natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By holding that the overriding public interest capable of justifying the disclosure of a document must, as a rule, be distinct from the principles of transparency, openness and of democracy or of the participation of citizens in the decisionmaking process which underlie Regulation No 1049/2001, unless the applicant adduces evidence to establish that, having regard to the specific facts of the case, the invocation of those same principles is so pressing that it overrides the need to protect the document requested, the Court of First Instance thus misinterpreted the last phrase of Article 4(2) of Regulation
Katsoessaan, että sellaisen ylivoimaisen yleisen edun, jonka vuoksi tietojen antaminen asiakirjasta olisi perusteltua, on periaatteessa oltava erillinen asetuksen N:o 1049/2001 taustalla olevista läpinäkyvyyden, avoimuuden, kansanvallan ja kansalaisten lainsäädäntöprosessiin osallistumisen periaatteista, paitsi jos hakija voi näyttää toteen, että kyseessä olevan tapauksen erityispiirteiden valossa näihin samoihin periaatteisiin vetoaminen on niin tärkeää, että periaatteisiin vetoamisen tärkeys ylittää valitusten kohteena olevan asiakirjan suojan tarpeen, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on siis tulkinnut asetuksen N:o 1049/2001 4
44 — See paragraph 83 of the judgment under appeal.45 — See API v Commission, paragraph 54.
44 – Ks. valituksen kohteena olevan tuomion 83 kohta.45 – Ks. em. asia API v. komissio, tuomion 54 kohta.
46 — Ibidem, paragraph 97.
46 – Ibidem, tuomion 97 kohta.
No 1049/2001 and, consequently, erred in law.
RUOTSI JA TURCO v. NEUVOSTO artiklan 2 kohdan viimeistä lausetta virheellisesti ja tehnyt siten oikeudellisen virheen.
demonstrated, the Court of First Instance misinterpreted the concept of an overriding public interest which would justify a derogation from the confidentiality of legal advice, it is neither necessary nor even possible to give an opinion on the merits of the plea raised by Mr Turco in that regard.
Koska ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tarkasteltavana olevassa asiassa tulkinnut virheellisesti, kuten on todettu, sellaisen ylivoimaisen yleisen edun käsitettä, jonka perusteella oikeudellisen neuvonannon luottamuksellisuutta koskevasta periaatteesta voitaisiin poiketa, ei ole tarpeen eikä edes mahdollista ottaa kantaa Turcon tässä yhteydessä esittämän väitteen oikeellisuuteen.
(b) The review of the balancing of public interests
b) Yleisten etujen vertaamisen valvominen
III — Judgment on the substance of the case
III Riidan asiakysymystä koskeva ratkaisu
Mr Turco, supported by the Netherlands Government, also complains that the Court of First Instance did not grant his application for measures of organisation of pro -cedure to have the Council asked to submit the legal opinion in question to the Court of First Instance.
Turco, jota Alankomaiden hallitus tukee, moittii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta myös siitä, ettei se ole hyväksynyt sen pyyntöä prosessinjohtotoimesta, jolla neuvostoa pyydettäisiin toimittamaan kyseinen oikeudellinen lausunto ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen.
In so doing, that Court did not give itself an opportunity to review whether the Council had properly assessed the opposing public interests.
Näin ollen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole voinut varmistaa, onko neuvosto arvioinut oikein asiassa esiintyviä etuja.
It is, in fact, for that Court of First Instance to review the Council’s balancing of public interests which is required by the use of the exception on the ground of confidentiality in respect of legal advice, whilst leaving to that institution a wide discretion.
On ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tehtävä valvoa yleisten etujen punnintaa, joka on tarpeen, jotta asianomainen toimielin voi soveltaa oikeudelliseen neuvonantoon luottamuksellisuuden nojalla sovellettavaa poikkeusta, missä yhteydessä toimielimelle on myönnettävä laaja harkintavalta.
Effective judicial review will normally require the Court of First Instance to have become aware of the content of the legal advice in question, whilst keeping it confidential from the applicant, as permitted under Article 67(3) of its Rules of Procedure.
