natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By its tenth and eleventh questions, which it is appropriate to examine together, the national court is essentially asking whether Protocol No 2 and the Protocol concerning Article 141 EC should be interpreted in such a way as to preclude generally the application of Article 119 of the Treaty and Article 141(1) and (2) EC respectively to benefits provided under an occupational social security scheme, which are payable in respect of periods of employment prior to 17 May 1990, or whether, in that respect, account should be taken of the fact that the national rules applicable in respect of those periods of employment were amended by national legislation which was adopted prior to that date, but published thereafter, and which preserves in some cases discriminatory treatment contrary to those Treaty provisions.
Kymmenennellä ja yhdennellätoista kysymyksellään, joita on syytä tarkastella yhdessä, ennakkoratkaisupyynnön esittänyt tuomioistuin tiedustelee, onko pöytäkirjaa N:o 2 ja EY 141 artiklaa tulkittava siten, että niistä ensiksi mainittu yleisesti estää soveltamasta perustamissopimuksen 119 artiklaa ja jälkimmäisenä mainittu EY 141 artiklan 1 ja 2 kohtaa etuuksiin, joista säädetään ammatillisessa sosiaaliturvajärjestelmässä ja jotka myönnetään päivämäärää 17.5.1990 edeltäneiden työskentelykausien perusteella, vai onko tältä osin otettava huomioon se seikka, että näihin työskentelykausiin sovellettavia kansallisia säännöksiä on muutettu kansallisella lainsäädännöllä, joka on annettu ennen tätä päivämäärää mutta julkaistu sen jälkeen, minkä johdosta tietyissä tilanteissa esiintyy edelleen perustamissopimuksen näiden määräysten vastaista eriarvoista kohtelua.
There is nothing in the Barber judgment, Protocol No 2 or the Protocol concerning Article 141 EC to suggest that exceptions should be allowed, other than the one they expressly provide for, to the rule that the direct effect of Article 119 of the Treaty or of Article 141(1) and (2) EC may be relied on for the purpose of claiming equal treatment in the matter of occupational pensions only in relation to benefits payable in respect of periods of employment subsequent to 17 May 1990.
Asiassa Barber annetusta tuomiosta, pöytäkirjasta N:o 2 tai EY 141 artiklasta tehdystä pöytäkirjasta ei ilmene perusteita hyväksyä muita poikkeuksia kuin se, josta niissä nimenomaisesti mainitaan, sääntöön, jonka mukaan perustamissopimuksen 119 artiklan tai EY 141 artiklan 1 ja 2 kohdan välittömän oikeusvaikutuksen voidaan vedota tasa-arvoisen kohtelun saamiseksi ammatillisten eläkkeiden yhteydessä ainoastaan sellaisten etuuksien osalta, jotka myönnetään päivämäärän 17.5.1990 jälkeisten työskentelykausien perusteella.
A retirement pension paid under a scheme such as the one established by the Gesetz über die Versorgung der Beamten und Richter in Bund und Ländern of 24 August 1976, in the version published on 16 March 1999, falls within the scope of Article 119 of the EC Treaty (Articles 117 to 120 of the EC Treaty have been replaced by Articles 136 EC to 143 EC) and of Article 141(1) and (2) EC Those provisions preclude legislation, such as that deriving from Paragraph 85 of the abovementioned law in conjunction with the old version of Paragraph 14 thereof, which may entail a reduction in the pension of civil servants who have worked parttime for at least a part of their working afe, where that category of civil servants includes a considerably higher number of women than men, unless the legislation is justified by objective factors unrelated to any discrimination on grounds of sex.
