natgillin/translations-raw huggingface dataset:
1) (‘the Brussels Convention’).
1; jäljempänä Brysselin yleissopimus).
Article 20 of that convention concerns the default procedure.
Tämän yleissopimuksen 20 artikla koskee menettelyä vastaajan poissa ollessa.
Article 27 of the convention provides as follows:
Kyseisen yleissopimuksen 27 artiklan 2 kohdassa määrätään seuraavaa:
‘A judgment shall not be recognised:
”Tuomiota ei tunnusteta
2. where it was given in default of appearance, if the defendant was not duly served with the document which instituted the proceedings or with an equivalent document in sufficient time to enable him to arrange for his defence
2. jos tuomio on annettu poisjäänyttä vastaajaa vastaan, eikä haastehakemusta tai vastaavaa asiakirjaa ole annettu asianmukaisesti tiedoksi vastaajalle niin hyvissä ajoin, että vastaaja olisi voinut valmistautua vastaamaan asiassa,
Article 5 of The Hague Convention of 15 November 1965 on the Service Abroad of Judicial and Extrajudicial Documents in Civil or Commercial Matters (‘the 1965 Hague Convention’), provides as follows:
Oikeudenkäynti- ja muiden asiakirjojen tiedoksiannosta ulkomailla siviili- tai kauppaoikeudellisissa asioissa 15.11.1965 Haagissa tehdyn yleissopimuksen (jäljempänä vuoden 1965 Haagin yleissopimus) 5 artiklassa määrätään seuraavaa:
(a) by a method prescribed by its internal law for the service of documents in domestic actions upon persons who are within its territory, or
”Vastaanottajavaltion keskusviranomainen toimittaa tai toimituttaa asiakirjan tiedoksiantamisen, a) sillä tavalla kuin sen laissa on säädetty siinä valtiossa laadittujen asiakirjojen tiedoksiantamisesta sen alueella oleville henkilöille, tai b) pyynnössä esitettyä erityistä menettelyä käyttäen, jollei se ole ristiriidassa vastaanottajavaltion lainsäädännön kanssa.
If the document is to be served under the first paragraph above, the Central Authority may require the document to be written in, or translated into, the official language or one of the official languages of the State addressed. …’
Jos asiakirja annetaan tiedoksi tämän artiklan ensimmäisen kappaleen mukaisesti, keskusviranomainen voi vaatia, että asiakirja on kirjoitettava tai käännettävä vastaanottajavaltion viralliselle kielelle tai jollekin niistä. – –”
The first paragraph of Article 15 of that convention provides as follows:
Vuoden 1965 Haagin yleissopimuksen 15 artiklan ensimmäisessä kappaleessa määrätään seuraavaa:
‘Where a writ of summons or an equivalent document had to be transmitted abroad for the purpose of service, under the provisions of the present convention, and the defendant has not appeared, judgment shall not be given until it is established that:
”Jos haaste tai vastaava asiakirja on ollut toimitettava ulkomaille tiedoksiantoa varten tämän yleissopimuksen määräysten mukaisesti ja vastaaja ei ole tullut saapuville, asiaa ei ratkaista ennen kuin on selvitetty, että: a) asiakirja on tiedoksiannettu sillä tavalla kuin vastaanottajavaltion laissa on säädetty siinä valtiossa laadittujen asiakirjojen tiedoksiantamisesta sen alueella oleville henkilöille, tai b) asiakirja on toimitettu vastaajalle tai hänen asuntoonsa muulla tämän yleissopimuksen mukaisella tavalla, ja että kummassakin näistä tapauksista tiedoksianto tai asiakirjan toimittaminen on suoritettu riittävän ajoissa, jotta vastaaja on voinut ryhtyä vastaamaan.”
Subparagraph (b) of the first paragraph of Article 20 of the 1965 Hague Convention states that the Contracting States are not to be prevented from entering an agreement to dispense with the language requirements of, inter alia, the third paragraph of Article 5.
Vuoden 1965 Haagin yleissopimuksen 20 artiklan ensimmäisen kappaleen b alakohdan mukaan tämä sopimus ei estä sopimusvaltioita tekemästä sopimusta, jonka mukaan ne luopuvat muun muassa 5 artiklan kolmannessa kappaleessa esitetyistä kielivaatimuksista.