Tehokas tuomioistuinvalvonta edellyttää yleensä, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tutustunut kysymyksessä olevien oikeudellisten lausuntojen sisältöön, missä yhteydessä se voi taata lausuntojen luottamuksellisuuden suhteessa kantajaan työjärjestyksensä 67 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
Moreover, for that purpose, the Court of First Instance generally calls on the institution concerned to produce the legal opinion in question.
Tätä varten ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin pyytää asianomaista toimielintä yleensä esittämään kyseisen oikeudellisen lausunnon.
47 The usefulness of such a measure of organisation of procedure still, however, depends on an assessment to be carried out by the Court of First Instance in each case. In the present case, since, as has been
47 Tällaisen prosessinjohtotoimenpiteen hyödyllisyys määräytyy kuitenkin aina arvioinnista, jonka ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin suorittaa kussakin tapauksessa.
47 — See Mattila v Council and Commission, paragraph 18; Kuijer v Council, paragraph 21; and Franchet and Byk v Commission, paragraph 36.
47 – Ks. em. asia Mattila v. neuvosto ja komissio, tuomion 18 kohta; em. asia Kuijer v. neuvosto, tuomion 21 kohta ja em. asia Franchet ja Byk v. komissio, tuomion 36 kohta.
Under Article 61 of the Statute of the Court, if the appeal is well founded, the Court of Justice may itself give final judgment in the matter, where the state of the proceedings so permits.
Yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 61 artiklassa määrätään, että jos muutoksenhaku todetaan aiheelliseksi, yhteisöjen tuomioistuin voi ratkaista asian lopullisesti itse, jos asia on ratkaisukelpoinen.
That applies in the present case.
Esillä olevassa asiassa näin on.
It is apparent from the statement of reasons in the contested decision that the Council refused to disclose the legal opinion in question in the name of the overriding public interest relied on by Mr Turco because it took the view that the overriding public interest referred to in the last phrase of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001 cannot be constituted by the public interest in transparency and in the openness of the decisionmaking process.
Riidanalaisen päätöksen perusteluista käy ilmi, että neuvosto kieltäytyi paljastamasta kyseistä oikeudellista lausuntoa Turcon tarkoittaman ylivoimaisen yleisen edun nimissä, koska se katsoi, että asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan viimeisessä virkkeessä tarkoitettu ylivoimainen yleinen etu ei voi muodostua avoimuuteen ja päätöksentekomenettelyn läpinäkyvyyteen liittyvästä yleisestä edusta.
On the basis of that legally flawed analysis, the Council did not assess whether the public interest in transparency might not, in the present case, prevail over the need for protection which, as a rule, justifies the confidentiality of legal advice and, thus, justify the disclosure of the legal opinion requested.
Pitäen lähtökohtanaan tätä virheellistä oikeudellista arviointia neuvosto ei ole arvioinut, voiko avoimuuteen liittyvä yleinen etu tarkasteltavana olevassa asiassa ylittää sen suojan tarpeen, jonka vuoksi oikeudellisen neuvonannon luottamuksellisuus on periaatteessa perusteltu, ja siten oikeuttaa pyydetyn oikeudellisen lausunnon paljastamisen.
Consequently, the plea in law raised by Mr Turco at first instance, according to which the Council did not examine the existence of the overriding public interest which he was invoking, is well founded.
Turcon ensimmäisessä oikeusasteessa esittämä kanneperuste, jonka mukaan neuvosto ei ole tarkistanut Turcon perustelunaan käyttämää ylivoimaisen yleisen edun olemassaoloa, on siten perusteltu.
On those grounds, the contested decision refusing disclosure must be annulled.
Näillä perusteilla tutustumisoikeuden epäämistä koskeva riidanalainen päätös on kumottava.
