natgillin/translations-raw huggingface dataset:
If the Federal Republic of Germany were to exercise a taxation power on income from the profit distribution received by the nonresident parent company, it would be obliged, under the procedures laid down by German tax legislation for the prevention of economic double taxation, to grant a nonresident parent company the same treatment as a parent company resident in Germany and receiving income from a subsidiary established in that same State. The difference in treatment, based on the location of the parent company’s registered office, does not seem to me to be justified in any way because it appears to be based on purely
Siinä tapauksessa, että Saksan liittotasavalta käyttäisi verotusvaltaa tuloihin, jotka ovat lähtöisin toisessa jäsenvaltiossa asuvan emoyhtiön saamien voitonjaosta, sen velvollisuutena olisi Saksan liittotasavallan verolainsäädännössä säädetyn kaksinkertaisen verotuksen välttämistä koskevan järjestelyn mukaan myöntää sellaiselle emoyhtiölle, jonka kotipaikka on toisessa jäsenvaltiossa, vastaava verokohtelu kuin emoyhtiölle, jonka kotipaikka on Saksassa, kun se saa tuloja tähän samaan valtioon sijoittautuneesta
It would be different if the Member State of the source of the profits exercised, unilaterally or on the basis of an agreement, its taxation powers not only in relation to profits generated on its territory, but also in relation to income arising in that Member State and paid to nonresident companies receiving dividends.
Tilanne olisi toinen silloin, jos jäsenvaltio, josta voitot ovat lähtöisin, käyttäisi verotusvaltaansa yksipuolisesti tai sopimusteitse sen alueella syntyneiden voittojen lisäksi mainitusta jäsenvaltiosta lähtöisin oleviin muualla asuvien yhtiöiden tuloihin.
That Member State must then, in accordance with the Treaty provisions on freedom of establishment, ensure that, under the procedures laid down by its national law in order to prevent or
Tällaisessa tapauksessa tämän jäsenvaltion on sijoittautumisvapautta koskevien perustamissopimuksen määräysten mukaisesti
32 — Ibid., paragraph 70.
32 – Ks. edellä alaviitteessä 28 mainittu asia, tuomion 70 kohta.
See also Amurta, paragraph 39.
Ks. vastaavasti em. asia Amurta, tuomion 39 kohta.
33 — TestClaimants in Class IV of the ACT Group Litigation, paragraphs 15, 69 and 70.
33 – Tuomion 15 ja 69–70 kohta.
were to be considered that the purpose of the national legislation is to prevent the loss of the possibility of taxing income generated in national territory, since the Member State in question has chosen to exempt, by allowing a tax credit, parent companies established in its territory with regard to income received from a subsidiary residing in the same territory, reliance cannot be placed on the need to safeguard the balanced allocation between the Member States of the power to tax in order to justify, in the context of exercising its taxation power, the taxation of parent companies established in another Member State. 35
34Joka tapauksessa, vaikka kansallista lainsäädäntöä pitäisi pitää sellaisena, että sillä pyritään ehkäisemään sen alueella syntyneiden tulojen verottamismahdollisuuden menettäminen, sen jälkeen kun kyseinen jäsenvaltio on päättänyt vapauttaa verohyvityksen myöntämisen kautta sen alueelle sijoittautuneet emoyhtiöt veroista, jotka kannetaan tähän samaan jäsenvaltioon sijoittautuneelta tytäryhtiöltä saadusta tulosta, se ei voi vedota tarpeeseen taata verotusvallan tasapainoinen jakautuminen jäsenvaltioiden välillä perustellakseen, sille kuuluvan verotusvallan käytön puitteissa, toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneiden emoyhtiöiden verotuksen. 35
In practice, the Federal Republic of Germany could therefore continue to levy corporation tax on the subsidiary residing in its territory because it is only a matter of taxing it on income generated by an economic activity undertaken on German territory, whilst nevertheless permitting the nonresident parent company in relation to which the Federal Republic of Germany exercises its taxation powers to receive treatment equal to that of the resident parent company.
