natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Commission considered the claim for further compensation to be unfounded.
Komissio katsoi,että lisäkorvaustakoskeva vaatimus oli perusteeton.
In its observations,the complainant elaborated further the allegation of undue delay andsubmitted additional information which may be summarised as follows:
Huomautuksissaan kantelija selvitti viivästynyttä maksua koskevaa väitettä ja antoi lisä-tietoja,jotka voidaan esittää lyhyesti seuraavasti:
(i)The complainant stressed that in a prior action subsidised by the ECIP programme,the Commission agreed to the formula “35% of actual costs or ECU59366 of bothamounts whichever is inferior”and paid ECU59366 within a period of six months.
(i)Kantelija korosti,että aiemmassa ECIP-ohjelman tukemassa toimessa komissiohyväksyi käytännön “35 prosenttia todellisista kustannuksista tai 59366 ecua sen mukaan,kumpi näistä on pienempi”ja maksoi 59366 ecua kuuden kuukauden kuluessa.
Thesecond action was based on the same contract with the Commission except for the clause“50% of the actual cost or ECU92080 of both amounts whichever is inferior”.
Toinentoimi perustui samaan komission kanssa tehtyyn sopimukseen lukuun ottamatta lauseketta“50 prosenttia todellisista kustannuksista tai 92080 ecua sen mukaan,kumpi näistä onpienempi”.
As 50%of the real costs amounted to ECU95392 the Commission would therefore be liable topay ECU92080 .
Koska 50 prosenttia todellisista kustannuksista oli 95392 ecua,komissio olihalukas maksamaan 92080 ecua.
In the present case however,the Commission agreed to pay only ECU 78 541.
Käsiteltävänä olevassa tapauksessa komissio kuitenkinsuostui maksamaan ainoastaan 78541 ecua.
The complainant deduced that the Commission had changed the procedureswithout informing him and considered the fact that the Commission paid less than ECU 92 080 as a breach of contract.
Kantelija päätteli,että komissio oli muuttanutmenettelyjä ilmoittamatta tästä hänelle,ja katsoi,että koska komissio oli maksanut alle92080 ecua,se oli rikkonut sopimusta.
The complainant criticised the justification given bythe Commission to have made exceptions in applying its procedures in the past.
Kantelija kritisoi komission antamaa perustelua,jonka mukaan se oli tehnyt aiemminkin poikkeuksia menettelyjen soveltamiseen.
(ii)The complainant developed further the claim of undue delay by the Commission andthe lack of explanations for the delay.
(ii)Kantelija tarkensi edelleen komission viivästynyttä maksua koskevaa väitettä javiivästyksen selvitysten laiminlyöntiä.
The complainant specified that it sent the report tothe Commission by courier service on 22 February 1996.
93 komissiolle pikalähetyksenä 22.helmikuuta 1996.
The Commission did not replyuntil December 1996 when it asked again for the documents,that apparently had been lost.On 22 October 1997,the Commission informed the complainant about its disagreementconcerning the invoices submitted.
Komissio vastasi vasta joulukuussa1996,jolloin se pyysi uudestaan asiakirjoja,jotka ilmeisesti olivat kadonneet. Komissioilmoitti kantelijalle 22.lokakuuta 1997 olevansa eri mieltä toimitetuista laskuista.
It was only then that the dispute started,which endedon 3 March 1998 with a first incomplete payment by the Commission.
Kiistaalkoi vasta tällöin,ja se päättyi 3.maaliskuuta 1998,jolloin komissio suoritti ensimmäisenmaksun,joka ei ollut riittävä.
On 18 June 1998,the complainant received the remaining payment.
Kesäkuun 18.päivänä 1998 kantelija sai jäljellä olevanmaksun.
According to the complainant, the Commission did not react during 20 months before the actual dispute started and it took afurther eight months until the Commission paid the whole amount due.
Kantelijan mukaan komissio ei reagoinut 20 kuukauteen ennen varsinaisenkiistan alkamista,ja meni vielä kahdeksan kuukautta,ennen kuin komissio oli suorittanutkoko vaaditun summan.
The Ombudsman’s analysis of the issues in dispute
Oikeusasiamiehen arviointi kiistellyistä kysymyksistä
After careful consideration of the opinion and observations,the Ombudsman was not satisfied that the Commission had responded adequately to the complainant’s claims.