On the grounds set out above I suggest that the Court should:
Edellä mainituista syistä ehdotan, että yhteisöjen tuomioistuin
— set aside the judgment of the Court of First Instance of the European Communities of 23 November 2004 in Case T-84/03 Turco v Council as being vitiated by a breach of Community law consisting in a misinterpretation and a misapplication of the last phrase of Article 4(2) of Regulation (EC) No 1049/2001 of the European Parliament and of the Council of 30 May 2001 regarding public access to European Parliament, Council and Commission documents;
– kumoaa asiassa T-84/03, Turco vastaan neuvosto, 23.11.2004 annetun Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomion, koska sillä on rikottu yhteisön oikeutta tulkitsemalla ja soveltamalla virheellisesti Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan viimeistä virkettä
— annul the decision of the Council of 19 December 2002 which refused Mr Maurizio Turco access to the opinion of its legal service on a proposal for a directive laying down minimum standards for the reception of applicants for asylum in Member States.
– kumoaa sen 19.12.2002 tehdyn neuvoston päätöksen, jolla Maurizio Turcolta evättiin oikeus tutustua oikeudellisen yksikön lausuntoon ehdotuksesta direktiiviksi, jolla vahvistetaan vähimmäisstandardit turvapaikanhakijoiden vastaanottamiseksi jäsenvaltioissa.
TWO APPEALS under Article 56 of the Statute of the Court of Justice, lodged on 31 January and 4 February 2005 respectively,
Yhdistetyissä asioissa C-39/05 P ja C-52/05 P, joissa on kyse kahdesta yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 56 artiklaan perustuvasta valituksesta, jotka on pantu vireille 31.1.2005 ja 4.2.2005,
Kingdom of Sweden, represented by K. Wistrand and A. Falk, acting as Agents, with an address for service in Luxembourg,
Ruotsin kuningaskunta, asiamiehinään K. Wistrand ja A. Falk, prosessiosoite Luxemburgissa, ja
Maurizio Turco, residing in Pulsano (Italy), represented by O. Brouwer and C. Schillemans, advocaten, appellants, supported by:
Maurizio Turco, kotipaikka Pulsano (Italia), edustajinaan advocaat O. Brouwer ja advocaat C. Schillemans, valittajina, joita tukee
Kingdom of the Netherlands, represented by H.G. Sevenster, C.M. Wissels and M. de Grave, acting as Agents, intervener on appeal,
Alankomaiden kuningaskunta, asiamiehinään H. G. Sevenster, C. M. Wissels ja M. de Grave, väliintulijana muutoksenhakuasteessa,
Council of the European Union, represented by J.-C. Piris, M. Bauer and B. Driessen, acting as Agents, defendant at first instance,
Euroopan unionin neuvosto, asiamiehinään J.-C. Piris, M. Bauer ja B. Driessen, vastaajana ensimmäisessä oikeusasteessa, asiamiehenään
Kingdom of Denmark, represented by B. Weis Fogh, acting as Agent, with an address for service in Luxembourg,
Tanskan kuningaskunta, Luxemburgissa,
Republic of Finland, represented by A. Guimaraes-Purokoski and J. Heliskoski, acting as Agents, with an address for service in Luxembourg,
Suomen tasavalta, asiamiehinään A. Guimaraes-Purokoski ja J. Heliskoski, prosessiosoite Luxemburgissa,
United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland, represented by V. Jackson, S. Nwaokolo and T. Harris, acting as Agents, and J. Stratford, Barrister, with an address for service in Luxembourg,
Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta, asiamiehinään V. Jackson, S. Nwaokolo ja T. Harris, avustajanaan barrister J. Stratford, prosessiosoite Luxemburgissa, ja
Commission of the European Communities, represented by M. Petite, C. Docksey and P. Aalto, acting as Agents, with an address for service in Luxembourg, interveners at first instance,
Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään M. Petite, C. Docksey ja P. Aalto, prosessiosoite Luxemburgissa, väliintulijoina ensimmäisessä oikeusasteessa,
THE COURT (Grand Chamber), composed of V. Skouris, President, P. Jann, C.W.A. Timmermans, A. Rosas, K. Lenaerts, A. Tizzano, G. Arestis and U. Lõhmus, Presidents of Chambers, K. Schiemann (Rapporteur), A. Borg Barthet, M. Ilešič, J. Malenovský and J. Klučka, Judges,
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN (suuri jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti V. Skouris, jaostojen puheenjohtajat P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, K. Lenaerts, A. Tizzano, G. Arestis ja U. Lõhmus sekä tuomarit K. Schiemann (esittelevä tuomari), A. Borg Barthet, M. Ilešič, J. Malenovský ja J. Klučka, julkisasiamies: M. Poiares Maduro, kirjaaja: yksikönpäällikkö M.-A. Gaudissart, ottaen huomioon kirjallisessa käsittelyssä ja 26.9.2007 pidetyssä istunnossa esitetyn,
Advocate General: M. Poiares Maduro, Registrar: M.-A. Gaudissart, Head of Unit, having regard to the written procedure and further to the hearing on 26 September 2007, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 29 November 2007, gives the following
29.11.2007 pidetyssä istunnossa esittämän kuultuaan julkisasiamiehen ratkaisuehdotuksen, on antanut seuraavan tuomion
European Union of 19 December 2002 which refused him access to an opinion of the Council’s legal service concerning a proposal for a Council directive laying down minimum standards for the reception of applicants for asylum in Member States (‘the contested decision’).