A document instituting proceedings is defined in Paragraph 253 of the Zivilprozessordnung (German Code of Civil Procedure).
Haaste määritellään Saksan siviiliprosessilain (Zivilprozessordnung) 253 §:ssä.
That provision is worded as follows:
Tuo säännös kuuluu seuraavasti:
‘(1) An action shall be commenced by the service of a written pleading (application).
”(1) Riita-asia tulee vireille, kun asiakirja (kannekirjelmä) annetaan tiedoksi.
(2) The application must include:
(2) Kannekirjelmässä on ilmoitettava:
1. the name of the parties and of the court
1. asianosaiset ja tuomioistuin
2. a precise statement of subjectmatter and the cause of action relied on as well as specific heads of claim.
2. kanteen kohde ja sen perusta sekä kantajan yksilöity vaatimus.
(3) The application must also state, where the determination of the court having jurisdiction is at issue, the value of the subjectmatter of the dispute, unless that consists of a fixed sum of money, and must state whether there are reasons for which judgment should not be given in the case by a single judge.
(3) Kannekirjelmässä on lisäksi ilmoitettava riidan arvo, jos tuomioistuimen toimivalta määräytyy sen perusteella eikä riidan kohteena ole määrätty rahamäärä, ja lisäksi siinä on ilmoitettava, onko olemassa este sen käsittelemiselle yhden tuomarin kokoonpanossa.
(4) Furthermore, the general provisions relating to preparatory documents shall also be applicable to the application.’
(4) Valmistelevia asiakirjoja koskevia yleisiä säännöksiä sovelletaan myös kannekirjelmään.”
Article 131 of the Code of Civil Procedure is entitled ‘Annexed documents’.
Siviiliprosessilain 131 §:n otsikko on ”Liiteasiakirjat”.
It is worded as follows:
Siinä säädetään seuraavaa:
‘(1) The documents held by a party to which the preparatory pleading refers must be attached to that pleading in the form of the original or a copy.
”(1) Asianosaisten hallussa olevat asiakirjat, joihin valmistelevassa asiakirjassa viitataan, on liitettävä viimeksi mainittuun alkuperäisinä tai jäljennöksinä.
(2) Where only individual passages of a document are concerned, it is sufficient to attach an extract containing the introduction to the document, the extract which is relevant to the case, the purpose, date and signature.
(2) Jos vain tietty osa asiakirjasta liittyy asiaan, riittää, että valmistelevaan asiakirjaan liitetään sitä koskeva ote, josta ilmenevät asiakirjan johdanto-osa, asiaa koskeva kohta, loppu, päiväys ja allekirjoitus.
(3) If the other party is already familiar with those documents or if they are voluminous, it is sufficient to indicate precisely what those documents are and that they are available for consultation.’
(3) Jos vastapuoli jo tuntee nämä asiakirjat tai jos niitä on runsaasti, riittää, että ne selostetaan täsmällisesti ja että vastapuolelle varataan tilaisuus tutustua niihin.”
IHK Berlin is pursuing an action for damages against Grimshaw for defective design on the basis of an architect’s contract.
IHK Berlin vaatii Grimshaw’n toimistolta arkkitehtisopimuksen perusteella vahingonkorvausta suunnitteluvirheen johdosta.
In the contract, Grimshaw undertook to draw up the plans for a construction project in Berlin.
Viimeksi mainittu sitoutui kyseisessä sopimuksessa suorittamaan suunnittelutöitä Berliinissä tehtävää rakennusprojektia varten.
Paragraph 3.2.6 of the architect’s contract stipulates:
Asianosaiset sopivat arkkitehtisopimuksen 3.2.6 kohdassa seuraavaa:
Correspondence between [IHK Berlin] and [Grimshaw] and the authorities and public institutions shall be in German.’
[IKH Berlinin] ja [Grimshaw’n toimiston] sekä viranomaisten ja julkisoikeudellisten elinten välinen kirjeenvaihto on käytävä saksan kielellä.”
It is apparent from the documents before the court and was confirmed at the hearing that the contract is governed by German law (paragraph 10.4 of the contract) and that, in the event of a dispute, the courts having jurisdiction are the Berlin courts (paragraph 10.2 of the contract).
