natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Furthermore, Article 10(1) of Decision No 1/80, which repeats the rule laid down in Article 37 of the Additional Protocol, lays down in clear, precise and unconditional terms a prohibition precluding Member States from
Jäsenvaltioiden laillisilla työmarkkinoilla työskentelevien turkkilaisten työntekijöiden syrjintää palkkauksen ja muiden työehtojen osalta koskevaa kieltoa, sellaisena kuin se on ilmaistu ETY:n ja Turkin välisen assosiaatiosopimuksen liitteenä olevan lisäpöytäkirjan 37 artiklassa ja mainitulla sopimuksella perustetun assosiaationeuvoston assosiaation kehittämisestä tekemän päätöksen N:o 1/80 10 artiklan 1 kohdassa, on tulkittava siten, että se on esteenä sille, että jäsenvaltioon sijoittautuneessa seurassa
The prohibition on all discrimination against Turkish workers duly registered as belonging to the labour force of the Member States with respect to remuneration and other conditions of work, as laid down in Article 37 of the Additional Protocol, annexed to the EEC-Turkey Association Agreement, and Article 10(1) of Decision No 1/80, adopted by the Association Council established by that agreement, on the development of the association, must be interpreted as precluding the application to a professional sportsman of
Päätöksen N:o 1/80 10 artiklan 1 kohdassa, jossa toistetaan edellä mainitun lisäpöytäkirjan 37 artiklassa ilmaistu sääntö, asetetaan jäsenval tioille selvä, täsmällinen ja ehdoton kielto
REAL SOCIEDAD DE FÚTBOL AND KAHVECI
REAL SOCIEDAD DE FÚTBOL JA KAHVECI tehdyn sopimuksen talousalueesta sopimuspuolia.
Turkish nationality legally employed by a club established in a Member State, of a rule laid down by a sports association in that State, according to which clubs are authorised to field in competitions organised at national level only a limited number of players from nonmember States which are not parties to the
laillisesti ammattilaisurheilijana työskentelevään Turkin kansalaiseen sovelletaan kyseisen jäsenvaltion urheiluliiton asettamaa sääntöä, jonka mukaan seurat saavat peluuttaa valtakunnallisissa kilpailuissa vain rajoitettua määrää sellaisista kolmansista valtioista kotoisin olevia pelaajia, jotka eivät ole Euroopan
32, operative part)
32 kohta ja tuomiolauselma)
ORDER OF THE COURT (Fifth Chamber)
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS (viides jaosto)
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC, from the Tribunal Superior de Justicia de Madrid (Spain), made by decision of 24 October 2007, received at the Court on 15 April 2008, in the proceedings
Asiassa C-152/08, jossa on kyse EY 234 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Tribunal Superior de Justicia de Madrid (Espanja) on esittänyt 24.10.2007 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 15.4.2008, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa
Advocate General: M. Poiares Maduro, Registrar: R. Grass, the Court proposing to give its decision by reasoned order in accordance with the first subparagraph of Article 104(3) of its Rules of Procedure, after hearing the Advocate General, makes the following
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Tizzano sekä tuomarit M. Ilešič (esittelevä tuomari) ja E. Levits, julkisasiamies: M. Poiares Maduro, kirjaaja: R. Grass, päätettyään ratkaista asian perustellulla määräyksellä työjärjestyksensä 104 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan nojalla, kuultuaan julkisasiamiestä, on antanut seuraavan määräyksen
This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Article 37 of the Additional Protocol, signed on 23 November 1970 in Brussels and concluded,
Ennakkoratkaisupyyntö koskee Brysselissä 23.11.1970 allekirjoitetun sen lisäpöytäkirjan 37 artiklan tulkintaa, joka on yhteisön puolesta tehty, hyväksytty ja vahvistettu
2008 — CASE C-152/08 approved and confirmed on behalf of the Community by Council Regulation (EEC) No 2760/72 of 19 December 1972 (OJ 1973 C 133, p.
19.12.1972 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2760/72 (EYVL L 293, s.
