaisimman arvon hyväksymisestä.
Moreover, Article 31(2)(g) of the Code excludes the determination of customs value on the basis of arbitrary or fictitious values.
Lisäksi mainitun koodeksin 31 artiklan 2 kohdan g alakohdan nojalla ei ole mahdollista, että mainittu tullausarvo perustuisi mielivaltaisiin tai kuvitteellisiin arvoihin.
Consequently, it is appropriate to point out that the relevant customs value for the purpose of determining a variable antidumping duty corresponds to the price agreed in the most recent sale prior to that for which the customs declaration was made and in regard to which the customs authorities have no objective reason to doubt its accuracy.
Näin ollen on täsmennettävä, että muuttuvan polkumyyntitullin määrittämisessä asian kannalta merkityksellinen tullausarvo on hinta, josta sovittiin sitä myyntiä lähinnä edeltävän myynnin yhteydessä, jonka perusteella tulliilmoitus tehtiin, kun tulliviranomaisilla ei ole mitään perusteltua syytä epäillä tämän hinnan todenperäisyyttä.
In the light of all of the foregoing, the answer to the question referred to the Court must be that, in accordance with Article 1(2) of Decision No 67/94, the customs authorities may not determine the customs value for the purpose of applying the antidumping duty established by that decision on the basis of the price indicated for the goods concerned in a sale prior to that on the basis of which the customs declaration was made when the declared price corresponds to the price actually paid or payable by the importer.
Kun otetaan huomioon kaikki edellä oleva, esitettyyn kysymykseen on vastattava, että päätöksen N:o 67/94 1 artiklan 2 kohdan mukaisesti tulliviranomaiset eivät voi määrittää tullausarvoa mainitulla päätöksellä käyttöön otettua polkumyyntitullia soveltaessaan kyseessä oleville tavaroille aikaisemman kuin sen myynnin yhteydessä vahvistetun hinnan perusteella, jonka osalta tulliilmoitus tehtiin, jos ilmoitettu hinta vastaa maahantuojan tosiasiassa maksamaa tai tämän maksettavaa hintaa.
If the customs authorities have reasonable doubts as to the accuracy of the declared value and their doubts are confirmed after they have asked for additional information or documents and have provided the person concerned with a reasonable opportunity to respond to the grounds for those doubts, without it being possible to determine the price actually paid or payable, they may, in accordance
Silloin, kun tulliviranomaisilla on perusteltu syy epäillä ilmoitetun arvon todenperäisyyttä, jos niiden epäilyt vahvistetaan täydentävien tietojen pyytämisen jälkeen ja sen jälkeen, kun henkilölle, jota asia koskee, on annettu kohtuullinen mahdollisuus esittää näkemyksensä niistä syistä, joihin epäilyt perustuvat, eikä todellisuudessa maksettua tai maksettavaa hintaa voida vahvistaa, nämä viranomaiset voivat yhteisön
CARBONI E DERIVATI with Article 31 of the Community Customs Code, calculate the customs value for the purpose of applying the antidumping duty established by Decision No 67/94 by reference to the price agreed for the goods in question in the most recent sale prior to that on the basis of which the customs declaration was made and in regard to which the customs authorities have no objective reason to doubt its accuracy.
CARBONI E DERIVATI tullikoodeksin 31 artiklan mukaisesti päätöksellä N:o 67/94 käyttöön otettua polkumyyntitullia soveltaessaan laskea tullausarvon sen hinnan perusteella, joka sovittiin kyseessä oleville tavaroille sitä myyntiä lähinnä edeltävän myynnin yhteydessä, jonka perusteella tulliilmoitus tehtiin, kun tulliviranomaisilla ei ole mitään perusteltua syytä epäillä tämän hinnan todenperäisyyttä.
In accordance with Article 1(2) of Commission Decision No 67/94/ECSC of 12 January 1994 imposing a provisional antidumping duty on imports into the Community of hematite pig iron, originating in Brazil, Poland, Russia and Ukraine, the customs authorities may not determine the customs value for the purpose of applying the antidumping duty established by that decision on the basis of the price indicated for the goods concerned in a sale prior to that on the basis of which the customs declaration was made when the declared price corres- ponds to the price actually paid or payable by the importer.
Väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Brasiliasta, Puolasta, Venäjältä ja Ukrainasta peräisin olevan hematiittiharkkoraudan tuonnissa yhteisöön 12.1.1994 tehdyn komission päätöksen N:o 67/94/EHTY 1 artiklan 2 kohdan mukaisesti tulliviranomaiset eivät voi määrittää tullausarvoa mainitulla päätöksellä käyttöön otettua polkumyyntitullia soveltaessaan kyseessä oleville tavaroille aikaisemman kuin sen myynnin yhteydessä vahvistetun hinnan perusteella, jonka osalta tulliilmoitus tehtiin, jos ilmoitettu hinta vastaa maahantuojan tosiasiassa maksamaa tai tämän maksettavaa hintaa.
If the customs authorities have reasonable doubts as to the accuracy of the declared value and their doubts are confirmed after they have asked for additional information or documents and have provided the person concerned with a reasonable opportunity to respond to the grounds for those doubts, without it being possible to determine the price actually paid or payable, they may, in accordance with Article 31 of Council Regulation (EEC) No 2913/92 of 12 October 1992 establishing the Community Customs Code, calculate the customs value for the purpose of applying the antidumping duty established by Decision No 67/94 by reference to the price agreed for the goods in question in the most recent sale prior to that on the basis of which the customs declaration was made and in regard to which the customs authorities have no objective reason to doubt its accuracy.
Silloin, kun tulliviranomaisilla on perusteltu syy epäillä ilmoitetun arvon todenperäisyyttä, jos niiden epäilyt vahvistetaan täydentävien tietojen pyytämisen jälkeen ja sen jälkeen, kun henkilölle, jota asia koskee, on annettu kohtuullinen mahdollisuus esittää näkemyksensä niistä syistä, joihin epäilyt perustuvat, eikä todellisuudessa maksettua tai maksettavaa hintaa voida vahvistaa, nämä viranomaiset voivat yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 31 artiklan mukaisesti päätöksellä N:o 67/94 käyttöön otettua polkumyyntitullia soveltaessaan laskea tullausarvon sen hinnan perusteella, joka sovittiin kyseessä oleville tavaroille sitä myyntiä lähinnä edeltävän myynnin yhteydessä, jonka perusteella tulliilmoitus tehtiin, kun tulliviranomaisilla ei ole mitään perusteltua syytä epäillä tämän hinnan todenperäisyyttä.
Case C-293/06
Asia C-293/06
(Freedom of establishment — Taxation of companies — Monetary effects upon the repatriation of startup capital granted by a company established in one Member State to its permanent establishment in another Member State)
Sijoittautumisvapaus – Yhtiövero – Valuuttakurssien muutosten vaikutukset, kun kotiutetaan alkupääoma, jonka yhtiö, jonka kotipaikka on jäsenvaltiossa, on antanut toisessa jäsenvaltiossa olevalle kiinteälle toimipaikalleen
Opinion of Advocate General Sharpston delivered on 8 November 2007 . .
Julkisasiamies E. Sharpstonin ratkaisuehdotus 8.11.2007 . . . . . . . . . . .
Freedom of movement for persons — Freedom of establishment — Tax legislation — Taxation of companies — Deduction of losses
Henkilöiden vapaa liikkuvuus – Sijoittautumisvapaus – Verolainsäädäntö – Yhtiövero – Tappioiden vähentäminen
(EC Treaty, Art. 52 (now, after amendment, Art. 43 EC) and Art. 58 (now Art. 48 EC))
(EY:n perustamissopimuksen 52 artikla (josta on muutettuna tullut EY 43 artikla) ja 58 artikla (josta on tullut EY 48 artikla))
SUMMARY — CASE C-293/06 circumstances, taxation which removes any disparities arising from national tax rules, given that the decisions made by a company as to the establishment of commercial structures abroad may be to the company’s advantage or not, according to circumstances.
TIIVISTELMÄ – ASIA C-293/06 verosäännöt huomioon ottaen varmistaakseen kaikissa tilanteissa verotuksen, joka poistaa kaikki kansallisista verolainsäädännöistä johtuvat eroavuudet, koska päätökset, jotka yhtiö tekee kaupallisten rakenteiden sijoittamisesta ulkomaille, voivat tapauk- sen mukaan olla enemmän tai vähemmän edullisia tai epäedullisia tällaiselle yhtiöl le.
