natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Second edit'on
Toinen painos
A docteurd'Êtat'm political sciences, he was Jean Monnet's last assistant and worked with him from 1973 to 1977.
Hän on koulutukseltaan valtiotieteiden tohtori ja työskenteli Jean Monnet'n kanssa vuodesta 1973 vuoteen 1977 sekä oli hänen viimeinen assistenttinsa.
He was chef de cabinetof the President of the European Parliament from 1984 to 1987.
Vuodesta 1984 vuoteen 1987 hän toimi Euroopan parlamentin puheenjohtajan kabinettipäällikkönä.
This text is signed by its author and does not necessarily reflect the views of the European Commission.
Tekstin sisällöstä vastaa sen kirjoittaja, eikä se välttämättä edusta Euroopan komission näkemyksiä.
EUROPE AT THE SERVICE OF PEACE AND DEMOCRACY A HISTORIC SUCCESS THE CHALLENGES OF THE FUTURE THE TOPICALITY OF THE COMMUNITY METHOD
EUROOPPA RAUHAN JA DEMOKRATIAN PALVELUKSESSA HISTORIALLINEN MENESTYSTARINA TULEVAISUUDEN HAASTEET YHTEISÖKÄYTÄNNÖN AJANKOHTAISUUS
THE SCHUMAN PLAN: A RESPONSE TO THE PROBLEMS OF THE POST-WAR PERIOD
SCHUMANIN SUUNNITELMA: VASTAUS SODANJÄLKEISEN AJAN ONGELMIIN
HISTORICAL BACKGROUND JEAN MONNET'S IDEAS THE DECLARATION OF 9 MAY 1950 THE PREPARATION OF THE ECSC TREATY
HISTORIALLINEN TAUSTA JEAN ΜΟΝΝΕΤΉ AATTEET TOUKOKUUN 9. PÄIVÄN 1950 JULISTUS EHTY:N PERUSTAMISSOPIMUKSEN VALMISTELU
THE SCHUMAN PLAN: THE BIRTH OF COMMUNITY EUROPE
SCHUMANIN SUUNNITELMA: YHTEISÖN EUROOPAN SYNTY
THE INNOVATORY PRINCIPLES OF THE FIRST EUROPEAN COMMUNITY THE ECSC, THE FIRSTSTONE IN THE EUROPEAN EDIFICE
ENSIMMÄISEN EUROOPAN YHTEISÖN UUTTA LUOVAT PERIAATTEET EHTY - ENSIMMÄINEN VAIHE EUROOPAN RAKENTAMISESSA
III —QUESTIONS FOR THE EUROPE OF THE 21 ST CENTURY
KYSYMYKSIÄ EUROOPALLE 2000-LUVULLA
THE CURRENT ENLARGEMENT PROCESS: AN INVESTMENT FOR PEACE IN EUROPE 24 INSTITUTIONAL REFORM FOR A STRONG, DEMOCRATIC UNION 26 A POLITICAL UNION TO SAFEGUARD THE SECURITY OF EUROPE'S CITIZENS 29
NYKYINEN LAAJENTUMISKEHITYS: SIJOITUS RAUHAAN EUROOPASSA TOIMIELINTEN UUDISTAMINEN VAHVAN JA DEMOKRAATTISEN UNIONIN VARMISTAMISEKSI POLIITTINEN UNIONI KANSALAISTEN TURVALLISUUDEN TAKAAMISEKSI
CONCLUSION: THE CITIZEN AT THE HEART OF THE EUROPEAN PROJECT
PÄÄTELMÄT: KANSALAINEN EUROOPPALAISEN HANKKEEN KESKIPISTEENÄ
INTRODUCTION countries have to face up to in a world of deep­seated and relentless change.
JOHDANTO kohtaava, maailmassa, jolle on ominaista jatkuva ja perinpohjainen muutos.
Europe at the service of peace and democracy
Eurooppa rauhan ja demokratian palveluksessa
Community Europe is celebrating its 50th anniversary.
Yhteisön Eurooppa viettää 50. syntymäpäiväänsä. päiväänsä.
Could anyone have foreseen this immense desire for democracy and peace which ulti­mately brought down the Berlin Wall, put the responsibility for their destinies back into the hands of the people of central and eastern Europe and today, with the prospect before long of further enlargement to seal the unity of the continent, gives a new dimension to the ideal of European construction?
kukaan olisi tuskin voinut ennustaa tällaista kiihkeää pyrkimystä rauhaan ja demokratiaan, joka lopulta kaatoi Berliinin muurin, antoi keski- ja Itä-Euroopan maiden kansoille takaisin mahdollisuuden valita tiensä ja avaa nykvisin uusia ulottuvuuksia Euroopan rakentamiseen, kun välittömässä näköpiirissä on maanosan yhtenäisyyteen johtava laajentuminen.
