natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As is apparent from paragraphs 10 to 17 of this judgment, Directive 2005/85 adopts detailed criteria enabling the lists of safe countries to be established subsequently.
Kuten tämän tuomion 10–17 kohdasta käy ilmi, direktiivissä 2005/85 säädetään yksityiskohtaiset perusteet, joiden nojalla voidaan myöhemmin vahvistaa turvallisten maiden luettelot.
Consequently it must be concluded that, by that legislative act, the Council adopted ‘Community legislation defining the common rules and basic principles’ within the meaning of the first indent of Article 67(5) EC, and therefore the co-decision procedure is applicable.
Näin ollen on katsottava, että neuvosto on tällä lainsäädäntötoimella antanut EY 67 artiklan 5 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitetut ”yhteisön säädökset, joissa on määritelty – – yhteiset säännöt ja keskeiset periaatteet”, joten asiassa on sovellettava yhteispäätösmenettelyä.
In the light of the foregoing, the first two pleas in law advanced by the Parliament in support of its application for annulment must be upheld and, accordingly, the contested provisions annulled.
Kaiken edellä esitetyn perusteella parlamentin kumoamiskanteensa tueksi esittämät kaksi ensimmäistä kanneperustetta on hyväksyttävä, ja näin ollen kanteen kohteena olevat säännökset on kumottava.
The third and fourth pleas in law, alleging a breach of the duty to state reasons for the contested provisions and failure to comply with the obligation to cooperate in good faith
Kolmas ja neljäs kanneperuste, jotka koskevat kanteen kohteena olevien säännösten perustelemista koskevan velvollisuuden rikkomista ja lojaalin yhteistyön velvoitteen noudattamatta jättämistä
Since the first two pleas in law are well founded, there is no need to examine the third and fourth pleas in law upon which the Parliament relied in support of its application.
Koska kaksi ensimmäistä kanneperustetta ovat perusteltuja, parlamentin kanteensa tueksi esittämiä kolmatta ja neljättä kanneperustetta ei ole tarpeen tutkia.
Under Article 69(2) of the Rules of Procedure, the unsuccessful party is to be ordered to pay the costs if they have been applied for in the successful party’s pleadings.
Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 69 artiklan 2 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos
Since the Parliament has applied for the Council to be ordered to pay the costs and the Council has been unsuccessful, the Council must be ordered to pay the costs.
Koska parlamentti on vaatinut neuvoston velvoittamista korvaamaan oikeudenkäyntikulut ja koska tämä on hävinnyt asian, se on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Pursuant to the first subparagraph of Article 69(4), the interveners in this case are to bear their own costs.
Tässä asiassa väliintulijoina olevat vastaavat saman artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti omista oikeudenkäyntikuluistaan.
Joined Cases C-5/06 and C-23/06 to C-36/06
Yhdistetyt asiat C-5/06 ja C-23/06–C-36/06
(Reference for a preliminary ruling from the Finanzgericht Düsseldorf and from the Tribunal de grande instance de Nanterre)
(Finanzgericht Düsseldorfin ja tribunal de grande instance de Nanterren esittämät ennakkoratkaisupyynnöt)
(Sugar — Production levies — Detailed rules for the application of the quota system — Calculation of the exportable surplus — Calculation of the average loss)
Sokeri – Tuotantomaksut – Kiintiöjärjestelmän soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt – Vietävän ylijäämän määrittäminen – Keskimääräisen tappion määrittäminen
SUMMARY — JOINED CASES C-5/06 AND C-23/06 TO C-36/06
TIIVISTELMÄ – YHDISTETYT ASIAT C-5/06 JA C-23/06–C-36/06
Agriculture — Common organisation of the markets — Sugar (Council Regulation No 1260/2001, Art. 15(1)(b) and (c))
Maatalous – Yhteinen markkinajärjestely – Sokeri (Neuvoston asetuksen N:o 1260/2001 15 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta)
Agriculture — Common organisation of the markets — Sugar
Maatalous – Yhteinen markkinajärjestely – Sokeri
(Council Regulation No 1260/2001, Art. 15(1)(d); Commission Regulations No 1837/2002, No 1762/2003 and No 1775/2004)
(Neuvoston asetuksen N:o 1260/2001 15 artiklan 1 kohdan d alakohta; komission asetukset N:o 1837/2002, N:o 1762/2003 ja N:o 1775/2004)
The exportable surplus includes quantities of products for the disposal of which Community support measures have been laid down.
