natgillin/translations-raw huggingface dataset:
On 16 December 2003 the Commission sent to the Federal Republic of Germany a reasoned opinion inviting it to take the measures necessary to comply therewith within a period of two months of its receipt.
Komissio lähetti 16.12.2003 Saksan liittotasavallalle perustellun lausunnon, jossa se kehotti tätä toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet kyseisen lausunnon noudattamiseksi kahden kuukauden kuluessa sen vastaanottamisesta.
Not being satisfied with the German authorities’ reply to that opinion, contained in a letter of 17 February 2004, the Commission decided to bring the present action.
Koska komissio ei ollut tyytyväinen 17.2.2004 päivätyllä kirjeellä annettuun Saksan viranomaisten vastaukseen kyseiseen perusteltuun lausuntoon, se päätti nostaa nyt käsiteltävänä olevan kanteen.
The Federal Republic of Germany argues that the action is in part inadmissible on the ground that the Commission in its letter before action, by the use of the words ‘German taxpayer’, referred only to persons of German nationality liable to income tax.
Saksan liittotasavalta väittää, että kanne on jätettävä osittain tutkimatta, koska sen mukaan komissio tarkoitti virallisessa huomautuksessaan ilmaisua ”saksalainen verovelvollinen” käyttäessään yksinomaan Saksan kansalaisia, jotka ovat verovelvollisia tuloveron osalta.
It was not, therefore, open to the Commission to widen the scope of the action to include the situation of workers of different nationality.
Komissio ei näin ollen voinut Saksan liittotasavallan mukaan laajentaa kanteen kohdetta sellaisten työntekijöiden tilanteeseen, jotka eivät ole Saksan kansalaisia.
In addition, the reasoned opinion must contain a coherent and detailed statement of the reasons which led the Commission to conclude that the State in question has failed to fulfil one of its obligations under the EC Treaty.
Perustellussa lausunnossa on myös esitettävä johdonmukaisesti ja yksityiskohtaisesti ne syyt, joiden vuoksi komissio päätyi siihen käsitykseen, että kyseinen jäsenvaltio on jättänyt noudattamatta EY:n perustamissopimuksen mukaan sille kuuluvaa velvoitetta.
In this instance, contrary to the claims of the Federal Republic of Germany, it is not apparent from the letter of formal notice that the Commission intended to limit the subject-matter of the dispute to the situation of German nationals.
Toisin kuin Saksan liittotasavalta väittää, esillä olevassa asiassa virallisesta huomautuksesta ei ilmene, että komissio olisi pyrkinyt rajaamaan riidan kohteen Saksan kansalaisten tilanteeseen.
As a matter of fact, first, in the third paragraph of that letter the Commission makes particular reference to Paragraph 1(3) of the EStG which, for the purposes of liability to income tax, refers to natural persons having neither domicile nor habitual residence in Germany and who receive income in that State, irrespective of their nation-
Yhtäältä komissio viittaa kyseisen kirjeen 3 kohdassa muun muassa EStG:n 1 §:n 3 momenttiin, joka koskee tuloveroa koskevan verovelvollisuuden osalta luonnollisia henkilöitä, joilla ei ole kotipaikkaa eikä tavanomaista asuinpaikkaa Saksassa ja joilla on tuloja kyseisessä jäsenvaltiossa, heidän kansalaisuudestaan riippumatta.
COMMISSION v GERMANY ality. Second, in the fifth paragraph of that letter the Commission states that, in its view, exclusion of persons making use of crossborder mobility from eligibility for the property subsidy is, under Articles 18 EC, 39 EC and 43 EC, incompatible with the principle of freedom of movement of persons.
KOMISSIO v. SAKSA sulkeminen omaa asuntoa varten myönnettävän avustuksen ulkopuolelle, jotka liikkuvat rajojen yli, on EY 18, EY 39 ja EY 43 artiklan mukaisesti ristiriidassa henkilöiden vapaan liikkuvuuden periaatteen kanssa.
The subject-matter of the dispute not having been altered or extended and the letter of formal notice having enabled the Federal Republic of Germany to be informed of the factors needed for the preparation of its defence, the objection to admissibility raised by that Member State must be rejected and the action introduced by the Commission declared admissible.
