natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By order of 27 August 1998, the Bundesfinanzhof (Federal Finance Court) referred to the Court for a preliminary ruling two questions on the interpretation of Articles 4, 17 and 28 of the Sixth Council Directive (77/388/EEC) of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes -Common system of value added tax: uniform basis of assessment.
Bundesfinanzhof on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle 27.8.1998 tekemällään päätöksellä kaksi ennakkoratkaisukysymystä jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta —yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 4, 17 ja 28 artiklan tulkinnasta.
Those questions were raised in proceedings between Mrs Brigitte Breitsohl and the Finanzamt Goslar (Tax Office, Goslar) concerning VAT which Mrs Breitsohl had paid on transactions carried out in preparation for a business project.
Nämä kysymykset on esitetty Brigitte Breitsohlin ja Finanzamt Goslarin välisessä oikeudenkäynnissä, joka koskee Breitsohlin tekemää vähennystä arvonlisäverosta, jonka hän oli maksanut taloudellisen toiminnan aloittamista varten suorittamiensa liiketoimien yhteydessä.
In 1989, Mrs Breitsohl applied to a motor vehicle manufacturer for a dealership.
Breitsohl neuvotteli erään ajoneuvovalmistajan kanssa vuonna 1989 jälleenmyyntisopimuksesta.
By letter of 14 April 1989, the manufacturer informed her that it accepted her application subject to certain conditions.
Kyseinen ajoneuvovalmistaja ilmoitti Breitsohlille 14.4.1989 päivätyllä kirjeellä hyväksyvänsä tämän jälleenmyyjäksi tietyin edellytyksin.
In February 1990, Mrs Breitsohl declared to her competent local authority an industrial and commercial establishment for the sale and repair of motor vehicles, and acquired a vacant plot of land which was to be the site of the declared business.
Breitsohl teki helmikuussa 1990 toimivaltaisille kunnan viranomaisille ilmoituksen moottoriajoneuvojen myynti- ja korjaustoimintaa harjoittavasta liikkeestä ja hankki rakentamattoman tontin, jolla oli tarkoitus harjoittaa ilmoitettua yritystoimintaa.
In April 1990, she commissioned a building company to construct a motor vehicle repair workshop on the plot.
Huhtikuussa 1990 hän antoi eräälle rakennusalan yritykselle tehtäväksi rakentaa tontille autokorjaamon.
By its first question, the national court is asking essentially whether Articles 4 and 17 of the Sixth Directive are to be interpreted as meaning that the right to deduct the VAT paid on transactions carried out with a view to the realisation of a planned economic activity still exists even where the tax authority is aware, from the time of the first tax assessment, that the economic activity envisaged, which was to give rise to taxable transactions, will not be taken up.
Kun ilmeni, että kokonaisrakennuskustannukset nousivat, pankki ei ollut halukas rahoittamaan niitä ja rakennusalan yritys keskeytti 22.5.1990 rakennustyöt.
When it became clear that a rise in the overall cost of the building works was to be expected, the bank refused to finance the works and the building company interrupted them.
Breitsohl sitoutui maksamaan rakennusalan yritykselle sen tekemistä töistä yhteensä 100 000 DEM ja luovuttamaan jo pystytetyt rakenteet kolmannelle 50 000 DEM:n hintaan, toisin sanoen 43 859,65 DEM:lla, johon oli lisätty 6 140,35 DEM:n suuruinen liikevaihtovero.
Mrs Breitsohl therefore agreed, by a settlement, to pay the building company a total amount of DEM 100 000 and to sell the building works already completed to a third party for DEM 50 (XX), representing DEM 43 859.65 plus DEM 6 140.35 bv way of VAT.
Breitsohl ilmoitti vuotta koskevassa 1990 vuosittaisessa arvonlisäveroilmoituksessaan verollisina liiketoimina rakennusten osien luovutuksen perusteella 43 859 DEM ja vähennyskelpoisina määrinä 13 900,11 DEM, jotka vastasivat notariaatti- ja veroneuvontakuluja sekä rakennuskuluja. Tästä syntyi 7 759,90 DEM:n ylijäämä hänen edukseen.
