natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the light of all of the preceding factors, it must be recognised that, according to a global assessment of the signs in question, the similarity between them is average.
Edellä olevan perusteella ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoo, että kysymyksessä olevien merkkien kokonaisarvioinnin perusteella niitä on pidettävä
JUDGMENT OF 18. 6.2008 — CASE T-175/06 signs differ, one from the other, with regard to the term ‘mix’ in the earlier German mark and the term ‘pane’ in the mark applied for.
TUOMIO 18.6.2008 – ASIA T-175/06 keskimääräisen samankaltaisina. Näiden kolmen merkin yhteisestä osasta eli sanasta ”mezzo” huolimatta merkit erottuvat toisistaan, kun otetaan huomioon aikaisemman saksalaisen merkin sana ”mix” ja haetun tavaramerkin sana ”pane”.
On balance, those considerations taken together reveal an average similarity between those signs.
Näiden osien muodostaman kokonaisuuden vertailu paljastaa näiden merkkien olevan keskimääräisen samankaltaisia.
That assessment cannot be called into question by the caselaw relied on by the applicant to the effect that, prima facie, where one of the two terms which alone constitute a word mark is identical, both visually and aurally, to the single term which constitutes an earlier word mark, and where those terms, taken together or in isolation, have no conceptual meaning for the public concerned, the marks at issue, each considered as a whole, are normally to be regarded as similar within the meaning of Article 8(1)(b) of Regulation No 40/94 (KIAP MOU, cited above in paragraph 27, paragraph 39, and Westlife, cited above in paragraph 27, paragraph 37).
Tätä arviointia ei voida kyseenalaistaa sillä kantajan esiin tuomalla oikeuskäytännöllä, jonka mukaan on lähdettävä siitä periaatteesta, että silloin, kun toinen sanamerkin kahdesta sanasta on ulkoasun ja lausuntatavan perusteella sama kuin aikaisemman sanamerkin ainoa sana ja kun nämä sanat eivät yhdessä tai erikseen tarkasteltuna merkityssisältönsä perusteella tarkoita mitään kohdeyleisölle, näitä tavaramerkkejä on kutakin kokonaisuutena tarkasteltuna tavallisesti pidettävä samankaltaisina asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetulla tavalla (edellä 27 kohdassa mainittu asia KIAP MOU, tuomion 39 kohta ja edellä 27 kohdassa mainittu asia Westlife, tuomion 37 kohta).
In the first place, the application of that caselaw can result only in a preliminary analysis.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin huomauttaa näet aluksi, että kyseistä oikeuskäytäntöä soveltamalla voidaan tehdä ainoastaan alustava arviointi.
Consequently, it cannot exclude a supplementary analysis in order to ensure that the likelihood of confusion between the marks in question is fully assessed.
Tällä soveltamisella ei näin ollen voida sulkea pois täydentävää arviointia kyseisten tavaramerkkien välisen sekaannusvaaran täydellisen arvioinnin takaamiseksi.
Secondly, that caselaw relates to the comparison between two word marks.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin huomauttaa tämän jälkeen, että kyseisessä oikeuskäytännössä on kyse kahden sanamerkin välisestä vertailusta.
In the present case, however, the MEZZOPANE mark is a figurative mark and, in consequence, the relevance of that caselaw to the present case is relative.
Esillä olevassa asiassa tavaramerkki MEZZOPANE on kuitenkin kuviomerkki, mikä suhteuttaa kyseisen oikeuskäytännön merkitystä nyt käsiteltävänä olevassa asiassa.
Finally, it must be borne in mind, as stated above, that there is a measure of similarity in the present case between the mark applied for, MEZZOPANE, and the earlier marks, MEZZO and MEZZOMIX, which, in any event, must be acknowledged.
Lopuksi on todettava, että kuten ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on edellä katsonut, esillä olevassa asiassa haetun tavaramerkin MEZZOPANE ja aikaisempien tavaramerkkien MEZZO ja MEZZOMIX välillä on joka tapauksessa katsottava olevan tiettyä samankaltaisuutta.