Koska riidan kohdetta ei ole muutettu eikä laajennettu ja koska Saksan liittotasavalta kykeni virallisen huomautuksen perusteella saamaan tietoonsa seikat, jotka se tarvitsi puolustuksensa valmistelemiseen, Saksan liittotasavallan esittämä oikeudenkäyntiväite on hylättävä ja komission nostama kanne on otettava tutkittavaksi.
A preliminary point to be noted here is that by letter of 4 January 2006 the Federal Republic of Germany informed the Court of the adoption on 22 December 2005 of the Law abolishing the subsidy for owneroccupied dwellings (Gesetz zur Abschaffung der Eigenheimzulage, BGBl. 2005 I, p. 76).
Aluksi on todettava, että Saksan liittotasavalta ilmoitti yhteisöjen tuomioistuimelle 4.1.2006 päivätyllä kirjeellä siitä, että 22.12.2005 oli annettu laki omaa asuntoa varten myönnettävän avustuksen poistamisesta (Gesetz zur Abschaffung der Eigenheimzulage; BGBl. 2005 I, s. 76).
In this regard it is sufficient to observe that, according to settled caselaw, the question whether a Member State has failed to fulfil its obligations must be determined by reference to the situation prevailing in the Member State at the end of the period laid down in the reasoned opinion and that the Court cannot take account of any subsequent changes (see, in particular, Case C-161/02 Commission v France [2003] ECR I-6567, paragraph 6, and judgment of 18 July 2007 in Case C-26/07 Commission v Greece, not published in the ECR, paragraph 6).
Tältä osin riittää, kun muistutetaan, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan arvioitaessa sitä, onko jäsenvaltio jättänyt noudattamatta jäsenyysvelvoitteitaan, on otettava huomioon jäsenvaltion tilanne sellaisena kuin se oli perustellussa lausunnossa asetetun määräajan päättyessä, eikä yhteisöjen tuomioistuin voi ottaa huomioon tämän jälkeen tapahtuneita muutoksia (ks. mm. asia C-161/02, komissio v. Ranska, tuomio 19.6.2003, Kok. 2003, s.
It is settled caselaw that, although direct taxation falls within their competence, the Member States must none the less exercise that competence consistently with Community law (Case C-446/03 Marks & Spencer [2005] ECR I-10837, paragraph 29; Case C-345/05 Commission v Portugal [2006] ECR I-10633, paragraph 10; and Case C-104/06 Commission v Sweden [2007] ECR I-671, paragraph 12). 17
Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan välitön verotus kuuluu tosin jäsenvaltioiden toimivaltaan, mutta jäsenvaltioiden on tätä toimivaltaansa käyttäessään kuitenkin noudatettava yhteisön oikeutta (ks. asia C-446/03, Marks & Spencer, tuomio 13.12.2005, Kok. 2005, s. I-10837, 29 kohta; asia C-345/05, komissio v. Portugali, tuomio 26.10.2006, Kok. 2006, s. I-10633, 10 kohta ja asia C-104/06, komissio v. Ruotsi, tuomio 18.1.2007, Kok. 2007, s. I-671, 12 kohta). 17
It is therefore necessary to consider whether, as the Commission maintains, the EigZulG, in particular the first sentence of Paragraph 2(1) thereof, constitutes a restriction of the freedom of movement and freedom of establishment enshrined in Articles 18 EC, 39 EC and 43 EC.
On näin ollen tutkittava, muodostaako EigZulG ja erityisesti sen 2 §:n 1 momentin ensimmäinen virke rajoituksen EY 18, EY 39 ja EY 43 artiklassa vahvistettuihin henkilöiden vapaaseen liikkuvuuteen ja sijoittautumisvapauteen, kuten komissio väittää.
The first question for consideration is therefore whether a provision of national law, such as the first sentence of Paragraph 2(1) of the EigZulG, that makes the grant of the subsidy for owneroccupied dwellings, to which persons liable to unlimited taxation of income in Germany are entitled by virtue of Paragraph 1 of that law, subject to the condition that the dwellings built or purchased by those persons for their own occupation should be situated in Germany, is contrary to Articles 39 EC and 43 EC.
