natgillin/translations-raw huggingface dataset:
(5) by animal shelters, in the case of the temporary housing of animals which have been confiscated, or which have been abandoned or found and whose owners cannot be identified;
5) eläinhoitoloiden hallussa, kun on kyse huostaan otettujen eläinten, hylättyjen eläinten tai sellaisten vastaanotettujen eläinten väliaikaisesta sijoittamisesta, joiden haltijaa ei ole kyetty yksilöimään
(6) by firms trading in animals, in so far as they hold the animals for a short period and provided that a prior written agreement has been concluded with natural or legal persons, as referred to in (1), (2), (3)(b) and (7);
6) eläinkaupoissa, mikäli ne pitävät eläimiä lyhyen ajan ja ensin on tehty kirjallinen sopimus 1, 2, 3 b ja 7 kohdassa tarkoitettujen luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden kanssa
(7) in circuses or in travelling exhibitions.
7) sirkuksissa tai kiertävissä näyttelyissä.
Without prejudice to the exceptions provided for in paragraph 2, the Crown may prohibit some of the natural or legal persons referred to in paragraph 2 from holding animals of such other species or categories as it may specify.’
Kuningas voi kieltää määrittämiinsä muihin lajeihin tai luokkiin kuuluvien eläinten hallussapidon joiltakin 2 momentissa mainituilta luonnollisilta henkilöiltä tai oikeushenkilöiltä sanotun rajoittamatta edellä 2 momentissa säädettyjen poik -keusten soveltamista.”
Article 1 of the Royal Decree provided, in respect of mammals, that Article 3bis of the animal welfare law was to enter into force on 1 June 2002; Article 2 of the Royal Decree established the list of mammals which may be held; and Articles 3 to 5 of the Royal Decree laid down the implementing provisions provided for in the second subparagraph of Article 3bis(2)(3) of the animal welfare law.
Kuninkaan päätöksen 1 §:ssä vahvistettiin nisäkkäiden osalta eläinsuojelulain 3 bis §:n voimaantulopäiväksi 1.6.2002, kyseisen kuninkaan päätöksen 2 §:ssä vahvistettiin luettelo nisäkkäistä, joiden hallussapito on sallittu, ja sen 3–5 §:ssä vahvistettiin tämän lain 3 bis §:n 2 momentin 3 kohdan toisessa alakohdassa säädetyt soveltamissäännökset.
The Royal Decree was amended by a Royal Decree of 22 August 2002 (Moniteur belge of 25 September 2002, p.
Kuninkaan päätöstä muutettiin 22.8.2002 tehdyllä kuninkaan päätöksellä (Moniteur belge 25.9.2002, s.
43346), which introduced a charge for any application for recognition as a private individual wishing to hold mammals not referred to in the list of species which may be held (Article 1) and extended that list to bring the number of species concerned to 46 (Article 2).
43346), jossa otettiin käyttöön maksu, joka koskee yksityisten lupahakemuksia sellaisten nisäkkäiden hallussapidon osalta, jotka eivät esiinny niiden lajien luettelossa, joiden yksilöiden hallussapito on sallittu (1 §), ja laajennettiin tätä luetteloa siten, että se kattaa nyt 46 lajia (2 §).
Before the Raad van State, the Nationale Raad van Dierenkwekers en Liefhebbers VZW and Andibel VZW submit that the Royal Decree, read in conjunction with the
Nationale Raad van Dierenkwekers en Liefhebbers VZW ja Andibel VZW väittävät ennakkoratkaisupyynnön esittäneessä tuomioistuimessa, että kuninkaan päätöksellä, tarkasteltuna yhdessä eläinsuojelulain kanssa, kielletään kokonaan kuninkaan
NATIONALE RAAD VAN DIERENKWEKERS EN LIEFHEBBERS AND ANDIBEL animal welfare law, gives rise to an absolute prohibition on importing from another Member State, holding or trading in mammals belonging to species which are not included in the ‘positive’ list attached as an Annex to the Royal Decree, whereas such a prohibition is contrary to Regulation No 338/97 and to the Treaty, in particular to Article 30 EC.