Vietävä ylijäämä sisältää nimittäin niiden tuotteiden määrät, joiden kaupaksi saattamiseksi on säädetty yhteisön tukitoimenpiteistä.
Pursuant to Article 15(1)(c) of Regulation No 1260/2001 on the common organisation of the markets in the sugar sector, for the purpose of calculating the exportable surplus, all the quantities of exported products which fall under that article must, regardless of whether or not refunds have actually been paid, be subtracted from consumption.
Sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen N:o 1260/2001 15 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaan riippumatta siitä, onko vientitukea tosiasiallisesti maksettu vai ei, kaikki kyseisen artiklan soveltamisalaan kuuluvat vietyjen tuotteiden määrät on vietävää ylijäämää laskettaessa vähennettävä kulutuksesta.
Moreover, if quantities exported without refunds were included in the account of consumption within the Community, that account would be overvalued.
Jos vientituetta viedyt määrät sisällytettäisiin yhteisön kulutukseen, yhteisön kulutus yliarvioitaisiin.
As a consequence, the exportable surplus would be underestimated.
Tästä seuraisi se, että vietävä ylijäämä aliarvioitaisiin.
Thus, there is a risk that the objective pursued by the system of the self-financing of the costs of disposing of surpluses — which has been to ensure, in a fair yet efficient way, that the producers themselves meet those costs in full — would not be achieved.
Ylijäämien kaupaksi saattamisesta aiheutuvien maksujen itserahoitusjärjestelmän tavoitetta, joka on varmistaa oikeudenmukaisesti mutta tehokkaasti, että tuottajat vastaavat itse kokonaan näistä kustannuksista, ei ehkä myöskään saavutettaisi.
As the exportable surplus is the difference between Community production under quotas A and B and consumption within the Community, the latter is not intended to include the quantities of exported products, regardless of whether they have or have not benefited from export refunds.
Koska vietävä ylijäämä muodostuu A- ja B-kiintiöiden mukaisen yhteisön tuotannon ja yhteisön kulutuksen erotuksesta, yhteisön kulutukseen ei kuulu sisällyttää vietyjen tuotteiden määriä riippumatta siitä, onko niille myönnetty vientitukea vai ei.
The quantities of exported products cannot be considered to have been disposed of for consumption within the Community, within the meaning of Article 15(1)(b) of Regulation No 1260/2001.
Vietyjen tuotteiden määriä ei nimittäin voida pitää asetuksen N:o 1260/2001 15 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuina yhteisön sisäiseen kulutukseen myytyinä määrinä.
financing of the costs of disposing of Community production surpluses, in accordance with the principle of self-financing.
että kokonaistappio vahvistetaan etukäteen suuremmaksi kuin mitä vientitukiin liittyvät menot ovat.
Article 15(1)(d) of Regulation No 1260/2001 on the common organisation of the markets in the sugar sector is to be interpreted as meaning that all the quantities of exported products which fall under that article, regardless of whether or not refunds have actually been paid, are to be taken into account for the purpose of calculating the estimated average loss per tonne of product.
Sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen N:o 1260/2001 15 artiklan 1 kohdan d alakohtaa on tulkittava niin, että kaikki kyseisen artiklan soveltamisalaan kuuluvat vietyjen tuotteiden määrät siitä riippumatta, onko vientitukea tosiasiallisesti maksettu vai ei, on otettava huomioon, kun määritetään ennakoitu keskimääräinen tappio tuotetonnilta.
It follows that the method of calculating the average loss per tonne of sugar which takes into consideration only the quantities of exported products which actually gave rise to the payment of refunds does not comply with Article 15 of Regulation No 1260/2001.