A historic success
Historiallinen menestystarina
On 9 May 1950, Robert Schuman macle history by pulling to the Federal Republic of Germany, and to the other European coun­tries who so wished, the idea of creating a Community of pacific interests.
Robert Schuman teki 9. toukokuuta 1950 historiallisen aloitteen esittäessään Saksan liittotasavallalle ja muille osallistumaan kiinnostuneille maille rauhanomaiseen yhteistyöhön tarkoitetun yhteisön perusta mista.
In so doing he extended a hand to yesterday's enemies and erased the bitterness of war and the burden of the past.
Hänen kädenojennuksensa eilispäivän vihollisille häivytti sodan aiheuttaman katkeruuden ja menneisyyden painolastin.
In addition, he set in train a completely new process in interna­tional relations by proposing to old nations to together recover, by exercising jointly their sovereignty, the influence which each ot them was incapable of exercising alone.
Lisäksi Schuman käynnisti täysin uuden laisen kehityskulun kansainvälisten suhteiden historiassa ehdottaessaan, että vanhat kansakunnat käyttäisivät itsemääräämisoikeuttaan yhdessä ja siten saisivat takaisin sen vaikutusvallan, jota yksikään niistä ei ollut kyennyt käyttämään itsenäisesti.
As we approach the dawn of the third millennium, a look back over the 50 years of progress towards European integration shows that the European Union is a historic success.
katsaus Euroopan yhdentymisen edistymiseen viimeisten viiden vuosikymmenen aikana osoittaa, että kolmannen vuosituhannen kynnyksellä Euroopan unioni on Historiallinen menestystarina.
Countries which were hitherto enemies, and in most cases, ravaged by the most horrific atrocities this continent has ever known, today share a common currency, the euro, and manage their economic and commercial interests within the framework of joint institutions.
Mailla, jotka olivat aiemmin toistensa vihollisia ja joista useimpia koettelivat maanosan historian pahimmat väkivaltaisuudet, on nyt yhteinen valuutta, euro, ja ne ajavat taloudellisia ja kaupallisia etujaan yhteisin toimielimin.
Europeans now settle their differences through peaceful means, applying the rule of law and seeking conciliation.
Tämän julistuksen jälkeen jatkuvasti edistynyt Euroopan rakentaminen on ollut 1900-luvun kauaskantoisin hanke ja merkitsee uutta toivoa alkavalle vuosisadalle.
Austria Sweden Finland
EU:n jäsenvaltiot {*;
EU Member States (*)
Muut ehdokasmaat
Applicant countries with which accession negotiations are open
Ehdokasmaat, joiden kanssa liittymisneuvottelut on aloitettu
(*) Non continental and overseas territories not shown.
(*) Euroopan ulkopuoliset ja merentakaiset alueet eivät näy kartassa.
of superiority and discrimination has been banished from relationships between the Member States, which have entrusted to the four Community institutions, the Council, the Parliament, Commission and the Court of justice, the responsibility for mediating their conflicts, for defining the general interest of Europeans and for pursuing common policies.
välittää jäsenvaltioiden keskinäisissä kiistoissa, määritellä eurooppalaisten yhteinen etu ja toteuttaa yhteistä politiikkaa.
Its transatlantic solidarity and the attrac­tiveness of its model has enabled a united Europe to withstand the pressure of totali­tarianism and to consolidate the rule of law.
Euroopan yhteisöstä on muodostunut naapurimaiden ja kaukana sijaitsevien valtioiden odotusten kohde, ja ne seuraavat tarkoin unionin edistymistä pyrkiessään vakiinnuttamaan maassaan uudelleen orastavaa demokratiaa tai jälleenrakentaessaan romahtanutta talouttaan.
The European Community stands as a beacon for the expectations of countries near and far which watch the Union's progress with interest as they seek to consolidate their re­emerging democracies or rebuild a ruined economy.
kansalaisten elintaso on noussut melkoisesti ja paljon enemmän kuin tilanteessa, jossa kansantaloudet eivät olisi voineet hyötyä yhteismarkkinoiden ja kaupankäynnin vilkastumisen myötä vahvistuneesta kasvusta ja niiden tarjoamista mittakaavaeduista.