Gesetz über die Versorgung der Beamten und Richter in Bund und Ländern -nimisellä 24.8.1976 annetutta laitta, sellaisena kuin se on julkaistuna 163.1999, käyttöönotetun järjestelmän kaltaisesta järjestelmästä maksettu vanhuuseläke kuuluu EY:n perustamissopimuksen 119 artiklan (EY:n perustamissopimuksen 117—120 artikla on korvattu EY 13 & -EY 143 artiklatta)ja EY 141 artiklan lja 2 kohdan soveltamisalaan. Näiden määräysten kanssa on ristiriidassa edellä mainitun lain 85 §:nja 14 §:n vanhan version, kun niitä luetaan yhdessä, kaltainen lainsäädäntö, joka voi johtaa sellaisten
It is for the national court, which has sole jurisdiction to assess the facts and interpret the national legislation, to determine whether and to what extent a legislative provision which, though applying independently of the sex of the worker, actually affects a considerably higher percentage of women titan men is justified by objective factors unrelated to any discrimination on grounds of sex.
virkamiesten eläkkeen määrän pienenemiseen, jotka ainakin osan palvelusajastaan ovat työskennelleet osa-aikaisesti, kun tähän virkamiesten ryhmään kuuluu huomattavasti enemmän naisia kuin miehiä, ettei tätä lainsäädäntöä voida perustetta objektiivisilla syillä, joihin ei liity muuan sukupuoleen perustuvaa syrjintää.
Restricting public expenditure is not an objective which may be relied on to justify different treatment on grounds of sex.
2) Juuri kansallisen tuomioistuimen, jonka yksinomaiseen toimivaltaan tosiseikkojen arviointi ja kansallisen lainsäädännön tulkinta kuuluu, on päätettävä, onko lain säännös, jota sovelletaan työntekijän sukupuoleen katsomatta mutta joka tosiasiallisesti koskee huomattavasti suurempaa prosenttiosuutta naisista kuin miehistä, perusteltu objektiivisista ja sukupuoleen perustuvaan syrjintään liittymättömistä syistä, ja mätä osin se on perusteltu.
The different treatment of men and women may be justified, depending on the circumstances, by reasons other than those put forward at the time when the measure introducing the difference in treatment was introduced.
Julkisten menojen rajoittamista koskevatta tavoitteetta ei voida perustetta sukupuoleen perustuvaa erilaista kohtelua.
National legislation, such as that deriving from Paragraph 85 of the Gesetz über die Versorgung der Beamten und Richter in Bund und Ländern in conjunction with the old version of Pamgraph 14 thereof, which has the effect of reducing a worker's retirement pension by a proportion greater than that resulting when his periods of parttime work are taken into account cannot be regarded as objectively justified by the fact that the pension is in that case consideration for less work or on the ground that its aim is to prevent civil servants employed on apart-time basis from being placed at an advantage in comparison with those employed on a full-time basis.
3) Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 119 artiklasta tehtyä pöytäkirjaa N:o 2 ja EY 141 artiklasta tehtyä pöytäkirjaa, joka on liitetty EYm, perustamissopimukseen, on tulkittava siten, että niistä ensiksi mainittu estää perustamissopimuksen 119 artiklan ja jälkimmäisenä mainittu EY 141 artiklan 1 ja 2 kohdan soveltamisen ammatillisessa sosiaalüwvajäqestelmässä säädettyihin etuuksiin, jotka myönnetään päivämäärää 17.5.1990 edeltäneiden työskentelykausien perusteetta, paitsi kun kyse on työntekijöistä tai heidän jälkeensä etuuteen oikeutetuista, jotka ennen mainittua päivämäärää ovat panneet vireille oikeudenkäynnin tai esittäneet vastaavan vaatimuksen sovellettavan kansallisen lainsäädännön mukaisesti.
Protocol No 2 concerning Article 119 of the Treaty establishing the European Community and the Protocol concerning Article 141 EC annexed to the EC Treaty are to be interpreted as precluding the application of Article 119 of the Treaty and Article 141(1) and (2) EC respectively to benefits provided under an occupational social security scheme payable in respect of periods of employment prior to 17 May 1990, subject to the exception for workers or those claiming under them who have before that date initiated legal proceedings or raised an equivalent claim under the applicable national law.'