The Court considers, therefore, that the caselaw reproduced in paragraph 45 above cannot call into question the conclusion set out in paragraph 44 above.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on näin ollen sitä mieltä, ettei edellä 45 kohdassa mainitulla oikeuskäytännöllä voida kyseenalaistaa edellä 44 kohdassa esitettyä päätelmää.
Comparison between the goods in question
Kyseessä olevien tavaroiden vertailu
The applicant challenges the assessment carried out by the Board of Appeal of the similarities and differences between the goods covered by the marks at issue.
Kantaja riitauttaa valituslautakunnan tekemän arvioinnin kyseisten tavaramerkkien kattamien tavaroiden samankaltaisuuksista ja eroavuuksista.
The applicant maintains that those points common to the goods in question — combined with the fact that identical or similar signs are affixed to the goods in order to market them — are such as to make the targeted public believe that those goods have been produced under the control of a single undertaking which is responsible for their quality (see, by analogy, Canon, cited above, paragraph 28).
Kantaja katsoo, että nämä kyseisten tavaroiden yhteiset piirteet yhdistettynä siihen, että tavaroissa on samanlaiset tai samankaltaiset merkit, jotka on kiinnitetty niihin niiden markkinoimiseksi, ovat omiaan saamaan kohdeyleisön uskomaan, että kyseiset tavarat on tuotettu yhden ja saman, niiden laadusta vastaavan yrityksen valvonnassa (ks. vastaavasti edellä 19 kohdassa mainittu asia Canon, tuomion 28 kohta).
According to the applicant, those considerations are not invalidated by the fact that the goods in question are different as regards their ingredients and their methods of production.
Kantajan mukaan näitä seikkoja ei tee pätemättömäksi se, että kyseiset tavarat eroavat toisistaan ainesosiensa ja tuotantomenetelmänsä suhteen.
First, the applicant considers that it is incorrect to state that the ingredients and production methods of beers and wines are different.
Ensinnäkin kantaja katsoo, ettei ole oikein väittää, että oluiden ja viinien ainesosat ja tuotantomenetelmät ovat erilaiset.
It notes that wine and beer are both alcoholic beverages and that beer is obtained through the fermentation of barley, whereas wine is obtained through the fermentation of crushed grapes.
Se huomauttaa, että viini ja olut ovat molemmat alkoholijuomia ja että olutta valmistetaan ohraa käyttämällä, kun taas viiniä valmistetaan puristettua viinirypälettä käyttämällä.
Secondly, the applicant considers that the difference in composition of wine and beer does not prevent those beverages from being interchangeable in so far as they are intended to satisfy the same need.
Kantaja on toiseksi sitä mieltä, että viinin ja oluen koostumuksen välinen ero ei estä sitä, että kyseiset juomat ovat toisiinsa rinnastettavia siitä syystä, että niillä pyritään täyttämään sama tarve.
Thirdly, the applicant argues that, even if the relevant public were aware, and noticed the characteristics distinguishing those goods as regards their composition and method of production, it would not draw the inference — rightly or wrongly — that those differences prevent the same undertaking from producing or marketing the two types of beverages at the same time.
Kolmanneksi kantaja esittää, että vaikka kohdeyleisö on tietoinen kyseiset tavarat toisistaan erottavista ominaispiirteistä niiden koostumuksen ja niiden valmistustavan osalta ja se huomaa ne, se ei kuitenkaan tee tämän perusteella väärin tai oikein sitä johtopäätöstä, että kyseiset eroavuudet estävät samaa yritystä valmistamasta tai markkinoimasta samanaikaisesti kahdentyyppisiä juomia.
According to the applicant, the points of similarity listed in paragraph 49 above prevail over the only two factors differentiating the goods, as relied on by the Board of Appeal; particularly because the Board of Appeal did not provide any objective information capable of substantiating its claim that the average Austrian consumer considers it normal for wines and beers to come from different undertakings.
Kantajan mukaan edellä 49 kohdassa esitetyt samankaltaisuudet ovat ensisijaisia niihin kahteen ainoaan erottavaan tekijään nähden, joihin valituslautakunta on vedonnut, varsinkaan kun valituslautakunta ei ole toimittanut mitään objektiivista tietoa, jolla voitaisiin tukea sen väitettä, jonka mukaan itävaltalaisen keskivertokuluttajan mielestä on tavallista, että yhtäältä viinit ja toisaalta oluet ovat peräisin eri yrityksiltä.
