natgillin/translations-raw huggingface dataset:
9.2It had to first be observed that an existing contractual dispute between a contractorand the Commission does not oblige the latter to refrain from starting new negotiationswith the contractor.
9.2Ensin oli todettava,että toimeksisaajan ja komission välinen sopimuskiista ei velvoitajälkimmäistä pidättäytymään uusista neuvotteluista toimeksisaajan kanssa.
The administration must,however,avoid unreasonably delaying adecision to exclude a potential contractor when the relevant facts are known and have beenevaluated. In the present case,the Commission entered into new contract negotiations inspring 1998.
Hallinto eikuitenkaan saa kohtuuttomasti lykätä mahdollisen toimeksisaajan poissulkemistakoskevaa päätöstä,kun asiaa koskevat tosiseikat ovat tiedossa ja niitä on arvioitu.Käsiteltävänä olevassa tapauksessa komissio aloitti uudet sopimusneuvottelut keväällä1998.
The decision to exclude the complainant’s organisation from the newcontracts was also taken in spring 1998.
Päätös sulkea kantelijan organisaatio pois uusista sopimuksista tehtiin myöskeväällä 1998.
On this basis the Ombudsman finds that the Commission acted without undue delay.
Tällä perusteella oikeusasiamies katsoi,että komissio toimi ilman kohtuutonta viivästystä.
Therefore,there is no maladministration in thisaspect of the complainant.
Kantelun tässä näkökohdassa ei täten ilmennyt hallinnollista epäkohtaa.
The decision not to mention the project in the research publication
Päätös olla mainitsematta hanketta tutkimusjulkaisussa
10.1The complainant alleged that the Commission’s decision not to include the disputedproject in the Commission’s research publication was unjustified.
10.1Kantelija väitti,että komission päätös olla ottamatta kiistanalaista hanketta mukaankomission tutkimusjulkaisuun oli perusteeton.
The Commission repliedthat the research publication was aimed at presenting the results of projects funded by the Non-nuclear Energy program which had been successfully completed.
Komissio vastasi,että tutkimusjulkaisuntarkoituksena oli esittää muun kuin ydinenergia-alan ohjelman rahoittamia hankkeita,jotka on menestyksellisesti saatu päätökseen.
Given that thecomplainant’s project did not meet these criteria,there was no reason for that project toappear in the publication.
Kun otetaan huomioon,että kantelijan hankeei täyttänyt tätä kriteeriä,ei ollut mitään syytä sisällyttää kyseistä hanketta julkaisuun.
10.2In the present case,the Commission had wide discretionary powers to decide whatshould be the policy line for the publication.
10.2Käsiteltävänä olevassa tapauksessa komissiolla on laaja harkintavalta päättääjulkaisun poliittisesta linjasta.
It does not appear that the Commission hasin this case failed to act within the limits of its legal authority in exercising those powers.There is therefore no maladministration in regard to the tenth allegation.
Näytti siltä,että komissio ei ollut tässä tapauksessa ylittänyttoimivaltaansa käyttäessään harkintavaltaansa. Kymmenennen väitteen osalta ei näin ollenilmennyt hallinnollista epäkohtaa.
On the basis of the Ombudsman’s inquiries into this complaint,it is necessary to make thefollowing critical remarks:
Kantelun johdosta suoritettujen oikeusasiamiehen tutkimusten perusteella oli esitettäväseuraavat kriittiset huomautukset:
1The Court of Human Rights has established that while public authorities may informthe public about criminal investigations,the principle of presumption of innocencerequires that they do so with all the discretion and circumspection necessary if thepresumption of innocence is to be respected.
1Ihmisoikeustuomioistuin on todennut,että vaikka julkiset viranomaiset voivatilmoittaa yleisölle rikostutkinnasta,syyttömyysolettaman periaate edellyttää,että viranomaiset osoittavat tarvittavaa harkintavaltaa ja huolellisuutta syyttömyysolettamankunnioittamiseksi.
In the present case,the Ombudsman considered that the Commission’s anti-fraudpersonnel failed to respect this requirement.
Käsiteltävänä olevassa tapauksessa oikeusasiamies katsoi,että komission petostentorjunnasta vastaavat virkamiehet eivät noudattaneet tätä vaatimusta.
The Commission personnel should havelimited itself to only inform the press about the basic procedural steps that were taken inthe matter.