A person who has the intention, confirmed by objective evidence, to commence independently an economic activity and who incurs the first investment expenditure for those purposes must be regarded as a taxable person.
Finanzamt hyväksyi 15.7.1992 tekemässään vuotta 1990 koskevassa verotuspäätöksessä vähennyskelpoiseksi summaksi vain 95,50 DEM:n määrän sillä perusteella, että kyseessä olevat suoritukset oli käytetty verottomaan tontin luovutukseen.
Acting in that capacity, he has, therefore, the right immediately to deduct the VAT payable or paid on the investment expenditure incurred lor the purposes of the transactions which he intends io carry out and which give rise to the right to deduct.
Finanzamt katsoi tämän jälkeen, että Breitsohlista ei ollut tullut elinkeinonharjoittajaa säännöllisten liiketoimien puuttuessa eikä hänellä näin ollen myöskään ollut oikeutta tehdä verovähennystä.
circumstances of the case in the main proceedings, the declaration of the intention to commence economic activities giving rise to taxable transactions was made in good faith and is borne out by objective evidence.
Ensimmäisellä kysymyksellään kansallinen tuomioistuin tiedustelee pääasiallisesti, onko kuudennen direktiivin 4 ja 17 artiklaa tulkittava niin, että taloudellisen toiminnan aloittamiseksi suoritettujen liiketoimien yhteydessä maksettu arvonlisävero saadaan vähentää myös silloin, kun veroviranomainen tietää jo veroa ensimmäisen kerran maksuunpantaessa, että aiottua, verollisiin liiketoimiin johtavaa taloudellista toimintaa ei tulla harjoittamaan.
It is the acquisition of goods or services by a taxable person acting as such that gives rise to the application of the VAT system and therefore of the deduction mechanism.
Sitä, jolla on objektiivisten seikkojen tukema aikomus aloittaa itsenäinen taloudellinen toiminta ja joka suorittaa tätä varten ensimmäiset investointinsa, on pidettävä verovelvollisena.
The use to which the goods or services are put, or intended to be put, determines only the extent of the initial deduction to which the taxable person is entitled and the extent of any adjustments in the course of the following periods, which must be carried out.
Toimiessaan tässä ominaisuudessaan hänellä on siis oikeus vähentää välittömästi se arvonlisävero, jonka hän on maksanut tai joka hänen on maksettava sellaisia investointeja koskevien kustannusten yhteydessä, jotka on tehty aiottua liiketoimintaa varten ja jotka oikeuttavat vähennykseen, ilman, että hänen olisi odotettava yritystoimintansa tosiasiallista alkamista.
By its second question, the national court asks essentially whether the option for taxation exercised at the time of the supply of the buildings or parts of buildings and the land on which they stand must relate inseparably to the buildings or parts of buildings and the land on which they stand, or whether it may be limited to the buildings or parts thereof.
Arvonlisäverojärjestelmän ja siten myös vähennysjärjestelmän soveltamisen kannalta on ratkaisevaa, että verovelvollinen hankkii tavarat tai palvelut tässä ominaisuudessaan. Tavaran tai palvelun tosiasiallisen tai suunnitellun käytön perusteella ratkaistaan ainoastaan sen alkuperäisen vähennyksen laajuus, johon verovelvollinen on oikeutettu, ja myöhempien ajanjaksojen aikana mahdollisesti tehtävien oikaisujen laajuus.
The right to deduct arises at the time when the deductible tax becomes chargeable.
Vähennysoikeus syntyy, kun vähennyskelpoista veroa koskeva verosaatava syntyy.
That is the case as soon as the goods are delivered to, or the services are performed for, the taxable person entitled to deduct.
Näin tapahtuu silloin, kun tavara luovutetaan tai palvelu suoritetaan verovelvolliselle, jolla on vähennysoikeus.
As regards the supply of a building or a part of a building and the land on which it stands 'before first occupation', the exemption granted by German law cannot be based on Article 13 Β (g) of the Sixth Directive, and neither, therefore, can the right to opt for taxation be based on Article 13 C of the directive.
