natgillin/translations-raw huggingface dataset:
legal basis of the decision which is being attacked, if that party was not entitled under Article 230 EC to bring a direct action challenging those acts by which it was thus affected without having been in a position to ask that they be declared void (Case 92/78 Simmenthal ν Commission and TWD Textilwerke Deggendorf).
NTN ja Koyo Seiko, jotka ovat asetuksessa N:o 2849/92 nimenomaisesti mainittuja kuulalaakerien tuotantoyrityksiä, nostivat tämän oikeuskäytännön valossa kumpikin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kumoamiskanteen, joissa ne vaativat tämän asetuksen kumoamista siltä osin kuin se koskee näitä yrityksiä.
The Court has also ruled that it follows from the same requirements of legal certainty that it is not possible for a recipient of State aid, forming the subject­matter of a Commission decision addressed directly solely to the Member State from which that beneficiary came, who could undoubtedly have challenged that decision and who allowed the mandatory time­limit laid down in this regard by the fifth paragraph of Article 230 EC to pass, to call in question the lawfulness of that decision before the national courts in an action brought against the measures taken by the national authorities in implementation of that decision (TWD Textilwerke Deggendorf, and Wiljo.
johtavat siihen, että valtiontuen saajalta, joka kuuluu siihen jäsenvaltioon, jolle komissio on suoraan osoittanut valtiontukea koskevan päätöksen ja joka olisi voinut nostaa kanteen kyseistä päätöstä vastaan ja joka on antanut EY 230 artiklan viidennessä kohdassa tätä varten asetetun ehdottoman määräajan kulua umpeen, suljetaan pois mahdollisuus asettaa kyseenalaiseksi kysymyksessä olevan päätöksen laillisuus kansallisissa tuomioistuimissa sellaisen kanteen yhteydessä, joka on suunnattu kansallisten viranomaisten toteuttamia kyseisen päätöksen täytäntöönpanotoimenpiteitä vastaan (edellä mainitut asiat TWD Textilwerke Deggendorf ja Wiljo).
According to settled case­law, the possibility provided by Article 241 EC of pleading the inapplicability of a regulation does not constitute an independent right of action and may only be exercised incidentally in proceedings brought before the Court of Justice itself pursuant to a separate provision of the Treaty.
Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan EY 241 artiklassa määrätty mahdollisuus vaatia, että asetusta ei sovelleta, ei ole autonominen oikeus ja sitä voidaan käyttää vain liitännäisesti, kun oikeudenkäynti on aloitettu yhteisöjen tuomioistuimessa jonkin muun perustamissopimuksen määräyksen perusteella.
However, this general principle, which has the effect of ensuring that every person has or will have had the opportunity to challenge a Community measure which forms the basis of a decision adversely affecting him, does not in any way preclude a regulation from becoming definitive as against an individual in regard to whom it must be considered to be an individual decision and who could undoubtedly have sought its annulment under Article 230 EC, a fact which prevents that individual from pleading the illegality of that regulation before the national court (see, in regard to a Commission decision, TWD Textilwerke Deggendorf).
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on edellä mainituissa yhdistetyissä asioissa NTN Corporation ja Koyo Seiko vastaan neuvosto antamassaan tuomiossa hyväksynyt näiden yhtiöiden kanteet sen ratkaistaviksi jätettyjen vaatimusten rajoissa, toisin sanoen se on kumonnut asetuksen N:o 2849/92 1 artiklan ainoastaan siltä osin kuin siinä on otettu käyttöön NTN Corporationia ja Koyo Seikoa koskeva polkumyyntitulli, ja tämän se on tehnyt noudattaen sitä oikeuskäytäntöä, jonka mukaan silloin, kun yhteisöjen tuomioistuin päättää toimivallan ylitystä koskevasta asiasta, se ei voi lausua kanteen ulkopuolisesta seikasta.
Since Article 241 EC cannot be invoked before the Court in the absence of a main action brought before it, that provision cannot as such be applied in the context of the preliminary ruling procedure provided for in Article 234 EC.