Käytännössä Saksan liittotasavalta siis voisi edelleen kantaa yhteisöveroa sen alueelle sijoittautuneilta tytäryhtiöiltä, koska kyse on ainoastaan näiden jälkimmäisten velvoittamisesta maksamaan veroa Saksan valtion alueella harjoitetusta taloudellisesta toiminnasta syntyneestä tulosta, mutta sen pitäisi kuitenkin sallia ulkomailla sijaitsevalle emoyhtiölle, johon nähden Saksan liittotasavalta käyttää verotusvaltaa, vastaava kohtelu kuin samassa jäsenvaltiossa sijaitseville emoyhtiöille.
In that connection, I note that the application of Paragraph 28(4) of the KStG 1996 permits the continuation, after correction, of the rate of corporation tax paid by Burda.
Tältä osin muistutan, että vuoden 1996 KStG:n 28 §:n 4 momentin soveltaminen mahdollistaa korjauksen jälkeen Burdan maksaman yhteisöveron verokannan säilyttämisen.
That tax is levied on the income generated by Burda’s economic activity on German territory.
Tätä veroa kannetaan Burdan Saksan alueella harjoittamasta taloudellisesta toiminnasta syntyneestä tulosta.
To refrain from applying Paragraph 28(4) in a situation such as that in the main proceedings would amount to permitting a company established in Germany, a subsidiary of a company established in another Member State, to avoid a subsequent corporation tax charge in respect of its economic activity because the distribution would then be deemed to have been set off against income not subject to corporation tax.
Mainitun 28 §:n 4 momentin jättäminen soveltamatta pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa tekisi mahdolliseksi sen, että Saksaan sijoittautunut yhtiö, joka on toisen jäsenvaltion alueella sijaitsevan emoyhtiön tytäryhtiö, välttyisi jälkikäteen sen taloudellisesta toiminnasta kannettavasta verosta, koska voitonjako katsottaisiin suoritetuksi tuloista, joista tätä veroa ei kanneta.
In such a case, the Member State of the source of the profits would have to waive its right to tax income generated by economic activity on its territory.
Tällaisessa esimerkkitapauksessa, josta voittoa on jaettu, jäsenvaltion pitäisi luopua oikeudestaan verottaa sen alueella harjoitetusta taloudellisesta toiminnasta saatua tuloa.
That would undoubtedly mean disregarding the taxing power retained by the Member States and the rule that it is for each Member State to organise, in compliance with Community law, its system of taxation of distributed profits and, in that context, to define the tax base as well as the tax rates which apply to the company
Tällaisen luopumisen seurauksena kuitenkin luultavasti tulisi sivuutettua jäsenvaltioiden verotusvalta sekä sääntö, jonka mukaan kunkin jäsenvaltion asiana on järjestää voitonjakoa koskeva verotusjärjestelmänsä yhteisön oi keutta noudattaen ja määrittää tässä yhteydessä veron määräytymisperuste ja verokanta, joita sovelletaan osinkoa jakavaan
35 — See, to that effect, Amurta, paragraphs 58 and 59.
35 – Ks. vastaavasti em. asia Amurta, tuomion 58 ja 59 kohta.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-284/06 making the distribution in so far as it is liable to tax in that Member State.
JULKISASIAMIES MENGOZZIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-284/06 yhtiöön siltä osin kuin tämä on verovelvollinen kyseisessä valtiossa.
36 ures at Community level, to achieve any such result. 38
36 olisivat pakotettuja päätymään tällaiseen tulokseen. 38
Furthermore, it is possible that the situation envisaged by the national court may lead ultimately to the Member State of the source of the profits eliminating economic double taxation when, in principle, it is for the Member State where the parent company resides to mitigate or prevent it in the context of the distribution of taxation powers among the Member States.
Ei voida kuitenkaan sulkea pois sitä, että ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen esittämässä esimerkkitapauksessa lopulta päädytään siihen, että jäsenvaltio, josta voitot ovat lähtöisin, poistaa taloudellisen kaksinkertaisen verotuksen, vaikka kaksinkertaisen verotuksen välttäminen tai vähentäminen on lähtökohtaisesti sen jäsenvaltion tehtävä, jossa emoyhtiö sijaitsee, jäsenvaltioiden välisen verotusvallan jaon mukaisesti.