Tutkittuaan huolellisesti lausunnon ja huomautukset oikeusasiamies ei ollut vakuuttunutsiitä,että komissio oli vastannut asianmukaisesti kantelijan vaatimuksiin.
The Ombudsman considered regarding the first claim regarding the Commission’s failureto react and to give explanations,that the delay was rather based on the Institution’s lackof reaction than on the dispute between the two parties.
Komission vastauksen ja selvityksen laiminlyöntiä koskevan ensimmäisen väitteen osaltaoikeusasiamies katsoi,että viivästys johtui pikemminkin siitä,että komissio ei ollutreagoinut ollenkaan,kuin siitä,että osapuolten välillä vallitsi erimielisyyttä.
The Ombudsman’s provisional conclusion,therefore,was that in view of the circum-stances,the Commission’s failure to react and to give explanations during 20 monthsmight establish an instance of maladministration.
Oikeusasiamies tuli alustavasti siihen tulokseen,että olosuhteet huomioon ottaen sitä,ettäkomissio ei ollut antanut vastausta ja selvitystä 20 kuukauden kuluessa,voitaisiin pitäähallinnollisena epäkohtana.
Thus,the second allegation with regard to a compensation for the late payment of thegrant,raised the difficult issue to determine whether there has been a breach of contractby either party.
Tämän vuoksi toiseen väitteeseen,joka koski viivästyneen avustusmaksun korvaamista,liittyi vaikea kysymys siitä,oliko jompikumpi osapuoli rikkonut sopimusta.
Since this issue ultimately had to be determined by a court that had jurisdiction in the matter,the Ombudsman limited his inquiry to examine whether the Community institution or body has provided him with a coherent and reasonable accountof the legal basis for its actions.
Koska toimivaltaisen tuomioistuimen olisi lopulta ratkaistava tämä kysymys,oikeusasiamies rajoittitutkimuksensa sen selvittämiseen,onko yhteisön toimielin tai laitos toimittanut hänelleaukottoman ja asianmukaisen selonteon toimiensa oikeusperustasta.
Although the Commission accepted the complainant’sclaim and paid the difference of ECU13438,there was a delay of 28 months in thepayment of this amount without any explanations provided by the Commission.
Vaikka komissiohyväksyi kantelijan vaatimuksen ja maksoi 13438 ecun eron,maksu viivästyi 28kuukautta,ilman että komissio esitti mitään selvitystä.
The Ombudsman’s provisional conclusion,therefore,was that in view of the circum-stances,the decision of the Commission to refuse to pay interests in a case of late paymentmight establish an instance of maladministration.
Oikeusasiamies tuli alustavasti siihen tulokseen,että olosuhteet huomioon ottaen komission päätös olla maksamatta korkoa viivästyneestä maksusta voi muodostaa hallinnollisenepäkohdan.
The possibility of a friendly solution
Sovintoratkaisun mahdollisuus
On 7 December 2000,the Ombudsman submitted a proposal for a friendly solution to the Commission. In his letter,the Ombudsman invited the Commission to consider to pay dueinterest for late payment to the complainant.
Joulukuun 7.päivänä 2000 oikeusasiamies esitti komissiolle sovintoehdotuksen.Kirjeessään oikeusasiamies pyysi komissiota harkitsemaan asianmukaisen koron maksamista kantelijalle viivästyneestä maksusta.
In its reply of 13 February 2001,the Commission did not dispute the delay as such,butgave the following reasons for it:
Liite II:Euroopan yhteisöjen ulkoisen avun avustussopimuksia koskevat yleiset ehdot,liite II,s. 8–9.
On 3 April
VUOSIKERTOMUS
Compensation for the late payment of the grant
Viivästyneen avustusmaksun korvaaminen
1.1The complainant claimed in its observations that during 20 months the Commissiondid not react to the report of the ECIP action forwarded by the complainant and did notprovide any explanation for the delay.
1.1Kantelija väitti huomautuksissaan,että 20 kuukauden aikana komissio ei reagoinutkantelijan toimittamaan ECIP-toimia koskevaan raporttiin eikä esittänyt selvitystä viivästykseen.
The complainant required compensation for thedelay in receiving the final payment of the grant from the Commission.