The applicant maintains that those considerations also apply to the comparison between the wines covered by the mark applied for and the mixed lemonadebased drinks to which the MEZZOMIX mark refers.
Kantaja katsoo, että näitä seikkoja sovelletaan myös haetulla tavaramerkillä katettujen tavaroiden ja niiden limonadipohjaisten juomasekoitusten väliseen vertailuun, joihin sen tavaramerkki MEZZOMIX liittyy.
It states that the latter could include alcoholic beverages, which would make them capable of replacing wine.
Se korostaa, että näihin viimeksi mainittuihin saattavat kuulua alkoholijuomat, minkä johdosta niitä on pidettävä juomina, joilla voidaan korvata viini.
According to the applicant, those considerations can be extended, albeit to a lesser extent, to the other goods covered by its MEZZO mark, namely mineral and aerated waters and other nonalcoholic drinks, syrups and other preparations for making beverages.
Kantajan mukaan nämä seikat voidaan ulottaa, vaikkakin vähäisemmässä määrin, koskemaan myös muita sen tavaramerkin MEZZO kattamia tavaroita eli kivennäis- ja hiilihappovesiä ja muita alkoholittomia juomia; mehutiivisteitä ja muita juomien valmistusaineita.
Even if alcoholic beverages are not expressly included in that category, the applicant maintains that the relevant public may see them as belonging to the same family of goods.
Vaikka alkoholijuomia ei nimenomaisesti ole sisällytetty tähän ryhmään, kantaja katsoo, että kohdeyleisön mielestä kyse voi olla samaan ryhmään kuuluvista tavaroista.
A priori, there is nothing to prevent ‘preparations for making beverages’ from being understood as including preparations for making alcoholic beverages, as well as nonalcoholic beverages.
Ensi näkemältä mikään ei estä käsittämästä, että ”juomien valmistusaineiden” piiriin kuuluvat sekä alkoholijuomien että muiden kuin alkoholijuomien valmistusaineet.
The applicant states that its argument is consistent with that put forward by the Opposition Division in the decision which was annulled by the contested decision.
Kantaja tarkentaa, että sen näkemys vastaa sitä näkemystä, jonka väiteosasto omaksui päätöksessään, joka on kumottu riidanalaisella päätöksellä.
The applicant concludes that there is an obvious similarity between the goods covered by the conflicting marks.
Kantaja päättelee, että kysymyksessä olevien tavaramerkkien kattamat tavarat ovat ilmeisen samankaltaisia.
The defendant and the intervener contest the applicant’s assessment and consider, essentially, that the Board of Appeal made a fair assessment of the likelihood of confusion between the goods in question.
Vastaaja ja väliintulija riitauttavat kantajan arvioinnin ja katsovat, että valituslautakunta on arvioinut oikein kyseisten tavaroiden välistä sekaannusvaaraa.
In order to assess the similarity between the goods in question, account must be taken of all the relevant factors which characterise the relationship between those goods.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin huomauttaa, että kyseisten tavaroiden samankaltaisuuden arvioimiseksi on otettava huomioon kaikki niiden väliseen suhteeseen liittyvät merkitykselliset tekijät.
Those factors include, inter alia, their nature, their end-users and their method of use and whether they are in competition with each other or are complementary (see, by analogy, Canon, cited above in paragraph 19, paragraph 23).
Näihin tekijöihin kuuluvat erityisesti tavaroiden luonne, käyttötarkoitus, käyttötavat sekä se, ovatko ne keskenään kilpailevia vai toisiaan täydentäviä (ks. analogisesti edellä 19 kohdassa mainittu asia Canon, tuomion 23 kohta).
In the present case, it is necessary to compare (i) the wines covered by the mark applied for, MEZZOPANE, and the ‘beers, ale and porter; mineral and aerated waters and other nonalcoholic drinks; syrups and other preparations for making beverages’ covered by the earlier Austrian mark, MEZZO, and (ii) the wines covered by MEZZ-OPANE and the mixed lemonadebased drinks covered by the earlier German mark, MEZZOMIX.