Näin ollen on ensiksi tutkittava, onko EY 39 ja EY 43 artiklan kanssa ristiriidassa EigZulG:n 2 §:n 1 momentin ensimmäisen virkkeen kaltainen kansallinen säännös, jonka mukaan omaa asuntoa varten myönnettävän avustuksen, johon ovat tämän lain 1 §:n mukaan oikeutettuja tuloveron osalta yleisesti verovelvolliset henkilöt Saksassa, saaminen edellyttää, että näiden henkilöiden henkilökohtaiseen asuinkäyttöön rakentamat tai hankkimat asunnot sijaitsevat Saksan alueella.
Provisions preventing or deterring a national of a Member State from leaving his country of origin in order to exercise his right to freedom of movement constitute an obstacle to that freedom, even if they apply without regard to the nationality of the workers concerned (Commission v Denmark, paragraph 35; Commission v Portugal, paragraph 16; Commission v Sweden, paragraph 18; and Case C-318/05 Commission v Germany, paragraph 115).
Säännökset, joilla estetään jäsenvaltion kansalaista lähtemästä lähtövaltiostaan käyttääkseen oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen tai tehdään siitä vähemmän houkuttelevaa, rajoittavat tätä vapautta, vaikka näitä säännöksiä sovellettaisiin riippumatta kyseisten työntekijöiden kansalaisuudesta (ks. em. asia komissio v. Tanska, tuomion 35 kohta; em. asia komissio v. Portugali, tuomion 16 kohta; em. asia komissio v. Ruotsi, tuomion 18 kohta ja em. asia komissio v. Saksa, tuomio 11.9.2007, 115 kohta).
In this case, the first sentence of Paragraph 2(1) of the EigZulG places at a disadvantage persons liable in Germany to unlimited taxation of income who build or purchase a dwelling for their own occupation in the territory of another Member
Esillä olevassa tapauksessa EigZulG:n 2 §:n 1 momentin ensimmäinen virke asettaa huonompaan asemaan sellaiset tuloveron osalta yleisesti verovelvolliset henkilöt Saksassa, jotka rakennuttavat tai hankkivat henkilökohtaiseen asuinkäyttöön asunnon, joka sijaitsee toisen jäsenvaltion alueella.
In those circumstances, as Advocate General Bot observes in point 64 of his Opinion, that provision has a deterrent effect on persons liable to unlimited taxation on income in Germany who have the right to freedom of movement under Articles 39 EC and 43 EC and who wish to build or purchase a dwelling for their own occupation in another Member State.
Kuten julkisasiamies totesi ratkaisuehdotuksensa 64 kohdassa, tässä tilanteessa tällä säännöksellä on ehkäisevä vaikutus niihin henkilöihin, jotka ovat tuloveron osalta yleisesti verovelvollisia Saksassa, joilla on EY 39 ja EY 43 artiklaan perustuva oikeus vapaaseen liikkuvuuteen ja jotka haluavat rakennuttaa tai hankkia asunnon henkilökohtaiseen asuinkäyttöön toisesta jäsenvaltiosta.
It follows that, by reserving entitlement to the subsidy for owneroccupied dwellings to persons liable in Germany to unlimited taxation of income on condition that the dwelling built or purchased for their own occupation is situated in German territory, the first sentence of Paragraph 2(1) of the EigZulG is capable of impeding freedom of movement for workers and freedom of establishment, as guaranteed by Art icles 39 EC and 43 EC.
Tästä seuraa, että kun EigZulG:n 2 §:n 1 momentin ensimmäisen virkkeen mukaan tuloveron osalta Saksassa yleisesti verovelvollisille henkilöille omaa asuntoa varten myönnettävän avustuksen saaminen edellyttää, että henkilökohtaiseen asuinkäyttöön rakennettu tai hankittu asunto sijaitsee Saksassa, sillä voidaan rajoittaa työntekijöiden vapaata liikkuvuutta ja sijoittautumisvapautta, jotka taataan EY 39 ja EY 43 artiklassa.
