natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Ombudsman acknowledged the importance a4 ached to this in the Commission’s ongoing initiative for increased openness10, which recognises that the question of lobbying is also related to the behaviour of current or former o cials and agents of the EU and is a ma4 er which is explicitly addressed in provisions of the Sta�
Oikeusasiamies totesi, että tätä aihetta on pidetty merkittävänä nyt käynnissä olevassa komission avoimuusaloitteessa10, jossa tunnustetaan, että edunvalvonta on kysymys, joka liittyy myös EU:n nykyisten tai entisten virkamiesten ja toimihenkilöiden käyttäytymiseen ja että sitä käsitellään erikseen henkilöstösäännöissä.
Regulations.
Euroopan investointipankki
The Ombudsman emphasised that the correct and thorough implementation of these provisions is essential to guarantee the achievement of the high standards of transparency that the EU considers are part of the legitimacy of any modern administration.
Eräs kansalaisjärjestö pyysi EIP:ltä mahdollisuutta saada tutustua rahoitussopimukseen, joka koski Slovakian rautateiden uudistamishanketta. EIP torjui pyynnön vetoamalla asiakirjojen julkisuutta a
For instance, that the ”revolving doors” part of the report was illustrated by a wind-up doll and that, on the front page of the report, there was a marione4 e operated by a person whose face was not visible.
Esimerkiksi pyöröovi-ilmiötä käsittelevä kappale oli kuvitettu avaimella vedettävällä nukella, ja raportin etusivulla oli marionetti, jota liikuttelevan henkilön kasvot eivät olleet näkyvissä.
More information on this ”European Transparency Initiative” is available on h4 p://ec.europa.eu/commission_barroso/kallas/transparency_en.htm
Lisätietoja ”Euroopan avoimuusaloitteesta” on saatavilla osoitteessa htt p://ec.europa.eu/commission_barroso/kallas/transparency_en.htm
ANNUAL REPORT 2007
VUOSIKERTOMUS 2007 koskevissa säännöissään olevaan poikkeukseen, joka koskee ammatillista salassapitovelvollisuutta sekä pankki- ja rahoitusalan ammattietiikkaa, sääntöjä ja käytäntöjä.
The EIB informed the complainant, however, that it would have no objection to the disclosure of the finance contract by the borrower, or the Slovak Government.
EIP ilmoitti kuitenkin kantelijalle, ettei sillä ollut mitään sitä vastaan, että lainanottaja eli Slovakian hallitus luovuttaisi rahoitussopimuksen tarkasteltavaksi.
In the complaint to the Ombudsman, the complainant argued that, by delegating responsibility for disclosure to the Member States’ authorities, the EIB discriminates against citizens who do not speak the language of the Member State concerned.
Oikeusasiamiehelle tekemässään kantelussa kantelija väitti, että siirtäessään vastuun sopimuksen julkistamisesta jäsenvaltioiden viranomaisille EIP syrjii kansalaisia, jotka eivät puhu kyseisen jäsenvaltion kieltä.
The complainant also referred to the Aarhus Convention, which provides for an individual right of access to environmental information.
Kantelija viittasi myös Århusin yleissopimukseen, jossa taataan erillinen oikeus ympäristöä koskevien tietojen saatavuuteen.
In its opinion on the complaint, the EIB argued that, as a bank, it must ensure mutual trust with its counterparts, which have the legitimate right to expect that it will act within the established legal framework and will not divulge information protected by the obligation of banking confidentiality.
Kantelua koskevassa lausunnossaan EIP perusteli linjaansa sillä, että pankkina sen on huolehdittava molemminpuolisesta luottamuksesta suhteissa vastapuoliinsa, joilla on perusteltu oikeus odottaa, että EIP toimii määritetyn oikeudellisen kehyksen rajoissa eikä paljasta pankkisalaisuuden alaisia tietoja.
In this regard, the EIB referred to its rules on public access, which had been updated from 28 March 2006 as part of its public disclosure policy.
Tässä yhteydessä EIP viittasi julkisuutta koskeviin sääntöihinsä, joita oli päivitetty 28. maaliskuuta 2006 alkaen osana EIP:n julkisuuspolitiikkaa.
Both the old and the new rules provide for an exception for information covered by the obligation of professional secrecy.