TUOMIO 1.7.2008 – YHDISTETYT ASIAT C-39/05 P JA C-52/05 P hän vaati Euroopan unionin neuvoston 19.12.2002 tekemän sellaisen päätöksen kumoamista, jolla Turcolta evättiin oikeus tutustua neuvoston oikeudellisen yksikön lausuntoon, joka koskee ehdotusta neuvoston direktiiviksi, jolla vahvistetaan vähimmäisstandardit turvapaikanhakijoiden vastaanottamiseksi jäsenvaltioissa (jäljempänä riidanalainen päätös).
The Kingdom of Sweden also requests that the Court itself give judgment in the matter by annulling the contested decision.
Ruotsin kuningaskunta vaatii lisäksi, että yhteisöjen tuomioistuin lausuu itse tästä vaatimuksesta ja kumoaa riidanalaisen päätöksen.
By their pleas in law in support of these appeals, the appellants invite the Court to adjudicate on the scope and application of the exception to the obligation to disclose documents which is provided for, where disclosure would undermine the protection of legal advice, by the second indent of Article 4(2) of Regulation (EC) No 1049/2001 of the European Parliament and of the Council of 30 May 2001 regarding public access to European Parliament, Council and Commission documents (OJ 2001 L 145, p. 43).
Valittajien esittämissä valitusperusteissa yhteisöjen tuomioistuinta kehotetaan lausumaan asiakirjojen sisältämien tietojen ilmaisemista koskevaa velvollisuutta koskevan sen poikkeuksen ulottuvuudesta ja soveltamisesta, josta säädetään Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (EYVL L 145, s. 43) 4 artiklan 2 kohdan toisessa luetelmakohdassa sellaisia tapauksia varten, joissa asiakirjaan tutustuminen vahingoittaisi oikeudellisen neuvonannon suojaa.
Article 255 EC gives, in particular, to any citizen of the European Union a right of access to European Parliament, Council and Commission documents, subject to the principles and the conditions defined by the Council on grounds of public or private interest.
EY 255 artiklassa taataan muun muassa kaikille Euroopan unionin kansalaisille oikeus tutustua Euroopan parlamentin, neuvoston ja Euroopan yhteisöjen komission asiakirjoihin, jollei neuvoston yleisen tai yksityisen edun mukaisista syistä vahvistamista periaatteista ja edellytyksistä muuta johdu.
Regulation No 1049/2001 was adopted by the Council on the basis of Article 255(2) EC.
Neuvosto antoi asetuksen N:o 1049/2001 käyttäen perustana EY 255 artiklan 2 kohtaa.
Recitals 1 to 4, 6 and 11 in the preamble to that regulation are worded as follows:
Kyseisen asetuksen johdantoosan 1–4, 6 ja 11 perustelukappaleessa todetaan seuraavaa:
‘(1) The second [paragraph] of Article 1 of the Treaty on European Union enshrines the concept of openness, stating that the Treaty marks a new stage in the process of creating an ever closer union among the peoples of Europe, in which decisions are taken as openly as possible and as closely as possible to the citizen.