Koska EY 241 artiklaan ei voida vedota yhteisöjen tuomioistuimessa, jos sen ratkaistavaksi ei ole saatettu pääkannetta, tätä määräystä ei voida sellaisenaan soveltaa EY 234 artiklan mukaisen ennakkoratkaisumenettelyn yhteydessä.
As the Advocate General has pointed out in paragraph 62 of his Opinion, Article 234 EC itself provides for a procedure for resolution of a question which arises with regard to the validity of a Community measure, where such a question arises incidentally in a dispute before a national court.
Kuten julkisasiamies on todennut ratkaisuehdotuksensa 62 kohdassa, EY 234 artiklassa itsessään määrätään menettelystä, jossa voidaan ratkaista yhteisön säädöksen pätevyyttä koskeva kysymys, kun tällainen kysymys tulee esille kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa riita-asiassa.
In the present case, Nachi Europe, the plaintiff in the main proceedings, could undoubtedly have sought the annulment of Article 1(2) of Regulation No 2849/92 inasmuch as it fixed an anti­dumping duty applicable to ball bearings manufactured by Nachi Fujikoshi.
On todettava, että se, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumosi asetuksen N:o 2849/92 1 artiklan edellä mainituissa yhdistetyissä asioissa NTN Corporation ja Koyo Seiko vastaan neuvosto antamallaan tuomiolla siltä osin kuin kyseisellä asetuksella otettiin käyttöön NTN:ää ja Koyo Seikoa koskeva polkumyyntitulli, minkä yhteisöjen tuomioistuin vahvisti edellä mainitussa asiassa komissio vastaan NTN ja Koyo Seiko antamallaan tuomiolla, ei vaikuta tämän asetuksen muiden osien pätevyyteen, eikä erityisesti Nachi Fujikoshin valmistamiin kuulalaakereihin sovellettavaan polkumyyntitulliin, koska nämä osat eivät kuuluneet yhteisöjen tuomioistuimen ratkaistavaksi jätetyn riita-asian kohteeseen.
In view of the fact that the national court posed the second question only in the event that the first question should be answered in the affirmative, it is unnecessary to reply to that second question.
On kuitenkin totta, että EY 241 artiklassa ilmaistun yleisen oikeusperiaatteen mukaan kantajan on voitava vedota häntä vastaan tehdyn kansallisen päätöksen perustana olevan yhteisön toimenpiteen lainvastaisuuteen, kun kantaja on nostanut kansallisen oikeuden mukaisesti kanteen vaatimuksensa hylkäämisestä, ja tämän yhteisön toimenpiteen pätevyyttä koskeva kysymys voidaan saattaa yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi ennakkoratkaisumenettelyssä (asia 216/82, Universität Hamburg, tuomio 27.9.1983).
It is true, however, that Article 241 EC expresses a general principle of law under which an applicant must, in proceedings brought under national law against the rejection of his application, be able to plead the illegality of a Community measure on which the national decision adopted in his regard is based, and the question of the validity of that Community measure may thus be referred to the Court in proceedings for a preliminary ruling (Case 216/82 Universität Hamburg).
Aluksi on todettava, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan yhteisöjen toimielimen tekemä päätös, jota se, jolle päätös on osoitettu, ei ole riitauttanut EY 230 artiklan viidennessä kohdassa määrätyssä määräajassa, tulee hänen osaltaan lopulliseksi.
The Court has also pointed out that this general principle confers on any party to proceedings the right to challenge, for the purpose of obtaining the annulment of a decision of direct and individual concern to that party, the validity of previous acts of the institutions which form the
Yhteisöjen tuomioistuin on myös todennut, että tällä yleisellä oikeusperiaatteella taataan kullekin asianosaiselle tätä suoraan ja erikseen koskevan päätöksen kumoamiseksi oikeus riitauttaa
'Neither the judgment of the Court of First Instance in Joined Cases T-163/94 and T-165/94 NTN Corporation and Koyo Seiko ν Council nor that of the Court of Justice in Case C-245/95 Ρ Commission ν NTN and Koyo Seiko affected the validity of Article 1(2) of Council Regulation (EEC) No 2849/92 of 28 September 1992 modifying the definitive anti-dumping duty on imports of ball bearings with a greatest external diameter exceeding 30 mm originating in Japan imposed by Regulation (EEC) No 1739/85 in so far as it fixes an anti-dumping duty applicable to ball bearings manufactured by Nachi Fujikoshi Corporation
toimielinten sellaisten aikaisempien toimenpiteiden pätevyys, jotka muodostavat oikeudellisen perustan kanteen kohteena olevalle päätökselle, jos asianosaisella ei ole ollut oikeutta nostaa EY 230 artiklan nojalla suoraa kannetta kyseisiä toimenpiteitä vastaan, joiden seuraukset tämä kärsii voimatta vaatia niiden kumoamista (asia 92/78, Simmenthal v. komissio, tuomio 6.3.1979 ja em. asia TWD Textilwerke Deggendorf).