People's standard ol living has improved considerably, much more than would have been possible if each national economy had not been able to benefit from the economies of scale and the gains of growth stemming from the common market and intensification ot trade.
kansalaisilla on vapaus liikkua ja opiskelijoilla vapaus työskennellä sisäisten rajojen estämättä. Yhteiselle uiko- ja puolustuspolitiikalle on luotu perusta, ja yhteistä yhteisvastuun politiikkaa ollaan ulottamassa sosiaali-, alue- ja ympäristökysymyksiin sekä tutkimukseen ja liikenteeseen.
Today, the Union of the 1 5 Member States is negotiating the next wave of member­ship with 10 countries of central and eastern Europe, and with Malta and Cyprus.
Viidentoista jäsenvaltion unioni käy parhaillaan neuvotteluja laajentumisen seuraavasta aallosta kymmenen keski- ja Itä-Euroopan maan sekä Maltan ja Kyproksen kanssa.
At a later stage, other countries of former Yugoslavia or which belong to the Euro­pean sphere will in turn ask to join.
Myöhemmin entisen Jugoslavian maat tai muut Eurooppaan kuuluvat maat hakenevat vuorostaan jäsenyyttä.
The taking on board by the applicant countries of the acqLiis communautaire, and more generally of the major objectives of the European Union, is central to enlargement negotiations.
Laajentumisneuvotteluissa on keskeistä, että hakijamaat omaksuvat yhteisön säännöstön ja yleisemmin ottaen Euroopan unionin päätavoitteet.
For the first time in its long history, the continent is preparing to become reunified in peace and freedom.
Maanosa on ensimmäistä kertaa historiassaan valmistautumassa yhdentymään rauhan ja vapauden merkeissä.
People are free to move and students to work within a Ironlier­tree internal area.
Taloudellinen yhdentyminen tuo yhä selvemmin esiin tarpeen muodostaa poliittinen liitto ja antaa siihen entistä paremmat mahdollisuudet.
The loundations of common foreign and defence policies have been laid, and moves are already afoot to take common policies ol solidarity further in the social, regional ,ind environmental fields, as well as in the fields ol research and transport.
Euroopan unionin kansainvälinen vaikutusvalta on kasvanut ja on paremmin suhteessa unionin taloudelliseen merkitykseen, sen kansalaisten elintasoon ja unionin asemaan diplomatiassa, kaupankäynnissä ja rahoituksessa.
Such developments are momentous in terms of world balance and will have a huge impact on Europe's relations with the United States, Russia, Asia and Latin America.
Tällaiset kehityskulut ovat merkittäviä maailman tasapainon kannalta ja vaikuttavat ratkaisevasti Euroopan suhteisiin Yhdysvaltoihin, Venäjään, Aasiaan ja Latinalaiseen Amerikkaan.
Even now Europe is no longer merely a power which has retained its place in the world. It is a reference point and a hope for peoples attached to peace and the respect of human rights.
Eurooppa ei ole enää vain voimatekijä, joka on säilyttänyt paikkansa maailmassa, vaan esimerkki ja toivon lähde kansoille, joille rauha ja ihmisoikeuksien kunnioittaminen ovat olennaisen tärkeitä.
Economic integration every day highlights the nivd lor and takes us closer to political union. ΛΙ international level, the European Union is wielding increasing influence commensurate with its economic impor­tance, the standard of living of its citizens, its place in diplomatic, commercial and monetarv forums.
Euroopan yhteisö saa voimansa demokratiaa ja ihmisoikeuksia korostavista yhteisistä arvoista, jotka yhteisön kansat ovat omaksuneet, ja se on kyennyt säilyttämään kulttuurien, kielten ja perinteiden monimuotoisuudesta koostuvan rikkautensa.
What explains such a great success?
Miten tällainen menestys onselitettävissä?
Is it lastingly etched in the continent's history, sufficiently rooted in the collective memory and resolve for the seeds of any intra­Euro­pean war to have been eradicated?
Onko se juurtunut pysyvästi maanosan historiaan ja iskostunut riittävän hyvin yhteisön muistiin ja tavoitteisiin, jotta kaikki Euroopan sisäisen sodan siemenet on hävitetty? tetty?
The tragic events of the past and the conflicts which still toclav undermine the
Menneisyyden murhenäytelmät ja Balkania vieläkin repivät ja verenvuodatusta Kaukasukselle levittävät konfliktit ovat selkeä muistutus siitä, että eurooppalaisten ei pidä
The European Community derives its strength from common values of democ­racy and human rights, which rally its peoples, and it has preserved the diversity ol cultures ^nd languages and the traditions which make it what it is.