17) (‘the Additional Protocol’), annexed to the Agreement establishing an Association between the European Economic Community and Turkey, signed at Ankara on 12 September 1963 by the Republic of Turkey, of the one part, and by the Member States of the EEC and the Community, on the other part, and concluded, approved and confirmed on behalf of the Community by Council Decision 64/732/EEC of 23 December 1963 (OJ 1973 C 113, p.
1; jäljempänä lisäpöytäkirja) ja joka on liitetty Euroopan talousyhteisön ja Turkin välillä tehtyyn assosiaatiosopimukseen, jonka Turkin tasavalta ja Euroopan talousyhteisön jäsenvaltiot sekä yhteisö ovat allekirjoittaneet 12.9.1963 Ankarassa ja joka on tehty, hyväksytty ja vahvistettu yhteisön puolesta 23.12.1963 tehdyllä neuvoston päätöksellä 64/732/ETY (EYVL 1964, 217, s.
1) (‘the EEC-Turkey Association Agreement’).
3685; jäljempänä assosiaatiosopimus).
The reference was made in the course of proceedings between Real Sociedad de Fútbol SAD and Mr Kahveci, on the one hand, and the Consejo Superior de Deportes and the Real Federación Española de Fútbol (Royal Spanish Football Association) (‘RFEF’), on the other, concerning sporting rules which limit the number of players from nonmember States who may be fielded in national competitions.
Tämä pyyntö on esitetty asiassa, jossa kantajina ovat Real Sociedad de Fútbol SAD ja Nihat Kahveci ja vastaajina Consejo Superior de Deportes ja Real Federación Española de Fútbol (Espanjan jalkapalloliitto, jäljempänä RFEF) ja joka koskee urheiluun liittyvää sääntöä, jossa rajoitetaan niiden kolmansista valtioista kotoisin olevien pelaajien lukumäärää, joita voidaan peluuttaa kansallisissa kilpailuissa.
The aim of the Association Agreement, according to Article 2(1) thereof, is to promote the continuous and balanced strengthening of trade and economic relations between the parties.
Assosiaatiosopimuksen tarkoituksena on sen 2 artiklan 1 kohdan mukaan edistää sopimuspuolten välisten kaupallisten ja taloudellisten suhteiden jatkuvaa ja tasapainoista vahvistumista.
To that end, the Association Agreement provides for a preparatory stage enabling the Republic of Turkey to strengthen its economy with aid from the Community (Article 3), a transitional stage, during which a customs union is to be progressively established and economic policies are to be aligned more closely (Article 4) and a final stage which is to be based on the customs union and is to entail closer coordination of the economic policies of the Contracting Parties (Article 5).
Tätä varten assosiaatiosopimus sisältää valmisteluvaiheen, jonka aikana Turkin tasavalta voi vahvistaa talouttaan yhteisön avustuksella (3 artikla), siirtymävaiheen, jonka aikana toteutetaan asteittain tulliliitto ja lähennetään talouspolitiikkaa (4 artikla), sekä loppuvaiheen, joka perustuu tulliliittoon ja edellyttää sopimuspuolten talouspolitiikan yhteensovittamisen vahvistamista (5 artikla).
Article 6 of the Association Agreement is worded as follows:
Assosiaatiosopimuksen 6 artiklan sanamuoto on seuraava:
‘To ensure the implementation and the progressive development of the Association, the Contracting Parties shall meet in a Council of Association which shall act within the powers conferred upon it by this Agreement.’
”Assosiaatiojärjestelmän soveltamisen ja asteittaisen kehittämisen varmistamiseksi sopimuspuolet kokoontuvat assosiaationeuvostossa, joka toimii sille tällä sopimuksella annettujen toimivaltuuksien rajoissa.”
Article 9 of the Association Agreement provides:
Assosiaatiosopimuksen 9 artiklassa määrätään seuraavaa:
‘The Contracting Parties recognise that within the scope of this Agreement and without prejudice to any special provisions which may be laid down pursuant to Article 8, any discrimination on grounds of nationality shall be prohibited in accordance with the principle laid down in Article 7 of the Treaty establishing the Community.’