An importer of those products, such as Nachi Europe GmbH, which undoubtedly had a right of action before the Court of First Instance to seek the annulment of the anti-dumping duty imposed on those goods, but which did not exercise that right, cannot subsequently plead the invalidity of that anti-dumping duty before a national court.
Nyt esillä olevassa asiassa pääasiassa kantajana oleva Nachi Europe olisi epäilemättä voinut vaatia asetuksen N:o 2849/92 1 artiklan 2 kohdan kumoamista siltä osin kuin siinä vahvistetaan polkumyyntitulli, jota sovelletaan Nachi Fujikoshin valmistamiin kuulalaakereihin.
In such a case, the national court is bound by the definitive nature of the anti-dumping duty applicable under Article 1(2) of Regulation No 2849/92 to ball bearings manufactured by Nachi Fujikoshi Corporation and imported by Nachi Europe GmbW
Tämä yleinen periaate, jolla pyritään takamaan se, että kaikilla henkilöillä olisi tai olisi ollut mahdollisuus riitauttaa yhteisön toimenpide, joka on perustana heille vastaisille toimenpiteille, ei estä sitä, että asetuksesta tulee lopullinen tietyn oikeussubjektin osalta, jonka osalta sitä on pidettävä yksittäisenä päätöksenä ja joka olisi epäilemättä voinut vaatia sen kumoamista EY 230 artiklan nojalla, mikä estää tätä oikeussubjektia vetoamasta kyseisen asetuksen lainvastaisuuteen kansallisessa tuomioistuimessa (ks. komission päätöksen osalta em. asia TWD Textilwerke Deggendorf). Tällaista päätelmää
'Neither the judgment of the Court of First Instance in Joined Cases T-163/94 and T-165/94 NTN Corporation and Koyo Seiko ν Council nor that of the Court of Justice in Case C-245/95 Ρ Commission ν NTN Corporation and Koyo Seiko had any effect on the validity of the anti-dumping duty imposed by Council Regulation (EEC) No 2849/92 on ball bearings manufactured by Nachi Fujikoshi Corporation.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa T-163/94ja T-165/94, NTN Corporation ja Koyo Seiko vastaan neuvosto, 2.5.1995 antama tuomio eikä yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-245/95 P, komissio vastaan NTN ja Koyo Seiko, 10.2.1998 antama tuomio vaikuta Japanista peräisin olevien kuulalaakerien, joiden suurin ulkohalkaisija on yli 30 millimetriä, tuonnissa asetuksella (ETY) N:o 1739/85 käyttöön otetun lopullisen polkumyyntitullin muuttamisesta 28 päivänä syyskuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2849/92 1 artiklan 2 kohdan pätevyyteen siltä osin kuin siinä vahvistetaan Nachi Fujikoshin valmistamiin kuulalaakereihin sovellettava polkumyyntitulli
An importer of those products, such as Nachi (Europe) GmbH, which had a clear right to challenge the validity of the imposition of that duty directly before the Court of First Instance but failed to do so within the period allowed for that purpose, may not subsequently call its validity into question indirectly in national proceedings even where it is able to invoke the grounds on which the same regulation was found in those judgments to be invalid in respect of the imposition of other duties.'