Komission virkamiestenolisi pitänyt ainoastaan tiedottaa lehdistölle asian käsittelystä.
This restraint was particularly important in the light of the fact that the matterhad been referred to the national prosecution authorities for final examination.Maladministration was accordingly established in regard to this aspect of the complaint.
Tämä oli erityisen tärkeää,kun otetaan huomioon,että asia oli siirretty kansallisille syyttäjäviranomaisille lopullistatutkintaa varten. Kantelun tässä näkökohdassa ilmeni siten hallinnollinen epäkohta.
2The general principle of good administration that public officials should behave in acorrect manner serves not only to avoid offence of individuals,but can also be importantto avoid misunderstandings.
2Julkisten viranomaisten asianmukaista käyttäytymistä koskevan hyvän hallintotavanperiaatteen tarkoituksena on estää henkilöihin kohdistuvat loukkaukset ja väärinkäsitykset.
To enable supervisory bodies to determine if this principlehas been followed,the Commission should normally ensure that on-site audits areconcluded with a record that contains an adequate account of what happened during the
Jotta valvontaviranomaiset voisivat määrittää,onko tätä periaatetta noudatettu,komission tulisi tavallisesti varmistaa,että paikan päällä tehtävistä tarkastuksista pidetään kirjaa,joka sisältää riittävän selvityksen siitä,mitä tarkastuksen aikana tapahtui.Tällaisten tietojen puuttuminen voi synnyttää olettaman siitä,mitä sanottiin tarkastuksenaikana,ja tätä tulkitaan kantelijan hyväksi. Oikeusasiamies katsoi,että komissio ei ollut
_BAR_ 2001 audit. The absence of such a record may create a presumption in favour of thecomplainant’s own account of what was said during the audit.
_BAR_ 2001 varmistanut,että tarkastuksesta pidetään kirjaa,ja tämä muodostaa hallinnollisenepäkohdan.
Given that these aspects of the case concern procedures relating to specific events in thepast,it is not appropriate to pursue a friendly settlement of the matter.
Koska tapauksen nämä näkökohdat koskivat tiettyjä menneisyyteen liittyviä tapahtumia,sovintoratkaisuun pyrkiminen ei ollut aiheellista.
The Ombudsmantherefore closes the case.
Oikeusasiamies lopetti näin ollen asiankäsittelyn.
Note:On 27 April 2001,the Commission responded to the Ombudsman’s critical remarks.
Huomautus:Huhtikuun 27.päivänä 2001 komissio vastasi oikeusasiamiehen kriittisiinhuomautuksiin.
The Commission drew the Ombudsman’s attention to the fact that an internal manual ofprocedure had been prepared to give concrete instructions for OLAF.
Komissio kiinnitti oikeusasiamiehen huomion siihen,että menettelyjä koskeva sisäinenkäsikirja,jossa annettiin konkreettisia ohjeita OLAF:lle,oli laadittu.
This manual covers,amongst other things,the question of relations with the media.
Tämä käsikirjasisältää muun muassa ohjeita suhteista tiedotusvälineisiin.
The Commission alsoexpressed the view that the Ombudsman’s first critical remark was not justified.
Komissio ilmaisi myös näke-myksen,jonka mukaan oikeusasiamiehen ensimmäinen kriittinen huomautus ei ollutoikeutettu.
In regardto the Ombudsman’s second critical remark,the Commission stated that subsequent to thelodging of the complaint,the auditing procedures in the relevant Commission service hadbeen revised in line with best international practice.
Oikeusasiamiehen toisen kriittisen huomautuksen osalta komissio totesi,ettäkantelun jälkeen komission asiaa koskevien yksiköiden tarkastusmenettelyjä oli uusittuparhaiden kansainvälisten käytäntöjen mukaisesti.
The Commission gave examples ofthese improvements.
Komissio antoi esimerkkejä näistäparannuksista.
On 5 July 2001,the complainant responded to the Ombudsman’s decision.
Heinäkuun 5.päivänä 2001 kantelija vastasi oikeusasiamiehen päätökseen.
He expressedsatisfaction with the fact that the Ombudsman had criticised the Commission.
Hän ilmaisityytyväisyytensä siihen,että oikeusasiamies oli kritisoinut komissiota.
Thecomplainant would,however,have liked to obtain a public apology from the Commission.
