natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In implementation of that provision, the Council adopted Regulation No 1415/2004.
Neuvosto antoi tämän säännöksen perusteella asetuksen N:o 1415/2004.
Regulation No 1415/2004 is drafted in the following terms:
Asetuksessa N:o 1415/2004 säädetään seuraavaa:
The maximum levels of annual fishing effort by group of species, area and fishery, and by Member State, for the areas referred to in Article 3(1)(a) and (b) of Regulation (EC) No 1954/2003, are set out in Annex I to this Regulation.
Vuosittaisen pyyntiponnistuksen enimmäistasot asetuksen – – N:o 1954/2003 3 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitetuille alueille vahvistetaan lajiryhmittäin, alueittain, kalastuksittain ja jäsenvaltioittain tämän asetuksen liitteessä I.
The maximum levels of annual fishing effort by group of species, area and fishery, and by Member State, for the area referred to in Article 6(1) of Regulation (EC) No 1954/2003, are set out in Annex II to this Regulation.
Vuosittaisen pyyntiponnistuksen enimmäistasot asetuksen – – N:o 1954/2003 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulle alueelle vahvistetaan lajiryhmittäin, alueittain, kalastuksittain ja jäsenvaltioittain tämän asetuksen liitteessä II.
Each Member State shall ensure that the utilisation of fishing effort allocations by area, as defined in Articles 3 and 6 of Regulation (EC) No 1954/2003, will not result in more time spent fishing by comparison to fishing effort levels exerted during the reference period.
Kunkin jäsenvaltion on varmistettava, että pyyntiponnistusten jakaminen alueittain, kuten se on määritelty asetuksen – – N:o 1954/2003 3 ja 6 artiklassa, ei johda siihen, että kalastukseen käytetään enemmän aikaa verrattuna viiteajanjakson aikana harjoitettuihin pyyntiponnistustasoihin.
Each Member State shall ensure that the method used to record fishing effort is the same as the one used in assessing the levels of fishing effort according to Articles 3 and 6 of Regulation (EC) No 1954/2003.
Kunkin jäsenvaltion on varmistettava, että pyyntiponnistuksen rekisteröimisessä käytettävä menetelmä on sama, jota käytetään pyyntiponnistuksen tasojen arviointiin asetuksen – – N:o 1954/2003 3 ja 6 artiklan mukaisesti.
Procedure and form of order sought
Asian käsittely ja asianosaisten vaatimukset
Since the Kingdom of Spain brought an action on 29 January 2004, registered as Case C-36/04, for annulment of Articles 3, 4 and 6 of Regulation No 1954/2003, it was
Espanjan kuningaskunnan vaadittua 29.1.2004 nostamallaan kanteella, joka kirjattiin asianumerolla C-36/04, asetuksen N:o 1954/2003 3, 4 ja 6 artiklan kumoamista on
By order of the President of the Court of 9 March 2005, the Commission was granted leave to intervene in support of the form of order sought by the Council in the present case.
Komissio hyväksyttiin yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 9.3.2005 antamalla määräyksellä väliintulijaksi tukemaan neuvoston vaatimuksia esillä olevassa asiassa.
Following delivery of that judgment, and the resumption of the proceedings in the present case, the Kingdom of Spain formally raised, in its reply, a plea of illegality in regard to Regulation No 1954/2003, and maintained its claim that the Court should annul Articles 1 to 6 of Regulation No 1415/2004 and order the Council to pay the costs.
Tämän tuomion ja esillä olevaa asiaa koskevan oikeudenkäynnin jatkamisen jälkeen Espanjan kuningaskunta on vastauksessaan nimenomaisesti esittänyt asetusta N:o 1954/2003 koskevan lainvastaisuusväitteen ja uudistanut aikaisemmin esittämänsä vaatimukset asetuksen N:o 1415/2004 1–6 artiklan kumoamisesta ja vastaajana olevan toimielimen velvoittamisesta korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
The Council and the Commission contend that the Court should dismiss the action and order the Kingdom of Spain to pay the costs.