According to well-established caselaw, however, national measures which are liable to hinder or make less attractive the exercise of fundamental freedoms guaranteed by the Treaty may nevertheless be allowed provided that they pursue an objective in the public interest, are appropriate to ensuring the attainment of that objective and do not go beyond what is necessary to attain the objective pursued (Commission v Portugal, paragraph 24, and Commission v Sweden, paragraph 25).
Hyvin vakiintuneesta oikeuskäytännöstä ilmenee kuitenkin, että kansalliset toimenpiteet, jotka voivat haitata perustamissopimuksessa taattujen perusvapauksien käyttämistä tai tehdä näiden vapauksien käyttämisestä vähemmän houkuttelevaa, voidaan silti hyväksyä edellyttäen, että niillä on yleisen edun mukainen tavoite, että niillä voidaan taata tämän tavoitteen saavuttaminen ja että niillä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi (ks. mm. em. asia komissio v. Portugali, tuomion 24 kohta ja em. asia komissio v. Ruotsi, tuomion 25 kohta).
In this case, the Federal Republic of Germany contends that the condition laid down in the first sentence of Paragraph 2(1) of the EigZulG is justified by the aim of encouraging the building of dwellings in its territory in order to ensure an adequate supply
Esillä olevassa asiassa Saksan liittotasavalta väittää, että EigZulG:n 2 §:n 1 momentin ensimmäisessä virkkeessä asetettu edellytys on oikeutettavissa tavoitteella, joka
COMMISSION v GERMANY of housing.
KOMISSIO v. SAKSA koskee asuntojen rakennuttamiseen rohkaisemista Saksan alueella riittävän asuntotarjonnan takaamiseksi.
However, on any view that condition goes beyond what is necessary to attain the objective pursued.
Tämä edellytys ylittää kuitenkin joka tapauksessa sen, mikä on tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi.
In point of fact, the objective of satisfying demand for housing is just as easily attained if the person liable in Germany to unlimited taxation of income chooses to establish his residence in another Member State rather than in Germany (Commission v Portugal, paragraph 35).
Tavoite, jolla pyritään tyydyttämään asuntojen kysyntä, saavutetaan aivan yhtä hyvin, jos tuloveron osalta Saksassa yleisesti verovelvollinen henkilö päättää perustaa kotipaikkansa toisen jäsenvaltion alueelle eikä Saksan alueelle (ks. vastaavasti em. asia komissio v. Portugali, tuomion 35 kohta).
It follows from the foregoing that the first sentence of Paragraph 2(1) of the EigZulG constitutes a restriction prohibited by Articles 39 EC and 43 EC and that the Commission’s claim alleging that the Member State concerned had failed to fulfil its obligations under the Treaty is well founded.
Edellä esitetystä seuraa, että EigZulG:n 2 §:n 1 momentin ensimmäinen virke muodostaa rajoituksen, joka kielletään EY 39 ja EY 43 artiklassa, ja että komission väite, joka perustuu asianomaisen jäsenvaltion perustamissopimuksen näiden artiklojen mukaisten jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämiseen, on perusteltu.
Second, with regard to persons liable in Germany to unlimited taxation of income who are not economically active, the same conclusion applies, for the same reasons, to the complaint relating to Article 18 EC.
Toiseksi sellaisten henkilöiden osalta, jotka ovat tuloveron osalta yleisesti verovelvollisia Saksassa ja jotka eivät ole taloudellisesti aktiivisia, tämä sama toteamus pätee samoilla perusteilla EY 18 artiklaa koskevan väitteen osalta.
It must therefore be declared that, by excluding in the first sentence of Paragraph 2(1) of the EigZulG dwellings in another Member State from eligibility for the subsidy for owneroccupied dwellings granted to persons liable to unlimited taxation on income, the Federal Republic of Germany has failed to fulfil its obligations under Articles 18 EC, 39 EC and 43 EC.
On näin ollen todettava, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut EY 18, EY 39 ja EY 43 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on jättänyt EigZulG:n 2 §:n 1 momentin ensimmäisessä virkkeessä toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevat asunnot tuloveron osalta yleisesti verovelvollisille henkilöille omaa asuntoa varten myönnettävän avustuksen ulkopuolelle.