Kantelija olisikuitenkin toivonut saavansa julkisen anteeksipyynnön komissiolta.
In September and November 1998,Mr E. made a complaint to the European Ombudsmanon behalf of Macedonian Metro Joint Venture.
E. kanteli Euroopan oikeusasiamiehelle “Makedonian metron yhteisyrityksen”puolestasyyskuussa ja marraskuussa 1998.
The complaint concerned the European Commission’s investigation and closure of a complaint lodged by the complainant with the Commission on 23 January 1997,on behalf of Macedonian Metro Joint Venture (No97/4188 SG (97) A/3897).
Kantelun aiheena oli Euroopan komission toiminta,kunse oli tutkinut kantelijan 23.tammikuuta 1997 komissiolle “Makedonian metron yhteis-yrityksen”puolesta jättämän valituksen (nro 97/4188 SG (97) A/3897) ja päättänyt senkäsittelyn.
In his complaint to the Commission,Mr. E. had alleged violations of Community public procurement law by the Greek authorities with regard to theiraward of the Thessaloniki Metro project to Thessaloniki Metro Joint Venture,a competitorof Macedonian Metro Joint Venture.
Komissiolle jättämässään valituksessa E. oli väittänyt,että Kreikan viranomaiset olivat rikkoneet julkisia hankintoja koskevaa yhteisön lainsäädäntöä,kun ne olivatmyöntäneet Thessalonikin metron yhteisyrityksen metrohanketta koskeneen sopimuksen“Thessalonikin metron yhteisyritykselle”,joka on “Makedonian metron yhteisyrityksen”kilpailija.
According to the complainant,the relevant facts were as follows:
226 ARTIKLANMUKAINEN RIKKO-MISMENETTELY:ASIAN KÄSITTELYNPÄÄTTÄMISEN SYI-DEN ESITTÄMISENLAIMINLYÖNTI JAPUOLUSTAUTUMIS-OIKEUKSIEN LOUK-KAAMINEN
ARTICLE 226INFRINGEMENTPROCEDURE: FAIL-URE TO STATE REA-SONS FOR THECLOSURE OF THEFILE AND VIOLA-TION OF THERIGHTS OFDEFENCE
Kantelijan mukaan olennaiset tosiseikat olivat seuraavat:
In June 1992,the Greek Ministry of Environment,Zoning and Public Works
Kesäkuussa 1992 Kreikan ympäristöstä,kaavoituksesta ja yleisistä töistä vastaava minis-
(Y¶∂Ãø¢∂) had announced an International Public Tender procedure for the award ofthe project “Design,construction,self-financing and exploitation of the Thessaloniki
Päätös kanteluun995/98/OV Euroopankomissiota vastaan teriö (Y¶∂Ãø¢∂) oli käynnistänyt kansainvälisen julkisen tarjouspyyntökilpailun“Thessalonikin metron suunnittelu,rakentaminen,omarahoitus ja käyttö”-hankkeen toteuttamiseksi.
Decision on complaint995/98/OV against the European Commission
Alkuperäisestä valituksesta ja
The complainant alleged that the technical and financial offer of his competitor“Thessaloniki Metro”,which was finally retained by the contracting authority,deviatedseriously from the compulsory specifications and conditions in the tender documents.
1Kantelijan mukaan tapauksen käsittelystä vastuussa olleet komission yksiköt (PO XV,PO VII,PO XVI ja oikeudellinen yksikkö) olivat päätyneet siihen johtopäätökseen,ettädirektiivin 93/37/ETY säännöksiä ja yhdenvertaisen kohtelun periaatetta oli selvästirikottu ja että ne olivat tästä syystä ehdottaneet virallisen ilmoituksen lähettämistä Kreikanviranomaisille.
Thecontracting authority had therefore breached the principle of equal treatment of competitors.
Kantelija katsoinäin ollen,että komission jäsenten kollegio oli päättänyt lopettaa asian käsittelyn poliittisista syistä,joilla ei ole minkäänlaista oikeusperustaa.
By decision of the Minister of Public Works of 29 November 1996,the negotiationswith the complainant (nominated as temporary contractor) were suddenly terminated andthe Joint Venture “Thessaloniki Metro”was called for negotiations to conclude the finalcontract.