Neuvosto ja komissio ovat vaatineet kanteen hylkäämistä ja Espanjan kuningaskunnan velvoittamista korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
The Council contends that the Kingdom of Spain’s plea of illegality concerning Regulation No 1954/2003 is inadmissible since, on the one hand, it was raised out of time — that is, in the reply rather than in the application — and, on the other, the
Neuvoston mielestä Espanjan kuningaskunnan esittämää asetuksen N:o 1954/2003 lainvastaisuusväitettä ei voida ottaa tutkittavaksi, koska ensinnäkin se on esitetty liian
Member State cannot in any event challenge the validity of that regulation after the expiry of the timelimit laid down in the fifth paragraph of Article 230 EC.
ESPANJA v. NEUVOSTO myöhään eli kannekirjelmän sijasta vasta vastauskirjelmässä, ja toisaalta jäsenvaltio ei missään tapauksessa voi riitauttaa mainitun asetuksen pätevyyttä enää sen jälkeen, kun EY 230 artiklan viidennessä kohdassa vahvistettu määräaika on päättynyt.
It argues, first, that Article 42(2) of the Rules of Procedure prohibits the introduction of new pleas in law in the course of proceedings and that the dismissal of the Kingdom of Spain’s action in Spain v Council, cited above, cannot be regarded as a new fact for the purposes of that provision.
Se korostaa yhtäältä, että yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 42 artiklan 2 kohdassa kielletään uusien perusteiden esittäminen oikeudenkäynnin kestäessä ja että Espanjan kuningaskunnan edellä mainitussa asiassa Espanja vastaan neuvosto nostaman kanteen hylkäämistä ei voida pitää tässä säännöksessä tarkoitettuna uutena seikkana.
The Council points out, secondly, that if a Member State were permitted to challenge the validity of a Community regulation after the expiry of the timelimit laid down in the fifth paragraph of Article 230 EC by raising a plea of illegality each time an institution adopts a measure implementing that regulation, it would be possible to challenge indefinitely Community measures producing legal effects, which would be contrary to the purpose of the timelimits for bringing actions, which is to ensure legal certainty.
Toisaalta neuvosto huomauttaa, että jos jäsenvaltio voisi riitauttaa yhteisön säädöksen pätevyyden EY 230 artiklan viidennessä kohdassa vahvistetun määräajan umpeuduttua lainvastaisuusväitteellä aina, kun jokin toimielin antaa kyseisen asetuksen täytäntöönpanosäädöksen, sellaisia yhteisön säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, voitaisiin riitauttaa loputtomiin, mikä olisi neuvoston mielestä vastoin kanteiden nostamisen määräaikojen tarkoitusta eli oikeusvarmuuden takaamista.
The Commission, which is intervening in support of the Council and which contends that the action should be dismissed as unfounded, states that Regulation No 1954/2003 is so closely linked to Regulation No 1415/2004, which merely implements it, that the present action is merely an almost literal repetition of the action in Spain v Council.
Neuvostoa väliintulijana tukeva komissio, joka myös vaatii kanteen hylkäämistä perusteettomana, toteaa, että asetus N:o 1954/2003 ja asetus N:o 1415/2004, jolla edellinen vain pannaan täytäntöön, ovat niin läheisessä yhteydessä toisiinsa, että käsiteltävänä oleva kanne on vain lähes sanatarkka toisinto kanteesta, joka johti tuomioon edellä mainitussa asiassa Espanja vastaan neuvosto.
No 1415/2004 but against Articles 3, 4 and 6 of Regulation No 1954/2003, since none of the pleas put forward mention Regulation No 1415/2004 specifically or directly.
TUOMIO 15.5.2008 – ASIA C-442/04 kanne ei tosiasiallisesti kohdistu asetukseen N:o 1415/2004 vaan pikemminkin asetuksen N:o 1954/2003 3, 4 ja 6 artiklaan, eikä yhdessäkään kanneperusteista mainita erityisesti tai suoraan asetusta N:o 1415/2004.
In short, by continuing the present procedure after the delivery of judgment in Spain v Council, the Kingdom of Spain is seeking to avoid the consequences of that judgment.
Vaatiessaan nyt vireillä olevan menettelyn jatkamista edellä mainitussa asiassa Espanja vastaan neuvosto annetun tuomion julistamisen jälkeen Espanjan kuningaskunta itse asiassa pyrkii välttämään kyseisen tuomion vaikutukset.
Since its application was dismissed in the latter case, the present case is ‘without purpose’.