Although that question is not the subject of the present reference for a preliminary ruling, it would receive a satisfactory reply in a situation like that in the main proceedings, which falls within the scope ratione personae and ratione materiae of Directive 90/435, Article 4 of which requires the Member State of the parent company’s residence either to refrain from taxing profits received by that company or to authorise it to deduct from the amount of its tax the fraction of the subsidiary’s tax relating to those profits and paid in the Member State of the subsidiary’s residence.
Vaikka tämä kysymys ei ole nyt käsiteltävänä olevan ennakkoratkaisupyynnön kohteena, siihen on kuitenkin löydettävissä tyydyttävä vastaus pääasian kaltaisessa tilanteessa, joka kuuluu direktiivin 90/435 henkilölliseen ja aineelliseen soveltamisalaan, koska tämän direktiivin 4 artiklassa velvoitetaan emoyhtiön sijaintivaltio joko vapauttamaan tämän yhtiön saamat voitot verosta tai myöntämään tälle mahdollisuus vähentää veron määrästä tytäryhtiön sijaintivaltiossa maksettu näihin voittoihin kohdistunut ty -täryhtiön maksaman veron osuus.
It is for the national court to ascertain which of the two situations set out in points 106 and 108 respectively of this Opinion is present in the main proceedings, taking into account all the provisions of its tax legislation and, if necessary, any relevant provision of the double taxation convention concluded with the Kingdom of the Netherlands.
Kansallisen tuomioistuimen tehtävänä on tarkastaa, kumpi tämän ratkaisuehdotuksen 106 ja 108 kohdassa esitetyistä esimerkeistä toteutuu pääasiassa, ja tällöin sen on otettava huomioon kaikki sen verolainsäädännön säännökset ja tarvittaessa kaikki Alankomaiden kuningaskunnan kanssa kahdenkertaisen verotuksen välttämiseksi tehdyn sopimuksen asiassa merkitykselliset määräykset.
No doubt there could be unfavourable consequences for the parent company if the Member State where it resides made it impossible for the company to obtain a tax credit for the portion of corporation tax paid by the subsidiary in the Member State of the source of the profit distribution.
On tietenkin mahdollista, että emoyhtiölle aiheutuu epäsuotuisia seurauksia, jos jäsenvaltio, jossa se sijaitsee, esimerkiksi poistaa tältä emoyhtiöltä mahdollisuuden saada tytäryhtiön siinä jäsenvaltiossa, josta voitot on jaettu, maksaman yhtiöveron osuutta vastaava verohyvitys.
As we know, the Member States retain the power to define, unilaterally or by treaty, the criteria for allocating their powers of taxation, particularly with a view to eliminating double taxation, 37without being obliged, in the absence of unifying or harmonisation meas-
Kuten tiedetään, jäsenvaltioilla on edelleen toimivalta päättää sopimuksin tai yksipuolisesti verotusvaltansa jakoperusteista erityisesti kaksinkertaisen verotuksen poistamiseksi 37ilman, että yhteisön tason yhtenäistämis- tai yhdenmukaistamistoimien puuttuessa ne
37 — See, inter alia, Case C-336/96 Gilly [1998] ECR I-2793, paragraphs 24 and 30; Saint-Gobain ZN, paragraph 57; and Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, paragraph 52.
38 – Ks. tältä osin asia C-513/04, Kerckhaert ja Morres, tuomio 14.11.2006 (Kok. 2006, s.
For all those reasons, I consider that Articles 52 and 73b of the EC Treaty must be interpreted as meaning that they do not preclude national legislation which subjects to corporation tax the profits distributed by a company, including where that distribution is, after a correction made under that legislation, set off against income other than that which was initially distributed, even where that company proves that it distributed dividends to a nonresident parent company which, unlike a resident parent company, is not entitled under national law to deduct from its own tax the portion of corporation tax paid by the company. The situation would be different if the Member State in which the company is resident exercised its taxation powers in relation to the income arising in that Member State received by the nonresident parent company, in which case it would be for that Member State to accord to the nonresident parent company the same treatment as a resident parent company in that Member State receiving income from the company resident in that same Member State.