Kantelijanmukaan kirjeessä korostettiin,että tarjouspyyntöasiakirjat olivat laajoja ja moniselitteisiä,mistä saattoi johtua se,että eri hakijat tulkitsivat esitetyt vaatimukset eri tavoin.
Against this background,“Macedonian Metro”lodged a complaint with the Commissionon 23 January 1997,alleging that the procedure followed by the Greek authorities hadinfringed the provisions of Directives 93/37 and 89/665,as well as fundamental principlesof the EC Treaty such as non-discrimination,transparency and proportionality.
1Oikeusasiamies toteaa,että komission valituksen esittäjälle lähettämä kirje,jossakerrottiin valituksen käsittelyn päättämisestä,on monimutkaisesta muotoilustaan huolimatta luonnollisesti ymmärrettävä ilmoituksena siitä,että komissio oli päättänyt asiankäsittelyn,sillä yhteisön lakia ei ollut komission mukaan rikottu.
Thecomplainant therefore requested the Commission immediately to start an infringementprocedure against the Greek authorities.
Oikeusasiamies huomauttaa,ettei komission kirjeessä asetettu määräaikaa lisätietojen toimittamiselle. Näin ollen tähän olisipitänyt myöntää kohtuullinen aika.
1According to the complainant,the services of the Commission responsible for the fileon the case (DG XV,DG VII,DG XVI and the Legal Service) had concluded that therewas a clear infringement of the provisions of Directive 93/37/EEC as well as of the principle of equality of treatment and therefore proposed to send a letter of formal notice tothe Greek authorities.
Oikeusasiamies huomautti,että jos valituksen esittäjälle lähetettyä kirjettä,jossa komissiokertoi päätöksestä lopettaa valituksen käsittely,pidetään valituksen esittäjälle ilmoitettunapäätöksenä,päätöksen kumoamisperusteena voitaisiin tässä tapauksessa pitää sekä asiankäsittelyn lopettamista ennen kuulluksi tulemisen mahdollisuutta että päätökseen johtaneiden perusteltujen syiden esittämisen laiminlyöntiä.
However,when the matter came before the college of Commissioners on 7 April 1998 there was a radical and unexplained change of position.The complainant therefore considered that the college of Commissioners had decided toclose the case on the basis of political considerations that had no legal basis and were notmotivated by public interest and had thereby improperly and abusively exercised its discretionary power in the framework of the Article 226 procedure.
Oikeusasiamies oli kuitenkin jo ottanut esille tuomioistuimen oikeuskäytännön,jossatodetaan,että komission harkintavallan käyttö päätettäessä rikkomisen lähettämisestätuomioistuimen käsittelyyn sulkee pois kansalaisen oikeuden vaatia komissiota määrittämään kantaansa tietynsuuntaisesti tai nostaa kumoamiskanne sen johdosta,ettei komissioole aloittanut toimenpiteitä.33
2By letter of 30 July 1998,the Commission informed the complainant of its intentionto close the case,unless he could provide additional elements to demonstrate a clearinfringement of EU law on public procurement.
Oikeusasiamies huomautti,ettei yllämainittu oikeuskäytäntö estä komissiota toteuttamastatarvittavia toimia mahdollisten myöhempien hallinnollisten epäkohtien välttämiseksikantelujen käsittelyssä 226 artiklan mukaisesti.
According to the complainant,this letterunderlined that the tender documents were voluminous and drafted in an ambiguousmanner,which could give rise to differing interpretations by tenderers as to their requirements.
Oikeusasiamies ehdotti erityisesti,ettäkomissio kehittäisi tällaisten valitusten käsittelyä varten yksiselitteiset menettelyt,jotkavastaavat kilpailuasioihin liittyviä olemassaolevia sääntöjä.
The complainant also observed that anadditional reason invoked by the Commission to close the case,namely the assurancesprovided by the Greek government as to their future policy,in fact meant that the Greekauthorities could escape from the consequences of past infringements by simply assumingthe obligation to modify their behaviour for the future.
Euroopan oikeusasiamiehen omasta aloitteesta suoritetussa tutkimuksessa komissionhallintomenettelyistä sen käsitellessä valituksia jäsenvaltioiden syyllistymisestä yhteisönlain rikkomiseen (303/97/PD34) komissio on jo myöntänyt,että valituksen esittäjä nauttiiennen oikeudellisten menettelyjen aloittamista prosessisuojaa,jota komissio on jatkuvastikehittänyt ja parantanut.