Esillä olevassa asiassa on verrattava yhtäältä haetun tavaramerkin MEZZOPANE kattamia viinejä ja aikaisemman itävaltalaisen tavaramerkin MEZZO kattamia tavaroita, joita ovat ”oluet, ale ja portteri; kivennäis- ja hiilihappovedet ja muut alkoholittomat juomat; mehutiivisteet ja muut juomien valmistusaineet”, ja toisaalta haetun tavaramerkin MEZZOPANE kattamia viinejä ja aikaisemman saksalaisen tavaramerkin MEZZOMIX kattamia limonadipohjaisia juomasekoituksia.
Comparison between wine and beer
Viinin ja oluen vertailu
So far as concerns, first, the nature, end-users and method of use of wines and beers, ale and porter, it is correct, as argued by the applicant, that those goods constitute alcoholic beverages obtained by a fermentation process and consumed during a meal or drunk as an aperitif.
Siltä osin kuin aluksi on kyse viinien sekä oluiden, alen ja portterin luonteesta, käyttötarkoituksesta ja käyttötavoista, on totta, kuten kantaja väittää, että kyseiset tavarat ovat alkoholijuomia, jotka valmistetaan käymisprosessin avulla, joita käytetään ate -rioiden yhteydessä tai joita juodaan aperitiivina.
However, it must be stated — as did the Board of Appeal — that the basic ingredients of those beverages do not have anything in common.
Valituslautakunnan tavoin on kuitenkin todettava, että kyseisten juomien perusainesosilla ei ole yhteisiä piirteitä.
Alcohol is not an ingredient used in the production of those beverages, but is one of the constituents generated by that production.
Alkoholi ei näet ole ainesosa, jota käytetään näiden juomien valmistamiseen, vaan se on yksi tästä valmistuksesta saaduista aineista.
Moreover, although the production of each of those beverages
Vaikka lisäksi kummankin juoman tuottaminen edellyttää käymisprosessia, niiden tuotantomenetelmät eivät rajoitu käymiseen ja ne ovat perimmiltään hyvin erilaisia.
Thus, crushing grapes and pouring the must into barrels cannot be assimilated to the brewing processes of beer.
Rypäleiden puristamista ja rypälemehun tynnyreihin laittamista ei voida rinnastaa oluenpanomenetelmiin.
Moreover, the fact that beer is obtained through the fermentation of malt, whereas wine is produced through the fermentation of the must of grapes, means that the end products generated differ in colour, aroma and taste.
Lisäksi se, että olutta saadaan mallasta käyttämällä, kun taas viini on rypälemehun käymisen tulos, saa aikaan lopputuotteet, jotka erottuvat toisistaan värinsä, tuoksunsa ja makunsa puolesta.
That difference in colour, aroma and taste leads the relevant consumer to perceive those two products as being different.
Tämä värin, tuoksun ja maun ero johtaa siihen, että kohderyhmään kuuluva kuluttaja mieltää nämä kaksi tavaraa luonteeltaan erilaisiksi tavaroiksi.
In addition, despite the fact that wine and beer may, to a certain extent, satisfy the same need — enjoyment of a drink during a meal or as an aperitif — the Court considers that the relevant consumer perceives them as two distinct products.
Lisäksi siitä huolimatta, että viinillä ja oluella voidaan tietyssä määrin täyttää sama tarve eli juoman nauttiminen aterian yhteydessä tai aperitiivina, ensimmäisen oi -keusasteen tuomioistuin katsoo, että kohdeyleisöön kuuluva kuluttaja mieltää ne erillisiksi tavaroiksi.
The Board of Appeal was therefore correct to consider that wines and beers do not belong to the same family of alcoholic beverages.
Valituslautakunta on näin ollen perustellusti katsonut, että viinit ja oluet eivät kuulu samaan alkoholijuomien ryhmään.
In the present case, the Court considers that wine is neither indispensable nor important for the use of beer and vice versa.
Ensimmäisen oi -keusasteen tuomioistuin katsoo esillä olevassa asiassa, että viini ei ole välttämätön eikä tärkeä oluen käytön kannalta tai päinvastoin.