Näiden tuotteiden tuoja, eli Nachi Europe GmbH, jolla epäilemättä oli oikeus nostaa kanne ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa näitä tuotteita koskevan polkumyyntitullin kumoamiseksi, mutta joka ei ole tätä oikeutta käyttänyt, ei voi myöhemmin kansallisessa tuomioistuimessa väittää tämän polkumyyntitullin olevan pätemätön. Kansallinen tuomioistuin on tällaisessa tapauksessa sidottu asetuksen N:o 2849/92 1 artiklan 2 kohdan nojalla Nachi Fujikoshi Corporationin valmistamiin ja Nachi Europen GmbH:n tuomiin kuulalaakereihin sovellettavan polkumyyntitullin lopulliseen luonteeseen.
Case C-230/99 Commission of the European Communities ν French Republic Free movement of goods
Julkisasiamies F.G. Jacobs on esittänyt ratkaisuehdotuksensa täysistunnossa 16 päivänä marraskuuta 2000.
By application lodged at the Court Registry on 15 June 1999, the Commission of the European Communities brought an action under Article 226 EC for a declaration that, by adopting the Order of 9 November 1994 concerning rubber materials and rubber articles entering into contact with foodstuffs, food products and beverages (Journal Officiel de la République Française of 2 December 1994, p.
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — EY:n perustamissopimuksen 30 artiklan (josta on tullut EY 28 artikla) rikkominen —Kansallinen lainsäädäntö, joka koskee kumista valmistettuja, elintarvikkeiden sekä ruoka-ja juomavalmisteiden kanssa kosketuhissa olevia materiaaleja ja tuotteita — Vastavuoroinen tunnustaminen — Säännönmukaisen virallisen huomautuksen puuttuminen — Kanteen tutkimatta jättäminen (kuudes jaosto)
17029; 'the 1994 Order') without expressly providing for recognition of technical rules, standards and manufacturing processes lawfully followed in the other Member States and recognition of the results of the related checks and tests carried out by an inspectorate or a laboratory officially recognised in another Member State, the French Republic has failed to fulfil its obligations under Article 30 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 28 EC).
Koska jotkin tiedoksi annetun päätösluonnoksen säännökset olivat omiaan vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, komissio lähetti 20.2.1994 yksityiskohtaisen lausunnon, jossa se ilmoitti, että päätösluonnoksessa oli nimenomaisesti säädettävä ensinnäkin muiden jäsenvaltioiden tai Euroopan talousalueesta 2.5.1992 tehdyn sopimuksen (jäljempänä ETA-sopimus) osapuolten alueella lain mukaan noudatettavien teknisten säännösten, standardien ja valmistusmenetelmien tunnustamisesta sekä toiseksi toisen jäsenvaltion tai ETA-sopimuksen osapuolen virallisesti tunnustaman valvonta- ja tarkastusyksikön tai laboratorion suorittamien tarkastusten ja testien tulosten tunnustamisesta, asianmukaiset ja tyydyttävät tekniset, ammatilliset ja riippumattomuuden takeet tarjoten.
On 3 December 1997 the Commission delivered a reasoned opinion pursuant to Article 169 of the EC Treaty (now Article 226 EC) in which it stated that, by adopting the 1994 Order without taking account of the proposals put forward by the Commission, the French Republic had failed to fulfil its obligations under Article 30 et seq. of the Treaty.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut EY 226 artiklan nojalla kanteen, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 15.6.1999ja jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen 30 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 28 artikla) mukaisia velvoitteitaan, koska se on tehnyt 9.11.1994 päätöksen, joka koskee kumista valmistettuja, elintarvikkeiden sekä ruoka- ja juomavalmisteiden kanssa kosketuksissa olevia materiaaleja ja tuotteita (JORF 2.12.1994, s.
The Commission also called on the French Government to adopt the measures necessary to comply with the reasoned opinion within two months from its notification.
17029; jäljempänä vuoden 1994 päätös), säätämättä nimenomaisesti muissa jäsenvaltioissa lain mukaan noudatettavien teknisten sääntöjen, standardien ja valmistusmenetelmien tunnustamisesta sekä tähän liittyvien toisessa jäsenvaltiossa virallisesti tunnustetun valvonta- ja tarkastusyksikön tai laboratorion suorittamien tarkastusten ja testien tulosten tunnustamisesta.
Facts and procedure
kirjeessään ehdottama vaikuttanut
By letter of 15 April 1998, the Commission suggested to the French authorities that they alter the clause envisaged in such a way as to allow full application of the principle of mutual recognition.