Tästä seuraa, että laskentamenetelmä, jolla lasketaan keskimääräinen tappio sokeritonnilta ja jossa huomioidaan vain sellaiset vietyjen tuotteiden määrät, joista on tosiasiallisesti maksettu vientitukea, ei ole asetuksen N:o 1260/2001 15 artiklan mukainen.
Consequently, Regulations No 1762/2003 and No 1775/2004 fixing production levies in the sugar sector for the marketing years 2002/03 and 2003/04, which apply that method, are invalid.
Tästä seuraa, että asetukset N:o 1762/2003 ja N:o 1775/2004, joilla on vahvistettu sokerialan tuotantomaksumäärät markkinointivuosille 2002/2003 ja 2003/2004 ja joissa mainittua menetelmää sovelletaan, ovat pätemättömiä.
By contrast, examination of Regulation No 1837/2002, which refers to the marketing year 2001/02, has not disclosed the existence of any factors liable to affect its validity since the average loss was calculated on the basis of the total quantities of sugar exported in the form of processed products, regardless of whether or not those exports had actually benefited from refunds.
Asetuksen N:o 1837/2002, joka koskee markkinointivuotta 2001/2002, tutkiminen sitä vastoin ei ole tuonut esiin sellaisia seikkoja, jotka voisivat vaikuttaa sen pätevyyteen, koska keskimääräinen tappio on laskettu kaikkien jalosteina viedyn sokerin määrien perusteella riippumatta siitä, oliko kyseisiin vienteihin tosiasiallisesti myönnetty vientitukea vai ei.
The estimated total loss — obtained by multiplying the exportable surplus by the average loss — will be excessive if a product may be considered to have been exported for the purpose of calculating the exportable surplus but was not correspondingly taken into account for the purpose of the calculation of the average loss, the denominator of which is the total tonnage of export obligations to be fulfilled during the current marketing year.
Ennakoitu kokonaistappio, joka saadaan kertomalla vietävä ylijäämä keskimääräisellä tappiolla, nimittäin yliarvioitaisiin, jos tuote voitaisiin katsoa viedyksi laskettaessa vietävää ylijäämää, ja sitä ei otettaisi vastaavasti huomioon laskettaessa keskimääräistä tappiota, jonka nimittäjä muodostuu kuluvana markkinointivuonna toteutettavien vientisitoumusten kokonaistonnimäärästä.
Thus, with the exception of the largely theoretical case in which all exports benefit from refunds, the system introduced by the Commission, by excluding from export obligations the quantities exported without refunds, inasmuch as it resulted, in practice, in fixing a priori the total loss at an amount greater than that of the costs linked to refunds, goes beyond the objective of Regulation No 1260/2001, and in particular beyond that of the equitable
Sitä varsin teoreettista tapausta lukuun ottamatta, että kaikkeen vientiin olisi myönnetty vientitukea, komission käyttöön ottama menetelmä, jossa vientituetta vietyjä määriä ei lasketa vientisitoumuksiin, ylittää asetuksen N:o 1260/2001 tavoitteen ja erityisesti sen, että yhteisön tuotannon ylijäämien myyntikustannukset rahoitetaan oikeudenmukaisesti ja itserahoituksen periaatteen mukaisesti, siltä osin kuin kyseinen menetelmä johtaa käytännössä siihen,
OPINION OF MS SHARPSTON — JOINED CASES C-5/06 AND C-23/06 TO C-36/06
JULKISASIAMIES SHARPSTONIN RATKAISUEHDOTUS – YHDISTETYT ASIAT C-5/06 JA C-23/06–C-36/06
OPINION OF ADVOCATE GENERAL
JULKISASIAMIEHEN RATKAISUEHDOTUSELEANOR SHARPSTON
In the present cases the Court is asked whether the method of calculation applied by the Commission for setting the amount of production levies intended to finance the common organisation of the markets in the sugar sector is valid.
Nyt esillä olevissa asioissa yhteisöjen tuomioistuimelta kysytään, onko se laskentatapa pätevä, jota komissio on soveltanut sokerialan yhteisen markkinajärjestelyn rahoittamiseen tarkoitettujen tuotantomaksujen määrän vahvistamisessa.