NATIONALE RAAD VAN DIERENKWEKERS EN LIEFHEBBERS JA ANDIBEL päätökseen liitetystä niin kutsutusta positiiviluettelosta puuttuvien lajien nisäkkäiden maahantuonti toisesta jäsenvaltiosta sekä niiden hallussapito ja kaupan pitäminen, vaikka tällainen kielto rikkoo asetusta N:o 338/97 sekä perustamissopimusta ja erityisesti EY 30 artiklaa.
The Raad van State observes that the Royal Decree means that, except in the cases listed in Article 3bis(2) of the animal welfare law, no mammal which does not belong to the species included in that list may be held in Belgium.
Ennakkoratkaisupyynnön esittänyt tuomioistuin huomauttaa, että kuninkaan päätöksen seurauksena on se, että eläinsuojelulain 3 bis §:n 2 momentissa lueteltuja tapauksia lukuun ottamatta nisäkkäitä, jotka eivät kuulu lajeihin, jotka esiintyvät tässä luettelossa, ei voida pitää hallussa Belgiassa.
A regulatory decree of that kind undeniably has an influence on trade between Member States.
Tämäntyyppinen säädös vaikuttaa sen mukaan kiistatta jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.
In those circumstances, the Raad van State decided to stay the proceedings and refer the following questions to the Court of Justice for a preliminary ruling:
Tässä tilanteessa Raad van State päätti lykätä asian käsittelyä ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:
By its two questions, which it is appropriate to examine together, the national court is essentially asking whether Articles 28 EC and 30 EC, read separately or in conjunction with Regulation No 338/97, preclude national legislation, such as that at issue in the main proceedings, under which a prohibition on importing, holding or trading in mammals belonging to species other than those expressly referred to in that legislation applies to species of mammals which are not included in Annex A to that regulation.
Kahdella kysymyksellään, joita on syytä tarkastella yhdessä, ennakkoratkaisupyynnön esittänyt tuomioistuin tiedustelee lähinnä, onko pääasiassa kyseessä olevan kaltainen kansallinen säännöstö, jonka mukaan muihin kuin tässä säännöstössä nimenomaisesti mainittuihin lajeihin kuuluvien nisäkkäiden maahantuonnin, hallussapidon ja kaupan pitämisen kieltoa sovelletaan nisäkäslajeihin, jotka eivät esiinny kyseisen asetuksen liitteessä A, EY 28 ja EY 30 artiklan vastainen, tarkasteltuina erikseen tai yhdessä asetuksen N:o 338/97 kanssa.
It must be pointed out at the outset that, in accordance with recital (3) of Regulation No 338/97, the provisions of that regulation do not prejudice any stricter measures which may be taken or maintained by Member States, in compliance with the Treaty, in particular with regard to the holding of specimens of species covered by that regulation.
Aluksi on todettava, että asetuksen N:o 338/97 johdantoosan kolmannen perustelukappaleen mukaisesti asetuksen säännöksillä ei rajoiteta jäsenvaltioiden mahdollisuutta perustamissopimusta noudattaen antaa tai pitää voimassa tiukempia säännöksiä erityisesti tässä samassa asetuksessa tarkoitettujen lajien yksilöiden hallussapidosta.
It is apparent from the order for reference that, under the legislation at issue in the main proceedings, only mammals belonging to the species included in the list which constitutes Annex I to the Royal Decree may be held, imported or traded in Belgium, except in the cases listed in Article 3bis(2) of the animal welfare law.
Ennakkoratkaisupyynnön esittämisestä tehdystä päätöksestä ilmenee, että pääasiassa kyseessä olevan säännöstön mukaisesti Belgiassa voidaan pitää hallussa, tuoda sinne ja pitää siellä kaupan yksinomaan niihin lajeihin kuuluvia nisäkkäitä, jotka esiintyvät kuninkaan päätöksen liitteen I muodostavassa luettelossa, eläinsuojelulain 3 bis §:n 2 momentissa lueteltuja tapauksia lukuun ottamatta.
The questions referred for a preliminary ruling refer to the prohibition on importing, holding or trading in mammals imposed by the contested legislation only in so far as it applies to the species of mammals referred to in Annexes B, C and D to Regulation No 338/97 or to those which are not covered by that regulation.