Toisenlainen tulkinta olisi arvonlisäverotuksen neutraalisuusperiaatteen vastainen, koska se johtaisi siihen, että investointimenot jaettaisiin sattumanvaraisesti ennen varsinaista yritystoiminnan aloittamista ja sen jälkeen suoritettuihin menoihin.
Any other interpretation would be contrary to the principle of VAT neutrality, and would create an arbitrary distinction between investment expenditure incurred before actual exploitation of a business and expenditure incurred during exploitation.
Ensimmäisten investointimenojen yhteydessä maksetun arvonlisäveron vähentämisoikeuden syntymisen edellytyksenä ei siis ole se, että veroviranomainen virallisesti tunnustaa verovelvollisen aseman.
The exemption and the right of option granted by the German Law on turnover tax are based upon Article 28(3)(b) and (c) of the Sixth Directive, read in conjunction with Annex F, point 16 and Annex G, point 1(b), which authorise Member States during the transitional period, which has not yet expired, to continue to exempt the supply before first occupation of a building or part of a building and land on which it stands and to grant taxable persons the right to opt for taxation of such a supply.
Tämän tunnustamisen seurauksena on vain, että tällaista kerran tunnustettua asemaa ei luottamuksensuojan ja oikeusvarmuuden periaatteita loukkaamatta enää voida taannehtivasti poistaa verovelvolliselta, petos- tai väärinkäytöstapauksia lukuun ottamatta.
The arising of the right to deduct the VAT paid on the first investment expenditure is thus in no way dependent upon formal recognition of the status of taxable person by the tax authority.
Väärinkäytösriskin välttämiseksi veroviranomaiset voivat edellyttää, että ilmoitettu aikomus aloittaa taloudellinen toiminta, jossa suoritetaan verollisia liiketoimia, osoitetaan objektiivisin todistein.
The only effect of that recognition is that such status, once recognised, cannot, save in situations of fraud or abuse, be withdrawn from the taxpayer with retrospective effect, without infringing the principles of the protection of legitimate expectations and legal certainty.
Asianomainen saavuttaa lopullisesti verovelvollisen aseman ainoastaan silloin, kun hän on tehnyt vilpittömässä mielessä ilmoituksen aikomuksestaan aloittaa taloudellisen toiminnan.
Next, without prejudice to the option which the first sentence confers upon Member States to define the words 'land on which they stand', the concept of 'supply ... of buildings or parts of buildings and the land on which they stand' cannot be defined by reference to the national law applicable in the main proceedings, given the purpose of the Sixth Directive, which is aimed at determining the basis of VAT in a uniform manner according to Community rules. Such a concept, must therefore be interpreted in a uniform manner in all Member States.
Petos- tai väärinkäytöstilanteessa, veroviranomaiset voivat vaatia vähennettyjen määrien takaisinmaksamista taannehtivasti, koska vähennykset on myönnetty väärän ilmoituksen perusteella.
A taxable person acquires that status definitively only if he made the declaration of intention to begin the envisaged economic activities in good faith. In cases of fraud or abuse, in which, for example, the person concerned, the tax authority may claim repayment of the sums retroactively on the ground that those deductions were made on the basis of false declarations.
Näin ollen on kansallisen tuomioistuimen tehtävänä tarkistaa, onko ilmoitus arvonlisäverollisiin liiketoimiin johtavan taloudellisen toiminnan aloittamisaikeesta tehty vilpittömässä mielessä ja tukevatko objektiiviset seikat tätä, kun otetaan huomioon pääasian olosuhteet.
Article 4(3) of the Sixth Directive distinguishes between, on the one hand, the supply of building land, described as 'any unimproved or improved land defined as such by the Member States', and, on the other, the supply before first occupation of buildings or parts of buildings and the land on
Kun kyseessä on "ennen ensimmäistä käyttöönottoa" tapahtunut rakennuksen tai rakennuksen osan luovutus siihen liittyvine maapohjineen, Saksan lainsäädännön mukainen verovapautus ei voi perustua kuudennen direktiivin 13 artiklan Β kohdan g alakohtaan eikä näin ollen verotusta koskeva valintaoikeus tämän direktiivin 13 artiklan C kohtaan.
which they stand, any structure fixed to or in the ground being regarded as a building within the meaning of that provision.