Under Article 69(2) of the Rules of Procedure, the unsuccessful party is to be ordered to pay the costs, if they have been applied for in the successful party’s pleadings.
Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 69 artiklan 2 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut.
Since the Commission has applied for costs and the Federal Republic of Germany has been unsuccessful, the latter must be ordered to pay the costs.
Koska komissio on vaatinut Saksan liittotasavallan velvoittamista korvaamaan oikeudenkäyntikulut ja koska tämä on hävinnyt asian, se on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
On those grounds, the Court (Second Chamber) hereby:
Näillä perusteilla yhteisöjen tuomioistuin (toinen jaosto) on ratkaissut asian seuraavasti:
Joined Cases C-37/06 and C-58/06
Yhdistetyt asiat C-37/06 ja C-58/06
(Reference for a preliminary ruling from the Finanzgericht Hamburg)
(Finanzgericht Hamburgin esittämät ennakkoratkaisupyynnöt)
(Regulation (EC) No 615/98 — Directive 91/628/EEC — Export refunds — Protection of bovine animals during transport — Payment of export refunds for bovine animals subject to compliance with Directive 91/628/EEC — Principle of proportionality — Forfeiture of export refunds)
Asetus (EY) N:o 615/98 – Direktiivi 91/628/ETY – Vientituet – Nautaeläinten suojelu kuljetuksen aikana – Nautaeläinten vientitukien maksamisen edellytyksenä oleva direktiivin 91/628/ETY säännösten noudattaminen – Suhteellisuusperiaate – Vientitukea koskevan oikeuden menettäminen
SUMMARY — JOINED CASES C-37/06 AND C-58/06
TIIVISTELMÄ – YHDISTETYT ASIAT C-37/06 JA C-58/06
Agriculture — Common organisation of the markets — Export refunds — Conditions for granting
Maatalous – Yhteinen markkinajärjestely – Vientituet – Myöntämisedellytykset
(Council Regulation No 805/68, as amended by Regulation No 2634/97, Art. 13(9); Commission Regulation No 615/98; Council Directive 91/628, as amended by Directive 95/29)
(Neuvoston asetuksen N:o 805/68, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 2634/97, 13 artiklan 9 kohta; komission asetus N:o 615/98; neuvoston direktiivi 91/628, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 95/29)
(Commission Regulation No 615/98, Art 5(3); Council Directive 91/628, as amended by Directive 95/29)
(Komission asetuksen N:o 615/98 5 artiklan 3 kohta; neuvoston direktiivi 91/628, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 95/29)
general principles of law and, in particular, the principle of legal certainty, are observed.
soveltaa sen nojalla, että asetuksessa on nimenomainen viittaus näihin direktiivin säännöksiin.
The simple fact that payment of export refunds for live bovine animals is subject, under Regulation No 615/98 laying down specific detailed rules of application for the export refund arrangements as regards the welfare of live bovine animals during transport, to compliance with a number of conditions laid down in Community legislation pursuing objectives which are specific to that legislation cannot of itself be regarded as a ground of invalidity in relation to that regulation, since objectives thus pursued are not only perfectly legitimate but also constitute obligations to which, under Community law, all the Member States and institutions are continuously and permanently subject in the formulation and implementation of the common agricultural policy.
Lisäksi mainitussa asetuksessa N:o 615/98 eläinten suojelemisesta kuljetuksen aikana annettuun direktiiviin 91/628, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 95/29, tehdyn yleisen viittauksen tavoitteena on taata naudanli-ha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen N:o 805/68, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 2634/97, 13 artiklan 9 kohdan soveltamiseksi kyseisen direktiivin kannalta keskeisten säännösten noudattaminen elävien eläinten hyvinvoinnin ja erityisesti eläinten suojelun osalta niiden kuljetuksen aikana. Mainittua viittausta,
Moreover, the purpose of the general reference made by Regulation No 615/98 to Directive 91/628 on the protection of animals during transport, as amended by Directive 95/29, is to ensure, for the purposes of the implementation of Article 13(9) of Regulation No 805/68 on the common organisation of the market in beef and veal, as amended by Regulation No 2634/97, compliance with the relevant provisions of that directive on the welfare of live animals and, in particular, the protection of animals
Vaikka on totta, ettei direktiivillä sellaisenaan voida luoda velvoitteita yksityisille oikeussubjekteille, ei lähtökohtaisesti kuitenkaan voida sulkea pois sitä, että, mikäli yleisten oikeusperiaatteiden ja erityisesti oikeusvarmuuden periaatteen noudattamisesta ei muuta johdu, jonkin direktiivin säännöksiä voidaan
VIAMEX AGRAR HANDEL AND ZVK during transport. That reference, which lays down the conditions for the grant of refunds, cannot therefore be interpreted as covering all the provisions in Directive 91/628 and, in particular, those provisions which have no connection with the principle objective pursued by that directive.
