natgillin/translations-raw huggingface dataset:
On 8 March 1996 the Commission sent HHLA a copy of the two decisions addressed to the Netherlands Government concerning planned State aids Nos 484/95 and 618/95.
Komissio toimitti 8.3.1996 HHLA:lle kopion kahdesta Alankomaiden hallitukselle osoitetusta päätöksestä, jotka koskivat valtiontukisuunnitelmia nro 484/95 ja 618/95.
The Commission also challenges the admissibility of the action in so far as it concerns the decision relating to aid No 484/95.
Komissio väittää myös, että kannetta, siltä osin kuin se koskee tukea nro 484/95, ei voida tutkia.
In particular, it claims that there is no direct and current competitive relationship between the applicants on the one hand and the recipient of the aid, the undertaking NS Cargo, on the other.
Se väittää, että kantajien ja tuensaajan, NS Cargon, välillä ei ole suoraa ja todellista kilpailua. Komission mukaan ainoastaan Rotterdamin ja Prahan välisiä kuljetuksia harjoittavat yritykset ovat riidanalaisen tuen kannalta NS Cargon kilpailijoita.
The Commission rejected the request for access to other documents.
Ensimmäisen oikeusasteen arviointi asiasta
By application lodged at the Registry of the Court of First Instance on 13 May 1996, the applicants brought the present action.
Vastaaja teki ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 114 artiklan mukaisesti oikeudenkäyntiväitteen erillisellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen 1.10.1996 toimittamallaan asiakirjalla tukea nro 618/95 koskevan päätöksen osalta.
Under the fourth paragraph of Article 173 of the EC Treaty (now, after amendment, the fourth paragraph of Article 230 EC), any natural or legal person may institute proceedings against a decision addressed to another person only if the decision in question is of direct and individual concern to the former.
EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan neljännen kohdan (josta on muutettuna tullut EY 230 artiklan neljäs kohta) mukaan luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö voi nostaa kanteen toiselle henkilölle osoitetusta päätöksestä vain, jos kyseinen päätös koskee ensin mainittua henkilöä suoraan ja erikseen.
Since the contested decisions were addressed to the Netherlands Government, it must be considered, in the first place, whether they are of individual concern to the applicants.
Koska riidanalaiset päätökset oli osoitettu Alankomaiden hallitukselle, on tutkittava ensin, koskevatko ne kantajia erikseen.
The applicants claim that the Court should annul the contested decisions.
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa riidanalaiset päätökset.
The defendant contends that the Court should dismiss the application as inadmissible in so far as it relates to aid No 618/95 and dismiss the application as inadmissible, or as unfounded, in so far as it relates to aid No 484/95.
Vastaaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin jättää kanteen tutkimatta siltä osin kuin se koskee tukea nro 618/95 ja jättää kanteen tutkimatta tai hylkää kanteen perusteettomana siltä osin kuin se koskee tukea nro 484/95.
better growth, as regards inland transport to destinations in Eastern Europe, than the Port of Rotterdam, a fact acknowledged by the applicants.
Asianosaisten toimittamien tietojen perusteella voidaan tehdä ainoastaan sellainen johtopäätös, että saksalaiset merisatamat ovat vuosina 1994—1996 kehittyneet Itä-Eurooppaan suuntautuvien kuljetusten osalta suhteessa paremmin kuin Rotterdamin satama, minkä kantajat ovat myöntäneet.
the contested decisions on the ground that the Commission did not initiate the formal procedure provided for in Article 93(2) in the present case.
Komissio on esillä olevassa asiassa tehnyt riidanalaiset päätökset perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdan nojalla aloittamatta 93 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua virallista menettelyä.
They consider that it was necessary to initiate such a procedure because an initial assessment of the aid in question raised serious difficulties in assessing its compatibility with the common market.
Lisäksi kantajat vaativat riidanalaisten päätösten kumoamista sillä perusteella, että komissio ei ole aloittanut kyseistä menettelyä tässä asiassa.