However, the tax disadvantage concerned relates to a specific operational factor which is capable of being taken into consideration only by the tax authorities of the principal undertaking.
Kyseessä oleva verotuksellinen haitta kuitenkin koskee erityistä liiketoimintaan liittyvää seikkaa, jonka vain omistajayhtiön sijaintivaltion veroviranomaiset voivat ottaa huomioon.
It is contrary to Article 52 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 43 EC) in conjunction with Article 58 of the EC Treaty (now Article 48 EC) for a Member State, when determining the national basis of assessment, to exclude a currency loss suffered by a company with a registered office in that State upon the repatriation of startup capital granted to its permanent establishment in another Member State.
Se, että jäsenvaltio ei ota kotimaisen veron määräytymisperustetta vahvistaessaan huomioon valuuttakurssitappiota, jonka yhtiö, jonka yhtiöjärjestyksen mukainen kotipaikka on kyseisen valtion alueella, kärsii sellaiselle kiinteälle toimipaikalleen, joka sijaitsee jossain toisessa jäsenvaltiossa, antamansa alkupääoman kotiuttamisesta, on ristiriidassa EY:n perustamissopimuksen 52 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 43 artikla) kanssa, kun sitä luetaan yhdessä EY:n perustamissopimuksen 58 artiklan (josta on tullut EY 48 artikla) kanssa.
It is also contrary to those provisions for a Member State to allow a currency loss to be deducted as operating expenditure in respect of an undertaking with a registered office in a Member State only in so far as its permanent establishment in another Member State does not make any taxfree profits.
Se, että valuuttakurssitappio saadaan vähentää sellaisen yrityksen, jonka kotipaikka on jäsenvaltiossa, elinkeinomenona vain siinä laajuudessa kuin kyseisen yrityksen jossain toisessa jäsenval -tiossa sijaitsevalle kiinteälle toimipaikalle ei ole kertynyt mitään verottomia voittoja, on myös ristiriidassa näiden määräysten kanssa.
A limit on the setting-off of currency losses suffered by that permanent establishment according to its results cannot be justified by the argument that the undertaking which owns that establishment would be likely to benefit from a double advantage from the currency loss.
Myöskään sitä, että rajoitetaan kyseiselle kiinteälle toimipaikalle kertyvien valuuttakurssitappioiden huomioon ottamista kiinteän toimipaikan tulosten perusteella, ei voida perustella sillä, että kyseisen toimipaikan omistava yhtiö voisi saada valuuttakurssitappiosta kaksinkertaisen hyödyn.
A Member State which has waived its tax powers by concluding a double taxation convention cannot rely on the lack of tax powers with respect to the results of a permanent establishment which belongs to a company established in the territory of that State in order to justify the refusal to deduct expenditure incurred by that company which, by its nature, cannot be taken into account in the Member State where that establishment is situated.
Jäsenvaltio, joka on luopunut verotusvaltansa käyttämisestä tehdessään kaksinkertaisen verotuksen välttämistä koskevan verosopimuksen, ei voi vedota siihen, että sillä ei ole verotusvaltaa sellaisen kiinteän toimipaikan tulokseen, joka kuuluu yhtiölle, jonka kotipaikka on kyseisen valtion alueella, perustellakseen tämän yhtiön sellaisten elinkeinomenojen vähentämisen epäämistä, joita luonteensa puolesta ei voida ottaa huomioon siinä jäsenvaltiossa, jossa tämä toimipaikka sijaitsee.
Such a tax system increases the economic risks incurred by a company established in one Member State wishing to set up a body in another Member State where the currency used is different from that of the State of origin and thereby constitutes an obstacle to the freedom of establishment.
Tällainen verojärjestelmä nimittäin lisää sellaisen yrityksen taloudellista riskiä, jonka kotipaikka on yhdessä jäsenvaltiossa ja joka haluaa perustaa yksikön johonkin toiseen jäsenvaltioon, kun tässä toisessa jäsenval -tiossa käytetään eri valuuttaa kuin kyseisen yhtiön lähtövaltiossa, ja se muodostaa täten sijoittautumisvapauden esteen.
It is not justified by the need to maintain the cohesion of the tax system since there is no direct relationship between the currency losses, on one hand, and currency gains, on the other.
Sitä ei voida perustella tarpeella suojata verojärjestelmän johdonmukaisuutta, koska valuuttakurssitappioiden ja valuuttakurssivoittojen välillä ei ole mitään suoraa yhteyttä.