Beamtenversorgungsgesetzin 85 §:n 4 momentin, kun sitä luetaan yhdessä kyseisen lain (vanha versio) 14 §:n 1 momentin toisen osan kanssa, kaltainen kansallinen lainsäädäntö on ristiriidassa EY 141 artiklan kanssa, kun tällainen kansallinen lainsäädäntö, joka johtaa osaaikaisesti työskennelleiden virkamiesten osalta suurempaan eläkkeiden leikkaukseen kuin pro rata temporis -perusteella tehty leikkaus, koskee useampaa naista kuin miestä näiden eläkkeitä vahvistettaessa.
Case C-109/02 Commission of the European Communities ν Federal Republic of Germany Taxation
Asia C-109/02 Euroopan yhteisöjen komissio v. Saksan liittotasavalta Verotus
23 October 2003
23 päivänä lokakuuta 2003
(Failure of a Member State to fulfil obligations — Sixth VAT Directive — National legislation providing for a reduced rate for musical ensembles and soloists provided the latter organise the concert themselves) (Fifth Chamber)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut kanteen, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 22.3.2002 ja jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ΕΤΎ 12 artiklan 3 kohdan a alakohdan kolmannen alakohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se soveltaa arvonlisäveron alennettua verokantaa välittömästi yleisölle tai konsertin järjestäjälle palveluja tuottavien musiikkiyhtyeiden suorituksiin samoin kuin välittömästi yleisölle palveluja tuottavien solistien suorituksiin, mutta soveltaa järjestäjän lukuun työskentelevien solistien suorituksiin arvonlisäveron yleistä verokantaa.
By application lodged at the Registry of the Court on 22 March 2002, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by applying a reduced rate of valued added tax (*VAT) to services provided directly to the public by musical ensembles or for a concert organiser and to services provided directly to the public by soloists, but applying the standard rate of that tax to the
Saksan hallituksen esittämän ensimmäisen puolustautumisperusteen osalta on todettava, että kuudennen direktiivin 12 artiklan 3 kohdan a alakohdan kolmannessa alakohdassa jäsenvaltiot on oikeutettu soveltamaan arvonlisäveron alennettua verokantaa tiettyihin tavaroihin ja palveluihin, jotka on mainittu kyseisen direktiivin liitteessä H. Päätös käyttää kyseistä oikeutta kuuluu siis jäsenvaltioiden toimivaltaan.
services of soloists working for an organiser, the Federal Republic of Germany has failed to fulfil its obligations under the third subparagraph of Article 12(3)(a) of the Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977.
Tätä toimivaltaa käyttäessään jäsenvaltioiden on kuitenkin noudatettava verotuksen neutraalisuuden periaatetta.
As regards the German Government's first plea in defence, it should be noted that the third subparagraph of Article 12(3)(a) of the Sixth Directive permits the Member States to apply a reduced rate of VAT to certain goods and supplies of services referred to in Annex H to that directive. The decision whether to exercise that right therefore lies within the Member States' competence.
Kuudennen direktiivin liitteen H kahdeksannen ryhmän saksalainen kieliversio, jossa käytetään — kuten sitä paitsi useimmissa muissakin kieliversioissa - epämääräistä artikkelia substantiivista, joka tarkoittaa "esiintyviä taiteilijoita", ei voi kumota tätä toteamusta, koska kysymys on kielellisestä vivahteesta, jota ei saksankaan kielessä voida tulkita siten, että kansallisella lainsäätäjällä on halutessaan oikeus erotella tässä yhteydessä luetellut henkilöt toisistaan ja rajoittaa vapaasti niiden henkilöiden piiriä, joiden palveluihin sovelletaan alennettua verokantaa.
The German language version of the wording of the eighth category of Annex H to the Sixth Directive which, in common with most of the other language versions, uses the indefinite article for the noun corresponding to 'performing artists' does not undermine that finding in so far as it is a linguistic nuance which, even in the German language, cannot be interpreted to mean that the national legislature has the option whether or not to draw distinctions between the persons thus covered and freely to impose restrictions as to those whose services are subject to a reduced rate.