Sekä vanhoissa että uusissa säännöissä esiintyy poikkeus, joka koskee ammatillisen salassapitovelvollisuuden alaista tietoa.
The new rules reinforce the position by explicitly mentioning the non-disclosure of finance contracts.
Uusissa säännöissä vahvistetaan tätä kantaa mainitsemalla nimenomaan rahoitussopimusten salassapito.
Finally, the EIB stated that it is commi4 ed to promoting access to information and that, for documents which are not available in all o cial EU languages, a translation can be considered whenever wide interest for a particular document arises.
Lopuksi EIP totesi, että se on sitoutunut tietojen saatavuuden edistämiseen ja että niiden asiakirjojen osalta, joita ei ole saatavana kaikilla EU:n virallisilla kielillä, voidaan harkita käännösten laatimista aina, kun tiettyyn asiakirjaan kohdistuu laaja kiinnostus.
The Ombudsman’s decision recognized the EIB’s dual role as both a banking institution operating in the financial markets and a Community body.
Oikeusasiamies tunnusti päätöksessään EIP:n kahtalaisen tehtävän yhtäältä rahoitusmarkkinoilla toimivana pankkilaitoksena ja toisaalta yhteisön elimenä.
The Ombudsman considered that the EIB had been entitled to reject access on the basis of its old rules, which applied at the time.
Se katsoi, että EIP:llä oli ollut oikeus kieltää asiakirjan saatavuus vetoamalla vanhoihin sääntöihin, jotka olivat voimassa kyseisenä aikana.
The Ombudsman understood that, by also referring to its new rules, which explicitly mention the non-disclosure of fi finance contracts, the EIB indicated that the established practice was, in light of the confidential dential banking relationship between itself and its business partners, not to disclose finance contracts under any circumstances, and thus not to assess the possibility of partial disclosure.
Oikeusasiamies ymmärsi, että viitatessaan myös uusiin sääntöihinsä, joissa nimenomaisesti mainitaan rahoitussopimusten salassapito, EIP osoitti, että kun otetaan huomioon EIP:n ja sen liikekumppanien luottamuksellinen pankkisuhde, vakiintuneena käytäntönä oli pitää rahoitussopimukset salassa kaikissa tilanteissa eikä näin ollen edes harkita mahdollisuutta osittaiseen julkistamiseen.
As regards the Aarhus Convention, the Ombudsman noted that Regulation 1367/200611 is binding on the EIB, but that it has been applicable only since 28 June 2007.
Århusin yleissopimuksen osalta oikeusasiamies pani merkille, että asetus 1367/200611 kyllä sitoo EIP:tä mutta että se on ollut voimassa vasta 28. kesäkuuta 2007 lähtien.
Thus it did not apply at the time of the complainant’s request.
Näin ollen se ei ollut voimassa kantelijan esittäessä pyyntönsä.
As regards the possible problem of languages which citizens might encounter in addressing requests to national authorities, the Ombudsman made a further remark encouraging the EIB to consider contacting the national authorities in the future, in order to ascertain the possibility of total or, at least, partial disclosure of the finance contracts to which citizens request that it grant them public access.
Kieliongelmasta, jonka kansalaiset mahdollisti kohtaisivat esittäessään pyyntöjä kansallisille viranomaisille, oikeusasiamies esitti lisähuomion, jossa hän kehotti EIP:tä harkitsemaan jatkossa yhteydenottoa kansallisiin viranomaisiin varmistaakseen mahdollisuuden sellaisten rahoitussopimusten täydelliseen tai ainakin osittaiseen julkistamiseen, joita kansalaiset pyytävät tarkasteltavakseen.
The EIB could, in this way, usefully contribute to mitigating language problems that some citizens may encounter in addressing the corresponding requests for public access to the authorities of the Member State concerned.
Näin EIP voisi lievittää hyödyllisellä tavalla kieliongelmia, joita joillakin kansalaisilla voi olla esittäessään jäsenvaltioiden viranomaisille vastaavia asiakirjojen julkisuutta koskevia pyyntöjä.
The complainant also alleged that the EIB failed to inform it about the answer of the Polish authorities which were contacted by the EIB in connection with the complainant’s complaint.
PÄÄTÖSTEN TIIVISTELMÄT vastanneet EIP:n yhteydenottoon kantelun johdosta.