”(1) Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 1 artiklan toisessa kohdassa vahvistetaan avoimuuden periaate ilmaisemalla, että sopimus merkitsee uutta vaihetta kehityksessä sellaisen yhä läheisemmän Euroopan kansojen välisen liiton luomiseksi, jossa päätökset tehdään mahdollisimman avoimesti ja mahdollisimman lähellä kansalaisia.
(2) Openness enables citizens to participate more closely in the decisionmaking process and guarantees that the administration enjoys greater legitimacy and is more effective and more accountable to the citizen in a democratic system.
(2) Avoimuus parantaa kansalaisten mahdollisuuksia osallistua päätöksentekomenettelyihin ja sen avulla varmistetaan, että hallinnolla on demokraattisessa järjestelmässä suhteessa kansalaisiin suurempi legitimiteetti ja että se on tehokkaampaa ja vastuullisempaa.
The institutions should be entitled to protect their internal con -sultations and deliberations where necessary to safeguard their ability to carry out their tasks …’
Toimielimillä olisi oltava mahdollisuus suojata sisäisiä keskustelujaan ja neuvottelujaan silloin, kun se on välttämätöntä, jotta voidaan turvata toimielinten kyky hoitaa tehtäviään. – –”
Under the heading ‘Purpose’, Article 1(a) of Regulation No 1049/2001 states that the purpose of that regulation is ‘to define the principles, conditions and limits on grounds of public or private interest governing the right of access to European Parliament, Council and Commission (hereinafter referred to as “the institutions”) documents provided for in Article 255 of the EC Treaty in such a way as to ensure the widest possible access to documents’.
Asetuksen N:o 1049/2001 1 artiklan, jonka otsikko on ”Tarkoitus”, a alakohdassa säädetään, että asetuksen tarkoituksena on ”määritellä ne julkiseen tai yksityiseen etuun perustuvat periaatteet, edellytykset ja rajoitukset, jotka koskevat EY:n perustamissopimuksen 255 artiklassa tarkoitettua oikeutta tutustua Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission, jäljempänä ’toimielimet’, asiakirjoihin, siten, että taataan mahdollisimman laaja oikeus tutustua asiakirjoihin”.
Under the heading ‘Beneficiaries and scope’, Article 2(1) of Regulation No 1049/2001 grants any citizen of the Union, and any natural or legal person residing or having its registered office in a Member State, a right of access to documents of the institutions, ‘subject to the principles, conditions and limits defined in this Regulation’.
Tämän saman asetuksen 2 artiklan, jonka otsikko on ”Asiakirjoihin tutustumiseen oikeutetut ja soveltamisala”, 1 kohdassa tunnustetaan jokaiselle unionin kansalaiselle sekä jokaiselle luonnolliselle henkilölle, joka asuu jossain jäsenvaltiossa, sekä jokaiselle oikeushenkilölle, jolla on sääntömääräinen kotipaikka jossain jäsenvaltiossa, oikeus tutustua toimielinten asiakirjoihin ”tässä asetuksessa määriteltyjen periaatteiden, edellytysten ja rajoitusten mukaisesti”.
Article 4 of Regulation No 1049/2001, headed ‘Exceptions’, provides:
Asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklassa, jonka otsikko on ”Poikkeukset”, säädetään seuraavaa:
The institutions shall refuse access to a document where disclosure would undermine the protection of:
Toimielimet eivät anna tutustuttavaksi asiakirjaa, jonka sisältämien tietojen ilmaiseminen vahingoittaisi:
— court proceedings and legal advice,
– tuomioistuinkäsittelyn ja oikeudellisen neuvonannon suojaa;
… unless there is an overriding public interest in disclosure.
– – jollei ylivoimainen yleinen etu edellytä ilmaisemista.
Access to a document containing opinions for internal use as part of deliberations and preliminary consultations within the institution concerned shall be refused even after the decision has been taken if disclosure of the document would seriously undermine the institution’s decisionmaking process, unless there is an overriding public interest in disclosure.
Tutustuttavaksi ei anneta asiakirjaa, joka sisältää sisäiseen käyttöön tarkoitettuja mielipiteitä osana asianomaisen toimielimen neuvotteluja ja alustavia keskusteluja päätöksen tekemisen jälkeenkään, jos asiakirjan sisältämien tietojen ilmaiseminen vahingoittaisi vakavasti toimielimen päätöksentekomenettelyä, jollei ylivoimainen yleinen etu edellytä ilmaisemista.