”Sopimuspuolet toteavat, että sopimuksen soveltamisalalla kaikki kansalaisuuteen perustuva syrjintä on kiellettyä yhteisön perustamissopimuksen 7 artiklassa ilmaistun periaatteen mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta sellaisten erityissäännösten ja määräysten soveltamista, jotka voidaan antaa 8 artiklan nojalla.”
The Additional Protocol, which, according to Article 62 thereof, forms an integral part of the Association Agreement, lays down, in Article 1, the conditions, detailed arrangements and timetables for implementing the transitional stage referred to in Article 4 of that agreement.
Lisäpöytäkirja on sen 62 artiklan mukaan erottamaton osa assosiaatiosopimusta, ja sen 1 artiklan mukaan sillä vahvistetaan kyseisen sopimuksen 4 artiklassa tarkoitetun siirtymävaiheen edellytykset, yksityiskohtaiset säännöt ja aikataulu.
According to Article 37 of the Additional Protocol:
Lisäpöytäkirjan 37 artiklan sanamuoto on seuraava:
‘As regards conditions of work and remuneration, the rules which each Member State applies to workers of Turkish nationality employed in the Community shall not discriminate on grounds of nationality between such workers and workers who are nationals of other Member States of the Community.’
”Jokainen jäsenvaltio myöntää yhteisössä työskenteleville Turkin kansalaisille järjestelyn, jossa näitä työntekijöitä ei millään tavalla syrjitä kansalaisuuden perusteella työolojen ja palkkauksen osalta yhteisön muiden jäsenvaltioiden kansalaisiin nähden.”
Article 39(1) of the Additional Protocol is worded as follows:
Lisäpöytäkirjan 39 artiklan 1 kohta on sanamuodoltaan seuraava:
‘Before the end of the first year after the entry into force of this Protocol the Council of Association shall adopt social security measures for workers of Turkish nationality moving within the Community and for their families residing in the Community.’
”Ennen tämän pöytäkirjan voimaantuloa seuraavan ensimmäisen vuoden loppua assosiaationeuvosto antaa sosiaaliturvan alalla määräyksiä yhteisön alueella liikkuvien turkkilaisten työntekijöiden ja heidän yhteisön alueella asuvien perheittensä hyväksi.”
Article 10(1) of Decision No 1/80 of the Association Council of 19 September 1980 on the development of the Association provides:
Assosiaation kehittämisestä 19.9.1980 tehdyn assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80 10 artiklan 1 kohdassa määrätään seuraavaa:
‘As regards remuneration and other conditions of work, the rules which the Member States of the Community apply to Turkish workers duly registered as belonging to their labour forces shall not in any way discriminate on grounds of nationality between such workers and Community workers.’
”Yhteisön jäsenvaltiot soveltavat niiden laillisille työmarkkinoille kuuluviin turkkilaisiin työntekijöihin järjestelmää, joka ei sisällä minkäänlaista kansalaisuuteen perustuvaa syrjintää yhteisön jäsenvaltioiden kansalaisten palkkaukseen ja muihin työehtoihin verrattuna.”
Mr Kahveci is a Turkish national residing in Spain where he has residence and work permits.
Nihat Kahveci on Turkin kansalainen, joka asuu Espanjassa, jossa hänellä on oleskelu ja työlupa.
Having been taken on as a professional football player under a contract of employment concluded with the club Real Sociedad de Fútbol SAD, he obtained a federation licence as a non-Community player.
Hän pelaa Real Sociedad de Fútbol SAD -seuran kanssa tehdyn työsopimuksen nojalla ammattilaisena jalkapalloa, ja hän on saanut RFEF:n sellaisille pelaajille myöntämän lisenssin, jotka eivät ole yhteisön jäsenvaltioiden kansalaisia.
Mr Kahveci made an application, through that football club, to the RFEF requesting it to replace his licence with a professional player’s licence identical to those held by Community players.
Kahveci vaati kyseisen seuran kautta RFEF:ltä, että tämä korvaa hänellä olevan lisenssin sellaisella lisenssillä, joka vastaa yhteisön jäsenvaltioiden kansalaisille myönnettävää ammattilaispelaajan lisenssiä.
In support of that application he relied on the Association Agreement and the Additional Protocol.
Tämän vaatimuksen tueksi hän vetosi assosiaatiosopimukseen ja lisäpöytäkirjaan.