Production levies are intended in particular to reflect the cost to the Community of export refunds, or payments which are made in certain circumstances to compensate sugar producers for the fact that world prices of sugar are, in general, lower than the supported Community price.
Tuotantomaksujen tarkoituksena on erityisesti vastata niitä kustannuksia, joita yhteisölle aiheutuu vientituista eli maksuista, joita sokerintuottajille suoritetaan tietyissä tapauksissa sen johdosta, että sokerin maailmanmarkkinahinnat ovat yleensä yhteisön tuettua hintaa alempia.
A number of sugar producers challenge the lawfulness of two aspects of the calculation of production levies.
Eräät sokerintuottajat ovat riitauttaneet tuotantomaksujen laskennan lainmukaisuuden kahdelta osin.
The latter concept is defined, essentially, as the total of opening sugar stocks, sugar production and sugar imports, minus the total of closing sugar stocks and exported sugar.
Jälkimmäinen käsite on määritelty pääasiallisesti sokerin alkuvarastojen, sokerintuotannon ja tuodun sokerin yhteenlasketuksi määräksi vähennettynä loppuvarastojen ja viedyn sokerin yhteenlasketulla määrällä.
Exported sugar comprises sugar exported in the natural state and sugar ‘contained in exported processed products’.
Vietyyn sokeriin sisältyvät sokerin määrät, jotka on viety sellaisenaan ja jotka ”sisältyvät vietyihin jalosteisiin”.
The applicant sugar producers submit, first, that sugar which is contained in exported processed products and in respect of which no export refunds were paid should not be regarded as sugar ‘contained in exported processed products’ for the purpose of this calculation.
Kantajina olevat sokerintuottajat väittävät ensinnäkin, että ”sokeria, joka sisältyy vietyihin jalosteisiin ja jolle ei ole myönnetty mitään vientitukea, ei ole pidettävä tässä laskennassa sokerina, joka ’sisältyy vietyihin jalosteisiin’”.
The first step of that calculation requires the overall loss for a given marketing year to be estimated before the end of that marketing year by multiplying the ‘exportable surplus’ by the estimated ‘average loss’ per tonne.
Tässä laskennassa arvioidaan ensinnäkin kunkin markkinointivuoden kokonaistappio ennen tämän markkinointivuoden päättymistä kertomalla ”vietävä ylijäämä” ennakoidulla ”keskimääräisellä tappiolla” tonnilta.
In the alternative, the applicant sugar producers submit that if (contrary to their principal submission) sugar ‘contained in exported processed products’ includes all such sugar, whether or not export refunds
Kantajina olevat sokerintuottajat väittävät toissijaisesti (vastoin ensisijaista väitettään), että jos sokeri, joka ”sisältyy vietyihin jalosteisiin”,
No 1260/2001 2 (‘the basic regulation’), which applied for the 2001/02 to 2005/06 marketing years.
(jäljempänä perusasetus), 2jota sovellettiin markkinointivuosiin 2001/2002–2005/2006.
3 were paid, ‘export obligations to be fulfilled’ should similarly include all exports of sugar, including those in respect of which no export refunds were paid.
3 sisältää kaiken tällaisen sokerin riippumatta siitä, onko sille myönnetty vientitukea, ”toteutettavien vientisitoumusten” tulisi vastaavasti sisältää kaikki viety sokeri, mukaan lukien sokeri, jolle ei ole myönnetty mitään vientitukea.
The following recitals 4 in the preamble to the basic regulation are relevant:
Perusasetuksen johdantoosan seuraavat perustelukappaleet 4ovat asian kannalta merkityksellisiä:
It is common ground that (at least) the principal objective of production levies is to ensure that sugar producers finance the costs of disposing of excess Community production.
On selvää, että tuotantomaksujen (ainakin) pääasiallisena tavoitteena on varmistaa, että sokerintuottajat rahoittavat yhteisön tuotannon ylijäämien myyntikustannukset.
The sugar producers submit that the Commission’s method of calculating the levies results in their paying more than those costs.
Sokerintuottajat väittävät, että komission soveltama maksujen laskentatapa johtaa siihen, että heidän maksunsa ylittävät nämä kustannukset.