Säännöksillä myönnetty vapautus ja valintaoikeus perustuvat kuudennen direktiivin 28 artiklan 3 kohdan b ja c alakohtaan sekä tämän direktiivin liitteessä F olevaan 16 kohtaan ja liitteessä G olevan 1 kohdan b alakohtaan, joissa niitä yhdessä luettaessa annetaan jäsenvaltioille mahdollisuus siirtymäaikana, joka ei ole vielä päättynyt, jatkaa rakennuksen tai rakennuksen osan ja siihen liittyvän maapohjan ennen niiden ensimmäistä käyttöönottamista tapahtuneen luovutuksen vapauttamista verosta ja myöntää verovelvollisille oikeus valita tällaisen luovutuksen verottaminen.
It follows from that distinction that buildings or parts of buildings and the land on which they stand cannot be dissociated from each other.
Tätä käsitettä, on näin ollen tulkittava yhdenmukaisesti kaikissa jäsenvaltiossa.
defendant in the main proceedings would have to carry out an adjustment of her deductions in accordance with Article 20(3) of the Sixth Directive. In the second hypothesis, she would be able to deduct the VAT relating to the building work in respect of which she has asserted her right to deduct, but she would, on the other hand, also have to subject the sum obtained for the sale of the land to VAT.
Kuudennen direktiivin 4 artiklan 3 kohdassa erotetaan toisistaan toisaalta rakennusmaiden luovutus, jolloin käytetään ilmaisua "jäsenvaltioiden määritelmän mukainen rakentamaton tai rakennettu maa", ja toisaalta ennen ensimmäistä käyttöönottoa tapahtunut rakennusten tai rakennusten osien luovutus niihin liittyvine maapohjineen, jolloin tämän säännöksen mukaisesti kaikkia maapohjaan liitettyjä rakennelmia pidetään rakennuksina.
In those circumstances, the exemption and the right of option referred to in Article 28(3)(b) and (c) of the Sixth Directive, read in combination with Annex F, point 16, and Annex G, point 1(b) must relate inseparably to buildings or parts of buildings and the land on which they stand.
Tästä erottelusta käy ilmi, että arvonlisäverotuksessa rakennuksia tai rakennusten osia ja niihin liittyvää maapohjaa ei voida erottaa toisistaan.
Since, moreover, the parts of buildings and the land on which they stood at issue in the main proceedings were intended to be used for business purposes, there is no need, as far as the right of option is concerned, to make an apportionment between that part of the buildings or parts of buildings and the land on which they stood devoted to business activities, and that part reserved for the private use of the taxpayer.
Näin ollen kuudennen direktiivin 28 artiklan 3 kohdan b ja c alakohdassa, luettuina yhdessä kuudennen direktiivin liitteessä F olevan 16 kohdan ja liitteessä G olevan 1 kohdan b alakohdan kanssa, tarkoitetun vapautuksen ja valintaoikeuden on koskettava erottamattomasti rakennuksia tai rakennusten osia niihin liittyvine maapohjineen.
Therefore, a taxable person who supplies buildings and land on which they stand may either use the VAT exemption for the buildings and the land taken as a whole, or opt for taxation of the whole. In the first hypothesis, the
Näin ollen rakennuksia niihin liittyvine maapohjineen luovuttava verovelvollinen voi vaatia joko vapautusta arvonlisäverosta rakennusten ja maapohjan osalta yhdessä taikka valita tämä kokonaisuuden verottamisen.
Article 4(3) (a) of the Sixth Directive 77/388 is to be interpreted as meaning that the option for taxation exercised at the time of the supply of buildings or parts of buildings and the land on which they stand must relate inseparably to the buddings or parts of buildings and the land on which they stand.'
Koska lisäksi pääasiassa kyseessä oleva rakennus siihen liittyvine maapohjineen oli tarkoitettu käytettäväksi liiketoiminnan harjoittamiseen, valintaoikeuden suhteen ei ole tarpeen tehdä eroa sen mukaan, käytetäänkö rakennuksia tai rakennusten osia niihin liittyvine maapohjineen liiketoimintaa varten vai ovatko ne verovelvollisen yksityisessä käytössä.