According to Article 129 of the RFEF’s General Regulations, a professional footballer’s licence is one issued by the RFEF, enabling that player to play that sport as a member of the federation and to be selected in official matches and competitions as a player belonging to a particular club.
RFEF:n yleisten sääntöjen 129 §:n mukaan ammattilaisjalkapalloilijalisenssi on kyseisen liiton antama asiakirja, joka mahdollistaa jalkapallon pelaamisen liittoon kuuluvana pelaajana ja osallistumisen virallisiin otteluihin ja virallisiin kilpailuihin tiettyyn joukkueeseen kuuluvana pelaajana.
Article 173 of the General Regulations provides:
Näiden yleisten sääntöjen 173 §:ssä määrätään seuraavaa:
‘Without prejudice to the exceptions laid down herein, in order to register as a professional and obtain a professional licence, a footballer must meet the general requirement of holding Spanish nationality or the nationality of one of the countries of the European Union or the European Economic Area.’
”Yleinen edellytys, joka jalkapalloilijan on täytettävä, jotta hänet voitaisiin kirjata ammattilaispelaajaksi ja hän voisi saada vastaavan lisenssin, on se, että hän on Espanjan kansalainen tai Euroopan unioniin tai Euroopan talousalueeseen kuuluvan valtion kansalainen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta näissä säännöissä määrättyjen poikkeusten soveltamista.”
Article 176(1) of the General Regulations states:
Näiden yleisten sääntöjen 176 §:n 1 momentti kuuluu seuraavasti:
‘Clubs entered for official professional competitions at national level shall be entitled to register foreign non-Community players in the number stipulated in the relevant agreements concluded between the RFEF, national professional football league and the association of Spanish footballers, agreements which also govern the number of such footballers who may be fielded simultaneously …’
”Valtakunnallisiin virallisiin ammattilaiskilpailuihin ilmoitetut seurat saavat ilmoittaa pelaajikseen niin monta muun kuin yhteisön jäsenvaltion kansalaista kuin on vahvistettu sopimuksissa, jotka on tältä osin tehty RFEF:n, Liga Nacional de Fútbol Profesionalin ja Asociación de Futbolistas Españolesin välillä ja joissa määritetään lisäksi, kuinka montaa tällaista jalkapalloilijaa voidaan peluuttaa ottelussa samanaikaisesti.
According to the agreement concluded on 28 May 1999 between the RFEF and the National Professional Football League, the number of players who are not Member State nationals who may be fielded simultaneously in the first division is limited to three for the 2000/2001 to 2004/2005 seasons and, as far as concerns the second division, to three for the 2000/2001 to 2001/2002 seasons and to two for the three following seasons.
RFEF:n ja kansallisen ammattilaisjalkapalloliigan (Liga Nacional de Fútbol Profesional) välillä 28.5.1999 tehdyn sopimuksen mukaan niiden pelaajien lukumäärä, jotka eivät ole jäsenvaltioiden kansalaisia ja joita voidaan peluuttaa samanaikaisesti ensimmäisessä divisioonassa, on rajoitettu kolmeen pelikausina 2000/2001–2004/2005 ja toisen divisioonan osalta kolmeen pelikausina 2000/2001 sekä 2001/2002 ja kahteen kolmena seuraavana pelikautena.
By decision of 5 February 2002 the RFEF refused Mr Kahveci’s application.
RFEF hylkäsi 5.2.2002 tekemällään päätöksellä Kahvecin kyseisen vaatimuksen.
Mr Kahveci brought an appeal against that decision before the Consejo Superior de Deportes (Higher Sports Council).
Tämä valitti kyseisestä päätöksestä Consejo Superior de Deportesiin.
As that appeal was dismissed by decision of 26 June 2002 Mr Kahveci challenged that decision before the referring court.
Koska kyseinen valitus hylättiin 26.6.2002 tehdyllä päätöksellä, Kahveci riitautti päätöksen ennakkoratkaisua pyytäneessä tuomioistuimessa.