Ennakkoratkaisukysymykset koskevat riidanalaisella säännöstöllä asetettua, nisäkkäiden maahantuontia, hallussapitoa ja kaupan pitämistä koskevaa kieltoa ainoastaan siltä osin kuin sitä sovelletaan asetuksen N:o 338/97 liitteissä B, C ja D mainittuihin nisäkäslajeihin sekä lajeihin, jotka eivät kuulu tämän asetuksen soveltamisalaan.
It is common ground that Regulation No 338/97 does not contain a general prohibition on importing, and trading in, species other than those which are referred to in Annex A thereto.
On kiistatonta, että asetuksessa N:o 338/97 ei kielletä yleisesti muiden lajien maahantuontia ja kaupan pitämistä kuin niiden lajien, joita sen liitteessä A tarkoitetaan.
As regards, specifically, the prohibition on the commercial use of specimens of species in Annex B to Regulation No 338/97, the Court has already held that that prohibition constitutes a more stringent measure for the purposes of Article 176 EC (Tridon, paragraph 49).
Erityisesti asetuksen N:o 338/97 liitteessä B mainittujen lajien yksilöiden kaupallista käyttöä koskevan kiellon osalta yhteisöjen tuomioistuin on jo katsonut, että se on EY 176 artiklassa tarkoitettu tiukempi toimenpide (em. asia Tridon, tuomion 49 kohta).
That is also true as regards specimens of species in Annexes C and D to that regulation, as the regulation does not contain any specific provision laying down a general prohibition on their commercial use.
Tilanne on myös tämä, kun on kyse saman asetuksen liitteisiin C ja D sisällytettyjen lajien yksilöistä, koska tässä asetuksessa ei ole nimenomaista säännöstä, jonka mukaan niiden kaupallinen käyttö on yleisesti kiellettyä.
The same finding is all the more compelling as regards specimens of species which are not covered by Regulation No 338/97 as there has been no adoption of any harmonisation measure at Community level prohibiting their commercial use.
Samaan päätelmään on päädyttävä sitäkin suuremmalla syyllä, kun on kyse sellaisten lajien yksilöistä, joita tämä asetus ei koske, koska niiden kaupallisen käytön kieltävää yhdenmukaistamistoimenpidettä ei ole toteutettu yhteisön tasolla.
As the Royal Decree means that specimens of species which are not referred to in Annex A to Regulation No 338/97 cannot, as a general rule, be imported, held or traded in Belgium, that Royal Decree constitutes legislation which is more stringent than that regulation and must therefore be examined in the light of Article 28 EC.
Koska kuninkaan päätöksen seurauksena on se, että sellaisten lajien yksilöitä, joita ei mainita asetuksen N:o 338/97 liitteessä A, ei yleisesti ottaen voida maahantuoda Belgiaan, pitää siellä hallussa tai pitää siellä kaupan, kyseinen päätös on tiukempi säännöstö kuin tämä asetus, joten sitä on tutkittava EY 28 artiklan valossa.
Legislation such as that at issue in the main proceedings is liable — since it is applied to specimens from another Member State — to restrict intraCommunity trade for the purposes of Article 28 EC (see, to that effect, Tridon, paragraph 49).
Kun pääasiassa kyseessä olevan kaltaista säännöstöä sovelletaan toisesta jäsenval -tiosta peräisin oleviin yksilöihin, se on omiaan rajoittamaan yhteisön sisäistä kauppaa EY 28 artiklassa tarkoitetulla tavalla (ks. vastaavasti em. asia Tridon, tuomion 49 kohta).
According to the Belgian Government, the legislation at issue in the main proceedings, although it hinders the free movement of goods, pursues a legitimate objective, namely the welfare of animals held in captivity.
Belgian hallituksen mukaan pääasiassa kyseessä olevalla säännöstöllä tosin rajoitetaan tavaroiden vapaata liikkuvuutta, mutta sillä on oikeutettu tavoite eli vankeudessa pidettyjen eläinten hyvinvointi.
It is based on the finding that the holding of mammals is acceptable only in a limited number of cases, in view of the minimum physiological and ethological needs of those mammals.
Se perustuu kyseisen hallituksen mukaan toteamukseen siitä, että nisäkkäiden hallussapito on hyväksyttävää ainoastaan tietyissä tapauksissa näiden nisäkkäiden fysiologiset ja etologiset vähimmäistarpeet huomioiden.