The complainant therefore considered that the reasons that the Commission gave to explain its decision to close the file wereinadequate and contradictory.
Komissio ilmoitti myös olevansa valmis jatkamaan samallalinjalla.
However,the Commission had already definitely closed thecase by its decision n°H/98/3262 of 27 August 1998. In these circumstances,thecomplainant alleged that the Commission had violated his right to be heard before theclosure of the case.
Komission tulisikin tässä suhteessa erityisesti selventää menettelyä koskevia näkökohtiatällä hallinnollisella asteella,joka edeltää mahdollista päätöstä antaa perusteltu lausunto,johon oikeudenkäyntiä edeltävä menettely päättyy.
4The complainant alleged that he was not officially informed for 18 months about theoutcome of his complaint and considered that this represented an excessive delay inproviding him with information.
Tällaisten sääntöjen laatiminen olisi suuri edistysaskel kohti todellista kansalaisenoikeutta hyvään hallintoon,sellaisena kuin se on määritelty Nizzassa 7.joulukuuta 2000annetussa Euroopan unionin perusoikeuskirjassa.
THE INQUIRY
KANTELU
The Ombudsman forwarded the complaint to the Commission,which sent its opinion on9 March 1999.
Toukokuun 10.päivänä 1999 saksalainen säätiö kanteli Euroopan oikeusasiamiehelle siitä,miten Euroopan komissio oli käsitellyt Chilessä toteutettavan kehityshankkeen rahoitushakemusta.
On 19 April 1999,the complainant made his observations on the Commission’s opinion.
Hän ehdotti kuitenkin,että järjestö voisi saada avustustatoisen asianmukaiset kriteerit täyttävän kansalaisjärjestön kautta.
On 24 June,the Ombudsman’s services inspected the Commission’s file on the case in the DG XV premises in Brussels.
Kantelija suostui tämänjälkeen puuttumaan asiaan ja antoi hakemuksen omalla nimellään.
The same day,theytook oral evidence from three officials of DG XV.
Tämä hakemus lähetettiin komissiolle heinäkuussa 1996.
On 26 July 1999,the Ombudsman’sservices carried out a second inspection of the Commission’s file in the DG XV premisesin Brussels,during which they were provided with a copy of the file.
Kesäkuussa 1997 komissio ja kantelija tekivät sopi-muksen,jossa komissio suostui osallistumaan 70443 eurolla hankkeen kustannuksiin.Tämän sopimuksen perusteella järjestö ryhtyi toteuttamaan hankettaan.
On 18 and 29 October 1999,the complainantsent additional observations on the Commission’s handling of his case,as well as
303/97/PD,selostettu Euroopan oikeusasiamiehen vuosikertomuksessa 1997,sivut 261-264.
On 18 November 1999,the Ombudsman asked the President of the Commission for an additional opinion on the complainant’s observations.On 3 January 2000,the President of the Commission sent his opinion on the complainant’sobservations.
Komissio ei kuitenkaan suorittanut maksua useista muistutuksista huolimatta. Saadakseenapua kantelija kääntyi tämän jälkeen Euroopan parlamentin jäsenen puoleen,ja tämäkirjoitti komissiolle.
On 11 January 2000,the Commission also sent the opinion of the threewitnesses on the complainant’s further observations.
Kesäkuun 17.päivänä 1998 antamassaan vastauksessa Euroopanparlamentin jäsenelle komissio katsoi,että kyseistä summaa ei voitu maksaa,ennen kuinkantelija oli maksanut takaisin ne summat,jotka komissio oli myöntänyt kantelijan Vereinder Freunde und Förderer -nimiselle järjestölle (“Ystävät”).
On 12 January 2000,the Ombudsmanand his services took oral evidence from three officials of DG XV.
Komissio vahvisti,että sillä ei ollut mitään itse hankettavastaan.
On 27 March 2000,thecomplainant sent his final observations on the handling of his complaint by the Commission.
Komissio katsoi kuitenkin,että sillä itsellään oli kantelijaa koskevia vaatimuksia,jotka voitaisiin kuitata kyseessä olevalla summalla.
On 7 June 2000,the Commission sent its final opinion on the matter.
Komission mukaan nämä vaatimuksetjohtuivat muita kehityshankkeita koskevista sopimuksista,jotka se oli tehnyt Ystävätjärjestön kanssa.