In those circumstances, the Tribunal Superior de Justicia de Madrid decided to stay the proceedings and to refer the following question to the Court for a preliminary ruling:
Näissä olosuhteissa Tribunal Superior de Justicia de Madrid päätti lykätä asian käsittelyä ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle seuraavan ennakkoratkaisukysymyksen:
‘It is contrary to Article 37 … for a sporting federation to apply to a professional sportsman … a rule by virtue of which clubs may … Does Article 37 [of the Additional Protocol] preclude a sporting federation from applying to a professional sportsman of Turkish nationality, legally employed by a Spanish football club, as in the main proceedings, a rule under which clubs may in national competitions use only a limited number of players from nonmember States not belonging to the European Economic Area?’
”Onko [lisäpöytäkirjan] 37 artikla esteenä sille, että urheiluliitto soveltaa pääasiassa kyseessä olevan kaltaiseen, espanjalaisessa jalkapalloseurassa laillisesti ammattilaisurheilijana työskentelevään Turkin kansalaiseen sääntöä, jonka mukaan seurat saavat peluuttaa valtakunnallisissa kilpailuissa vain rajoitettua määrää sellaisista kolmansista valtioista kotoisin olevia pelaajia, jotka eivät ole Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen sopimuspuolia?”
In accordance with the first subparagraph of Article 104(3) of the Rules of Procedure, where the answer to a question referred for a preliminary ruling may be clearly deduced from existing caselaw the Court may, after hearing the Advocate General, give its decision by reasoned order in which reference is made to its previous judgment or to the relevant case-law.
Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaan silloin, kun ennakkoratkaisukysymykseen annettava vastaus on selvästi johdettavissa oikeuskäytännöstä, yhteisöjen tuomioistuin voi kuultuaan julkisasiamiestä ratkaista asian perustellulla määräyksellä, jossa viitataan sen aikaisempaan tuomioon tai asiaa koskevaan oikeuskäytäntöön.
By its question, the referring court asks essentially whether the prohibition on all discrimination against Turkish workers duly registered as belonging to the labour force of a Member State with respect to remuneration and other employment conditions, as laid down in Article 37 of the Additional Protocol and Article 10(1) of Decision No 1/80, must be interpreted as precluding the application to a professional sportsman of Turkish nationality, legally employed by a club established in a Member State, of a rule laid down by a sports association in that State that clubs are authorised to field, in competitions organised at national level, only a limited number of players from nonmember States which are not party to the Agreement on the European Economic Area.
Kysymyksellään ennakkoratkaisupyynnön esittänyt tuomioistuin tiedustelee pää -asiallisesti, onko jäsenvaltioiden laillisilla työmarkkinoilla työskentelevien turkkilais - ten työntekijöiden syrjintäkieltoa palkkauksen ja muiden työehtojen osalta, sellaisena kuin se on ilmaistu lisäpöytäkirjan 37 artiklassa sekä päätöksen N:o 1/80 10 artiklan 1 kohdassa, tulkittava siten, että se on esteenä sille, että jäsenvaltioon sijoittautuneessa urheiluseurassa ammattilaisurheilijana laillisesti työskentelevään Turkin kansalaiseen sovelletaan kyseisen jäsenvaltion urheiluliiton asettamaa sääntöä, jonka mukaan seurat saavat peluuttaa valtakunnallisissa kilpailuissa vain rajoitettua määrää sellaisista kolmansista valtioista kotoisin olevia pelaajia, jotka eivät ole Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen sopimuspuolia.
In the judgment in Deutscher Handballbund, the Court held that the first indent of Article 38(1) of the Europe Agreement establishing an association between the European Communities and their Member States, of the one part, and the Slovak Republic, of the other part, signed in Luxembourg on 4 October 1993 and approved on behalf of the Communities by Decision 94/909/EC, ECSC, Euratom of the Council and the Commission of 19 December 1994 (OJ 1993 L 359, p.
Edellä mainitussa asiassa Deutscher Handballbund antamassaan tuomiossa yhteisöjen tuomioistuin totesi, että Luxemburgissa 4.10.1993 allekirjoitetun ja yhteisöjen puolesta 19.12.1994 tehdyllä neuvoston ja komission päätöksellä 94/909/EY, EHTY, Euratom hyväksytyn Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Slovakian tasavallan välisen assosioinnin perustavan Eurooppa-sopimuksen (EYVL L 359, s.