There is indeed nothing to support the conclusion that a purchaser of one of those products would be led to purchase the other.
Lisäksi ei ole olemassa mitään seikkaa, jonka perusteella voitaisiin päätellä, että toisen näistä tavaroista ostanut joutuisi ostamaan myös toisen.
As to whether wine and beer are in competition with each other, it has previously been held, in a different context, that there is a degree of competition between those
Eräässä toisessa yhteydessä on jo katsottu s en osalta, ovatko viini ja olut keskenään kilpailevia, että näiden tavaroiden välillä on olemassa tiettyä kilpailua. Yhteisöjen
JUDGMENT OF 18. 6.2008 — CASE T-175/06 goods.
TUOMIO 18.6.2008 – ASIA T-175/06 tuomioistuin on siten todennut, että viini ja olut soveltuvat tietyssä määrin samanlaisten tarpeiden tyydyttämiseen, joten niiden on katsottava olevan tietyssä määrin toisensa korvaavia hyödykkeitä.
There appears to be nothing to indicate that that assessment does not also apply in the present case.
Mikään ei esillä olevassa asiassa näytä osoittavan, ettei kyseistä arviointia voitaisi soveltaa myös nyt käsiteltävänä olevaan asiaan.
Accordingly, it must be acknowledged, as the applicant indicates, that wine and beer are, to a certain extent, competing goods.
Tästä seuraa, että on tunnustettava, että viini ja olut kilpailevat tietyssä määrin keskenään, kuten kantaja väittää.
Finally, in accordance with the Board of Appeal’s assessment, it must be accepted that the average Austrian consumer will consider it normal for wines, on the one hand, and beers, ale and porter, on the other, to come from different undertakings — and will therefore expect this — and that those beverages do not belong to the same family of alcoholic beverages.
Lopuksi on myönnettävä valituslautakunnan esittämän arvioinnin mukaisesti, että itävaltalaisen keskivertokuluttajan mielestä on tavallista ja että se näin ollen odottaa, että yhtäältä viinit ja toisaalta oluet, ale ja portteri ovat peräisin eri yrityksiltä ja että kyseiset juomat eivät kuulu samaan alkoholijuomien ryhmään.
There is nothing to suggest that the Austrian public is not aware, and does not notice the characteristics distinguishing beer and wine as regards their composition and method of production.
Minkään perusteella ei voida todeta, ettei itävaltalainen yleisö ole tietoinen oluen ja viinin toisistaan erottavista ominaispiirteistä niiden koostumuksen ja niiden valmistustavan osalta eikä huomaa niitä.
On the contrary, the Court considers that those differences are perceived as making it unlikely that the same undertaking would produce and market the two types of beverage at the same time.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoo sitä vastoin, että nämä eroavuudet mielletään siten, että niiden johdosta on epätodennäköistä, että sama yritys valmistaa ja markkinoi samanaikaisesti kummankin tyyppistä juomaa.
For the sake of completeness, it should be noted that it is well known that, in Austria, there is a tradition of producing both beer and wine, and that this is done by different undertakings.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin korostaa ylimääräisenä seikkana sitä, että on yleisesti tunnettua, että Itävallassa valmistetaan perinteisesti sekä olutta että viiniä, ja valmistajina ovat eri yritykset.
Consequently, the average Austrian consumer expects beers, ale and porter, on the one hand, and wines on the other, to come from different undertakings.
Tämän perusteella itävaltalainen keskivertokuluttaja odottaa, että yhtäältä oluet, ale ja portteri ja toisaalta viini ovat peräisin eri yrityksistä.
In the light of all of the preceding factors, the Court considers that, for average Austrian consumers, there is little similarity between wines and beers.
Kaikkien edellä esitettyjen seikkojen perusteella ensimmäisen oikeusasteen tuo -mioistuin katsoo, että itävaltalaisen keskivertokuluttajan mielestä yhtäältä viinit ja toisaalta oluet ovat vähäisessä määrin samankaltaisia.