The complainant claimed that the EIB should suspend its financing until the legal status of the Project had been clarified. ed.
Kantelija vaati EIP:tä keskeyttämään rahoituksen siihen asti, kunnes hankkeen oikeudellinen tilanne on selvitetty. y.
In its opinion, the EIB stated that the Polish authorities (i) had full responsibility for ensuring compliance with the relevant national legislation and that, a er having been contacted by the Bank, (ii) informed it that the relevant Polish law did not require a strategic environmental impact assessment for the Project.
Asiasta antamassaan lausunnossa EIP totesi, että (i) vastuu kyseisen kansallisen lainsäädännön noudattamisen valvomisesta kuului kokonaan Puolan viranomaisille ja että EIP:n otettua yhteyttä viranomaisiin ne olivat (ii) ilmoittaneet, ettei asiaa koskevassa Puolan laissa vaadittu tekemään hankkeesta strategista ympäristövaikutusten arviointia.
Furthermore, in the meantime, it had informed the complainant about the conclusions of the Polish authorities.
Lisäksi EIP totesi tällä välin ilmoittaneensa kantelijalle Puolan viranomaisten vastauksesta.
In the Ombudsman’s view, the EIB could (i) legitimately consider that the Polish authorities complied with the applicable legal provisions, and (ii) legitimately expect that the same Polish authorities would provide it with reliable information concerning the application of those provisions on their part.
Oikeusasiamiehen mielestä EIP (i) saattoi perustellusti katsoa, että Puolan viranomaiset olivat noudattaneet asiaan sovellettavia säännöksiä ja että sillä oli (ii) perusteltu syy olettaa, että samat Puolan viranomaiset toimittaisivat sille luotettavia tietoja kyseisten säännösten soveltamisesta omalta osaltaan.
Therefore, the Ombudsman accepted the EIB’s reasons for relying on the information made available by those authorities, when it signed the loan.
Näin ollen oikeusasiamies katsoi, että EIP:llä oli perusteltu syy luottaa viranomaisten toimittamiin tietoihin, kun se myönsi kyseisen lainan.
He thus found no maladministration as regards this issue.
Hän ei siten havainnut tältä osin mitään hallinnollista epäkohtaa.
The Ombudsman also noted that, in the meantime, the EIB had informed the complainant about the conclusions of the Polish authorities.
Oikeusasiamies myös huomautti, että EIP oli tällä välin ilmoittanut kantelijalle Puolan viranomaisten vastauksesta.
The Ombudsman therefore found that no further inquiries were justified in this respect.
Näin ollen oikeusasiamies katsoi, ettei tapauksen tutkimusta ollut enää mitään syytä jatkaa.
The Ombudsman made the same finding as regards the complainant’s claim, given that it appeared that the EIB had already made the relevant payment.
Sama koski kantelijan vaatimusta rahoituksen keskeyttämisestä, etenkin kun ilmeni, että EIP oli jo suorittanut kyseisen maksun.
The Ombudsman also referred to the findings of the Polish Ombudsman to whom the complainant had submi4 ed a parallel complaint against the Polish authorities.
Oikeusasiamies viittasi myös Puolan oikeusasiamiehen toteamuksiin rinnakkaisesta kantelusta, jonka kantelija oli tehnyt tälle Puolan viranomaisista.
In this regard, he also made a further remark to the e� ect that, in the future, the EIB could consider establishing channels of communication with and seeking information from, relevant national and regional control instances, such as ombudsmen, which could serve as additional sources of information concerning compliance of projects financed by the Bank with national and European law.
Tässä yhteydessä hän huomautti, että EIP:n kannattaisi tulevaisuudessa harkita yhteydenpitokanavien luomista asiasta vastaaviin kansallisiin ja alueellisiin valvontaviranomaisiin, kuten oikeusasiamiehiin, jotta se voisi tarvittaessa hankkia niiltä tietoja siitä, onko EIP:n rahoittamissa hankkeissa noudatettu kansallisen ja EU:n tason lainsäädäntöä.
The European Medicines Agency
Euroopan lääkevirasto
Alleged lack of information with regard to an antidepressant
Väitetty masennuslääkettä koskevan tiedotuksen puute
Summary of decision on complaint 2370/2005/OV against the European Medicines Agency (EMEA)
Tiivistelmä päätöksestä kanteluun 2370/2005/OV Euroopan lääkevirastoa (EMEA) vastaan
The complainant’s husband commi4 ed suicide while taking the antidepressant Seroxat/Paroxetine.