Yhteisöjen tuomioistuimelle esitetyistä asiakirjoista ilmenee – ja tämä on vahvistettu istunnossa –, että sopimukseen sovellettiin Saksan oikeutta (sopimuksen 10.4 kohta) ja että Berliinin tuomioistuimet olivat toimivaltaisia käsittelemään mahdolliset riidat (sopimuksen 10.2 kohta).
Grimshaw joined Weiss to the proceedings.
Grimshaw’n toimisto on kutsunut Weissin toimiston osallistumaan asian käsittelyyn.
IHK Berlin’s application, which forms part of the case-file submitted to the court, refers to the various items of evidence relied on in support of its submissions.
IHK Berlinin kannekirjelmässä, joka sisältyy yhteisöjen tuomioistuimelle jätettyihin asiakirjoihin, mainitaan ne eri tositteet, joihin kanneperusteiden tueksi vedotaan.
That documentary evidence is annexed to the application in a file consisting of approximately 150 pages.
Nämä tositteet on liitetty kannekirjelmään asiakirjoina, jotka käsittävät noin 150 sivua.
As stated by the Bundesgerichtshof, the content of those documents is partially reproduced in the application.
Kuten kansallinen tuomioistuin on todennut, näiden liitteiden sisältö oli lisäksi osittain toistettu kannekirjelmässä.
The annexes include the architect’s contract concluded between the parties, an addendum and the draft thereof, an extract of the contractual specifications, a large number of documents or extracts such as technical reports or statements of account, as well as several letters, including some from Grimshaw, relating to the correspondence with the companies entrusted with establishing and repairing the defects complained of in the main proceedings.
Kyseisiin liitteisiin kuuluivat asianosaisten välillä tehty arkkitehtisopimus, siihen tehty lisäys sekä sen luonnos, ote suoritusluettelosta, useita asiakirjoja tai niiden otteita, kuten teknisiä kertomuksia tai laskelmia, sekä useita sellaisia kirjeitä, joiden joukossa oli myös Grimshaw’n toimiston kirjeitä, jotka koskevat sellaisten yritysten kanssa käytyä kirjeenvaihtoa, joiden tehtäväksi oli annettu pääasiassa kyseessä olevien puutteiden toteaminen ja korjaaminen.
After Grimshaw had initially refused to accept the application on the ground that there was no English translation, an English translation of the application and the annexes in German, which were not translated, were delivered to it in London on 23 May 2003.
Grimshaw’n toimiston ensin kieltäydyttyä vastaanottamasta kannekirjelmää puuttuvan englanninkielisen käännöksen takia sille luovutettiin 23.5.2003 Lontoossa kannekirjelmä englanninkielisenä käännöksenä ja saksankielellä olevat liitteet käännöksittä.
By written pleading of 13 June 2003, Grimshaw complained that service was defective because the annexes had not been translated into English.
Grimshaw’n toimisto ilmoitti 13.6.2003 päivätyllä kirjelmällä, että tiedoksianto oli ollut lainvastainen, koska liitteitä ei ollut käännetty englanniksi.
For that reason, relying on Article 8(1) of Regulation No 1348/2000, it refused to accept the application and submits that the application was not properly served.
Tästä syystä se kieltäytyi asetuksen N:o 1348/2000 8 artiklan 1 kohdan perusteella kanteen vastaanottamisesta ja katsoi, ettei kannekirjelmää ollut annettu pätevästi tiedoksi.
Grimshaw raises the objection that the application is time-barred.
Grimshaw’n toimisto esittää vanhentumisväitteen.
The Landgericht Berlin held that the application was properly served on 23 May 2003.
Landgericht Berlin totesi, että kanne oli annettu 23.5.2003 laillisesti tiedoksi.
Grimshaw’s appeal against that decision was dismissed by the Kammergericht Berlin.
Kammergericht Berlin hylkäsi Grimshaw’n toimiston tekemän valituksen.
Weiss lodged an appeal on a point of law before the Bundesgerichtshof against the judgment on the appeal.
Weissin toimisto haki tuohon tuomioon muutosta Bundesgerichtshofissa Revision-menettelyssä.