That being the case, the applicants have not adduced sufficient evidence to demonstrate that their competitive position in the market was affected by the grant of the aids at issue.
Riidanalaisten päätösten on edellä esitetyn perusteella katsottava koskevan kantajia erikseen, mikäli niitä on pidettävä perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuna osapuolena, jota asia koskee.
In the light of the foregoing, the applicants must therefore be regarded as directly and individually concerned by the contested decisions if it appears that they have the status of 'parties concerned' within the meaning of Article 93(2) of the Treaty.
Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdassa ilmauksella "ne, joita asia koskee" ei tarkoiteta ainoastaan sitä yritystä tai niitä yrityksiä, joiden hyväksi kyseistä tukea maksetaan, vaan myös henkilöitä, yrityksiä tai yhteenliittymiä, joiden etuihin tuen myöntäminen saattaa vaikuttaa, erityisesti kilpailevia yrityksiä ja ammattijärjestöjä.
It is settled case-law that 'parties concerned' within the meaning of Article 93(2) of the Treaty include not only the undertaking or undertakings benefiting from the aid, but those persons, undertakings or associations whose interests might be affected by the grant of the aid, in particular competing undertakings and trade associations.
Oikeuskäytännöstä ilmenee myös, että jotta tuensaajan kilpailijan nostama kanne tutkittaisiin, kantajan on osoitettava, että tuen myöntäminen vaikuttaa sen kilpailuasemaan markkinoilla. Päinvastaisessa tilanteessa kantaja ei nimittäin ole perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu osapuoli, jota asia koskee.
It is also settled case-law that, in order for its action to be admissible, the competitor of the recipient of the aid must demonstrate that its competitive position in the market is affected by the grant of the aid.
Näissä kahdessa asiassa yhteisöjen tuomioistuin on katsonut, että kantajana olevalla yhdistyksellä on asiavaltuus, koska ensin mainitussa asiassa yhdistys on ollut komission riitauttamia säännöksiä koskevien neuvottelujen osapuolena ja viimeksi mainitussa asiassa yhdistys on toiminut komission yhteistyökumppanina kyseisen alan valtiontukia koskevaa järjestelmää käyttöön otettaessa, sen voimassaoloaikaa pidennettäessä ja sitä mukautettaessa.
Where that is not the case, it does not have the status of a party concerned within the meaning of Article 93(2) of the Treaty.
UVHH ja ZDS eivät ole kuitenkaan osoittaneet olleensa tällaisessa tilanteessa.
As to whether the applicants' position in the market is affected in this case, it must be observed, first, that they are not direct competitors of the recipients of the aids at issue, since those aids relate to combined rail/road transport of goods, whereas the applicants are, in one case, an undertaking providing transhipment and warehousing services in the Port of Hamburg and, in the other two cases, associations representing inter alia the interests of undertakings engaged in that activity in German seaports.
Käsiteltävänä olevassa asiassa kantajien markkina-asemaan kohdistuvien vaikutusten osalta on todettava aluksi, että kantajat eivät ole riidanalaisten tukien saajien suoria kilpailijoita, sillä kyseiset tuet koskevat tavaroiden yhdistettyjä rautatie- ja maantiekuljetuksia, kun taas yksi kantajista on Hampurin satamassa jälleenlaivausja varastointitoimintaa harjoittava yritys ja kaksi muuta ovat kyseistä toimintaa Saksan merisatamissa harjoittavien yrityksen etuja ajavia yhdistyksiä.
It must also be held that the applicants have not proved that they were affected by the contested decisions.
Tältä osin on riittävää todeta, ettei sillä, ettei kantajilla ole oikeussuojakeinoa kansallisessa tuomioistuimessa, voi olla sellaista
The only conclusion to be drawn from the data provided by the parties is that from 1994 to 1996 the German seaports experienced comparatively
Lisäksi on todettava, että kantajat eivät ole osoittaneet, että riidanalaiset päätökset koskisivat niitä.
the German seaports, it has consistently been held that an association formed for the protection of the collective interests of a category of persons cannot be considered to be individually concerned, for the purposes of the fourth paragraph of Article 173 of the Treaty, by a measure affecting the general interests of that category, and is therefore not entitled to bring an action for annulment on behalf of its members where the latter cannot do so individually.
että vaikutusta, tuomioistuin perustamissopimuksen 173 artiklan neljännen kohdan mukaisen toimivaltansa rajat.