Lisäksi ei ole mitään sellaista seikkaa, jonka perusteella voitaisiin katsoa, että solistien palvelut ja musiikkiyhtyeiden palvelut eivät ole samanlaisia tai ainakaan samankaltaisia palveluita asian kannalta merkityksellisessä oikeuskäytännössä tarkoitetulla tavalla.
Declares that, by applying a reduced rate of value added tax to services provided directly to the public by musical ensembles or for a concert organiser and to services provided directly to the public by soloists, but applying the standard rate of that tax to the services of soloists working for an organiser, the Federal Republic of Germany has failed tofidfU its obligations under lhe third subparagraph of Article 12(3)(a) of the Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: umform basis of assessment, as amended by Council Directive 1999/49/EC of 25 May 1999 amending, with regard to the level of the standard rate, Directive 77/388;
Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonäsävemjätjestebnä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 12 artiklan 3 kohdan a alakohdan kolmannen alakohdan mukaisia velvoitteitaan, sellaisena kuin tämä direktiivi on muutettuna direktiivin 771388/ETY muuttamisesta yleisen verokannan tason osalta 25 päivänä toukokuuta 1999 annetutta neuvoston direktiivillä 1999/49/EY, koska se soveltaa arvonlisäveron alennettua verokantaa välittömästiyleisölle tai konsertin järjestäjälle palveluja tuottavien musiikkiyhtyeiden suorituksiin samoin kuin välittömästi yleisölle palveluja tuottavien solistien suorituksiin, mutta soveltaa järjestäjän lukuun työskentelevien solistien suorituksän arvonlisäveron yleistä verokantaa.
Advocate General J. Mischo did not deliver his Opinion.
Julkisasiamies J. Mischo ei ole seittänyt ratkaisuehdotusta.
The Court (Fifth Chamber) decided, after hearing the Advocate General, to proceed to judgment without an Opinion.
Kuultuaan julkisasiamiestä yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto) päätti ratkaista asian ilman ratkaisuehdotusta.
Preliminary ruling (Directive 89/104IEEC —Article 5(2) — Trade marks with a reputation — Protection against use of a sign in relation to identical or similar goods or services — Degree of similarity between the mark and the sign — Effect on the public — Sign viewed as an embellishment) (Sixth Chamber)
Ennakkoratkaisu Direktiivi 89/104/ΕΊΥ—5 artiklan 2 kohta — Laajalti tunnetut tavaramerkit — Suoja samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten olevan merkin käyttöä vastaan — Tavaramerkin ja merkin samankaltaisuuden aste — Vaikutus yleisön keskuudessa —Koristeena pidetty merkki (kuudes jaosto)
By judgment of 12 October 2001 the Hoge Raad der Nederlanden (Supreme Court of the Netherlands) referred to the Court for a preliminary ruling two questions on the interpretation of Article 5(2) of First Council Directive 89/104/EEC of 21 December 1988.
Hoge Raad der Nederlanden on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle 12.10.2001 tekemällään päätöksellä kaksi ennakkoratkaisukysymystä 21.12.1988 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ΕΤΎ 5 artiklan 2 kohdan tulkinnasta.
Adidas-Salomon AG, a company established in Germany, is the proprietor of a figurative trade mark registered at the Benelux Trade Mark Office for a number of types of clothing.
Adidas-Salomon AG, joka on Saksaan sijoittautunut yhtiö, on Benelux-tavaramerkkivirastossa tiettyjä vaatelajeja varten rekisteröidyn kuviomcrkin haltija.
That mark is formed by a motif consisting of three very striking vertical stripes of equal width, running parallel, which appear on the side and down the whole length of the article of clothing.
Kyseinen tavaramerkki muodostuu kuviosta, jossa vaatekappaleen sivuilla ja koko pituudelta on kolme pystysuoraa samansuuntaista ja selvästi erottuvaa samanlevyistä raitaa.
The motif may be executed in different sizes and different colour combinations, provided that it always contrasts with the basic colour of the article of clothing.
Tämä kuvio voi esiintyä eri väriyhdistelmissä ja eri kokoisena siten, että kuvion väri aina poikkeaa vaatekappaleen perusväristä.