Komissio antoi 3.12.1997 EY:n perustamissopimuksen 169 artiklan (josta on tullut EY 226 artikla) nojalla perustellun lausunnon, jossa se katsoi Ranskan tasavallan laiminlyöneen perustamissopimuksen 30 artiklan ja sitä seuraavien artiklojen mukaisia velvoitteitaan, kun se oli antanut vuoden 1994 päätöksen ottamatta huomioon komission esittämiä ehdotuksia.
The French authorities replied by letter of 4 June 1998 that they were keeping to the wording of the clause which they had proposed inserting in the 1994 Order.
Komissio vaati niin ikään Ranskan hallitusta ryhtymään tarvittaviin
Since the Commission took the view that certain provisions of the notified draft were liable to hinder intra-Community trade, it delivered a detailed opinion on 20 February 1994 in which it stated that the draft should expressly provide, first, for recognition of technical rules, standards and manufacturing processes lawfully followed in the other Member States or the other Contracting Parties to the Agreement on the European Economic Area of 2 May 1992 and, second, for recognition of the results of checks and tests, and the related certificates, of an inspectorate or a laboratory officially recognised
Ranskan viranomaiset ilmoittivat 18.11.1993 komissiolle teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 28 päivänä maaliskuuta 1983 annetun neuvoston direktiivin 83/189/ETY mukaisesti päätösluonnoksesta, joka koski elintarvikkeiden sekä ruoka- ja juomavalmisteiden kanssa kosketuksissa käytettäviä kumista valmistettuja materiaaleja ja tuotteita.
In the French Government's submission, the Commission has amalgamated the procedure under Article 169 of the Treaty and the preventive notification mechanism provided for in Directive 83/189.
Ranskan hallitus katsoo lisäksi, että komission menettely loukkaa kontradiktorista periaatetta, koska direktiivin 83/189/ETY mukaisen menettelyn soveltaminen merkitsee sitä, ettei virallista huomautusta anneta.
It considers that this amalgamation undermines several fundamental legal principles.
Komissio ehdotti kirjeessään 15.4.1998 Ranskan viranomaisille kyseiseen säännökseen sellaista muutosta, joka mahdollistaisi vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen täysimääräisen noudattamisen.
function assigned to the prelitigation stage of proceedings for failure of a State to fulfil its obligations that the purpose of the letter of formal notice is, first, to delimit the subjectmatter of the dispute and to indicate to the Member State, which is invited to submit its observations, the factors enabling it to prepare its defence (Case C-289/94 Commission ν Italy) and, second, to enable the Member State to comply before proceedings are brought before the Court (Case C-365/97 Commission ν Italy).
Kuten yhteisöjen tuomioistuin on asiassa C-341/97, komissio vastaan Alankomaat, 13.9.2000 antamassaan määräyksessä todennut, jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn oikeudenkäyntiä edeltävälle vaiheelle asetetusta tavoitteesta johtuu, että virallisen huomautuksen tarkoituksena on yhtäältä määritellä riidan kohde ja antaa jäsenvaltiolle, jota kehotetaan esittämään huomautuksensa, tarvittavat tiedot puolustuksensa valmistelemiseksi (asia C-289/94, komissio v. Italia, tuomio 17.9.1996, Kok. 1996, s.
First, the Commission could not replace the stage of the letter of formal notice with a detailed opinion without affecting the three procedural levels provided for by Article 169 of the Treaty and thus infringing the hierarchy of legal rules.
Koska Ranskan tasavalta ei ollut noudattanut perusteltua lausuntoa määräajassa, komissio nosti esillä olevan kanteen yhteisöjen tuomioistuimessa.
Also, in order for a letter of formal notice to be issued, a prior failure by the Member State concerned to fulfil an obligation owed by it must be alleged (Commission ν Netherlands, cited above).
Lisäksi on huomattava, että virallisen huomautuksen lähettäminen merkitsee sitä, että kyseessä olevan jäsenvaltion väitetään aikaisemmin jättäneen noudattamatta jäsenyysvelvoitteitaan (em. asia komissio v. Alankomaat).