The Belgian Government submits in that regard that, if it appears, having regard to those needs, that specimens of a particular species of mammal may not be held by anyone without jeopardising the welfare of those animals, they may not be included in the positive list and, consequently, they may not be traded in, subject to the derogations provided for in Article 3bis(2) of the animal welfare law.
Belgian hallitus toteaa tämän osalta, että jos näiden tarpeiden valossa on ilmeistä, että kuka tahansa ei voi pitää tietyn nisäkäslajin yksilöitä hallussa niiden hyvinvointia vaarantamatta, niitä ei voida sisällyttää positiiviluetteloon ja näin ollen pitää kaupan, jollei eläinsuojelulain 3 bis §:n 2 momentissa säädetystä poikkeusjärjestelmästä muuta johdu.
That legislation is therefore justified in the interests of the protection of the health and life of the animals concerned.
Kyseinen säännöstö on sen mukaan näin ollen oikeutettavissa asianomaisten eläinten terveyden ja elämän suojelulla.
Furthermore, according to the Belgian Government, the contested legislation is proportionate to the objective pursued.
Belgian hallituksen mukaan riidanalainen säännöstö on lisäksi oikeasuhteinen tavoiteltuun päämäärään nähden.
First, it does not impose an absolute prohibition on the importation of those animals.
Yhtäältä siinä ei oteta käyttöön näiden eläinten ehdotonta tuontikieltoa.
Under Article 3bis(2) of the animal welfare law, specimens of species or categories other than those included in the list constituting Annex I to the Royal Decree may nevertheless be held inter alia in zoological gardens, laboratories, circuses and travelling exhibitions, but also by private individuals recognised by the Minister responsible for the protection of animals and by
Eläinsuojelulain 3 bis §:n 2 momentin mukaisesti muiden kuin niiden lajien tai luokkien yksilöitä, jotka esiintyvät kuninkaan päätöksen liitteen I muodostavassa luettelossa, voidaan nimittäin silti pitää muun muassa eläintarhoissa, laboratorioissa, sirkuksissa ja kiertävissä näyttelyissä, ja niitä voivat niin ikään pitää hallussa eläinsuojelusta toimivaltaisen ministerin hyväksymät yksityiset
NATIONALE RAAD VAN DIERENKWEKERS EN LIEFHEBBERS AND ANDIBEL firms trading in animals provided that a prior written agreement has been concluded with the natural or legal persons in one of the abovementioned categories.
NATIONALE RAAD VAN DIERENKWEKERS EN LIEFHEBBERS JA ANDIBEL ja eläinkaupat sikäli kuin edellä mainittuihin ryhmiin kuuluvien luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden kanssa on ennalta tehty kirjallinen sopimus.
Secondly, the authorised list was drawn up after the National Council for animal welfare had established objective criteria, inter alia on the basis of contributions from scientists and specialists.
Toisaalta positiiviluettelo laadittiin Belgian hallituksen mukaan sen jälkeen, kun eläinten hyvinvoinnista vastaava kansallinen neuvosto oli vahvistanut objektiiviset kriteerit muun muassa tiedemiesten ja asiantuntijoiden myötävaikutuksella.
Those criteria are as follows.
Nämä kriteerit ovat seuraavat.
First, the animals must be easy to keep and capable of being given shelter with respect for their fundamental physiological, ethological and ecological needs; secondly, they must not be aggressive in nature or constitute any other particular danger to human health; thirdly, they may not belong to species in respect of which there are clear indications showing that specimens, once they have escaped into the wild, can continue to exist there and may therefore constitute an ecological threat; and, fourthly, there must be bibliographical data with regard to holding them.
Ensinnäkin eläimiä on oltava helppo vartioida ja ne on voitava majoittaa niiden olennaisia fysiologisia, etologisia ja ekologisia tarpeita kunnioittaen, toiseksi ne eivät saa olla luonteeltaan aggressiivisia tai aiheuttaa muuta erityisvaaraa ihmisten terveydelle, kolmanneksi ne eivät saa kuulua lajeihin, joiden osalta on selviä merkkejä siitä, että kun yksilöt ovat päässeet luontoon, ne voivat tulla siellä toimeen ja edustaa tällä tavoin ekologista uhkaa, ja neljänneksi niiden hallussapidosta on pidettävä päiväkirjaa.