‘(9) The reasons which have hitherto led the Community to adopt a production quota system for sugar, isoglucose and insulin syrup currently remain valid.
”9) Syyt, joiden vuoksi yhteisö on tähän saakka ylläpitänyt sokeri, isoglukoosi- ja inuliinisiirappialalla tuotantokiintiöjärjestelmää, ovat edelleen perusteltuja.
However, that system has been adjusted to take account of recent developments in production, to provide the Community with the instruments necessary to ensure, in a fair yet efficient way, that the producers themselves meet in full the cost of disposing of the surpluses of Community production over consumption and to comply with the Community’s obligations under the Agreements
Järjestelmää on kuitenkin muutettu tuotannon viimeaikaisen kehityksen huomioon ottamiseksi ja tarvittavien välinei -den antamiseksi yhteisölle, jotta varmistettaisiin oikeudenmukaisesti ja tehokkaasti se, että tuottajat itse vastaavat kokonai­suudessaan yhteisön tuotannon ja sen kulutuksen välisestä suhteesta johtu­vien ylijäämien myyntikustannuksista. Muutoksia on tehty myös – – Uruguayn kierroksen monenvälisten kaupallisten
2 — Of 19 June 2001 on the common organisation of the markets in the sugar sector (OJ 2001 L 178, p. 1).
2 – Sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä 19.6.2001 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1260/2001 (EYVL L 178, s. 1).
3 — Article 51.
3 – Perusasetuksen 51 artikla.
The marketing year runs from 1 July to 30 June (Article 1(2)(m)).
Markkinointivuosi alkaa 1 päivänä heinäkuuta ja päättyy 30 päivänä kesäkuuta (1 artiklan 2 kohdan m alakohta).
Subsequent marketing years are regulated by Council Regulation (EC) No 318/2006 of 20 February 2006 on the common organisation of the markets in the sugar sector (OJ 2006 L 58, p.
Seuraavia markkinointivuosia säännellään sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä 20.2.2006 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 318/2006 (EUVL L 58, s.
1), which repeals and replaces the basic regulation.
1), jolla perusasetus kumottiin ja korvattiin.
4 — I have italicised the phrases in the recitals which are of particular relevance.
4 – Olen kursivoinut perustelukappaleiden lauseet, joilla on erityistä merkitystä asian kannalta.
The common organisation of the markets in the sugar sector was at the material time regulated by Council Regulation (EC)
Sokerialan yhteistä markkinajärjestelyä säänneltiin kyseessä olevana ajankohtana neuvoston asetuksella (EY) N:o 1260/2001
OPINION OF MS SHARPSTON — JOINED CASES C-5/06 AND C-23/06 TO C-36/06 resulting from the Uruguay Round of multilateral trade negotiations … .
JULKISASIAMIES SHARPSTONIN RATKAISUEHDOTUS – YHDISTETYT ASIAT C-5/06 JA C-23/06–C-36/06 neuvottelujen tuloksena syntyneistä sopimuksista – – johtuvien velvoitteiden noudattamiseksi.
the Agreement [ 5], while taking account of the fundamental factors affecting the situation of its sugar sector.
samalla, että tilanteeseen liittyviä takuita voidaan tarvittaessa mukauttaa siten, että sopimusvelvoitteita [ 5] pystytään noudattamaan ottaen huomioon alan tilanteen perustekijät yhteisössä.
The sector’s system of self-financing through production levies and the production quota regime should be maintained.
Alan itserahoitusjärjestelmää ja tuotantota­kuujärjestelmää on suotavaa jatkaa.
(13) The producers should thus continue to assume financial responsibility by paying a basic production levy charged on all production of A and B sugar, which is however limited to 2% of the intervention price for white sugar, and a B levy charged on the production of B sugar up to a limit of 37.5% of that price.
13) Edelleen taataan taloudellisen vastuun periaate tuottajien osuudesta muodostuvasta, perustuotannosta perittävästä maksusta, jota sovelletaan kaikkeen A­ ja B­sokerin tuotantoon, mutta joka rajoitetaan kahteen prosenttiin valkoisen sokerin interventiohinnasta, ja B­maksusta, jota peritään B­sokerin tuotannosta, mutta joka voi olla enintään 37,5 prosenttia viimeksi mainitusta hinnasta.