Kaiken edellä esitetyn perusteella katson, että perustamissopimuksen 52 ja 73 b artiklaa on tulkittava niin, että niillä ei kielletä sellaista kansallista lainsäädäntöä, jossa pääomayhtiön jakamat voitot säädetään yhteisöverotuksessa veronalaisiksi myös silloin, kun voitonjako on mainitun lainsäädännön mukaisesti tehdyn korjauksen jälkeen katsottu suoritetuksi muista kuin alkuperäisen jaon kohteena olleista tuloista, vaikka kyseinen yhtiö osoittaisi, että se on jakanut osinkoja toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevalle emoyhtiölle, joka toisin kuin samassa jäsenvaltiossa sijaitseva emoyhtiö, ei voisi kansallisen lainsäädännön perusteella vähentää omasta verostaan pääomayhtiön maksaman yhteisöveron osuutta.
In the light of the foregoing considerations, I suggest that the Court should give the following answers to the questions referred to it by the Bundesfinanzhof:
Edellä esitetyn perusteella ehdotan, että yhteisöjen tuomioistuin vastaa Bundesfinanzhofin esittämiin ennakkoratkaisukysymyksiin seuraavasti:
‘(1) A provision of national law which keeps the level of corporation tax initially paid by a company on a profit distribution to its parent companies by setting off, when a correction is made pursuant to that provision, the distribution against income of the company other than that which was used for the initial distribution is not, in the context of the general scheme of the tax rules of which it forms a part, a withholding tax within the meaning of Article 5(1) of Council Directive 90/435/EEC of 23 July 1990 on the common system of taxation applicable in the case of parent companies and subsidiaries of different Member States.
1) Kansallinen säännös, jossa pidetään ennallaan alkuaan pääomayhtiön sen emoyhtiöille jakamista voitoista maksaman yhtiöveron taso niin, että mainitun säännöksen mukaan suoritetun korjauksen yhteydessä näin toteutettu voitonjako katsotaan suoritetuksi pääomayhtiön muista kuin alkuperäisen jaon kohteen olleista tuloista, ei ole sellaisen verojärjestelmän yhteydessä, johon se liittyy, eri jäsenvaltioissa sijaitseviin emo- ja tytäryhtiöihin sovellettavasta yhteisestä verojärjestelmästä 23.7.1990 annetun neuvoston direktiivin 90/435/ETY 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua lähdeverotusta.
(2) Article 52 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 43 EC) and Article 73b of the EC Treaty (now Article 56 EC) must be interpreted as meaning that they do not preclude national legislation which subjects to corporation tax the profits distributed by a company, including where that distribution is, after a correction made under that legislation, set off against income other than that which was initially distributed, even where that company proves that it distributed dividends to a nonresident parent company which, unlike a resident parent company, is not entitled under national law to deduct from its own tax the portion of corporation tax paid by the company.
2) EY:n perustamissopimuksen 52 artiklaa (josta on tullut muutettuna EY 43 artikla) ja 73 b artiklaa (josta on tullut EY 56 artikla) on tulkittava siten, että niillä ei kielletä sellaista kansallista lainsäädäntöä, jossa pääomayhtiön jakamat voitot säädetään yhteisöverotuksessa veronalaisiksi myös silloin, kun voitonjako on mainitun lainsäädännön mukaisesti tehdyn korjauksen jälkeen katsottu suoritetuksi muista kuin alkuperäisen jaon kohteena olleista tuloista, vaikka kyseinen yhtiö osoittaisi, että se on jakanut osinkoja toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevalle emoyhtiölle, joka toisin kuin samassa jäsenvaltiossa sijaitseva emoyhtiö, ei voisi kansallisen lainsäädännön perusteella vähentää omasta verostaan pääomayhtiön maksaman yhteisöveron osuutta.