Kantelija vaati komissiolta korvausta avustuksen lopullisen maksun viivästymisen takia.
Due to the delayedpayment,the complainant was forced to take a bank loan in order to cover the costs.Therefore,it claimed the amount of ECU13132 corresponding to the interests accumulated on the bank loan.
Maksun viivästymisen takia kantelijan oli otettava pankkilaina kustannustenkattamiseksi. Tämän takia kantelija vaati 13132 ecun summaa,joka vastasi pankkilainankorkoa.
1.2In its opinion,the Commission did only allude to this allegation with the term“lengthy dispute”.
1.2Lausunnossaan komissio ainoastaan viittasi tähän väitteeseen termillä “pitkällinenkiista”.
The Commission considered that it did not owe any further payment.The Commission put forward that,as a substantial difference existed between the estimates and the final accounts indicated by the complainant,the Commission applied thecustomary formula to each item of expenditure. Thus,the sum the Commission wouldagree to reimburse would amount to ECU78541.
Komissio katsoi,että se ei ollut enää velvollinen suorittamaan lisämaksuja.Komissio toi esiin,että koska arviot ja kantelijan toimittamat lopulliset tilit erosivathuomattavasti toisistaan,komissio sovelsi tavanomaista käytäntöä kuhunkin menoon.Komissio suostuisi maksamaan 78541 ecun summan.
It followed a lengthy dispute with thecomplainant about the interpretation of the contract,especially as the Commission hadmade exceptions to the rule in the past.
Tätä seurasi pitkällinen kiista kantelijan kanssa sopimuksen tulkinnasta,etenkin koska komissio oli aiemmin poikennut säännöstä.
In order to settle this dispute,the Commissionexceptionally conceded to pay further ECU13438 to the complainant,whilst underliningthe exceptional character of the payment.
Kiistan ratkaisemiseksi komissio suostui poikkeuksellisesti maksamaan kantelijallevielä 13438 ecua ja tähdensi samalla maksun poikkeuksellisuutta.
1.3It appeared that the Commission did not react till December 1996 when it claimed thedocuments again,which were already delivered by the complainant on 22 February 1996.Merely on 22 October 1997,the Commission expressed its disapproval with the invoices.The real “dispute”only started then and ended eight months later with the payment of thefinal amount.
Komissio ilmaisi tyytymättömyytensä laskuihin vasta 22.lokakuuta 1997. Todellinen “kiista”alkoi silloin ja päättyikahdeksan kuukautta myöhemmin,kun komissio maksoi lopullisen summan.
Therefore,the delay seemed to be based rather on the Institution’s lack ofreaction than on the dispute between the two parties.
Viivästysnäytti perustuvan pikemminkin toimielimen reagoinnin puutteeseen kuin osapuolten väliseen kiistaan.
The complainant further claimed thefailure of the Commission to explain its behaviour.
Kantelija väitti lisäksi,että komissio ei ollut selittänyt käyttäytymistään.
1.4In his proposal for a friendly solution,in accordance with Article 3(5) of his Statute,the Ombudsman suggested that the Commission should consider to pay due interest forlate payment to the association.
1.4Ohjesäännön 3 artiklan 5 kohdan mukaisessa sovintoehdotuksessa oikeusasiamiesehdotti,että komissio harkitsisi asianmukaisen koron maksamista järjestölle viivästyneestä maksusta.
In its reply,the Commission accepted the Ombudsman’sproposal and offered to pay as compensation for the late payment of the ECIP grant
Vastauksessaan komissio hyväksyi oikeusasiamiehen ehdotuksen jatarjosi 3541,45 euroa korvauksena ECIP-avustuksen viivästyneestä maksusta.
On the basis of the Ombudsman’s inquiries into the complaint,a friendly solution has beenagreed between the Commission and the complainant.
Euroopan oikeusasiamiehen kantelua koskevien tutkimusten perusteella Euroopankomissio ja kantelija olivat päässeet sovintoratkaisuun.
The Ombudsman therefore closesthe case.
Oikeusasiamies lopetti näin ollenasian käsittelyn.