Kanteen hylkäämisen jälkeen nyt käsiteltävältä kanteelta ”puuttuu kohde”.
In addition, in the Commission’s view, the applicant cannot raise a plea of illegality in regard to a measure in respect of which it could have brought an action for annulment.
Toisaalta kantaja ei komission mukaan voi vedota sellaisen säädöksen lainvastaisuuteen, josta se on voinut nostaa kumoamiskanteen.
Moreover, that plea, which does not raise a question of public policy, should have been expressly put forward at the stage of the application.
Lisäksi tämä väite ei koske oikeusjärjestyksen perusteita koskevaa kysymystä, joten se on esitettävä nimenomaisesti jo kannekirjelmässä.
It was raised out of time and constitutes the introduction of a new plea in law and an amendment of the initial application, contrary to Article 42 of the Rules of Procedure.
Se on esitetty määräajan päättymisen jälkeen ja merkitsee siten vetoamista uuteen perusteeseen ja alkuperäisen vaatimuksen muuttamista yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 42 artiklan vastaisesti.
For all of those reasons, the Commission considers that the present action should be dismissed without there being any need to examine the substance of the case.
Näistä syistä komissio katsoo, että käsiteltävänä oleva kanne on hylättävä ilman, että asiakysymystä tarvitsee tutkia.
The Kingdom of Spain claims that Regulations Nos 1954/2003 and 1415/2004 are directly linked in law and that the judgment in Spain v Council constitutes a new matter of fact and of law which came to light in the course of the procedure, with the result that the plea of illegality which it has raised is admissible.
Espanjan kuningaskunta toteaa, että asetuksilla N:o 1954/2003 ja N:o 1415/2004 on välitön juridinen yhteys ja että edellä mainitussa asiassa Espanja vastaan neuvosto annettu tuomio on uusi tosiseikka ja oikeudellinen seikka, joka on tullut esiin menettelyn aikana, minkä vuoksi sen esittämä lainvastaisuusväite on otettava tutkittavaksi.
It adds that the plea does not undermine the principle of legal certainty or the principle of res judicata because it was raised within the timelimits for bringing an action against the basic regulation and the implementing regulation, and the Court did not rule on the substance of the case in its earlier judgment.
Se lisää, että lainvastaisuusväite ei ole vastoin oikeusvarmuuden eikä oikeusvoiman periaatteita, koska se on määräajassa nostanut kumoamiskanteen perusasetuksesta ja täytäntöönpanoasetuksesta ja koska yhteisöjen tuomioistuin ei ole edellisessä tuomiossaan lausunut asiakysymyksestä.
Pursuant to Article 241 EC, ‘[n]otwithstanding the expiry of the period laid down in the fifth paragraph of Article 230, any party may, in proceedings in which a regulation
EY 241 artiklassa määrätään, että ”vaikka 230 artiklan viidennessä kohdassa mainittu määräaika on päättynyt, asianosainen voi riidassa, joka koskee Euroopan parlamentin
SPAIN v COUNCIL adopted jointly by the European Parliament and the Council, or a regulation of the Council, of the Commission, or of the [European Central Bank] is at issue, plead the grounds specified in the second paragraph of Article 230 in order to invoke before the Court of Justice the inapplicability of that regulation’.
ESPANJA v. NEUVOSTO ja neuvoston yhdessä antamaa asetusta taikka neuvoston, komission tai [Euroopan keskuspankin] asetusta, vaatia yhteisön tuomioistuimessa 230 artiklan toisessa kohdassa mainitulla perusteella, että asetusta ei sovelleta”.
It follows from that article that a Member State may, in the course of legal proceedings, challenge the legality of a regulation against which it has not brought an action for annulment before the expiry of the timelimits laid down in the fifth paragraph of Article 230 EC.
Tästä artiklasta seuraa, että jäsenvaltio voi oikeudenkäynnin yhteydessä riitauttaa sellaisen asetuksen lainmukaisuuden, jota vastaan se ei ole nostanut kumoamiskannetta ennen EY 230 artiklan viidennessä kohdassa säädetyn määräajan päättymistä.