In certain circumstances, producers of isoglucose and insulin syrup also pay a proportion of those contributions.
Isoglukoosin ja inuliinisiirapin tuottajat maksavat tietyin edellytyksin osuuden näistä maksuista.
Capping the levies in the manner described above means that in some marketing years sugar production is not fully self-financing.
Alan itse­rahoitustavoitetta ei voida saavuttaa mainituissa olosuhteissa näitä prosent­tirajoja käyttäen markkinointivuosit­tain.
An additional levy should be charged in those cases.
Tämän vuoksi olisi säädettävä lisä­maksun perimisestä.
(11) The common organisation of the markets in the sugar sector is based, firstly, on the principle that producers should bear full financial responsibility for the losses incurred each marketing year from disposing of that part of Community production under quota which is surplus to the Community’s internal consumption and, secondly, on a differentiation of price guarantees for disposal reflecting the production quota allocated to each undertaking.
11) Sokerialan yhteinen markkinajärjestely perustuu toisaalta periaatteeseen, jonka mukaan tuottajilla on kunakin markki­nointivuonna täysi taloudellinen vastuu kiintiöt ylittävien yhteisön tuotantoyli­jäämien kaupaksi saattamisesta aiheu­tuvista tappioista suhteessa sisäiseen kulutukseen, ja toisaalta kullekin yritykselle myönnettyjen tuotantokiintiöiden mukaisesti eriytettyjen hinta- ja myyntitakuiden järjestelmään.
A sugar production quota is allocated to each undertaking on the basis of its actual production during a particular reference period.
Sokerialalla tuotantokiintiöt myönnetään yritykselle määritetyn viiteajanjakson aikana todellisen tuotannon periaatteen perusteella.
(14) In the interests of equal treatment, the additional levy should be calculated for each undertaking on the basis of its
14) Kunkin yrityksen lisämaksu on vahvistet­tava erityisesti samanarvoisen kohtelun varmistamiseksi ottaen huomioon sen
5 — The Agreement on agriculture resulting from the Uruguay Round of multilateral trade negotiations.
5 – Uruguayn kierroksen monenvälisissä kauppaneuvotteluissa tehty maataloussopimus.
(12) Since commitments to reduce export support were implemented during the transitional period, the basic quantities of sugar and isoglucose and the quotas for insulin syrup should be kept at their present levels, but it must be possible for the relevant guarantees to be adjusted as necessary to enable the Community to comply with its commitments under
12) Koska vientituen alentamista koskevat sitoumukset ajoittuvat siirtymäkaudelle, olisi vahvistettava nykyiset sokerin ja isoglukoosin perusmäärät sekä inuliinisiirappikiintiöt ja otettava huomioon
Article 15 cannot be understood without the following information.
Asetuksen 15 artiklaa on vaikea ymmärtää ilman seuraavia tietoja.
share in the revenue generated by the production levies which it has paid for the marketing year in question.
osuus kyseisen markkinointivuoden tuotantomaksuista saatavista tuloista.
A coefficient should therefore be fixed for the Community as a whole representing the ratio for that marketing year between the total loss recorded and the total revenue generated by the production levies concerned.
Tätä varten on syytä määrittää koko yhteisössä sovellettava kerroin, joka edustaa samana markkinointivuonna toisaalta todetun kokonaistappion ja toisaalta kyseisistä tuotantomaksuista saatavien kokonaistulojen välistä suhdetta.
It is necessary to specify the conditions under which beet and cane sellers are to contribute to eliminating the outstanding loss for the marketing year concerned.
Lisäksi olisi säädettävä edellytykset, jotka koskevat sokerijuurikkaan ja -ruo’on myyjien osallistumista kyseisen markkinointivuoden kattamatta jääneen tappion poistamiseen.
Article 11(2) of the basic regulation fixes a basic quantity A and a basic quantity B for each sugarproducing region of the Community.
Perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdassa vahvistetaan A- ja B-perusmäärä jokaiselle yhteisön sokerintuotantoalueelle.