Where there is a conflict between the data or the available information on whether specimens of a species may be held, the benefit of the doubt must be given to the animal.
Jos käytettävissä olevat tiedot ovat ristiriitaisia sen osalta, soveltuvatko lajin yksilöt hallussa pidettäviksi, epäily on tulkittava eläimen eduksi.
In that regard, it should be noted, first, that the protection of animal welfare is a legitimate objective in the public interest, the importance of which was reflected, in particular, in the adoption by the Member States of the Protocol on the protection and welfare of animals, annexed to the Treaty establishing the European Community (OJ 1997 C 340, p. 110).
Tämän osalta on muistutettava ensiksi, että eläinten hyvinvoinnin suojeleminen on yleisen edun mukainen oikeutettu tavoite, jonka tärkeys näkyy muun muassa siinä, että jäsenvaltiot ovat hyväksyneet Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn pöytäkirjan eläinten suojelusta ja hyvinvoinnista (EYVL 1997, C 340, s. 110).
Although the principle of proportionality, which underlies the last sentence of Article 30 EC, requires that the power of the Member States to prohibit imports of animals from other Member States in which they are legally traded should be restricted to what is necessary to achieve the objectives of protection being legitimately pursued (see, to that effect, inter alia, Harpegnies, paragraph 34), it is necessary, for the application of that principle in a context such as that of the case in the main proceedings, to take into account the specific nature of the species concerned and the interests and requirements noted in paragraphs 27 to 29 of this judgment.
Vaikka EY 30 artiklan viimeisen virkkeen perustana oleva suhteellisuusperiaate edellyttää, että jäsenvaltioiden oikeus kieltää sellaisista toisista jäsenvaltioista peräisin olevien eläinten maahantuonti, joissa niitä pidetään laillisesti kaupan, rajoitetaan siihen, mikä on oikeutetusti tavoiteltujen suojelupäämäärien saavuttamiseksi välttämätöntä (ks. vastaavasti em. asia Harpegnies, tuomion 34 kohta), tämän periaatteen soveltamisessa pääasian asiayhteyden kaltaisessa asiayhteydessä on otettava huomioon asianomaisten lajien erityisluonne sekä tämän tuomion 27–29 kohdassa mainitut intressit ja vaatimukset.
The fact that one Member State imposes less stringent rules than another Member State does not mean that the latter’s rules are disproportionate and hence incompatible with Community law.
Se, että tietyn jäsenvaltion säännökset eivät ole niin ankaria kuin jonkin toisen jäsenvaltion säännökset, ei sellaisenaan merkitse sitä, että jälkimmäiset olisivat suhteettomia ja tämän vuoksi ristiriidassa yhteisön oikeuden kanssa.
Contrary to the submission of the applicants in the main proceedings, a negative list system — which entails limiting the prohibition to the species of mammals included in that list — might not suffice to achieve the objective of protecting or complying with the interests and requirements mentioned in paragraphs 27 to 29 of this judgment.
Toisin kuin pääasian kantajat väittävät, negatiiviluetteloihin perustuva järjestelmä, jossa kielto rajataan koskemaan ainoastaan tällaisessa luettelossa mainittuja nisäkäslajeja, voisi olla riittämätön tämän tuomion 27–29 kohdassa mainittujen intressien ja vaatimusten suojelua tai noudattamista koskevan tavoitteen saavuttamiseksi.
Reliance on such a system could mean that, as long as a species of mammal is not included in the list, specimens of that species may be freely held even though there has been no scientific assessment capable of guaranteeing that that holding
Tällaiseen järjestelmään turvautuminen voisi nimittäin merkitä sitä, että niin kauan kuin tiettyä nisäkäslajia ei ole kirjattu tällaiseen luetteloon, tällaisen lajin yksilöitä voitaisiin pitää vapaasti hallussa huolimatta siitä, että tieteellistä arviointia, joka olisi omiaan takaamaan, ettei tämä hallussapito merkitse minkäänlaista vaaraa kyseisten intressien ja vaatimusten suojelemiselle, ei ole tehty (ks. analogisesti yhdistetyt asiat
Secondly, that legislation must make provision for a procedure enabling interested parties to have new species of mammals included in the national list of authorised species.