The situation would be different if the Member State in which the company is resident exercised its taxation powers in relation to the income arising in that Member State received by the nonresident parent company, in which case it would be for that Member State to accord to the nonresident parent company the same treatment as a resident parent company in that Member State receiving income from the company resident in that same Member State.
Tilanne olisi toinen, jos jäsenvaltio, jonka alueelle pääomayhtiö on sijoittautunut, käyttäisi verotusvaltaansa verottamalla tuloa, joka on lähtöisin mainitusta valtiosta ja jonka on saanut toisessa jäsenvaltiossa sijaitseva emoyhtiö; tässä tapauksessa tämän valtion tehtävänä olisi myöntää toisessa valtiossa sijaitsevalle emoyhtiölle tässä valtiossa sijaitsevan emoyhtiön, joka saa tuloja samaan jäsenvaltioon sijoittautuneesta pääomayhtiöstä, kohtelua vastaava kohtelu.
It is for the national court to ascertain which of those situations is present in the main proceedings, taking into account all the provisions of its tax legislation and, if necessary, any relevant provisions of the Convention of 16 June 1959 between the Federal Republic of Germany and the Kingdom of the Netherlands for the avoidance of double taxation.’
Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen tehtävänä on tarkistaa, kummasta näistä tilanteista on kyse pääasiassa, niin, että se huomioi kaikki sen verolainsäädännön säännökset ja tarvittaessa kaikki Saksan liittotasavallan ja Alankomaiden kuningaskunnan kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi 16.6.1959 tekemän sopimuksen asian kannalta merkitykselliset määräykset.
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC, by the Bundesfinanzhof (Germany), made by decision of 22 February 2006, received at the Court on 29 June 2006, in the proceedings
Asiassa C-284/06, jossa on kyse EY 234 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 22.2.2006 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 29.6.2006, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa
THE COURT (Fourth Chamber), composed of K. Lenaerts, President of Chamber, G. Arestis (Rapporteur), R. Silva de Lapuerta, E. Juhász and T. von Danwitz, Judges,
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja K. Lenaerts sekä tuomarit G. Arestis (esittelevä tuomari), R. Silva de Lapuerta, E. Juhász ja T. von Danwitz,
Advocate General: P. Mengozzi, Registrar: J. Swedenborg, Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 13 June 2007, after considering the observations submitted on behalf of:
TUOMIO 26.6.2008 – ASIA C-284/06 julkisasiamies: P. Mengozzi, kirjaaja: hallintovirkamies J. Swedenborg, ottaen huomioon kirjallisessa käsittelyssä ja 13.6.2007 pidetyssä istunnossa esitetyn, ottaen huomioon huomautukset, jotka sille ovat esittäneet
— the Commission of the European Communities, by R. Lyal and W. Mölls, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 31 January 2008,
– Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään R. Lyal ja W. Mölls,
BURDA gives the following
BURDA on antanut seuraavan tuomion
This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Council Directive 90/435/EEC of 23 July 1990 on the common system of taxation applicable in the case of parent companies and subsidiaries of different Member States (OJ 1990 L 225, p.
Ennakkoratkaisupyyntö koskee eri jäsenvaltioissa sijaitseviin emo- ja tytäryhtiöihin sovellettavasta yhteisestä verojärjestelmästä 23.7.1990 annetun neuvoston direktiivin 90/435/ETY (EYVL L 225, s.
6) in the version applicable to the dispute in the main proceedings (‘Directive 90/435’), Article 52 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 43 EC) and Articles 73b and 73d of the EC Treaty (now Articles 56 EC and 58 EC respectively).
6), sellaisena kuin sitä sovelletaan pääasiassa (jäljempänä direktiivi 90/435), ja EY:n perustamissopimuksen 52 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 43 artikla) sekä 73 b ja 73 d artiklan (joista on tullut EY 56 ja EY 58 artikla) tulkintaa.