It should be pointed out in that regard that since the right of the Member States to bring an action for annulment of a regulation is not limited, the plea of inadmissibility raised by the Council and the Commission — to the effect, essentially, that a Member State may not plead the illegality of a regulation after the expiry of the abovementioned timelimits if it could have sought the annulment thereof within those timelimits — would mean, if accepted, that Member States do not have the right to query, in the course of legal proceedings, the legality of a regulation in order to invoke its inapplicability before the Court.
Tältä osin on huomattava, että koska jäsenvaltioiden oikeutta nostaa kumoamiskanne asetuksesta ei ole rajoitettu, seuraisi neuvoston ja komission esittämän, prosessinedellytysten puuttumista koskevan väitteen, jonka mukaan jäsenvaltio ei pääasiallisesti voi vedota asetuksen lainvastaisuuteen edellä mainitun määräajan päättymisen jälkeen, koska se olisi voinut vaatia sen kumoamista kyseisessä määräajassa, hyväksymisestä, että jäsenvaltiolta vietäisiin oikeus kyseenalaistaa oikeudenkäynnin yhteydessä asetuksen pätevyys ja vaatia yhteisöjen tuomioistuimessa asetuksen jättämistä soveltamatta.
However, in the present case, it is clear from the application that the Kingdom of Spain is seeking annulment of Articles 1 to 6 of Regulation No 1415/2004 — that is to say, all the provisions contained in the regulation — on the sole ground that Regulation No 1415/2004 implements Articles 3, 4 and 6 of Regulation No 1954/2003, the legality of which it challenges on the basis that those articles infringe the principle of nondiscrimination and that the Council misused its powers when it adopted Article 6 of the latter regulation.
Tässä tapauksessa kannekirjelmästä kuitenkin ilmenee, että Espanjan kuningaskunta vaatii asetuksen N:o 1415/2004 1–6 artiklan eli säädöksen kaikkien artiklojen kumoamista pelkästään sillä perusteella, että niillä pannaan täytäntöön asetuksen N:o 1954/2003 3, 4 ja 6 artikla, joiden lainmukaisuuden se riitauttaa, kun se väittää, että nämä artiklat ovat syrjintäkiellon periaatteen vastaisia, ja että neuvosto on asetuksen 6 artiklan hyväksyessään käyttänyt harkintavaltaansa väärin.
However, although the Kingdom of Spain raised expressly in its reply a plea of illegality in regard to Regulation No 1954/2003 as a whole, it did not introduce in support thereof any pleas in law not already put forward in the application, in regard to which the Council was able to express its position in the defence.
Kuitenkin esittäessään nimenomaisesti vastauskirjelmässään lainvastaisuusväitteen koko asetuksen N:o 1954/2003 osalta Espanjan kuningaskunta ei esitä väitteensä tueksi muita perusteita kuin ne, jotka on jo mainittu kannekirjelmässä ja joihin neuvosto on voinut ottaa kantaa jo vastineessaan.
It is thus apparent that the plea of illegality was implicitly but clearly contained in the application, with the result that the plea of inadmissibility based on the allegedly late submission of the plea of illegality must also be rejected.
Tästä käy ilmi, että asetuksen N:o 1954/2003 lainvastaisuutta koskeva väite sisältyi implisiittisesti mutta selvästi kannekirjelmään, joten lainvastaisuusväitteen myöhästymisestä johtuvaa prosessinedellytysten puuttumista koskeva väite on samoin hylättävä.
It should also be noted that the plea of illegality raised by the Kingdom of Spain in regard to Regulation No 1954/2003 does not infringe the principle of res judicata.
On huomattava lisäksi, että Espanjan kuningaskunnan asetusta N:o 1954/2003 kohtaan esittämä lainvastaisuusväite ei ole ristiriidassa oikeusvoiman kanssa.
That principle extends only to matters of fact and of law actually or necessarily settled by the judicial decision in question (Joined Cases C-238/99 P, C-244/99 P, C-245/99 P, C-247/99 P, C-250/99 P to C-252/99 P and C-254/99 P Limburgse Vinyl Maatschappij and Others v Commission [2002] ECR I-8375, paragraph 44 and the caselaw cited therein).
Oikeusvoima nimittäin koskee vain oikeuden päätöksellä nimenomaisesti tai välttämättä ratkaistuja tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja (yhdistetyt asiat C-238/99 P, C-244/99 P, C-245/99 P, C-247/99 P, C-250/99 P, C-251/99, C-252/99 P ja C-254/99 P, Limburgse Vinyl Maatschappij NV ym. v. komissio, tuomio 15.10.2002, Kok. 2002, s.