Atlantin takaa saatu tuki ¡a eurooppalaisen mallin houkuttelevuus ovat mahdollistaneet sen, että Eurooppa on kyennyt kestämään totalitarististen järjestelmien siihen kohdistaman paineen ja vakiinnuttamaan oikeus valtion.
Balkans and are spreading bloodshed throughout the Caucasus should prompt Europeans not to sit back and take lasting peace for granted.
jäädä toimettomiksi ja pitää pysyvää rauhaa itsestään selvänä.
mine the myriad specific and technical matters addressed daily by those who have the task of taking this Community under taking forward.
Tulevaisuuden haasteet ja keskitettävä voimansa voidakseen edistää demokraattisia arvoja ja puolustaa taloudellisia ja strategisia etujaan.
The challenges of the future
Yhteisökäytännön ajankohtaisuus
For the people of Europe, the question is simple. Either they continue to become organised, assembling their strengths to make themselves heard throughout the world, promote lhe ¡deal ol democracy and defend their economic and strategic inter ests.
Uusi yhteisön rakenteita koskeva prosessi saatettiin liikkeelle 11. joulukuuta 1999 tehdyllä Helsingin Eurooppa-neuvoston päätöksellä kutsua koolle hallitustenvälinen konferenssi, jossa ennen muuta käsiteltäisiin perustamissopimusten muuttamista unionin toimivuuden varmistamiseksi myös sen jälkeen, kun jäsenvaltioita on yli kaksikymmentä. mentä.
Then Europe will continue to represent more than the 'tip of Eurasia' which Paul Valéry spoke about.
Viidenkymmenen vuoden ikään ehtinyt Eurooppa on täynnä toimintaa.
In which case, the economies ol each country will be reduced to sub-contracling roles and consumers' standard of living will decline.
Toiveet ovat tavoitteiden ja haasteiden tasolla, mutta epäonnistumisen mahdollisuus on silti olemassa.
The topicality of the Community method
Vaikka yhteisöllä on takanaan puolen vuosisadan historia, eurooppalaiset joutuvat yhä vastaamaan perustavaa laatua oleviin kysymyksiin.
After a half century of Community history, Europeans still have a lot of soul-searching to do: what are the elementary values to which they are attached, and what are the best ways of safeguarding them?
Mitkä ovat eurooppalaiset perusarvot, ja kuinka ne voidaan parhaiten säilyttää?
How lar could and should union be taken in order to maximise the strength which derives from unity, without at the same time eroding identity and destroying the individual ethos which makes the richness of our nations, regions and cultures?
Kuinka tiivis unionista voidaan tehdä ja on tehtävä, jotta eri identiteetit eivät vaarannu eikä kajota niihin ominaispiirteisiin, jotka muodostavat Euroopan kansakuntien, alueiden ja kulttuurien rikkauden?
Can we move forward in step, thanks to the natural harmony which favours consensus between 1 5 countries, or should we recognise divergences of approach and differentiate our pace of integration?
Onko syytä edetä samaa tahtia viidentoista jäsenvaltion yhteisymmärrystä suosivan harmonian turvin, vai pitäisikö hyväksyä erilaiset lähestymistavat ja eriyttää yhdentymiskehitystä?
What are the limits of Community Europe, at a time when so many nations, starting with the new democracies of central and eastern Europe and the Balkans, along with Turkey, are asking to join the process of unification in progress?
Mitkä ovat yhteisön Euroopan rajat aikana, jolloin lukuisat maat, kuten Keski- ja Itä-Euroopan uudet demokratiat, Balkan ja Turkki, pyrkivät liittymään käynnissä olevaan yhdentymiseen?
How can we get everyone involved in the Community undertaking and give them the feeling of a European identity which complements and goes beyond fundamental solidarity?
Kuinka saamme jokaisen osaksi yhteisön rakentamista ja miten voimme saada kaikki tuntemaan kuuluvansa Eurooppaan tavalla, joka täydentää kansallista yhteenkuuluvuutta ja menee sitäkin pidemmälle? kuinka voimme tuoda Euroopan yhteisöjen toimielimet lähemmäksi kansalaisia ja antaa kullekin heistä mahdollisuuden osallistua täysipainoisesti Euroopan yhdistymishankkeeseen, joka on pitkään ollut neuvottelusalien ovien takana ja virkamiesten tehtäväkenttänä?