The Bundesgerichtshof states that, under the German Code of Procedure, an application which refers to annexes attached forms a whole with those annexes and that all the evidence relied on by the applicant which is necessary for the defendant’s defence must be made available to him.
Kansallinen tuomioistuin toteaa, että Saksan prosessilain mukaan kannekirjelmä, jossa viitataan siihen liitettyihin liitteisiin, muodostaa niiden kanssa yhden kokonaisuuden ja että kaikkien niiden tietojen, joihin kantaja on vedonnut ja jotka vastaaja tarvitsee puolustautuakseen, on oltava vastaajan käytettävissä.
It is not therefore appropriate to determine whether an application has been properly served without having regard to the service of the annexes, on the assumption that the essential information is already clear from the application and the right to be heard remains protected by virtue of the fact that the defendant can still adequately prepare his defence in the proceedings in so far as concerns the content of the annexes.
Kannekirjelmän tiedoksiannon pätevyyttä ei siis ole mahdollista arvioida erillään liitteiden tiedoksiannosta sillä varjolla, että olennaiset tiedot kävisivät ilmi jo kannekirjelmästä ja että oikeus tulla kuulluksi olisi toteutettu jo sillä, että vastaaja voisi puolustautua oikeudenkäynnin kuluessa vielä riittävästi liitteiden sisällön osalta.
An exception to that principle is permissible if the defendant’s need for information is not significantly prejudiced, for example, because an annex which was not attached to the application was sent at virtually the same time as the action was brought or because the defendant was already familiar with the documents before the proceedings were instituted.
Edellä olevasta periaatteesta saadaan poiketa silloin, kun siitä ei aiheudu olennaista haittaa vastaajan tiedonsaantitarpeelle esimerkiksi sen vuoksi, että kannekirjelmään liittämättä jäänyt liite on lähetetty lähes samanaikaisesti kanteen nostamisen kanssa tai että vastaaja tunsi asiakirjat jo ennen kanteen nostamista.
The Bundesgerichtshof states that, in the present case, Grimshaw was not familiar with all the documents, in particular those establishing the defects and how to remedy them as well as those relating to costs.
Kansallinen tuomioistuin toteaa, että tässä tapauksessa Grimshaw’n toimisto ei tuntenut kaikkia asiakirjoja eikä etenkään niitä, jotka liittyivät puutteiden toteamiseen ja korjaamiseen sekä niihin liittyviin kustannuksiin.
Such documents cannot be regarded as insignificant since the decision on whether to submit a defence may be dependent on their content being assessed.
Tällaisia asiakirjoja ei voida pitää merkityksettöminä yksityiskohtina, koska vastineen esittämistä koskeva päätös voi riippua niiden arvioinnista.
The referring court is uncertain whether Grimshaw was correct to refuse the application.
Kansallinen tuomioistuin pohtii, onko Grimshaw’n toimisto toiminut perustellusti, kun se on kieltäytynyt vastaanottamasta kannekirjelmää.
It states that none of the bodies authorised to represent that firm understands German.
Se täsmentää, ettei yksikään tuon toimiston edustamiseen toimivaltainen yksikkö ymmärrä saksan kieltä.
According to the Bundesgerichtshof, Article 8(1) of Regulation No 1348/2000 can be interpreted as meaning that service cannot be refused on the ground that annexes have not been translated.
Bundesgerichtshofin mukaan asetuksen N:o 1348/2000 8 artiklan 1 kohtaa voidaan tulkita siten, ettei tiedoksiannosta voida kieltäytyä sillä perusteella, ettei liitteitä ole käännetty.
That provision is in fact silent on the refusal to accept the service of annexes.
Tuossa säännöksessä ei nimittäin mainita liitteiden vastaanottamisesta kieltäytymistä.
Moreover, the standard form to be used pursuant to the first sentence of Article 4(3) of the regulation for requests for service in the Member States of the European Union requires information on the nature and language of the document only as regards the document to be served (Paragraphs 6.1 and 6.3) and not as regards the annexes attached to it, for which only the number is required to be stated (Paragraph 6.4).