However, in its judgment in Spain v Council, the Court did not rule on the legality of Articles 3, 4 and 6 of Regulation No 1954/2003 — covered by the plea of illegality raised in the present case — but rejected the pleas on the basis of which annulment of those articles was sought, on the ground that the pleas were inadmissible.
I-8375, 44 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen). Yhteisöjen tuomioistuin ei ole kuitenkaan edellä mainitussa asiassa Espanja vastaan neuvosto ottanut kantaa asetuksen N:o 1954/2003 3, 4 ja 6 artiklaan, jotka ovat lainvastaisuusväitteen kohteena nyt esillä olevassa asiassa, vaan on hylännyt niiden kumoamista koskevat vaatimukset sillä perusteella, että niitä ei voida ottaa tutkittavaksi.
It follows from all the foregoing that the plea of illegality raised by the Kingdom of Spain is admissible and the substance of the submissions put forward in support thereof must be considered; those submissions allege, first, breach of the principle of nondiscrimination and, secondly, misuse of powers.
Kaikesta edellä esitetystä seuraa, että Espanjan kuningaskunnan esittämä lainvastaisuusväite voidaan ottaa tutkittavaksi ja sen tueksi esitetyt perustelut, jotka koskevat ensinnäkin syrjintäkiellon periaatteen loukkaamista ja toisekseen harkintavallan väärinkäyttöä, on syytä tutkia aineellisesti.
The merits of the plea of illegality
Lainvastaisuusväitteen perusteltavuus
Alleged breach of the principle of nondiscrimination
Syrjintäkiellon periaatteen loukkaamista koskeva peruste
Relying on Article 12 EC and Article 34(2) EC, the Kingdom of Spain claims that Articles 3, 4 and 6 of Regulation No 1954/2003, implemented by Regulation No 1415/2004, are discriminatory in regard to the Spanish fleet as compared with that of other Member States since the Council failed to take into account the specific situation of the Spanish fleet under the rules of the Act of Accession.
Espanjan kuningaskunta väittää EY 12 artiklaan ja EY 34 artiklan 2 kohtaan vedoten, että asetuksen N:o 1954/2003 3, 4 ja 6 artikla, jotka pannaan täytäntöön asetuksella N:o 1415/2004, sisältävät elementtejä, jotka syrjivät espanjalaisia aluksia suhteessa muiden jäsenvaltioiden aluksiin, koska neuvosto ei ole ottanut huomioon liittymisasiakirjan määräyksistä johtuvaa espanjalaisten alusten erityisasemaa.
That discrimination is to be found in the reference period used in those articles for the calculation of the fishing effort, and in the delimitation of the biologically sensitive area defined in Article 6(1) of Regulation No 1954/2003.
Nämä syrjivät elementit koskevat sekä viiteajanjaksoa, jota näissä artikloissa on käytetty pyyntiponnistuksen laskemista varten, että asetuksen N:o 1954/2003 6 artiklan 1 kohdassa määritellyn biologisesti herkän alueen rajaamista.
First of all, the reference period, running from 1998 to 2002, corresponds to a period in which — by reason of the transitional arrangements under the Act of Accession, which expired on 31 December 2002 — the Kingdom of Spain was subject to greater restrictions in regard to fishing than the other Member States.
Käytetty viiteajanjakso 1998–2002 ensinnäkin vastaa todella ajanjaksoa, jonka aikana Espanjan kuningaskuntaan sovellettiin, johtuen 31.12.2002 saakka voimassa olleesta siirtymävaiheen järjestelystä, joka vahvistettiin liittymisasiakirjassa, kalastuksen osalta rajoituksia, jotka menivät pidemmälle kuin muihin jäsenvaltioihin sovellettavat rajoitukset.
Since 1996, after the revision of the transitional arrangements in 1995 pursuant to Regulations Nos 685/95 and 2027/95, only the Spanish fleet was subject to rules which, on the one hand, restricted access to ICES areas V b, VI, VII and VIII a, b, d and e, as provided for in Article 158 of the Act of Accession, and, on the other, limited the number of ships that may be present at any one time in the sensitive area known as the ‘Irish Box’, which is now partially covered by the biologically sensitive area defined in Article 6(1) of Regulation No 1954/2003.