However, it is clear that, at the time when a detailed opinion under Directive 83/189 is delivered, the Member State to which it is addressed cannot have infringed Community law, since the measure exists only in draft form (Commission ν Netherlands).
Ranskan hallituksen mukaan komissio on sekoittanut keskenään perustamissopimuksen 169 artiklan mukaisen menettelyn ja direktiivissä 83/189/ETY tarkoitetun ennakkoilmoitusmenettelyn.
Second, the Commission failed to observe the distinction between preparatory documents and opinions on the one hand and measures of a binding nature on the other.
Ranskan mielestä tämä sekoittaminen loukkaa useita yleisiä oikeusperiaatteita.
That distinction would be illusory if a detailed opinion of the Commission created obligations for Member States or draft regulations were treated as regulations.
On kuitenkin todettava, että direktiivin 83/189/ETY mukaista yksityiskohtaista lausuntoa annettaessa jäsenvaltion, jolle lausunto on osoitettu, ei voida katsoa syyllistyneen yhteisön oikeuden rikkomiseen, koska annettava säädös on tällöin vasta luonnosvaiheessa (em. asia komissio v. Alankomaat, määräyksen 19 kohta).
Finally, the Commission's standpoint undermines the audi alteram partem rule in so far as application of the procedure under Directive 83/189 results in the formal-notice stage being eliminated.
Ensinnäkään komissio ei Ranskan mukaan voi korvata virallista huomautusta yksityiskohtaisella lausunnolla, koska tällaisella menettelyllä rikotaan perustamissopimuksen 169 artiklaa, jossa määrätään kolmesta menettelyvaiheesta, ja loukataan näin normihierarkian periaatetta.
The contrary view would result in the detailed opinion constituting a conditional formal notice whose existence would be dependent on the action taken by the Member State concerned in relation to the opinion.
Toiseksi komissio ei Ranskan näkemyksen mukaan ole noudattanut toisaalta esitöiden ja lausuntojen ja toisaalta sitovien toimenpiteiden välistä eroa.
The requirements of legal certainty, which are inherent in any procedure capable of becoming contentious, preclude such incertitude.
Tämä ero menettäisi nimittäin merkityksensä, jos komission yksityiskohtainen lausunto loisi jäsenvaltioille velvoitteita tai jos säädösluonnos rinnastettaisiin säädökseen.
As the Court held in its order in Case C-341/97 Commission ν Netherlands, it follows from the
Tällainen epävarmuus on ristiriidassa oikeusvarmuuden kanssa, jonka edellytetään kuuluvan kaikkiin sellaisiin menettelyihin, jotka voivat johtaa oikeudenkäyntiin (em. asia komissio v. Alankomaat).
Dismisses the action as inadmissible;
Yhteisöjen tuomioistuin on antanut seuraavan tuomiolauselman:
Orders the parties to bear their own costs.'
2) Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
Advocate General S. Alber delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 7 November 2000.
Julkisasiamies S. Alber on esittänyt ratkaisuehdotuksensa kuudennen jaoston istunnossa 7 päivänä marraskuuta 2000.
He therefore proposed that the Court should give judgment as follows:
Julkisasiamies ehdottaa, että yhteisöjen tuomioistuin vastaisi seuraavasti:
(2) Each party is to bear its own costs.'
Kanne jätetään tutkimatta.
Case T-118/99 Beatrice Bonaiti Brighina ν Commission of the European Communities Staff Regulations of Officials
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Case T-89/98 National Association of Licensed Opencast Operators (NALOO) ν Commission of the European Communities CS
Asia T-118/99 Beatrice Bonaiti Brighina v. Euroopan yhteisöjen komissio Henkilöstösäännöt
7 February 2001
7 päivänä helmikuuta 2001
Under section 36(2) of the latter Act BC also granted licences for the extraction of coal to private operators in return for payment of royalties fixed at a uniform rate expressed in pounds sterling per tonne of coal extracted (£/t).
Henkilöstö — Kilpailu — Kieliä koskevat järjestelyt — Tutkittavaksi ottaminen — Päätös olla hyväksymättä hakijaa suullisiin kokeisiin — Oikeus tutustua asiakirjoihin (ensimmäinen jaosto)