Comparison between the wine covered by the mark applied for and the beverages — other than beers — covered by the earlier marks
Haetun tavaramerkin kattaman viinin ja aikaisempien tavaramerkkien kattamien muiden juomien kuin oluiden vertailu
— Introduction
– Johdanto
So far as concerns the comparison between, on the one hand, the wine covered by the mark applied for (MEZZOPANE) and, on the other, the ‘mineral and aerated waters and other nonalcoholic drinks; syrups and other preparations for making beverages’ covered by the earlier mark, MEZZO, and the ‘mixed lemonadebased drinks’ covered by the earlier mark, MEZZOMIX, it is necessary first to determine whether the goods covered by the earlier marks at issue include both nonalcoholic beverages and alcoholic beverages.
Siltä osin kuin on kyse yhtäältä haetun tavaramerkin MEZZOPANE kattaman viinin ja toisaalta aikaisemman tavaramerkin MEZZO kattamien tavaroiden, joita ovat ”kivennäis- ja hiilihappovedet ja muut alkoholittomat juomat; mehutiivisteet ja muut juomien valmistusaineet”, ja aikaisemman tavaramerkin MEZZOMIX kattamien ”limonadipohjaisten juomasekoitusten” välisestä vertailusta, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoo tarpeelliseksi määrittää aluksi, kuuluvatko näihin edellä mainittuihin tavaroihin, joita varten aikaisemmat tavaramerkit on tarkoitettu, sekä muut kuin alkoholijuomat että alkoholijuomat.
In that regard, the Board of Appeal considered — as does the applicant — that the beverages covered by the earlier marks could contain alcoholic beverages other than beers.
Tältä osin valituslautakunta ja kantaja ovat katsoneet, että aikaisempien tavaramerkkien kattamien juomien piiriin saattavat kuulua muut alkoholijuomat kuin oluet.
The defendant challenges that assessment on the ground that it is contrary both to the systematic nature of the classification of the goods in Classes 32 and 33 to which the goods in question belong and to the explanatory notes to the list of the classes of goods and services of the Nice Agreement (the ‘explanatory notes’).
Vastaaja riitauttaa tämän arvioinnin sillä perusteella, että se on ristiriidassa sekä luokkaan 32 ja 33, joissa kysymyksessä olevat tavarat ovat, kuuluvien tavaroiden luokittelun systemaattisuuden että edellä mainitun tavaroiden ja palvelujen kansainvälistä luokitusta tavaramerkkien rekisteröimistä varten koskevan Nizzan sopimuksen tavara- ja palveluluokkien luettelon selittävien huomautusten kanssa (jäljempänä selittävät huomautukset).
The ‘mineral and aerated waters and other nonalcoholic drinks; syrups and other preparations for making beverages’ covered by the MEZZO mark and the ‘mixed lemonadebased drinks’ covered by the MEZZOMIX mark were registered in Class 32.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin huomauttaa, että tavaramerkin MEZZO ”kivennäis- ja hiilihappovedet ja muut alkoholittomat juomat; mehutiivisteet ja muut juomien valmistusaineet” ja tavaramerkin MEZZOMIX ”limonadipohjaiset juomasekoitukset” on rekisteröity luokkaan 32.
However, according to the clear and unambiguous wording of Class 33, that class includes all alcoholic beverages with the sole exception of beers.
Luokan 33 selkeästä ja yksiselitteisestä sanamuodosta ilmenee kuitenkin, että kyseinen luokka kattaa kaikki alkoholijuomat ainoastaan olutta lukuun ottamatta.
Consequently, the mere fact that, in Class 32, the words ‘non-alcoholic’ do not refer expressly to ‘fruit
Näin ollen sillä, että luokassa 32 sanalla ”alkoholittomat” ei nimenomaisesti viitata ”hedelmäjuomiin ja hedelmätuoremehuihin” ja ”mehutiivisteisiin ja muihin juomien valmistusaineisiin”, ei ole yksinään mitään merkitystä sen osalta, voiko kyseiseen
JUDGMENT OF 18. 6.2008 — CASE T-175/06 drinks and fruit juices’ and ‘syrups and other preparations for making beverages’ has no bearing on the question whether or not that class could contain alcoholic products other than beer.
TUOMIO 18.6.2008 – ASIA T-175/06 luokkaan kuulua muita alkoholipitoisia tuotteita kuin olut.