VIAMEX AGRAR HANDEL JA ZVK jolla vahvistetaan tuen myöntämisen edellytykset, ei voida näin ollen tulkita siten, että se koskee kaikkia direktiivin 91/628 säännöksiä ja erityisesti niitä, joilla ei ole yhteyttä mainitulla direktiivillä tavoitellun päämäärän kanssa.
(see paras 26-29) on the protection of animals during transport, as amended by Directive 95/29, which may result in a reduction in or forfeiture of export refunds relates to the provisions of that directive which have an impact on the welfare of animals, that is to say, their physical condition and/or their health, and does not relate to the provisions of that direct ive which, in principle, have no such impact.
95/29, noudattamatta jättäminen, joka voi johtaa vientituen alentamiseen tai menettämiseen, koskee kyseisen direktiivin niitä säännöksiä, jotka vaikuttavat eläinten hyvinvointiin, toisin sanoen niiden kuntoon ja/tai terveydentilaan, eikä mainituista säännöksistä niitä, joilla ei lähtökohtaisesti ole tällaista vaikutusta.
The conditions laid down in that provision are therefore consonant with the principle of proportionality.
Kyseisessä säännöksessä säädetyt edellytykset ovat siten yhdenmukaiset suhteellisuusperiaatteen kanssa.
It is for the national court to assess whether the competent authorities have applied the relevant provisions of Regulation No 615/98 in a manner that is consonant with that principle.
Ennakkoratkaisupyynnön esittäneen tuomioistuimen tehtävänä on varmistaa, että toimivaltaiset viranomaiset ovat soveltaneet asetuksen N:o 615/98 merkityksellisiä säännöksiä yhdenmukaisesti mainitun periaatteen kanssa.
Article 5(3) of Regulation No 615/98 laying down specific detailed rules of application for the export refund arrangements as regards the welfare of live bovine animals during transport must be interpreted as meaning that noncompliance with Directive 91/628
Vientitukijärjestelmän soveltamista koskevista erityisistä yksityiskohtaisista säännöistä elävien nautaeläinten hyvinvoinnin osalta kuljetuksen aikana annetun asetuksen N:o 615/98 5 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että eläinten suojelemisesta kuljetuksen aikana annetun direktiivin 91/628, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä
OPINION OF MR MENGOZZI — JOINED CASES C-37/06 AND C-58/06
JULKISASIAMIES MENGOZZIN RATKAISUEHDOTUS – YHDISTETYT ASIAT C-37/06 JA C-58/06
OPINION OF ADVOCATE GENERAL
JULKISASIAMIEHEN RATKAISUEHDOTUSPAOLO MENGOZZI
MENGOZZIdelivered on 13 September 2007
13 päivänä syyskuuta 2007
I — Legal background
I Asiaa koskeva lainsäädäntö
The second subparagraph of Article 13(9) of Regulation (EEC) No 805/68 of the Council of 27 June 1968 on the common organisation of the market in beef and veal, 4as amended by Regulation No 2634/97, 5 makes the payment of export refunds in respect of live animals conditional upon compliance with Community animalwelfare legislation, in particular the provisions concerning the protection of animals during transport.
Naudanliha-alan yhteisestä markkina- järjestelystä 27.6.1968 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 805/68, 4 sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 2634/97, 513 artiklan 9 kohdan toisen alakohdan