Furthermore, that obstacle cannot be justified by the existence of a double taxation convention.
Tätä estettä ei voida perustella myöskään kaksinkertaisen verotuksen välttämistä koskevan sopimuksen olemassaololla.
It is true that freedom of establishment cannot be understood as meaning that a Member State is required to draw up its tax rules on the basis of those in another Member State in order to ensure, in all
On tosin niin, että sijoittautumisvapautta ei voida ymmärtää siten, että jäsenvaltio olisi pakotettu laatimaan verosääntönsä jonkin toisen jäsenvaltion
SHARPSTONdelivered on 8 November 2007
ELEANOR SHARPSTON8 päivänä marraskuuta 2007
Pursuant to the 1925 Double Taxation Convention (‘the 1925 Convention’) between Germany and Italy, that rule is mitigated with regard to ‘income obtained through the activity of’ an Italian establishment 3 of a German company.
Saksan ja Italian välillä vuonna 1925 kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehdyn sopimuksen (jäljempänä vuoden 1925 verosopimus) nojalla tätä sääntöä on lievennetty siltä osin kuin kyse on ”tuloista, joita saadaan” saksalaisen yhtiön italialaisen toimipaikan 3”toiminnasta”.
According to Article 3(1) of the 1925 Convention, such income is subject to tax in Italy only.
Vuoden 1925 verosopimuksen 3 artiklan 1 kappaleen mukaan tällaista tuloa verotetaan vain Italiassa.
In the present case the Finanzgericht (Finance Court) Hamburg, Germany, has asked the Court whether it is contrary to the freedom of establishment for Member State A to treat a currency loss resulting from the repatriation of startup capital granted by a company established in that State to a permanent establishment in Member State B with a different currency as being part of the establishment’s profits and to exclude that loss, on the basis of a double taxation convention, from the company’s basis of assessment for tax in Member State A, even though the currency loss cannot form part of the establishment’s profits to be assessed for the purposes of tax in Member State B and thus cannot be taken into account in either Member State.
Nyt esillä olevassa asiassa Finanzgericht Hamburg (finanssiasioita käsittelevä tuomioistuin), Saksa, on kysynyt yhteisöjen tuomioistuimelta, onko sijoittautumisvapauden vastaista, että jäsenvaltio A käsittelee valuuttakurssitappiota, joka on seu -rausta sellaisen yhtiön, jonka kotipaikka on kyseisessä valtiossa, jäsenvaltiossa B, jossa on käytössä eri valuutta, olevalle kiinteälle toimipaikalle antaman alkupääoman kotiuttamisesta, osana toimipaikan voittoa ja jättää tämän tappion kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehdyn sopimuksen nojalla pois kyseisen yhtiön veron määräytymisperusteesta jäsenvaltiossa A, vaikka valuuttakurssitappio ei voi olla osa toimipaikan voittoa, joka lasketaan verotusta varten jäsenval -tiossa B, eikä sitä siten voida ottaa huomioon kummassakaan jäsenvaltiossa.
A company established in Germany is in principle subject to tax in Germany on its worldwide income. 2
Saksassa asuva yhtiö on lähtökohtaisesti verovelvollinen Saksassa maailmanlaajuisista tuloistaan. 2
Under German law, a person exempted by a double taxation convention from tax on ‘income deriving from a commercial activity’ of a foreign branch may deduct any loss arising in connection with that income in so far as such loss (i) could be deducted if the
Saksan oikeuden mukaan verovelvollinen, joka on kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehdyssä sopimuksessa vapautettu maksamasta tuloveroa ”tuloista, jotka ovat peräisin kaupallisesta toiminnasta”, jota ulkomainen sivuliike harjoittaa, voi vähentää näihin tuloihin liittyvät tappiot,
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-293/06 income were not so exempt and (ii) exceeds positive income which is so exempt. 4
JULKISASIAMIES SHARPSTONIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-293/06 mikäli tappiot i) voitaisiin vähentää, jos tuloja ei olisi vapautettu tuloverosta, ja ii) ylittävät positiiviset tulot, jotka on vapautettava. 4
Deutsche Shell provided its branch with startup capital, which was entered in the separate German commercial and tax account with the DEM exchange rate obtaining at the time of each payment made in ITL.