Tiedoksiantopyyntöihin Euroopan unionin jäsenvaltioissa asetuksen N:o 1348/2000 4 artiklan 3 kohdan mukaan käytettävässä, asetuksen liitteessä olevassa vakiolomakkeessa vaaditaan tiedot asiakirjan luonteesta ja asiakirjassa käytetystä kielestä ainoastaan tiedoksiannettavan asiakirjan (6.1 ja 6.3 kohta) mutta ei sen oheen liitettyjen asiakirjojen osalta. Viimeksi mainittujen osalta riittää, että niiden määrä ilmoitetaan vakiolomakkeessa (6.4 kohta).
Should it be possible to refuse service on the sole ground that the annexes have not been translated, the referring court states that, in its view, the right of the defendant to refuse to accept a document pursuant to Article 8(1)(b) of Regulation No 1348/2000 cannot be denied simply because the contract between the applicant and the defendant provides that correspondence is to be in German.
Kansallinen tuomioistuin toteaa mahdollisuudesta kieltäytyä tiedoksiannosta pelkästään siitä syystä, ettei liitteitä ole käännetty, että sen mielestä pelkästään sopimus, jossa kantaja ja vastaaja ovat sopineet kirjeenvaihtokielekseen saksan, ei riitä perusteeksi sille, että vastaajalta evättäisiin asetuksen N:o 1348/2000 8 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädetty oikeus kieltäytyä vastaanottamisesta.
That clause does not mean that the defendant understands that language within the meaning of that regulation.
Tämä sopimuslauseke ei nimittäin tarkoita sitä, että vastaaja ymmärtää tuota kieltä asetuksessa tarkoitetuin tavoin.
However, as the referring court pointed out, academic opinion is divided, some writers considering that a clause specifying the use of a particular language in a contractual relationship may give rise to a presumption of knowledge of that language for the purpose of that regulation.
Kansallinen tuomioistuin toteaa kuitenkin, että oikeustieteessä esiintyy tästä eriäviä mielipiteitä eräiden kirjoittajien katsoessa, että sopimussuhteissa käytettävää kieltä koskevan lausekkeen käyttö voi antaa aiheen olettaa, että tätä kieltä osataan kyseisessä asetuksessa tarkoitetuin tavoin.
Finally, where knowledge of the language in question cannot be inferred from a contractual provision, the Bundesgerichtshof is uncertain whether it is possible in all cases to refuse service of an application where the annexes are not translated or whether there are exceptions, for example, if the defendant already has a translation of the annexes or if the content of the annex is reproduced word-for-word in the translated application.
Lopuksi kansallinen tuomioistuin pohtii sellaisen tilanteen osalta, jossa asianomaista kieltä ei voida sopimuslausekkeen perusteella olettaa osattavan, onko sellaisen kannekirjelmän tiedoksiannosta, jonka liitteitä ei ole käännetty, kaikissa tapauksissa mahdollista kieltäytyä vai onko olemassa poikkeuksia esimerkiksi silloin, kun vastaajalla on jo liitteiden käännökset tai kun liite toistetaan sanasta sanaan kannekirjelmässä ja tämä on käännetty.
That could also apply if the annexed documents were in a language which was validly chosen by the parties pursuant to a contract.
Näin voi olla myös silloin, kun liitteenä olevat asiakirjat on laadittu asianosaisten sopimuksessaan pätevästi valitsemalla kielellä.
The referring court also mentions the case of weaker parties who may need protection, such as crossborder consumers who have contractually agreed that correspondence is to be conducted in the language of the undertaking.
Kansallinen tuomioistuin viittaa tilanteeseen, jossa on kyse heikommasta, mahdollisen suojan tarpeessa olevasta osapuolesta, kuten valtion rajat ylittävän sopimuksen tehneestä kuluttajasta, joka on sopimuksella hyväksynyt sen, että kirjeenvaihto tapahtuu elinkeinonharjoittajan kielellä.
The Bundesgerichtshof states, however, that in the case in the main proceedings Grimshaw concluded the contract in the course of its business.
Se toteaa kuitenkin, että pääasiassa Grimshaw’n toimisto on tehnyt sopimuksen elinkeinotoiminnassaan.
It sees no special need to protect that firm or therefore any need to recognise that it has a right to refuse to accept service.