Kantelijan aviomies teki itsemurhan käyttäessään Seroxat/Paroxetine-masennuslääkettä.
A er her husband’s death, the complainant contacted the European Medicines Agency with regard to the drug’s safety and suicide risk.
Aviomiehen kuoleman jälkeen kantelija otti yhteyttä Euroopan lääkevirastoon selvittääkseen lääkkeen turvallisuuden ja siihen liittyvän itsemurhariskin.
Among other things, the complainant requested information on the Agency’s scientific opinion on the drug.
Kantelija pyysi muun muassa tietoja tieteellisestä lausunnosta, jonka virasto on antanut lääkkeestä.
However, certain of her e-mails remained unanswered.
Tiettyihin kantelijan sähköpostiviesteihin ei kuitenkaan vastattu.
The complainant also considered that the replies that were sent by the Agency were unsatisfactory.
Kantelija ei ollut tyytyväinen myöskään viraston lähettämiin vastauksiin.
In her complaint to the Ombudsman, the complainant alleged: lack of transparency and information by the Agency with regard to her requests; undue delay; that she had not been heard with regard to the safety and suicide risk of the drug; and lack of action by the Agency with regard to her concerns.
Lausunnossaan virasto väitti, ettei se ollut vastannut tiettyihin kantelijan sähköpostiviesteihin, koska ne olivat olleet itseään toistavia ja hyödyttömiä. Muilta osin virasto totesi antaneensa kantelijalle kaikki tarvittavat tiedot.
ANNUAL REPORT 2007
VUOSIKERTOMUS 2007 kuitenkin totesi, ettei sovintoratkaisuun ollut päästy mutta että koska virasto oli poistanut toimillaan oikeusasiamiehen määrittämät huolenaiheet, virasto ei ollut enää syyllistynyt hallinnolliseen epäkohtaan.
As regards the allegation that the complainant had not been heard and that there had been lack of action by the Agency, the Ombudsman concluded, on the basis of an analysis of the procedure applicable to the adoption of medicine marketing authorisations, that there had been no maladministration by the Agency.
Väitteestä, jonka mukaan kantelijaa ei ollut kuultu eivätkä viraston toimet olleet riittäviä, oikeusasiamies totesi lääkkeiden myyntilupien hyväksymismenettelyä analysoituaan, ettei virasto ollut syyllistynyt hallinnolliseen epäkohtaan.
He therefore closed the case.
Näin ollen hän päätti tapauksen käsittelyn. elyn.
CASESSETTLED BY THEINSTITUTION
TOIMIELIMENSOPIMAT TAPAUKSET
Alleged unsatisfactory handling of requests concerning horse breeding in Austria
Väite hevosten kasvatusta Itävallassa koskevien pyyntöjen epätyydyttävästä käsittelystä elystä
Summary of decision on complaint 3386/2005/WP against the European Commission
Yhteenveto päätöksestä kanteluun 3386/2005/WP Euroopan komissiota vastaan
The Volksanwalt (Ombudsman) for the Austrian region of Vorarlberg forwarded a complaint to the Ombudsman, which he had received from a horse breeder residing in the Vorarlberg region.
Itävaltalaisen Vorarlbergin maakunnan Volksanwalt (oikeusasiamies) välitti Euroopan oikeusasiamiehelle kantelun, jonka hän oli saanut Vorarlbergin maakunnassa toimivalta hevosten kasvattajalta.
The complainant considered that certain regional rules on stud-books were not in conformity with Community law.
Kantelija katsoi, että tietyt maakunnalliset kantakirjasäännöt eivät olleet yhteisön oikeuden mukaisia.
Furthermore, his complaint concerned the format and content of identification documents for horses (“horse passports”).
Lisäksi hänen kantelunsa koski hevosten tunnistusasiakirjojen (ns. hevospassien) muotoa ja sisältöä.
The complainant essentially alleged that the Commission had failed properly to reply to his requests for legal clarification. cation.
Kantelussa väitettiin oleellisesti, että komissio ei ollut vastannut asianmukaisesti hänen oikeudellista selvitystä koskeviin pyyntöihinsä.