1) (‘the Association Agreement with Slovakia’), must be construed as precluding the application to a professional
1; jäljempänä yhteisöjen ja Slovakian välinen assosiaatiosopimus) 38 artiklan 1 kohdan ensimmäistä luetelmakohtaa on tulkittava siten, että sen vastaista on se, että
In the judgment in Simutenkov, in which the same provisions of the RFEF’s General Regulations and the Agreement of 28 May 1999 cited in paragraph 15 of this Order were at issue as those which are the subjectmatter of the main proceedings in this case, the Court held that Article 23(1) of the Agreement on partnership and cooperation establishing a partnership between the European Communities and their Member States, of the one part, and the Russian Federation, of the other part, signed in Corfu on 24 June 1994 and approved on behalf of the Communities by Decision 97/800/EC ECSC, Euratom: Council and Commission Decision of 30 October 1997 (OJ 1994 L 327, p.
Edellä mainitussa asiassa Simutenkov annetussa tuomiossa, jossa oli kysymys RFEF:n yleisten sääntöjen ja tämän määräyksen 15 kohdassa mainitun 28.5.1999 tehdyn sopimuksen samoista määräyksistä kuin pääasiassa, yhteisöjen tuomioistuin totesi, että Korfussa 24.6.1994 allekirjoitetun ja yhteisöjen puolesta 30.10.1997 tehdyllä neuvoston ja komission päätöksellä 97/800/EY, EHTY, Euratom hyväksytyn Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Venäjän federaation välisen kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen (EYVL L 327, s.
1) (‘the Communities-Russia Partnership Agreement’), must be construed as precluding the application to a professional sportsman of Russian nationality, legally employed by a club established in a Member State, of a rule drawn up by a sports federation of that State which provides that clubs may field in competitions organised at national level only a limited number of players from countries which are not parties to the Agreement on the European Economic Area.
1; jäljempänä yhteisöjen ja Venäjän kumppanuussopimus) 23 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä sille, että ammattiurheilijana toimivaan Venäjän kansalaiseen, joka työskentelee laillisesti jäsenvaltioon sijoittautuneessa jalkapalloseurassa, sovelletaan saman jäsenvaltion urheiluliiton antamaa sääntöä, jonka mukaan seurat saavat peluuttaa valtakunnallisissa kilpailuissa vain rajoitettua määrää sellaisista kolmansista valtioista kotoisin olevia pelaajia, jotka eivät ole Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen sopimuspuolia.
The Court ruled, inter alia, that a rule which limits the number of professional players, nationals of the nonmember country in question, who might be fielded in national competitions did relate to working conditions, inasmuch as it directly affected participation in matches of a professional player from that State who was already legally employed in the host Member State (Deutscher Handballbund, cited above, paragraphs 44 to 46).
Yhteisöjen tuomioistuin on muun muassa katsonut, että sääntö, jolla rajoitetaan niiden asianomaisen kolmannen valtion kansalaisuuden omaavien ammattilaispelaajien lukumäärää, joita voidaan peluuttaa kansallisessa kilpailussa, liittyy työoloihin, koska se vaikuttaa välittömästi sellaisen kyseisen valtion ammattilaispelaajan osallistumiseen otteluihin, joka jo työskentelee laillisesti vastaanottavassa jäsenvaltiossa (em. asia Deutscher Handballbund, tuomion 44–46 kohta ja em. asia Simutenkov, tuomion 32, 36 ja 37 kohta).
The wording of Article 37 of the Additional Protocol is very similar to that of the first indent of Article 38(1) of the Association Agreement with Slovakia and that of Article 23(1) of the Communities-Russia Partnership Agreement.
Lisäpöytäkirjan 37 artiklan sanamuoto on hyvin lähellä yhteisöjen ja Slovakian välisen assosiaatiosopimuksen 38 artiklan 1 kohdan ensimmäisen luetelmakohdan sanamuotoa sekä yhteisöjen ja Venäjän kumppanuussopimuksen 23 artiklan 1 kohdan sanamuotoa.