How can we get every European citizen closer to the institutions of the Union, and give everyone a chance to embrace the project of a unified Europe which was long the preserve of the deliberations of diplomats and the expertise of civil servants?
Näitä monia periaatekysymyksiä ei voida kaihtaa päätymättä umpikujaan.
A new institutional process was put in train by the decision taken on 11 December 1999 by the European Council meeting in Helsinki to convene an intergovernmental conference with the aim inter JHJ of adapting the treaties to the conditions whereby a Union enlarged to over 20 members can function smoothly.
Perustaviin kysymyksiin annettavat vastaukset ovat ratkaisevia niiden lukuisien yksityiskohtaisten ja teknisten seikkojen kannalta, joita yhteisön asioiden hoidosta vastaavat henkilöt jatkuvasti käsittelevät.
Our 50-year-old Europe is a hive ol activity.
Pitäisikö Euroopan olla vain vapaakauppaalue vai maailmanlaajuinen vaikuttaja, teknokraattien vai demokratian Eurooppa?
Hopes are running al the same level as the
Haluammeko sellaisen Euroopan, joka pitää
ambitions < md challenges involved, but the risks ol Ι,ι¡Iure are still very much there. Euratom, bolstered by the European Single Act, and the Treaties of Maastricht and Amsterdam.
kansalaisistaan huolta, vai sellaisen, jossa kukin on vastuussa itsestään?
A 'catalyst of change' has been incorporated into inter­European relations and this every day generates new effects.
muutoksen moottori, joka tuottaa jatkuvasti uusia tuloksia.
Tomorrow, this method may make the best contribution possible to solving the major problems facing Europeans.
Tämä käytäntö voi olla tule vaisuudessa tärkein yksittäinen väline, jolla ratkaistaan eurooppalaisten kohtaamia merkittäviä ongelmia.
Europe merely as a free trade area or Europe as a world­level player?
Euroopan rakentamisen perusperiaatteet eivät rajoitu toimielinten mekanismeihin.
A techno­cratic Europe or a democratic Europe?
Valtiomiehet, joiden tärkeimpänä tavoitteena oli rakentaa Eurooppaa palvelemaan ihmisiä, loivat yhteisön hengen ja huolehtivat sen kehittämisestä siten, että Euroopan ideasta on muodostunut sivilisaatiohanke.
An 'every man for himself' Europe or a caring Europe?
Schumanin julistus onkin edelleen "uusi aate Euroopalle".
Faced with so many critical choices, so many uncertainties, the Community method which stems from the dialogue established between the Member States and the common institutions exercising together delegated sovereignty is as topical as ever.
Koska on tehtävä ratkaisevan tärkeitä valintoja ja kohdattava useita epävarmuustekijöitä, yhteisö -äytäntö, jossa jäsenvaltiot ja yhteiset toimielimet ovat keskenään vuoro puhelussa ja käyttävät yhdessä niille annettua valtaa, on ilmeisen ajankohtainen.
This is what made it possible, 50 years ago, to set up the European Coal and Steel Community, subsequently followed by the European Economic Community and
Tämä käytäntö mahdollisti Euroopan hiilija teräsyhteisön perustamisen 50 vuotta sitten ja sitä seuranneet Euroopan talousyh teisön ja Euratomin, joita ovat täydentäneet Euroopan yhtenäisasiakirja, Maastrichtin sopimus ja Amsterdamin sopimus.
The Schuman decla­ration remains very much 'a new idea for Europe'.
Euroopan sisäisiin suhteisiin on asennettu
I —THE SCHUMAN PLAN: A RESPONSE TO THE PROBLEMS OF THE POST­WAR PERIOD
- SCHUMANIN SUUNNITELMA: VASTAUS SODANJÄLKEISEN AJAN ONGELMIIN
The United States wanted to step up the economic recovery of a country at the heart ol the division of the continent and already in Washington there was a call in some quarters for the defeated power to be re­armed.
Historiallinen tausta joka oli maanosan jaon keskipisteessä, ja Washingtonissa eräät tahot kehottivat aloittamaan sodan hävinneen valtion jälleenvarustelun.
French diplomacy was torn by a dilemma. Either it yielded to American pres­sure and, in the face of public opinion, agreed to the reconstitution of the German power on the Ruhr and the Saar; or else it stood firm against its main ally and took its relationship with Bonn into an impasse.