It is sufficient to note that the absence of an effective remedy before the national courts cannot constitute a ground for the Court to exceed the limits of its jurisdiction set by the fourth paragraph of Article 173 of the Treaty.
ensimmäisen oikeusasteen ylittäisi tämän vuoksi oikeusasteen tuomioistuin on antanut seuraavan
Orders the applicants to bear their own costs and those incurred by the Commission.'
Kantajat vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, komission oikeudenkäyntikulut.
Case C-212/99 Commission of the European Communities ν Italian Republic
peräisin olevia jalometalliesineitä, joissa on pitoisuusmerkintä "999/1000", ja
Advocate General LA Geelhoed delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 20 March 2001.
2) velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Failure by a State to comply with its obligations — National prohibition forbidding the marketing of works made of precious metals which come from other Member States and which indicate a standard of fineness of '999 parts per thousand'
virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen liitteessä IX olevan 7 artiklan mukaisten, kurinpitolautankunnan kertomukseenja nimittävän viranomaisen tekemään päätökseen sovellettavien määräaikojen ylittyminen
Advocate General J. Mischo delivered his Opinion at the sitting of the Third Chamber on 22 March 2001.
Julkisasiamies F.G. Jacobs on esittänyt ratkaisuehdotuksensa kuudennen jaoston istunnossa 22 päivänä maaliskuuta 2001.
Advocate General J. Mischo delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 22 March 2001.
Euroopan parlamentti ehdottaa, että yhteisöjen
Case C-270/99 Ρ Ζ ν European Parliament
1) hylkää valituksen; korvaamaan
Appeal against the judgment delivered on 4 May 1999 in Case T-242/97, by which the Court of First Instance dismissed an action for annulment of a disciplinary measure downgrading the appellant — Non-compliance with the time-limits laid down in Article 7 of Annex IX to the Staff Regulations of officials for delivery of a reasoned opinion by the Disciplinary Board and for the adoption of a decision by the appointing authority
Valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensimmäinenjaosto) asiassa T-242197, 2 v. parlamentti, 4.5.1999 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on hylännyt kanteen palkkaluokan alentamista koskevan kurinpitoseuraamuksen kumoamiseksi—Yhteisöjen
Original version: French Completed on 13.06.2001 Catalogue No: QD-AC-Ol-009-EN-C
Alkukieli: ranska Toimitustyö päättynyt: 27.3.2001 Luettelonumero: QD-AC-Ol-009-FI-C
Week of 26 to 30 March and 2 to 6 April 2001 n° 10/01
26.-30.3. ja 2.-6.4.2001
CONTENTS page page
Nro 10/01
Case C-404/99
TUOMIOT
Case C-100/00 12 Commission of the European Communities v Italian Republic Approximation of laws
Yhteisöjen tuomioistuin
Case C-494/99 14 Commission of the European Communities v Hellenic Republic Transport
Asia C-404/99 Euroopan yhteisöjen komissio v. Ranskan tasavalta Verotus
Case C-123/00 Christina Bellamy v English Shop Wholesale
Asia C-100/00 Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta Lainsäädännön lähentäminen
Case C-163/99 Portuguese Republic v Commission of the European Communities Competition
Asia C-494/99 Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta Liikenne
Case C-201/99
Asia C-365/99 Portugalin tasavalta v. Euroopan yhteisöjen komissio
Case C-400/99 Italian Republic ν Commission of the European Communities
Asia C-400/99 Italian tasavalta ν. Euroopan yhteisöjen komissio
Case T-144/99 Institut des mandataires agréés près l'Office européen des brevets ν Commission of the European Communities Competition