The contract further provided that 80% of the
KOMISSIO MAKSAAVUONNA1995ERÄÄNTYNEENMAKSUN
Decision on complaint780/2000/GG againstthe European Commission
Päätös kanteluun780/2000/GGEuroopan komissiotavastaan
Community contribution were to be paid within 30 days of the reception of the duly signedcontract.
Lisäksi sopimuksessa määrättiin,että 80 prosenttia yhteisön rahoitusosuudesta olisimaksettava 30 päivän kuluessa asianmukaisesti allekirjoitetun sopimuksen vastaanottamisesta.
The remaining 20% were to be paid after the Commission had received andaccepted the report and the financial statement that were to be submitted by the contractorby 14 November 1994 at the latest.
Jäljelle jäävät 20prosenttia maksettaisiin,kun komissio olisi saanut ja hyväksynytraportin ja rahoitusselvityksen,jotka toimeksisaajan oli toimitettava viimeistään14.päivänä marraskuuta 1994.
The complainant claimed the Commission had failed to pay the last instalment due to herfirm.
Kantelija väitti,että komissio ei ollut maksanut viimeistä erääntynyttä maksuerää yritykselle.
She further claimed that the Commission had failed to react to various inquiries shehad made by telephone,fax and registered letter.
Hän väitti lisäksi,että komissio ei ollut vastannut hänen lukuisiin kyselyihinsä,joitahän oli tehnyt puhelimitse,faksitse ja kirjattuna kirjeenä.
According to the complainant,she hadbeen assured by Mr. P. Louis from the Commission’s services,on the occasion of a visitto the Commission on 5 November 1999,that payment appeared to have been made,thatthis had to be ascertained by electronic means in the ‘Force’files and that she would beinformed.
Kantelijan mukaan komissionyksiköiden virkamies P. Louis oli vakuuttanut hänelle hänen komissioon 5.marraskuuta1999 tekemänsä vierailun aikana,että maksu oli maksettu ja että asia voitaisiin varmistaasähköisessä muodossa olevista Force-asiakirjoista ja että hänelle ilmoitettaisiin asiasta.
The complainant alleges,however,that she was subsequently only informed thatthe ‘Force’files were not accessible by electronic means.
Kantelija väitti,että hänelle ilmoitettiin myöhemmin kuitenkin vain se,ettei Force-asia-kirjoja ollutkaan saatavilla sähköisessä muodossa.
She then asked for a copy of thetransfer form. No reply was received by her.
Hän pyysi siksi jäljennöstä maksusiir-tolomakkeesta,mutta ei saanut vastausta pyyntöönsä.
In her complaint to the Ombudsman lodged in June 2000,the complainant made thefollowing allegations:
Oikeusasiamiehelle kesäkuussa 2000 jättämässään kantelussa kantelija esitti seuraavatvaatimukset:
– the Commission should send her a copy of the transfer form;
(1)komission tulisi lähettää hänelle jäljennös maksusiirtolomakkeesta;
– the Commission should pay the relevant sum if it had yet not done so.
(2)komission tulisi maksaa hänelle kyseinen summa,jos sitä ei vielä ole maksettu.
The ‘Force’programme had officially terminated in 1995.
Force-ohjelma päätettiin virallisesti vuonna 1995.
The files relating to thisprogramme had then been entrusted to S.A. Agenor,the technical assistance office of the Commission for the implementation of the ‘Leonardo da Vinci’programme (1995-1999)with a view to closing the remaining projects.
Ohjelmaan liittyvät asiakirjat annettiinsen jälkeen S.A. Agenorille,joka oli komission teknisen avun toimisto Leonardo da Vinci-ohjelman (1995–1999) toteuttamisessa,jotta se hoitaisi jäljellä olevien hankkeidenloppuun saattamisen.
However,by the time this technical assistance office was closed in February 1999,a certain number of files including thecomplainant’s had still not been closed.
Teknisen avun toimisto kuitenkin suljettiin helmikuussa 1999,vaikka osaa asiakirjoista,kantelijan tapaus mukaan lukien,ei ollut vieläkään käsitelty.
Unfortunately the Commission was not in possession of the relevant files which had beensealed by the Belgian judiciary in February 1999 and had still not been returned.
Komissiolla ei valitettavasti ollut hallussaan kyseisiä asiakirjoja,jotka Belgian oikeuslaitos oli sinetöinyt helmikuussa 1999 ja joita ei ollut vieläkään palautettu.