Ranskan diplomatiaa repi ristiriita, jossa yhtenä vaihtoehtona oli antaa periksi Yhdysvalloille ja yleisen mielipiteen painostuksesta suostua Ruhrin ja Saarin alueiden palauttamiseen Saksan yhteyteen ja toisena pääliittolaisen vastustaminen ja Bonnin suhteiden päätyminen umpikujaan.
In spring 1950 came the hour of truth.
Ratkaisun hetki koitti keväällä 1950.
Robert Schuman, French Foreign Attairs Minister, had been entrusted by his Amer­ican and British counterparts with a vital mission, namely to make a proposal to bring Federal Germany back into the western fold.
Ranskan ulkoministeri Robert Schuman oli saanut amerikkalaisilta ja brittiläisiltä virkaveljillään äärimmäisen tärkeän tehtävän esittää Saksan liittotasavallalle paluuta lännen yhteyteen.
A meeting between the three governments was scheduled for 10 May 1950 ΛΠ(_\ France could not evade its responsibilities.
Kolmen hallituksen välinen kokous päätettiin pitää 10. päivänä toukokuuta 1950, ja Ranska ei voinut vältellä vastuutaan.
The respite which should have followed the cessation of hostilities did not materi­alise for the people of Europe.
Sotatoimien loppuminen ei tuonut eurooppalaisille odotettua hengähdystaukoa.
No sooner had the Second World War ended than the threat of a third between East and West loomed up very quickly.
Toisen maailmansodan tuskin päätyttyä ilmeni jo idän ja lännen välisen kolmannen maailmansodan uhka.
"Ehe breakdown on 24 April 1947 of the Moscow confer­ence on the German issue convinced the West that the Soviet Union, an ally in lhe fight against the Nazis, was about to become the source of an immediate threat to western democracies.
Saksan kysymystä käsitelleen Moskovan konferenssin epäonnistuminen 24. huhtikuuta 1947 sai lännen vakuuttuneeksi siitä, että natsien vastaisen taistelun liittolaisesta Neuvostoliitosta oli muodostumassa välitön uhka läntisille demokratioille.
The creation in October 1947 of the Kominform estab­lishing a coalition of the world's communist parties, the 'Prague coup' of 25 February 1948 guaranteeing domination for the communists in Czechoslovakia, then the Berlin blockade in June 1948 which heralded the division of Germany into two countries, further heightened tension.
Jännitystä kiristivät edelleen Kominformin muodostaminen lokakuussa 1947, jolloin perustettiin maailman kommunististen puolueiden liitto, Prahan kaappaus 25. helmikuuta 1948, jolla varmistettiin kommunistien ylivalta Tsekkoslovakiassa, sekä Saksan kahtiajakoa ennakoiva Berliinin saarto kesäkuussa 1948.
By signing the Atlantic Pact with the United States on 4 April 1 949, western Europe laid the basis of its collective security.
Länsi-Eurooppa teki Yhdysvaltojen kanssa Atlantin sopimuksen 4. huhtikuuta 1949 ja loi siten perustan yhteiselle turvallisuudelleen.
However, the explosion of the first Soviet atomic bomb in September 1949 and the prolifera­tion of threats from the Kremlin leaders contributed to spreading this climate of fear which came to be known as the cold war.
Neuvostoliiton ensimmäisen ydinpommin räjäyttäminen syyskuussa 1949 ja kremlin johtajien uhkaukset laajensivat tätä pelon ilmapiiriä, josta alettiin käyttää nimitystä "kylmä sota".
On lop ol the political deadlock tame economic problems.
Poliittisen pattitilanteen lisäksi ilmeni taloudellisia ongelmia.
Steelmaking capacity in the various European countries seemed set to create a crisis of overproduction.
Euroopan eri maiden teräksentuotantokapasiteetti näytti johtavan pikaisesti pahaan ylituotanto-ongelmaan.
Demand was dwindling, prices were falling and the signs were that producers, faithful to the traditions ol the lorgemasters ol the inter­war period, would reconstitute a cartel in order to restrict competition.
Kysyntä oli supistumassa, hinnat laskussa, ja lisäksi oli merkkejä siitä, että tuottajat seuraisivat sotien välisen ajan teollisuusyritysten perinteitä ja muodostaisivat kilpailua rajoittavan kartellin.
In the midst of the reconstruction phase, the European economies could not stand by and leave their basic industries to speculation or organised shortages.
Jälleenrakennusvaiheessa olevat Euroopan kansantaloudet eivät voineet jäädä toimettomiksi ja sallia perusteollisuutensa joutumista alttiiksi keinottelulle tai järjestetylle tavarapulalle.