In its opinion, the Commission submi4 ed that, on the basis of the complainant’s submissions, it had been in constant contact with the competent Austrian authorities and had given them indications as to the correct interpretation of Community law.
Lausunnossaan komissio toi esiin, että se oli ollut kantelijan väitteiden perusteella jatkuvassa yhteydessä toimivaltaisiin Itävallan viranomaisiin ja oli selvittänyt niille yhteisön oikeuden oikeaa tulkintaa. Samanaikaisesti se oli muuttanut hevospasseja koskevia EU:n sääntöjä.
In parallel, it had amended EU rules on horse passports.
Se totesi, että useimmat ongelmista oli ratkaistu.
As regards the general question of the application of Community law concerning organisations that maintain stud-books, which had already been the subject of a request for a preliminary ruling to the European Court of Justice, it had received an infringement complaint, in the framework of which it had again contacted the Austrian authorities.
Niitä ongelmia, joita ei ollut vielä ratkaistu ja jotka liittyivät yhteisön oikeuteen, tutkittiin parhaillaan.
In addition, it was investigating a new complaint from the complainant, in which he had raised suspicions of fraud in relation to the use of horse passports in Vorarlberg.
Hän lisäsi, että hän oli täysin tyytyväinen tapaan, jolla sekä komissio että oikeusasiamies olivat käsitelleet hänen kanteluaan EU:n tasolla, ja totesi olevansa optimistinen sen suhteen, että komission jatkuvat toimet johtaisivat loppujenkin ongelmien ratkaisuun.
It stated that most of the problems had been resolved.
Sovittelusopimuksen sanamuotoa koskeva riita
Summary of decision on complaint 1126/2006/SAB (Confidential) against the European Commission
Tiivistelmä päätöksestä kanteluun 1126/2006/SAB (luottamuksellinen) Euroopan komissiota vastaan
The complainant was working for a Commission Delegation in a third country, on the basis of an ALAT (Administrative and Technical Local Sta�) contract.
Kantelija työskenteli Euroopan komission ulkomaanedustustossa ALAT-sopimuksella (teknisen avun paikallisena toimihenkilönä).
The complaint concerned the Commission’s refusal to change, in part, the wording of a draagreement it had proposed to the complainant concerning the mandate of the arbitration body which would decide on the complainant’s entitlement to an education allowance for his children.
Komissio oli kieltäytynyt muuttamasta kantelijalle esittämänsä sopimusluonnoksen sanamuotoa. Sopimus koski sovitteluelimen valtuuttamista tekemään päätös siitä, oliko kantelija oikeutettu saamaan lapsilleen koulutuslisää.
The relevant part of the proposed agreement referred to an allowance for the complainant’s “two children who a4 end a kindergarten”.
Kyseisessä sopimuskohdassa viitattiin kantelijan ”kahdelle esikoulua käyvälle lapselle” haettuun etuuteen.
According to the complainant, this wording was misleading, given that his children a 4 ended the “maternelle” section of the French school, which was, in his opinion, a fully-fledged edged educational establishment.
Kantelijan mukaan sanamuoto oli harhaanjohtava, koska hänen lapsensa kävivät esikoulua ranskankielisessä koulussa, joka hänen mukaansa on täysin pätevä oppilaitos.
He argued that to include an expression such as “kindergarten” in the arbitration agreement would pre-empt the issue in his case.
Kantelijan mukaan sanan ”esikoulu” kaltaisen ilmauksen käyttäminen sovittelusopimuksessa vaikuttaisi epäsuotuisasti hänen asiansa käsittelyyn. elyyn.
The Ombudsman found su cient grounds for opening an inquiry into the ma4 er and, in his opening le4 er to the Commission, expressly asked it whether it was willing to accept his proposal for a specific alternative formulation of the crucial point of the dra arbitration agreement.
Oikeusasiamies katsoi saaneensa riittävät perusteet tutkimuksen aloittamiseen ja lähetti komissiolle kirjeen, jossa siltä kysyttiin nimenomaisesti, olisiko se valmis hyväksymään muutoksen, jota oikeusasiamies ehdotti kyseiseen sovittelusopimuksen luonnoksen kohtaan.