The Commission did thus not have access to these files at the moment and was therefore unableimmediately to comply with the complainant’s requests.
Koska komissiolla ei tuolloin ollut mahdollisuutta saada asiakirjoja tutkittavaksi,se ei voinut vastatavälittömästi kantelijan pyyntöihin.
On 6 September 2000,the Commission had written to the Belgian juge d’instructioninorder to ask for access to the files relating to the complainant’s case. The Commission was
Komissio kirjoitti 6.syyskuuta 2000 Belgian tutkintatuomarille pyytääkseen saada tutkiakantelijan tapaukseen liittyviä asiakirjoja.
_BAR_ 2001 unable to give a real explanation as to what had happened in the present case before havinghad access to these files.
Komissio ei pystynyt antamaan tosiasiallistaselvitystä siitä,mitä kyseisessä tapauksessa oli tapahtunut,ennen kuin se saisi asiakirjattutkittavikseen.
The Commission had also written to the complainant,on 20October 2000,in order to ask her to supply the Commission with a copy of her own documents relevant to the case.
Komissio kirjoitti 20.lokakuuta 2000 myös kantelijalle ja pyysi häntätoimittamaan komissiolle jäljennökset omista tapaukseen liittyvistä asiakirjoistaan.
In her observations (which were addressed to the Ombudsman after the complainant hadreceived the Commission’s letter of 20 October 2000),the complainant claimed that shehad already provided the Commission with copies of her documents on several occasions.She also claimed that on the occasion of her visit to the Commission in November 1999she had found that the documents were with the Commission.
Kantelija väitti huomautuksissaan (jotka toimitettiin oikeusasiamiehelle sen jälkeen,kunkantelija oli saanut komission 20.lokakuuta 2000 lähettämän kirjeen),että hän oli jouseaan otteeseen lähettänyt komissiolle jäljennökset asiakirjoistaan. Hän väitti myös,ettäkäydessään komissiossa marraskuussa 1999 hän oli havainnut,että komissiolla oli hallussaan nämä asiakirjat.
In any event,documentsrelating to the payment should be in the Commission’s service in charge of paying outsuch amounts.
Maksua koskevien asiakirjojen tulisi joka tapauksessa olla kyseistensummien maksamisesta vastaavien komission yksiköiden hallussa.
Having received the complainant’s observations,the Ombudsman considered that heneeded further information in order to deal with the complaint.
Saatuaan kantelijan huomautukset oikeusasiamies katsoi tarvitsevansa lisätietoja kantelunkäsittelemiseksi.
He therefore asked the Commission to inform him (1) whether allthe relevant documents were presently in thehands of the Belgian judiciary and (2) whether the Belgian judiciary had replied to itsletter of 6 September 2000 and,if not,what measures the Commission proposed to take inorder to deal with the complainant’s case.
Hän pyysi komissiota ilmoittamaan,(1) olivatko kaikki asiaan liittyvätasiakirjat Belgian oikeuslaitoksella ja (2) oliko Belgian oikeuslaitos vastannut 6.syys-kuuta 2000 lähetettyyn kirjeeseen,ja jos ei,mihin toimiin komissio aikoi ryhtyä kantelijantapauksen selvittämiseksi.
In its reply,the Commission made the following comments:
Komissio esitti vastauksessaan seuraavat huomautukset:
The Commission had in the meantime re-established a copy of the relevant file in thearchives of the Directorate-General Education and Culture.
Komissio oli tällä välin löytänyt jäljennöksen kyseisistä asiakirjoista koulutuksen ja kulttuurin pääosaston arkistoista.
No proof of payment for therelevant sum had been found there.
Todistetta kyseisen summan maksamisesta ei löytynyt.Myöskään komission sisäisessä kirjanpitojärjestelmässä ei ollut merkintää teknisen avuntoimiston suorittamasta maksusta.
Neither was there any trace in the Commission’sinternal accounting system of a payment made by the technical assistance office.
Komission yksiköt olivat tämän vuoksi arvioineet asiakirjat uudelleen.
The Commission’s services had thus proceeded to a new evaluation of the file.
Arvioinnin perusteella tapauksen käsittelyä ei kuitenkaan voitu päättää,vaan kävi ilmi,että kantelijalta oli saatava lisätietoja.