Asia T-144/99 20 Euroopan patenttiviraston hyväksymien asiamiesten instituutti v. Euroopan yhteisöjen komissio Kilpailu
Case C-207/00 35 Commission of the European Communities ν Italian Republic
Asia C-207/00 Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta
Case C-277/98 French Republic v Commission of the European Communities
Asia C-277/98 Ranskan tasavalta v. Euroopan yhteisöjen komissio
Case T-82/00 BIC SA, Flamagas SA, Swedish Match SA ν Council of the European Union Commercial policy
AsiaT-82/00 BIC SA Flamagas SA, Swedish Match SA v. Euroopan unionin neuvosto Kauppapolitiikka
Case C-374/99 Kingdom of Spain v Commission of the European Communities
Asia C-374/99 Espanjan kuningaskunta v. Euroopan yhteisöjen komissio
IL ORDERS
IL MÄÄRÄYKSET
Case C-368/00 39 Commission of the European Communities ν Kingdom of Sweden
Asia C-119/00 36 Euroopan yhteisöjen komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta
Case C-18/99
Asia C-354/99 Euroopan yhteisöjen komissio v. Irlanti
Commission of the European Communities ν Aiolika Parka Siteias
Asia C-493/99 Euroopan yhteisöjen komissio v. Saksan liittotasavalta
Case C-119/00 40 Commission of the European Communities ν Grand Duchy of Luxembourg
Asia C-368/00 Euroopan yhteisöjen komissio v. Ruotsin kuningaskunta
Case C-493/99 41 Commission of the European Communities ν Federal Republic of Germany
Hengstenberg GmbH & Co., Ernst Nowka GmbH & Co. KG v. JÜTRO Konservenfabrik GmbH Asia C-18/99 35 Euroopan yhteisöjen komissio v. Aiolika Parka Siteias
Case C-269/99 41 Carl Kühne KG, Rich.
VIREILLE TULLEET ASIAT
Case C-404/99 Commission of the European Communities ν French Republic Taxation
Asia C-404/99 Euroopan yhteisöjen komissio v. Ranskan tasavalta Verotus
29 March 2001
29 päivänä maaliskuuta 2001 arvonlisäverodirektiivi
(Failure by a Member State to fulfil its obligations — Exclusion — Service charges) (Fifth Chamber) within two months from the date of its notification.
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Kuudes peruste — Palvelumaksujen sisällyttämättä jättäminen (viides jaosto) noudattamisen edellyttämät toimenpiteet kahden kuukauden kuluessa lausunnon tiedoksiantamisesta.
No response was sent to the Commission by the French Government following the despatch of that reasoned opinion.
Ranskan hallitus ei antanut komissiolle minkäänlaista vastausta tähän perusteltuun lausuntoon.
In those circumstances, the Commission considered that the conditions for bringing proceedings before the Court under the second paragraph of Article 226 EC were satisfied, and therefore decided to bring the present action against the French Republic.
Näin ollen komissio katsoi, että EY 226 artiklan toisessa kohdassa määrätyt edellytykset asian saattamiselle yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi täyttyivät, ja päätti nostaa Ranskan tasavaltaa vastaan nyt esillä olevan kanteen.
By application lodged at the Court Registry on 22 October 1999, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by authorising, under certain conditions, the exclusion from the taxable amount for the purposes of value added tax of the "service charges' claimed by certain taxable persons, the French Republic has failed to fulfil its obligations under Articles 2(1) and HA(l)(a) of the Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut kanteen, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 22.10.1999 ja jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 2 artiklan 1 kohdan ja 11 artiklan A kohdan 1 alakohdan a alakohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se on tietyin edellytyksin hyväksynyt sen, ettei tiettyjen verovelvollisten perimiä "palvelumaksuja" sisällytetä arvonlisäveron perusteeseen.