Se ei näe tällä toimistolla olevan minkäänlaista erityistä suojan tarvetta eikä siis näe mitään syytä siihen, että sillä katsottaisiin olevan oikeus kieltäytyä asiakirjan vastaanottamisesta.
Against that background, the Bundesgerichtshof decided to stay the proceedings and to refer the following questions to the Court of Justice for a preliminary ruling:
Näissä olosuhteissa Bundesgerichtshof on päättänyt keskeyttää asian käsittelyn ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:
(1) Must Article 8(1) of … Regulation (EC) No 1348/2000 … be interpreted as meaning that an addressee does not have the right to refuse to accept service
”1) Onko – – asetuksen (EY) N:o 1348/2000 8 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että vastaajalla ei ole oikeutta kieltäytyä ottamasta asiakirjaa vastaan, jos ainoastaan
WEISS UND PARTNER where only the annexes to a document to be served are not in the language of the Member State addressed or in a language of the Member State of transmission which the addressee understands?
WEISS UND PARTNER tiedoksiannettavan asiakirjan liitteitä ei ole laadittu vastaanottavan jäsenvaltion kielellä tai sellaisella asiakirjan lähettäneen jäsenvaltion kielellä, jota vastaanottaja ymmärtää?
(2) If the answer to the first question is in the negative:
2) Jos ensimmäiseen kysymykseen annetaan kieltävä vastaus:
Must Article 8(1)(b) of Regulation No 1348/2000 be interpreted as meaning that the addressee is deemed to “understand” the language of a Member State of transmission within the meaning of that regulation where, in the course of his business, he agreed in a contract with the applicant that correspondence was to be conducted in the language of the Member State of transmission?
Onko asetuksen N:o 1348/2000 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa tulkittava siten, että vastaanottajan oletetaan ’ymmärtävän’ asiakirjan lähettäneen jäsenvaltion kieltä tässä asetuksessa tarkoitetuin tavoin jo siksi, että se on sopinut elinkeinotoimintaansa harjoittaessaan tekemässään sopimuksessa kantajan kanssa, että kirjeenvaihto käydään asiakirjan lähettäneen jäsenvaltion kielellä?
(3) If the answer to the second question is in the negative:
3) Jos toiseen kysymykseen annetaan kieltävä vastaus:
Must Article 8(1) of Regulation No 1348/2000 be interpreted as meaning that the addressee may not in any event rely on that provision in order to refuse acceptance of annexes to a document which are not in the language of the Member State addressed or in a language of the Member State of transmission which the addressee understands if the addressee concludes a contract in the course of his business in which he agrees that correspondence is to be conducted in the language of the Member State of transmission and the annexes concern that correspondence and are written in the agreed language?’
Onko asetuksen N:o 1348/2000 8 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että vastaanottaja ei ainakaan tämän säännöksen perusteella saa kieltäytyä ottamasta vastaan asiakirjan liitteitä, jotka eivät ole vastaanottavan jäsenvaltion kielellä tai sellaisella asiakirjan lähettäneen jäsenvaltion kielellä, jota vastaanottaja ymmärtää, kun tämä on tehnyt elinkeinotoimintaa harjoittaessaan sopimuksen, jossa se on sopinut, että kirjeenvaihto käydään asiakirjan lähettäneen jäsenvaltion kielellä, ja kun liitteet yhtäältä koskevat tätä kirjeenvaihtoa ja ne on toisaalta laadittu sovitulla kielellä?”
By its first question, the Bundesgerichtshof asks whether Article 8(1) of Regulation No 1348/2000 must be interpreted as meaning that the addressee of a document to be served does not have the right to refuse to accept service where only the annexes to the document are not in the language of the Member State addressed or in a language of the Member State of transmission which the addressee understands.
Ensimmäisessä kysymyksessään kansallinen tuomioistuin kysyy, onko asetuksen N:o 1348/2000 8 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että vastaajalla ei ole oikeutta kieltäytyä ottamasta tiedoksiannettavaa asiakirjaa vastaan, jos ainoastaan tämän asiakirjan liitteitä ei ole laadittu vastaanottavan jäsenvaltion kielellä tai sellaisella asiakirjan lähettäneen jäsenvaltion kielellä, jota vastaanottaja ymmärtää.