However,thisevaluation had not permitted to close the file and it had turned out to be necessary to askthe complainant for further information notably in relation to questions raised by the auditors of the Commission as a result of a control mission concerning another ‘Force’projectfor which the complainant had also been the co-ordinator.
Nämä lisätiedot koskivat erityisestiseikkoja,joihin komission tarkastajat olivat kiinnittäneet huomiota toisella tarkastusmat-kalla,joka liittyi toiseen hankkeeseen,jonka koordinaattorina kantelija oli niinikääntoiminut.
The Commission had thereforewritten to the complainant on 29 January 2001.
Komissio oli näin ollen kirjoittanut kantelijalle 29.tammikuuta 2001.
The file would be dealt with on the basisof the supplementary information that had been requested.
Tapauksenkäsittelyä jatkettaisiin pyydettyjen lisätietojen valossa.
The Commission’s serviceswould give priority to this case.
Komission yksiköt käsittelisivättapausta ensisijaisen tärkeänä.
The Belgian authorities had replied on 24 January 2001,allowing the Commission to haveaccess to the files concerned.
Belgian viranomaiset vastasivat 24.tammikuuta 2001 ja antoivat komissiolle luvan tutkiakyseisiä asiakirjoja.
The Commission was actually in the process of crosschecking the information in its possession with that contained in the original file.
Komissio vertasi parhaillaan hallussaan olevia tietoja alkuperäisissäasiakirjoissa oleviin tietoihin.
In her observations,the complainant stressed that she had already sent her documents to Mr Louis on several occasions.
Kantelija korosti huomautuksissaan,että hän oli jo lähettänyt asiakirjansa Louis’lle useaanotteeseen.
Regarding the other project mentioned by the Commission(project E/92/2/1608),the complainant claimed that she had never received the evaluationreport that the Commission had announced it would send to her.
Toisen komission mainitseman hankkeen (hanke E/92/2/1608) osalta kantelijaväitti,että hän ei ollut saanut arviointikertomusta,jonka komissio oli ilmoittanut lähettävänsä hänelle.
The complainant submitted a copy of the Commission’s letter to her of 29 January 2001in which she was asked to provide various items of information within 30 days. She
Kantelija lähetti jäljennöksen komission hänelle 29.tammikuuta 2001 lähettämästäkirjeestä,jossa häntä oli pyydetty toimittamaan useita erilaisia tietoja 30 päivän kuluessa.
99 pointed out that gathering this information would necessitate a lot of work,given the lapseof time that had occurred. The complainant therefore asked for an extension of time26.
Kantelija pyysi määräaikaa pidennettäväksi26,koska tapahtuneesta oli kulunut pitkänaikaa ja tietojen kerääminen olisi tämän vuoksi työlästä.
On 31 March 2001,the complainant informed the Ombudsman that she had provided theinformation that had been requested of her.
Kantelija ilmoitti oikeusasiamiehelle 31.maaliskuuta 2001,että hän oli toimittanut komissiolle häneltä pyydetyt tiedot.
After careful consideration of the opinion and observations and the results of the furtherinquiries,the Ombudsman was not satisfied that the Commission had respondedadequately to the complainant’s claims.
Tutkittuaan huolellisesti lausunnon,huomautukset ja lisätutkimuksen tulokset oikeusasiamies katsoi,että komissio ei ollut vastannut kantelijan väitteisiin asianmukaisesti.
The Ombudsman noted that according to Article 5.1 of the contract payment of theremaining 20% were to be made within 60 days of the submission of the report and thefinancial statement by the contractor “subject to acceptance”by the Commission.
Oikeusasiamies huomautti,että sopimuksen 5artiklan 1kohdan mukaan jäljellä olevan20prosentin rahoitusosuuden maksu oli suoritettava 60 päivän kuluessa siitä,kun toimeksisaaja oli antanut raportin ja rahoitusselvityksen,sillä ehdolla,että komissio hyväksyyrahoitusselvityksen.
Itappeared that in the present case the Commission had not yet been able to assure itself thatthe financial statement could be accepted.
Kävi ilmi,että komissio ei ollut tähän mennessä päässyt selvyyteensiitä,voitiinko rahoitusselvitys hyväksyä.