The pre-litigation procedure
Oikeudenkäyntiä edeltävä menettely
The Commission claims in its application that, although Articles 266(l)(a) and 267-1 of the Code correctly transpose Articles 2(1) and HA(l)(a) of the Sixth Directive, that is not the case as regards the administrative concession confirmed by the 1976 instruction, which preserves a system of exemption from VAT that is contrary to Community law.
Komissio väittää kanteessaan, että vaikka kuudennen direktiivin 2 artiklan 1 kohta ja 11 artiklan A kohdan 1 alakohdan a alakohta onkin pantu asianmukaisesti täytäntöön verolain 266 §:n 1 momentilla ja 267-1 §:llä, tämä ei koske vuoden 1976 ohjeella vahvistettua viranomaisten omaksumaa sietämiskäytäntöä, jolla pysytetään voimassa yhteisön oikeuden vastainen arvonlisäveroa koskeva vapauttamisjärjestelmä.
The Commission took the view that the exemption from VAT resulting, with respect to service charges, from the administrative concession confirmed by the 1976 instruction was contrary to Articles 2(1) and HA(l)(a) of the Sixth Directive, and therefore communicated its complaints in that regard to the French Government by letter of 15 April 1998, requesting it to submit its observations within two months from receipt of that letter.
Koska komissio katsoi, että vuoden 1976 ohjeella vahvistetulla viranomaisten omaksumalla sietämiskäytännöllä tapahtunut palvelumaksun vapauttaminen arvonlisäverosta oli kuudennen direktiivin 2 artiklan 1 kohdan ja 11 artiklan A kohdan 1 alakohdan a alakohdan säännösten vastaista, se lähetti Ranskan hallitukselle 15.4.1998 päivätyllä kirjeellä tätä koskevan väitetiedoksiannon ja kehotti sitä esittämään huomautuksensa kahden kuukauden kuluessa kyseisen kirjeen vastaanottamisesta.
On 17 November 1998 the Commission, having received no reply, issued a reasoned opinion calling upon the French Government to take the requisite measures to comply with that opinion
Koska komissiolle ei vastattu, se antoi 17.11.1998 perustellun lausunnon, jossa se kehotti Ranskan
In that regard, the Commission argues, first, that, according to settled case-law (see Case C-16/93 Tolsma and the cases cited therein), the taxable amount in respect of a supply of services is everything received by way of consideration for the service provided, and the taxable amount as defined in Article HA(l)(a) of the Sixth
Komissio toteaa tältä osin ensinnäkin vakiintuneesta oikeuskäytännöstä ilmenevän (ks. asia C-16/93, Tolsma, tuomio 3.3.1994 ja siinä mainittu oikeuskäytäntö), että palvelujen iasavaiíaa i υ teu i lamaan ia us uuno ii
Directive consists of the consideration actually received.
voivat hyödyntää tai jättää hyödyntämättä.
Government, the whole of the price paid by the customer constitutes in principle the taxable amount for VAT purposes of supplies made by undertakings, but it has been accepted, in relation to certain undertakings only, that the price element constituting remuneration for the service provided should not be liable to VAT.
kuuluu kaikki se, mikä muodostaa näistä palveluista saadun vastikkeen ja että kuudennen direktiivin 11 artiklan A kohdan 1 alakohdan a alakohdassa määritelty veron peruste sisältää todellisuudessa saadun vastikkeen.
In the Commission's view, a service charge undeniably forms an integral part of the total price paid by the customer for the service rendered by the supplier. It is therefore that total price, including the service charge, which constitutes 'the consideration actually received' on which VAT is payable in accordance with the abovementioned case-law.
Tästä seuraa Ranskan hallituksen mukaan, että yritysten toteuttamista liiketoimista kannettavan arvonlisäveron perusteena on asiakkaan maksama kokonaishinta, muttajoidenkin harvojen yritysten osalta on sallittu se, ettei palvelusta maksettu vastike kuulu arvonlisäveron alaisuuteen.
The French Government adds that the concession in question has been in existence for a long time, since it dates back to a ministerial decision of 8 August 1923.