Vuodesta 1996 alkaen, sen jälkeen kun siirtymävaiheen järjestelyä oli vuoden 1995 aikana tarkistettu asetuksilla N:o 685/95 ja N:o 2027/95, vain espanjalaiseen laivastoon sovellettiin järjestelyä, jossa yhtäältä rajoitettiin pääsyä liittymissopimuksen 158 artiklassa mainituille ICES-alueille V b, VI, VII ja VIII a, b, d ja e ja toisaalta alusten samanaikaista läsnäoloa herkällä ”Irish Box” -alueella, joka nyttemmin osittain kuuluu asetuksen N:o 1954/2003 6 artiklan 1 kohdassa määriteltyyn biologisesti herkkään alueeseen.
Consequently, since the Member States were not in an identical position during the reference period, the use of that period to calculate the fishing effort has the effect of perpetuating the transitional measures and, in consequence, of discriminating on grounds of nationality.
Tämän vuoksi, koska jäsenvaltiot eivät olleet samassa tilanteessa viiteajanjakson kuluessa, kyseisen viitejakson käyttäminen laskettaessa pyyntiponnistuksen määrää merkitsee siirtymävaiheen toimien, ja siten kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän, jatkumista.
Secondly, the establishment of the biologically sensitive area and the procedure for the calculation of the maximum permissible fishing effort in that area discriminate against the Spanish fleet and show an intention to continue to apply measures similar to those applied to the former Irish Box, which were also discriminatory in regard to the Spanish fleet.
Toiseksi biologisesti herkän alueen määrittäminen ja tämän alueen vuosittaisen pyyntiponnistuksen enimmäistason laskutapa syrjii Espanjan kuningaskunnan mukaan espanjalaisia aluksia ja merkitsee yritystä soveltaa edelleen samanlaisia, samoin espanjalaisia aluksia syrjiviä toimia, joita sovellettiin entiseen Irish Boxiin.
The reason given in the seventh recital in the preamble to Regulation No 1954/2003 for the delimitation of that area — namely, the existence in the area of a high concentration of juvenile hake — in fact merely serves to justify the continuance of those discriminatory measures.
Asetuksen N:o 1954/2003 seitsemännessä perustelukappaleessa tämän alueen rajaamiselle esitettyä perustetta, alueen suurta kummeliturskan poikasten keskittymää, käytetään todellisuudessa vain oikeuttamaan syrjivien toimien käytön jatkaminen.
The Council states that the limitation of the fishing effort is a measure intended to limit the number of days on which certain ships fish in particular waters, with a view to conserving fisheries resources and also to make more efficient the catch limitations laid down for certain stocks of fish.
Neuvosto katsoo, että pyyntiponnistuksen rajoittaminen on keino rajoittaa tiettyjen alusten kalastuspäivien määrää eräillä, kalavarojen säilyvyyden turvaamiseksi ja tietyille kalalajeille asetettujen pyyntirajoitusten tehostamiseksi määritellyillä alueilla.
It argues that the limitation of the fishing effort on the basis of the effort carried out by each national fleet in each area and for each fishery in the period from 1998 to 2002, as laid down in Regulation No 1954/2003, applies to all Community fishing vessels regardless of nationality, with the result that there is no overt discrimination based on nationality.
Se esittää, että pyyntiponnistuksen rajoittaminen kunkin maan alusten kaikilla alueilla ja kunkin lajin kalastuksen osalta toteuttamien ponnistusten perusteella aikavälillä 1998–2002 siten kuin asetuksessa N:o 1954/2003 määrätään, koskee kaikkia yhteisön kalastusaluksia riippumatta kansalaisuudesta, joten näkyvää syrjintää kansalaisuuden perusteella ei tapahdu.
However, the criterion used in the present case to limit the fishing effort — namely, the effort deployed in a recent earlier period — is fully justified, appropriate and proportionate to the objective sought.
Kuitenkin tässä tapauksessa pyyntiponnistuksen rajoittamiseksi käytetty kriteeri eli välittömästi edeltävän ajanjakson pyyntiponnistus on täysin perusteltu, sopiva ja tavoitteeseen nähden oikeasuhteinen toimenpide.