The mark is the subject of an exclusive licence granted in respect of the Benelux to Adidas Benelux BV, a company established in the Netherlands.
Yksinoikeuslisenssi tavaramerkkiin on annettu Benelux-maissa Adidas Benelux BV:lle, joka on Alankomaihin sijoittautunut yhtiö.
Fitnessworld, a company established in the United Kingdom, markets fitness clothing under the name Perfetto.
Fitnessworld, joka on Yhdistyneeseen kuningaskuntaan sijoittautunut yhtiö, myy urheiluvaatteita nimellä Perfetto.
A number of those articles of clothing bear a motif of two parallel stripes of equal width which contrast with the main colour and are applied to the side seams of the clothing.
Tietyt näistä vaatekappaleista on varustettu kahdesta samansuuntaisesta ja samanlevyisestä raidasta koostuvalla kuviolla, jonka väri poikkeaa vaatekappaleen pääväristä ja joka on kiinnitetty vaatteen sivusaumoihin.
Proceedings are pending before the Hoge Raad der Nederlanden between Adidas-Salomon AG and Adidas Benelux BV ('Adidas'), on the one hand, and Fitnessworld in connection with the marketing by Fitnessworld in the Netherlands of Perfetto clothing.
Hoge Raad der Nederlandenin käsiteltävänä olevassa oikeusriidassa ovat vastakkain Adidas-Salomon AG ja Adidas Benelux BV (jäljempänä yhdessä Adidas) ja Fitnessworld, ja se koskee Fitnessworldin Alankomaissa markkinoille saattamia Perfetto-vaatteita.
Adidas claims that that marketing of clothing with two stripes creates a likelihood of confusion on the part of the public, since the public might associate that clothing with Adidas' sports and leisure clothing which bears three stripes, and Fitnessworld thus takes advantage of the repute of the Adidas mark.
Adidas väittää, että kyseinen kaksiraitaisella kuviolla varustettujen vaatteiden myynti aiheuttaa sekaannusvaaran kohdeyleisön keskuudessa, koska kohdeyleisö mahdollisesti yhdistää mielessään kyseiset vaatekappaleet Adidaksen kolmiraitaisella kuviomerkillä varustettuihin urheiluvaatteisiin ja vapaa-ajan vaatteisiin.
The exclusivity of that mark could thereby be impaired.
Fitnessworld käyttää näin hyväkseen Adidaksen tavaramerkin mainetta.
In that context, the Hoge Raad der Nederlanden decided to stay proceedings and to refer a number of questions to the Court for a preliminary ruling.
Näin ollen Hoge Raad on lykännyt asian käsittelyä ja esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle ennakkoratkaisukysymyksiä.
Question 1
Kysymys 1 a
Question 1(a) contains the question whether, notwithstanding the fact that Article 5(2) of the Directive refers expressly only to use of a sign by a third party in relation to goods or services which are not similar, that provision is to be interpreted as entitling the Member States to provide specific protection for a registered trade mark with a reputation in cases where the later mark or sign, which is identical with or similar to the registered mark, is intended to be used or is used in relation to goods or services identical with or similar to those covered by that mark.
Kysymyksessä 1 a tiedustellaan, onko huolimatta siitä, että direktiivin 5 artiklan 2 kohdassa tarkoitetaan nimenomaan vain sitä, että kolmas osapuoli käyttää merkkiä tavaroita tai palveluja varten, jotka eivät ole samankaltaisia, kyseistä säännöstä tuikittava siten, että siinä annetaan jäsenvaltioille oikeus säätää, että laajalti tunnetuille rekisteröidyille tavaramerkeille annetaan erityistä suojaa, kun myöhempää merkkiä tai tavaramerkkiä, joka on sama tai samankaltainen kuin tämä rekisteröity tavaramerkki, käytetään tai on määrä käyttää sellaisia tavaroita tai palveluja varten, jotka ovat samoja tai samankaltaisia kuin tämän tavaramerkin suojaamat tavarat tai palvelut.