Advocate General P. Ruiz-Jarabo Colomer delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 16 December 1999.
Yhteisöjen tuomioistuin on ratkaissut esitetyt kysymykset seuraavasti:
'(1) Articles 4 and 17 of the Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes Common system of value added tax: uniform basis of assessment are to be interpreted as meaning that the right to deduct VAT on transactions effected with a view to taking up a projected economic activity continues to exist even where the tax authority is already aware, when the first tax assessment is made, that the economic activity leading to taxable transactions will not be taken up.
Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä:yhdenmukainen määräytymisperuste —17päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 4 ja 17 artiklaa on tulkittava niin, että taloudellisen toiminnan aloittamiseksi suoritettujen liiketoimien yhteydessä maksettu arvonlisävero on oikeus vähentää myös silloin, kun veroviranomainen tietää jo veroa ensimmäisen kerran maksuunpantaessa, että aiottua taloudellista toimintaa, jonka piti johtaa verollisiin liiketoimiin, ei tulla harjoittamaan.
(2) Artide 4(2)(a) of the Sixth Directive should be interpreted as meaning that in the case of a supply of buildings or parts thereof and of the land on which they stand, the option for taxation must be exercised inseparably in respect of the immovable property as a whole, including both the buildings or parts thereof and the land on which they stand.'
yhteydessä verotuksen valintaoikeutta on käytettävä niin, että valinnan on koskettava erottamattomasti rakennuksia tai rakennusten osia niihin liittyvine maapohjineen.
Joined Cases T-79/96, T-260/97 and T-l 17/98 Camar srl, Tico srl ν Commission of the European Communities Council of the European Union Agriculture
Yhdistetyt asiat T-79/96, T-260/97 ja T-117/98 Camar srl, Tico srl v. Euroopan yhteisöjen komissio ja Euroopan unionin neuvosto Maatalous
(Common organisation of the markets Bananas Application for additional import licences - Adjustments of tariff quota in the event of necessity — Transitional measures) (Fourth Chamber)
Suomenkielistä käännöstä ei ole vielä saatavissa.
Not available.
Antoinette Losch
Joined Cases C-432/98 Ρ and C-433/98 Ρ Council of the European Union ν Christiane Chvatal and Others Antoinette Losch on the list of applicants for early retirement (provided for by Council Regulation No 2688/95 only with respect to officials of the Parliament) -Admissibility of the action — Legality of Regulation No 2688/95 Obligation to reconsult the Parliament on an amended proposal from the Commission — Conditions governing consultation of the Staff Regulations Committee
Valitus asiassa T-154/96 30.9.1998 annetusta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomiosta, jossa kumotriin päätös, jolla kieltäydyttiin hyväksymästä yhteisöjen tuomioistuimen virkamiehiä luetteloon niistä, jotka ovat kiinnostuneita virkasuhteen päättämisestä erityisjärjestelyin (mistä säädetään neuvoston asetuksessa N:o 2688/95 ainoastaan parlamentin virkamiesten osalta) — Kanteen tutkittavaksi ottaminen — Asetuksen N:o 2688/95 lainmukaisuus — Parlamentin uudelleenkuulemis\'elvollisuus silloin, kun komission ehdotusta on muutettu — Edellytykset siitä, milloin henkilöstösääntökomiteaa on kuultava
Advocate General S. Alber delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 6 June 2000.
Julkisasiamies s. Alber on esittänyt ratkaisuehdotuksensa täysistunnossa 6 päivänä kesäkuuta 2000.