The reference has been made in proceedings between Burda GmbH, formerly Burda Verlagsbeteiligungen GmbH (‘Burda’) and Finanzamt Hamburg-Am Tierpak (‘the Finanzamt’) concerning the taxation of the profit which Burda distributed in respect of the financial years 1996 and 1997 to one of its parent companies, namely RCS International Services BV (‘RCS’), established in the Netherlands.
Tämä pyyntö on esitetty asiassa, jossa asianosaisina ovat Burda GmbH -niminen yhtiö, aiemmin Burda Verlagsbeteiligungen GmbH (jäljempänä Burda), ja Finanzamt Hamburg-Am Tierpark (jäljempänä Finanzamt), ja se koskee tilikausilta 1996 ja 1997 jaetun sen voiton verottamista, jonka tämä yhtiö jakoi vuonna 1998 yhdelle emoyhtiölleen, RCS International Services BV -nimiselle yhtiölle (jäljempänä RCS), jonka kotipaikka on Alankomaissa.
In accordance with the first recital in the preamble thereto, Directive 90/435 is intended to introduce ‘tax rules which are neutral from the point of view of competition, in order to allow enterprises to adapt to the requirements of the common market, to increase their productivity and to improve their competitive strength at the international level’.
Direktiivillä 90/435 pyritään sen ensimmäisen perustelukappaleen mukaan ottamaan käyttöön ”kilpailun kannalta tasapuolisia verosäännöksiä, joilla yrityksille tehtäisiin mahdolliseksi mukautua yhteismarkkinoiden vaatimuksiin, lisätä tuottavuuttaan ja vahvistaa kansainvälistä kilpailukykyään”.
According to the third recital in the preamble to Directive 90/435, that directive is intended, in particular, to eliminate the fiscal disadvantage suffered by groups of companies of different Member States in comparison with groups of companies of the same Member State.
Direktiivin kolmannen perustelukappaleen mukaan sillä pyritään muun muassa poistamaan ne verotukselliset rajoitukset, joita eri jäsenvaltioissa sijaitsevista yhtiöistä muodostuville konserneille aiheutuu suhteessa samassa jäsenvaltiossa sijaitsevista yhtiöistä muodostuville konserneille.
Articles 1 to 7 of Directive 90/435 provide as follows:
Direktiivin 90/435 1–7 artiklassa säädetään seuraavaa:
Each Member State shall apply this Directive:
Kunkin jäsenvaltion on sovellettava tätä direktiiviä:
— to distributions of profits received by companies of that State which come from their subsidiaries of other Member States,
– kyseisessä jäsenvaltiossa sijaitseville yhtiöille jaettuihin voittoihin, jotka ovat peräisin niiden muissa jäsenvaltioissa sijaitsevista tytäryhtiöistä,
— to distributions of profits by companies of that State to companies of other Member States of which they are subsidiaries.
– kyseisessä jäsenvaltiossa sijaitsevien tytäryhtiöiden muissa jäsenvaltioissa sijaitseville emoyhtiöilleen jakamiin voittoihin.
(b) according to the tax laws of a Member State is considered to be resident in that State for tax purposes and, under the terms of a double taxation agreement concluded with a third State, is not considered to be resident for tax purposes outside the Community;
Tässä direktiivissä ’jäsenvaltiossa sijaitsevalla yhtiöllä’ tarkoitetaan yhtiötä: a) jolla on jokin liitteessä luetelluista yhtiömuodoista; b) jolla jonkin jäsenvaltion verolainsäädännön mukaan katsotaan olevan tässä jäsenvaltiossa verotuksellinen kotipaikka ja jolla kolmannen valtion kanssa kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehdyn sopimuksen mukaan ei katsota olevan verotuksellista kotipaikkaa yhteisön ulkopuolella; c) joka lisäksi on ilman valintamahdollisuutta ja vapautusta velvollinen maksamaan jotakin seuraavista veroista:
— Koerperschaftsteuer in the Federal Republic of Germany,
– Körperschaftsteuer Saksan liittotasavallassa,
… or to any other tax which may be substituted for any of the above taxes.
– – tai muuta veroa, jolla jokin näistä veroista voidaan korvata.