Details of the parties’evidence and submissions are included in the full text of the deci-sion,which is available in English on the Ombudsman’s website:http://www.euro-ombudsman.eu.int/decision/en/980995.htm.
Komissio katsoi,että kantelija oli vastuussa Ystävätjärjestön veloista,sillä vaikutti siltä,että kyseinen järjestö oli asetettu selvitystilaan tai se oli jo lopettanuttoimintansa.
On the basis of his inquiries into this complaint,the Ombudsman made the following critical remarks:
Näissä olosuhteissa kantelija kääntyi Euroopan oikeusasiamiehen puoleen saadakseenapua.
1The Ombudsman considers that the Commission’s letter to the complainant informinghim that it had closed the file on his complaint,despite its complex drafting,is naturallyto be understood as meaning that the Commission closed the case because it consideredthat there had been no infringement of Community law.
Kantelija vaati,että komission tulisi luovuttaa kyseessä olevat varat. Kantelijan mielestäkomissio oli kesäkuussa 1997 antanut sitovan lupauksen kyseisen rahasumman luovuttamisesta.
The Ombudsman’s finding is thatthis was not the reason for the Commission’s decision to close the Thessaloniki Metrocase.
Se väitti myös,että komissio tiesi,että se toimi ainoastaan järjestön uskottunamiehenä.
It appears that the Commission made a discretionary decision to close the case,despite the evidence of a possible infringement.
Kantelija katsoi,että kyseistä summaa ei voida käyttää kolmatta osapuoltakoskevien saatavien kuittaukseen.
The Commission therefore failed toprovide the complainant with adequate reasons for its decision to close the file on thecomplaint.
Tässä yhteydessä kantelija väitti,että se ei ollut Ystävätjärjestön oikeudellinen seuraaja,ja kantelijan mielestä nämä olivat kaksi erillistä oikeushenkilöä.
This constitutes an instance of maladministration.
Kantelija väitti lisäksi,että koska komissio oli kieltäytynyt maksamasta sovittuasummaa,järjestö oli konkurssin partaalla,ja tämän vuoksi Chilessä toteutettavan hankkeen jatkuminen oli uhattuna.
(i) sufficient time in which to prepare and submit any observations;
Komissio esitti lausunnossaan seuraavat huomautukset:
(ii) sufficient information as to the basis of the proposed closure decision,so that thecomplainant may address the relevant issues in his observations.
Komissio vaati Ystävät-järjestöä maksamaan takaisin yhteensä 210000 euroa,sillä tämäei ollut antanut asianmukaisia selvityksiä kahdesta hankkeesta.
In the present case,the Commission sent a letter just before the normal summer holidayseason,informing the complainant of the proposed closure of the file and inviting him tosubmit additional elements.
Kantelija toimien omastapuolestaan oli alun perin esittänyt molemmat hankkeet komissiolle mutta oli antanutymmärtää,että perustettava Ystävätjärjestö olisi vastuussa näiden hankkeiden toteuttamisesta.
The Ombudsman notes that the Commission’s letter did notestablish any deadline for such submission:a reasonable time should therefore have beenallowed.
Avustussopimukset oli tehty myöhemmin Ystävätjärjestön kanssa,ja sama henkilötoimi sekä kantelijan että Ystävätjärjestön puolesta.
Furthermore,if the Commission wished to act quickly it would have been appropriate both to establish a deadline and to inform the complainant by a modern method ofcommunication,rather than relying on the post.
Ystävät-järjestöä vastaan vuonna1995 annetut perintämääräykset palautettavista summista eivät olleet tuottaneet tulosta.Näytti siltä,että Ystävätjärjestö oli varaton.
In these circumstances,the closure of thefile a mere eight days after the complainant received the Commission’s letter did not givethe complainant sufficient time to submit observations.
Kantelija itse ei hyväksynyt vastuuta Ystävätjärjestön taloudellisista sitoumuksista,huolimatta siitä,että sen yhtiöjärjestyksen mukaan Ystävätjärjestön toiminnasta saadut tulot oli säännöllisesti siirretty kantelijalle.
The Ombudsman also recalls that the Commission failed to provide the complainant withadequate reasons for its proposed decision to close the file.
Kantelijaoli perustanut Ystävätjärjestön auttaakseen sitä sen toiminnassa.