In its opinion, the Commission proposed a wording for the arbitration agreement which, building upon the Ombudsman’s proposal, also met the Commission’s concerns in relation to the clear identification of the issue in dispute.
Vastaukseksi antamassaan lausunnossa komissio esitti oikeusasiamiehen muutosehdotuksen pohjalta uutta sanamuotoa, jossa oli myös huomioitu komission pyrkimys riidan kohteen selkeään rajaamiseen.
The complainant accepted this final proposal and asked the Ombudsman to close the case.
Kantelija hyväksyi tämän lopullisen ehdotuksen ja pyysi oikeusasiamiestä päättämään tapauksen käsittelyn.
The Ombudsman, thus, considered that the Commission had se4 led the ma4 er.
Näin ollen oikeusasiamies katsoi komission sopineen asian.
A er the closure of the case, the complainant informed the Ombudsman that the arbitrators had ruled in his favour.
Tapauksen käsittelyn päätyttyä kantelija ilmoitti oikeusasiamiehelle, että sovitt elij at olivat ratkaisseet asian hänen hyväkseen.
He thanked the Ombudsman for his e cient intervention, noting that it had allowed the arbitration to proceed in a fair way.
Hän kiitti oikeusasiamiestä tehokkaasta puuttumisesta asiaan ja huomautti, että sovittelu oli sen ansiosta tapahtunut oikeudenmukaisesti.
Wrongful rejection of a translation tender
Käännöstarjouksen virheellinen hylkääminen
Summary of decision on complaint 2633/2006/WP against the European Commission
Yhteenveto päätöksestä kanteluun 2633/2006/WP Euroopan komissiota vastaan
A translator living in Germany submi4 ed a bid in reply to an invitation to tender for translation services into Bulgarian, launched by the Commission. The bid was rejected because, according
Saksassa asuva kääntäjä lähetti tarjouksen vastauksena komission käynnistämään tarjouskilpailuun, joka koski käännöspalveluja bulgarian kieleen.
ANNUAL REPORT 2007 to the Commission, its linguistic quality had not a4 ained the required minimum mark of 5/10.
Tarjous hylättiin, koska sen kielellinen laatu ei komission mukaan ollut yltänyt vaaditulle vähimmäistasolle 5/10.
However, the complainant considered that most of the words and phrases that had been marked as incorrect in the Bulgarian text in question were in fact correct.
Kantelija kuitenkin katsoi, että sanat ja ilmaukset, jotka oli merkitty virheellisiksi kyseisessä bulgariankielisessä tekstissä, olivat itse asiassa suurimmaksi osaksi asianmukaisia.
In his complaint to the Ombudsman, the complainant alleged that the Commission had wrongly rejected his bid.
Kantelussaan oikeusasiamiehelle kantelija väitti komission hylänneen hänen tarjouksensa virheellisesti.
He claimed that the Commission should annul its decision to reject his bid and that it should admit it to the further selection procedure.
Hän vaati, että komissio peruuttaisi päätöksensä hylätä hänen tarjouksensa ja hyväksyisi sen jatkoon valintamenettelyssä. elyssä.
In its opinion, the Commission stated that, further to the complainant’s complaint to the Ombudsman, it had decided to convene the interinstitutional evaluation commi4 ee once again in order to reexamine the tender and to avoid any possible unfair treatment.
Lausunnossaan komissio totesi sen jälkeen, kun kantelija oli tehnyt kantelun oikeusasiamiehelle, päättäneensä kutsua toimielinten yhteisen arviointikomitean uudelleen koolle tarjouksen tarkastelemiseksi uudelleen ja mahdollisen epäoikeudenmukaisen kohtelun välttämiseksi.
The evaluation commi4 ee, assisted by two additional Bulgarian linguists, had decided to accept two of the complainant’s arguments.
Arviointikomitea, jota avusti kaksi ylimääräistä bulgarialaista lingvistiä, päätti hyväksyä kaksi kantelijan perusteluista.
The final number of errors contained in the bid had therefore been reduced to five, so that the tender had been admi4 ed to the rest of the selection procedure.
Tarjouksen sisältämien virheiden lopullinen määrä väheni näin viiteen, niin että tarjous hyväksyttiin jatkoon valintamenettelyssä.
The bid had finally been accepted with a quality mark of 12/20.
Tarjous hyväksyttiin lopulta laatumerkinnällä 12/20.