Since the decision making the reference was registered, the Court has answered that question in the affirmative in Davidoff [2003].
Ennakkoratkaisupyynnön kirjaamisen jälkeen yhteisöjen tuomioistuin on asiassa C-292/00, Davidoff, 9.1.2003 antamassaan tuomiossa vastannut myöntävästi tähän kysymykseen.
Having regard to that interpretation and for the purposes of an answer which will be helpful in resolving the dispute in the main proceedings, Question 1(a) must be understood as also seeking to ascertain whether a Member State, where it exercises the option provided by Article 5(2) of the Directive, is bound to grant the specific protection in question in cases of use by a third party of a later mark or sign which is identical with or similar to the registered mark with a reputation, both in relation to goods or services which are not similar and in relation to goods or services which are identical with or similar to those covered by that mark.
Kun otetaan huomioon tämä tulkinta ja jotta voidaan antaa pääasian ratkaisemisen kannalta hyödyllinen vastaus, kysymys 1 a on ymmärrettävä niin, että sillä pyritään myös täsmentämään, onko jäsenvaltion, jos se käyttää direktiivin 5 artiklan 2 kohdassa annettua mahdollisuutta, myönnettävä kyseessä oleva erityinen suoja siinä tapauksessa, että kolmas osapuoli käyttää sellaista myöhempää merkkiä tai tavaramerkkiä, joka on sama tai samankaltainen kuin laajalti tunnettu rekisteröity tavaramerkki, sekä sellaisia tavaroita tai palveluja varten, jotka eivät ole samankaltaisia, että sellaisia tavaroita tai palveluja varten, jotka ovat samoja tai samankaltaisia kuin tämän tavaramerkin suojaamat tavarat tai palvelut.
In that regard, it should be noted that where a Member State exercises the option provided by Article 5(2) of the Directive, it must grant to the proprietors of marks with a reputation a form of protection in accordance with that provision.
Tältä osin on korostettava, että kun jäsenvaltio käyttää mahdollisuutta, joka direktiivin 5 artiklan 2 kohdassa sille annetaan, sen on myönnettävä laajalti tunnettujen tavaramerkkien haltijoille kyseisen säännöksen mukainen suoja.
Question 2
Jäsenvaltion on, jos se panee täytäntöön direktiivin 5 artiklan 2 kohdan, siis myönnettävä ainakin yhtä laaja suoja samojen tai samankaltaisten tavaroiden tai palveluiden osalta kuin sellaisten tavaroiden tai palveluiden osalta, jotka eivät ole samankaltaisia.
Question 2(a)
Kysymys 2 a
By Question 2(a) the national court seeks essentially to ascertain whether the protection conferred by Article 5(2) of the Directive is conditional on a finding of a degree of similarity between the mark with a reputation and the sign such that there exists a likelihood of confusion between them on the part of the relevant section of the public.
Kysymyksellään 2 a kansallinen tuomioistuin tiedustelee, edellyttääkö direktiivin 5 artiklan 2 kohdassa säädetty suoja sen selvittämistä, että laajalti tunnettu tavaramerkki ja kyseinen merkki ovat siinä määrin keskenään samankaltaisia, että kohdeyleisön keskuudessa on sekaannusvaara näiden välillä.
In that regard, it must be noted at the outset that, unlike Article 5(l)(b) of the Directive, which is designed to apply only if there exists a likelihood of confusion on the part of the public, Article 5(2) of the Directive establishes, for the benefit of trade marks with a reputation, a form of protection whose implementation does not require the existence of such a likelihood.
Tältä osin on heti aluksi muistutettava, että toisin kuin direktiivin 5 artiklan 1 kohdan b alakohdassa, jota on tarkoitus soveltaa vain, kun yleisön keskuudessa syntyy sekaannusvaara, direktiivin 5 artiklan 2 kohdassa säädetään laajalti tunnettujen tavaramerkkien osalta suojasta, jonka antaminen ei edellytä tällaisen vaaran olemassaoloa.