Appeal against judgment of the Court of First Instance (Fifth Chamber) of 30 September 1998 in Case T-154/96 beween Ms Chvatal and Others and the Court of Justice by which the Court of First Instance annulled the decision rejecting the request for officials of the Court of Justice to be entered on the list of applicants for early retirement (provided for by Council Regulation No 2688/95 only with respect to officials of the Parliament) Admissibility· of the action — Legality of Regulation No 2688/95 Obligation to reconsult the Parliament on an amended proposal from the Commission - Conditionsgoverningconsultation of the Staff Regulations Committee
Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa Τ-164/97 30.9.1998 antamasta tuomiosta, jossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumosi päätöksen, jolla on hylätty vaatimus lisätä tilintarkastustuomioistuimen virkamiehiä niiden henkilöiden luetteloon, jotka haluavat saada virkasuhteensa päättymään (asiasta on säädetty neuvoston asetuksella N:o 2688/95 vain parlamentin virkamiesten osalta) — Kanteen tutkittavaksi ottaminen —Asetuksen N:o 2688/95 lainmukaisuus — Velvollisuus kuulla parlamenttia uudelleen muutetusta komission ehdotuksesta — Henkilöstösääntökomitean tulemista koskevat edellytykset
Case C-214/98 Commission of the European Communities ν Hellenic Republic
Julkisasiamies s.
Advocate General S. Alber delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 6 June 2000.
Alber on esittänyt ratkaisuehdotuksensa täysistunnossa 6 päivänä kesäkuuta 2000.
Failure of a Member State to fulfil its obligations Failure to comply with Council Directive 93/118/EC of 22 December 1993 amending Directive 85/73/EEC on the financing of inspections and controls offresti meat and poultry and in particular, points 1, 2 and 5 of the first chapter of the Annex to that directive
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Laiminlyönti noudattaa tuoreen lihan ja siipikarjanlihan terveystarkastusten ja -valvonnan rahoittamisesta annetun direktiivin 85173¡ETY muuttamisesta 22 päivänä joulukuuta 1993 annettua neuvoston direktiiviä 93/118/EYja erityisesti sanotun direktiivin liitteen ensimmäisen luvun 1, 2 ja 5 kohtaa
Case C-434/98 Ρ Council of the European Union ν Silvio Busacca and Others
Julkisasiamies J. Mischo on esittänyt ratkaisuehdotuksensa kuudennen jaoston istunnossa 6 päivänä kesäkuuta 2000.
Advocate General J. Mischo delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 6 June 2000.
Suomenkielistä käännöstä ei ole vielä saatavissa.
Not available.
Asia C-9/99
Preliminary ntling - Cour d'appel, Grenoble ­Interpretation of Articles 3(c) and (g), 3a, 5, 7a, 102a and 103 of the EC Treaty (now Articles 3, 4, 10, 14, 98 and 99 EC) National legislation requiring editors to impose on bookshops a fixed price on the resale of books, whatever their content, both to consumers and to buyers for professional purposes
Ennakkoratkaisupyyntö — Cour d'appel de Grenoble — EY.n perustamissopimuksen 3 artiklan c ja g kohdan, 3 a artiklan, 5 artiklan, 7 a artiklan, 102 a aniklan ja 103 artiklan (joista on tullut EY 3, 4, 10, 14, 98 ja 99 artikla) tulkinta sellaisen kansallisen lainsäädännön osalta, jossa velvoitetaan kustantajat asettamaan kirjakauppiaille kaikensisältöisten Idojen jälleenmyyntihinta, joka koskee niin kuluttajia kuin elinkeinotoimintaansa varten kirjoja hankkivia
Advocate General J. Mischo delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 8 June 2000.
Alber on esittänyt ratkaisuehdotuksensa kuudennen jaoston istunnossa 6 päivänä kesäkuuta 2000.
Preliminary ruling Supremo Tribunal Administrativo Interpretation of the Explanatory Notes to the Combined Nomenclature in conjunction with Commission Regulation (EEC) No 3174/88 of 21 September 1988 amending Annex I to Council Regulation (EEC) No 2658/87 on the tariff and statistical nomenclature on the Common Customs Tariff— Heading 0406 Classification of caseins
Ennakkoratkaisupyyntö —Supremo TribunalAdministrativo—Yhdistetyn nimikkeistön selitysten tulkinta yhdessä 21.9.1988 annetun komission asetuksen N:o 3174/88 kanssa — Tariffinimike 0406 —Juustoaineen luokittelu