Seuraavaksi kyseiseen säännöstöön on liitettävä menettely, jonka avulla ne, joita asia koskee, voivat saada uusia nisäkäslajeja sisällytetyiksi hyväksyttyjen lajien kansalliseen luetteloon.
The procedure must be one which is readily accessible, which presupposes that it is expressly provided for in a measure of general application, and can be completed within a reasonable time, and, if it leads to a refusal to include a species — it being obligatory to state the reasons for that refusal — the refusal decision must be open to challenge before the courts (see, by analogy, Case C-344/90 Commission v France, paragraph 9, and Case C-24/00 Commission v France, paragraphs 26 and 37).
Tähän menettelyyn on voitava turvautua helposti, mikä edellyttää, että siitä nimenomaisesti säädetään yleisesti sovellettavassa toimessa, ja se on voitava saattaa päätökseen kohtuullisessa ajassa, ja jos se päättyy sisällyttämisen epäämiseen, joka on perusteltava, asia on voitava saattaa tuomioistuimen käsiteltäväksi (ks. analogisesti em. asia komissio v. Ranska, tuomio 16.7.1992, 9 kohta ja em. asia komissio v. Ranska, tuomio 5.2.2004, 26 ja 37 kohta).
Lastly, an application to obtain the inclusion of a species of mammal in that national list may be refused by the competent administrative authorities only if the holding of specimens of that species poses a genuine risk to the protection of or compliance with the interests and requirements mentioned in paragraphs 27 to 29 of this judg-
Lopuksi toimivaltaiset hallintoviranomaiset voivat hylätä hakemuksen nisäkäslajin sisällyttämiseksi kyseiseen luetteloon ainoastaan siinä tapauksessa, että tämän lajin yksilöiden hallussapidosta aiheutuu todellista vaaraa tämän tuomion 27–29 kohdassa mainittujen intressien ja vaatimusten suojelemiselle tai noudattamiselle
JUDGMENT OF 19. 6.
TUOMIO 19.6.2008 – ASIA C-219/07
In any event, an application to have a species included in the list of species of mammal which may be held may be refused by the competent authorities only on the basis of a full assessment of the risk posed to the protection of the interests and requirements mentioned in paragraphs 27 to 29 of this judgment by the holding of specimens of the species in question, established on the basis of the most reliable scientific data available and the most recent results of international research (see, by analogy, inter alia, Alliance for Natural Health and Others, paragraph 73).
Toimivaltaiset viranomaiset voivat joka tapauksessa hylätä hakemuksen lajin sisällyttämiseksi sellaisten nisäkäslajien luetteloon, joiden hallussapito on sallittu, ainoas -taan arvioituaan perusteellisesti vaaraa, jota asianomaisen lajin yksilöiden hallussapito merkitsee tämän tuomion 27–29 kohdassa mainittujen intressien ja vaatimusten suojelemiselle, siten, että ne tukeutuvat kaikkein luotettavimpaan käytettävissä olevaan tieteelliseen tietoon ja uusimpiin kansainvälisiin tutkimustuloksiin (ks. analogisesti mm. em. yhdistetyt asiat Alliance for Natural Health ym. tuomion 73 kohta).
Where it proves impossible to determine with certainty the existence or extent of the risk envisaged because of the insufficiency, inconclusiveness or imprecision of the results of the studies conducted, but the likelihood of real harm to human or animal health or to the environment persists should the risk materialise, the precautionary principle justifies the adoption of restrictive measures.
Kun sen vuoksi, että suoritetuista tutkimuksista saadut tulokset eivät ole riittäviä, ratkaisevia tai tarkkoja, osoittautuu mahdottomaksi määrittää varmasti, onko tarkoitettu vaara olemassa tai kuinka merkittävä se on, mutta todellinen vahinko kansanterveydelle, eläinten terveydelle tai ympäristölle on edelleen todennäköinen tilanteessa, jossa tämä vaara toteutuu, rajoittavien toimenpiteiden toteuttaminen on oikeutettavissa ennalta varautumisen periaatteen nojalla.