Ranskan hallitus lisää, että tämä sietämiskäytäntö on hyvin vanha, sillä se perustuu alunperin 8.8.1923 tehtyyn ministeriön päätökseen.
It is clear that the system of exemption from VAT allowed by the French tax authorities in the context of an administrative concession which is confirmed by the 1976 instruction, and which derogates from the rules laid down by Articles 2(1) and HA(l)(a) of the Sixth Directive, does not fall within any of the situations covered by Article 11A(3) of that directive.
On siis todettava, että vuoden 1976 ohjeella vahvistettu viranomaisten omaksuma arvonlisäverovapautta koskeva järjestelmä, jonka Ranskan veroviranomaiset ovat hyväksyneet ja jolla poiketaan kuudennen direktiivin 2 artiklan 1 kohdan ja 11 artiklan A kohdan 1 alakohdan a alakohdassa määrätyistä säännöistä, ei kuulu mihinkään kuudennen direktiivin 11 artiklan A kohdan 3 alakohdassa säädetyistä ryhmistä.
The Commission states that its application is solely concerned with service charges, which are paid on a compulsory basis by the customer and the amount of which is determined in advance, and not with tips paid spontaneously and without compulsion by the customer to a given employee.
Komissio täsmentää, että sen kanne koskee ainoastaan palvelumaksua, joka asiakkaan on pakko maksaa ja jonka määrästä on etukäteen päätetty, eikä asiakkaan spontaanisti ja vapaaehtoisesti jollekulle työntekijälle antamaa juomarahaa.
In its view, the latter type of tip, which is purely optional, is comparable to a donation given by a passer-by to a barrel-organ player, in that it likewise involves a payment which is entirely voluntary and uncertain, the amount of which is practically impossible to determine and which, according to the judgment in Tolsma (paragraph 19), is not liable to VAT.
Se katsoo nimittäin, että tätä täysin vapaaehtoista juomarahaa voidaan verrata almuihin, joita ohikulkijat antavat posetiivinsoittajalle, sillä myös tämä juomaraha on täysin vapaaehtoisesti ja sattumanvaraisesti suoritettu maksu, jonka määrästä on käytännössä mahdotonta päättää ja jonka edellä mainitussa asiassa Tolsma annetun tuomion 19 kohdan mukaan ei ole katsottava kuuluvan arvonlisäveron alaisuuteen.
It follows that the service charge element must be included in the taxable amount for VAT purposes attributable to the service provider concerned, and that there are no circumstances in which a supplier may be permitted to exclude such charges from his taxable amount for VAT purposes.
Tästä seuraa, että palvelumaksuja vastaava prosenttiosuus on sisällytettävä palvelujen suorittajilta kannettavan arvonlisäveron perusteeseen ja että käytäntöä, jonka mukaan palvelujen suorittajat voivat jättää nämä maksut sisällyttämättä heiltä kannettavan arvonlisäveron perusteeseen, ei missään tapauksessa ei voida hyväksyä.
In its defence, the French Government observes, first of all, that the Commission acknowledges in point 7 of its application that Article 266(l)(a) of the Code correctly transposes Articles 2(1) and HA(l)(a) of the Sixth Directive.
Ranskan hallitus toteaa vastineessaan, että komissio myöntää kannekirjelmänsä 7 kohdassa, että kuudennen direktiivin 2 artiklan 1 kohta ja 11 artiklan A kohdan 1 alakohdan a alakohta on pantu asianmukaisesti täytäntöön verolain 266 §:n 1 momentin a alakohdalla.
It contends that the exclusion of service charges from the taxable amount for VAT purposes does not constitute a rule modifying Article 266(l)(a) of the Code, being instead a mere administrative concession which undertakings are free to apply or not as they think fit.
Se väittää, että palvelumaksujen jättäminen sisällyttämättä arvonlisäveron perusteeseen ei ole sääntö, jolla muutettaisiin verolain 266 §:n 1 momentin a alakohtaa, vaan kyse on pelkästä viranomaisten omaksumasta sietämiskäytännöstä, jota yritykset