The exceptions may apply for a maximum period of 30 years …’
Poikkeuksia voidaan soveltaa enintään 30 vuoden ajan. – –”
Article 12(2) of Regulation No 1049/2001 provides that documents drawn up or received in the course of procedures for the adoption of acts which are legally binding in or for the Member States, should, subject to Articles 4 and 9 of that regulation, be made directly accessible.
Asetuksen N:o 1049/2001 12 artiklan 2 kohdassa säädetään, että asiakirjojen, jotka on laadittu tai vastaanotettu sellaisten säädösten antamiseen liittyvien menettelyjen yhteydessä, jotka joko sitovat jäsenvaltioita tai ovat niissä sitovia, olisi oltava suoraan saatavilla, jollei tämän saman asetuksen 4 ja 9 artiklassa toisin säädetä.
On 22 October 2002 Mr Turco submitted a request to the Council for access to the documents appearing on the agenda of the ‘Justice and Home Affairs’ Council meeting which took place in Luxembourg on 14 and 15 October 2002, including, under document number 9077/02, an opinion of the Council’s legal service on a proposal for a Council Directive laying down minimum standards for the reception of applicants for asylum in Member States.
Turco pyysi 22.10.2002 neuvostolta oikeutta tutustua asiakirjoihin, jotka olivat neuvoston (oikeus- ja sisäasiat) Luxemburgissa 14. ja 15.10.2002 pitämän kokouksen esityslistalla ja joihin kuului neuvoston oikeudellisen yksikön antama lausunto nro 9077/02 ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi, jolla vahvistetaan vähimmäisstandardit turvapaikanhakijoiden vastaanottamiseksi jäsenvaltioissa.
The Council refused Mr Turco access to that opinion on 5 November 2002, on the basis of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001.
Neuvosto epäsi 5.11.2002 Turcolta oikeuden tutustua tähän lausuntoon asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan nojalla.
The reasons given for that refusal were as follows:
Tämän epäävän päätöksen perustelut ovat seuraavat:
‘Document [No] 9077/02 is an opinion of the Council legal service concerning a proposal for a Council Directive laying down minimum standards for the reception of applicants for asylum in Member States.
”Asiakirja nro 9077/02 on neuvoston oikeudellisen yksikön lausunto ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi, jolla vahvistetaan vähimmäisstandardit turvapaikanhakijoiden vastaanottamiseksi jäsenvaltioissa.
Given its content, the release of this document could undermine the protection of internal legal advice to the Council as referred to in Article 4(2) of … Regulation [No 1049/2001].
Tämän asiakirjan paljastaminen – sen sisältö huomioon ottaen – voisi vahingoittaa asetuksen [N:o 1049/2001] 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoston sisäisten oikeudellisten lausuntojen suojaa.
In the absence of any specific reasons pointing to a particular overriding public interest in disclosure, the General Secretariat has concluded that, on balance, the interest in protecting internal legal advice outweighs the public interest and has therefore decided to refuse access to this document pursuant to Article 4(2) of [that] Regulation.
Koska ei ole mitään erityistä syytä, mikä osoittaisi, että tämän asiakirjan paljastamiseen liittyisi pakottava yleinen etu, neuvoston pääsihteeristö päätyi eri intressejä punnittuaan siihen, että sisäisten oikeudellisten lausuntojen suojaamisen intressi on etusijalla yleiseen etuun nähden, ja näin ollen päätti [tämän] asetuksen 4 artiklan 2 kohdan nojalla evätä oikeuden tutustua tähän asiakirjaan.
This exception covers the entire content of the document.
Tämä poikkeus kattaa asiakirjan sisällön kokonaisuudessaan.
Consequently, it is not possible to grant partial access pursuant to Article 4(6) of [that] Regulation.’
Näin ollen ei ole mahdollista antaa oikeutta tutustua kyseiseen asiakirjaan osittain [kyseisen] asetuksen 4 artiklan 6 kohdan mukaisesti.”