Deutsche Shell antoi sivuliikkeelleen alkupääomaa, joka kirjattiin erilliseen saksalaiseen kauppa- ja verooikeuden mukaisesti laadittuun taseeseen sillä Saksan markan (DEM) kurssilla, jota kunkin Italian liiroissa (ITL) tehdyn maksun ajankohtana kulloinkin käytettiin.
During the course of the branch’s lifespan, some of this startup capital was repaid through the repatriation of profits, which were deducted from the adjusted startup capital.
Sivuliikkeen elinaikana osa tästä alkupääomasta maksettiin takaisin kotiuttamalla voittoja, jotka vähennettiin mukautetusta alkupääomasta.
These transactions were carried out in accordance with the exchange rate between the ITL and the DEM on the relevant transaction payment dates.
Näissä liiketoimissa sovellettiin relevanttien maksupäivien mukaista ITL:n ja DEM:n välistä vaihtokurssia.
What counts as income and how income is to be ascertained is to be determined in accordance with the EStG.
Se, mitä on pidettävä tulona ja miten tulo on ilmoitettava, määräytyy EStG:n mukaisesti.
5That law provides that ‘[i]n so far as it has a direct economic link to taxfree income, expenditure may not be deducted as constituting operating expenditure for the determination of the basis of assessment’. 6
5 Kyseisessä laissa säädetään, että ”siltä osin kuin kulut ovat suorassa taloudellisessa yhteydessä verovapaisiin tuloihin, kuluja ei voida vähentää elinkeinomenoina eikä tulonhankkimismenoina.” 6
On 28 February 1992 Deutsche Shell transferred the assets of the branch to a wholly-owned subsidiary (Sierra Gas SrL.: ‘Sierra’) and closed down the branch.
Deutsche Shell siirsi 28.2.1992 sivuliikkeen varat kokonaan omistamalleen tytäryhtiölle (Sierra Gas S.r.L., jäljempänä Sierra) ja sulki sivuliikkeen.
Deutsche Shell then sold the shares acquired through that transfer to an independent Italian company (Edison Gas SpA.: ‘Edison’).
Tämän jälkeen Deutsche Shell myi tässä siirrossa saamansa osakkeet eräälle konserniin kuulumattomalle italialaiselle yhtiölle (Edison Gas S.p.A., jäljempänä Edison).
According to the facts as stated by the referring court, the claimant before that court, Deutsche Shell GmbH (‘Deutsche Shell’), is a company which has its seat and principal place of business in Germany.
Tosiseikkojen mukaan, sellaisena kuin kansallinen tuomioistuin on ne esittänyt, kyseisessä tuomioistuimessa valittajana oleva eli Deutsche Shell GmbH (jäljempänä Deutsche Shell) on yhtiö, jonka kotipaikka ja liikkeen johto sijaitsevat Saksassa.
In 1974, Deutsche Shell set up a branch in Italy.
Deutsche Shell perusti 1974 sivuliikkeen Italiaan.
The proceeds generated by that branch were recorded, in accordance with Italian law, in a commercial and tax account drawn up in Italian currency and, for Deutsche Shell, in a separate German commercial and tax account.
Kyseisen sivuliikkeen tulos kirjattiin Italian lainsäädännön mukaisesti Italian valuutassa olevaan kauppa- ja verooikeuden mukaisesti laadittuun taseeseen ja Deutsche Shellin osalta erilliseen saksalaiseen kauppa- ja verooikeuden mukaisesti laadittuun taseeseen.
4 — Paragraph 2a(3) of the Einkommensteurergesetz (Income tax code) 1992 (‘EStG’), first sentence.
4 – Vuoden 1992 Einkommensteuergesetzin (tuloverolaki, jäljempänä EStG) 2 a §:n 3 momentin ensimmäinen virke.
5 — Paragraph 8(1) of the KStG. 6 — Paragraph 3c.
5 – KStG:n 8 §:n 1 momentti.6 – EStG:n 3 c §.
This transaction was carried out in ITL.
Tämä liiketoimi tehtiin ITL-määräisenä.
On 17 July 1992, the monies realised on the sale of the shares to Edison were transferred to Deutsche Shell.
Osakkeiden myynnistä Edisonille saatu rahasumma siirrettiin 17.7.1992 Deutsche Shellille.