natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By its first two questions, which should be examined together, the national court essentially asks whether a limited company established, owned and managed by a regional or local authority may be regarded as meeting a specific need in the general interest, not having an industrial or commercial character, where that company's activity consists in acquiring services with a view to the construction of premises intended for the exclusive use of private undertakings, and whether the assessment of whether that condition is satisfied would be different if the building project in question were intended to create favourable conditions on that local authority's territory for the exercise of business activities.
Teollisuuskylä pyysi ensimmäisellä 6.7.1999 tekemällään tarjouspyynnöllä tarjouksia suunnittelu- ja rakennuttamispalveluista toteuttaakseen edellä mainitun kiinteistöhankkeen ensimmäisen vaiheen, joka käsittää Honeywell-Measurex Oy:n käyttöön tarkoitetun Tyyskä 1 -rakennuksen ja useiden pienempien yritystenkäyttöön tulevan Tyyskä2 -rakennuksenrakentamisen.Tarjousajanpäätyttyä elokuun 1999 lopulla Teollisuuskylä ilmoitti kuitenkin tarjoajille, että perustettavan kiinteistöyhtiön eli Taitotalon omistuspohjamuutosten vuoksi kyseisen hankkeen suunnittelu- ja rakennuttamistehtävät joudutaan kilpailuttamaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkaistavassaavoimessa hankintamenettelyssä.
To give a useful answer to the questions put, it must first be ascertained whether activities such as those at issue in the main proceedings in fact meet needs in the general interest and then, if necessary, it must be determined whether such needs have an industrial or commercial character.
Tarjouspyyntöasiakirjojen muuttamisen jälkeen Teollisuuskylä aloitti toisella, 4.9.1999 tehdyllä tarjouspyynnöllä uuden hankintamenettelyn, joka koski hankkeen ensi vaiheen suunnittelu- ja rakennuttamispalveluja.Siinä ilmoitettiin, että toimeksiantajia ovat Varkauden kaupunki ja Teollisuuskylä.
In reply to a question put by the Court at the hearing, the Finnish Government further stated that, while it is not impossible that the activities of companies such as Taitotalo may generate profits, the making of such profits can never constitute the principal aim of such companies, since under Finnish law they must always aim primarily to promote the general interest of the inhabitants of the local authority area concerned.
Korhonen ym. tekivät tarjoukset uudessa menettelyssä, mutta Taitotalo ilmoitti heille 6.4.2000 päivätyllä kirjeellä, että Tyyskä 1 -rakennuksen suunnittelijaksija rakennuttajaksioli valittu JP-TerastoOy ja Tyyskä 2 -rakennuksen suunnittelijaksi ja rakennuttajaksi oli valittu Arkkitehtitoimisto Pekka Paavola Oy:n johtama ryhmä.
In such conditions, and having regard to the fact mentioned by the national court that Taitotalo received public funding for carrying out the building project at issue in the main proceedings, it appears probable that an activity such as that pursued by Taitotalo in this case meets a need in the general interest not having an industrial or commercial character.
Korhonen ym. katsoivat, että Suomen julkisia hankintoja koskevaa lainsäädäntöä ei ollut noudatettu, ja toimittivat kilpailuneuvostoon 17.4. ja 26.4.2000 hakemukset, joista toisessa vaaditaan valintapäätöksen kumoamista tai toissijaisesti hyvitysmaksuaja toisessa yksinomaan hyvitysmaksua.
It is nevertheless for the national court, the only one to have detailed knowledge of the facts of the case, to assess the circumstances which prevailed when that body was set up and the conditions in which it carries on its activity, including in particular whether it aims at making a profit and bears the risks associated with its activity.
Kilpailuneuvosto — josta on 1.3.2002 alkaen tullut markkinaoikeus — on todennut, että sen käsiteltävänä olevan asian ratkaisu riippuu yhteisön oikeuden tulkinnasta, erityisesti kun otetaan huomioon se, että Suomessa yleiseksi toimintatavaksi on muodostunut se, että julkisyhteisöt perustavat, omistavat ja hallinnoivat osakeyhtiöitä, jotka eivät itse tavoittele voittoa vaan pyrkivät sen sijaan luomaan edellytyksiä näiden julkisyhteisöjen alueella harjoitettavalle elinkeinotoiminnalle; kilpailuneuvosto on siksi päättänyt lykätä asiankäsittelyä ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle ennakkoratkaisukysymyksiä.
By its third question, the national court essentially asks whether the fact that the offices to be constructed are leased only to a single undertaking is capable of calling into question the lessor's status of a body governed by public law.
Jotta kysymyksiin voitaisiin antaa hyödyllinen vastaus,on aluksi arvioitava, tyydyttääkö pääasiassakyseessä olevan kaltainen toiminta tosiasiallisesti yleisen edun mukaisia tarpeita, ja sen jälkeen tarvittaessa määritettävä, ovatko nämä tarpeet luonteeltaan teollisia tai kaupallisia vai eivät
It suffices to state that it is clear from the answer to the first two questions that such a circumstance does not in principle prevent the lessor of the offices to be built from being classified as a body governed by public law, since the general interest is not measured by the number of direct users of an activity or service.
Kilpailuneuvoston, jolla on paras käsitys pääasian oikeusriidasta, asiana on kuitenkin arvioida olosuhteita, joissa tämä laitos on perustettu, ja niitä edellytyksiä, joilla se harjoittaa toimintaansa, mukaan lukien mahdollinen voiton tavoittelu ja vastaaminen sen toimintaan liittyvistä riskeistä.
To determine whether that need has no industrial or commercial character, the national court must assess the circumstances which prevailed when that company was set up and the conditions in which it carries on its activity, taking account in particular of the fact that it does not aim primarily at making aprofit, the fact that it does not bear the risks associated with the activity, and any public financing of the activity in question.
Tältä osin riittää, kun todetaan, että ensimmäiseen kahteen kysymykseen annetusta vastauksestailmenee selvästi, että tällainen seikka ei periaatteessa estä sitä, että rakennettavien tilojen vuokraajaa pidetään julkisoikeudellisena laitoksena, koska sitä, onko jonkin tarpeen tyydyttäminen yleisen edun mukaista, ei voida ratkaista niiden henkilöiden lukumäärän mukaan, jotka välittömästi hyötyvät toiminnasta tai palvelusta.
The fact that the premises to be constructed are leased only to a single undertaking is not capable of calling into question the lessor's status of a body governed by public law, where it is shown that the lessor meets a need in the general interest not having an industrial or commercial character. '
Sen määrittämiseksi, ovatko nämä tarpeet luonteeltaan muita kuin teollisia tai kaupallisia, kansallisen tuomioistuimen on arvioitava olosuhteita, joissa tämä yhtiö on perustettu, ja niitä edellytyksiä, joilla se harjoittaa toimintaansa, mukaan lukien se, ettei
Advocate General S. Alber delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 11 July 2002.
Julkisasiamies S. Alber on esittänyt ratkaisuehdotuksensa viidennen jaoston istunnossa 11 päivänä heinäkuuta 2002.
He proposed that the Court should answer as follows:
Julkisasiamiesehdottaa, että kilpailuneuvostolle vastataan seuraavasti:
'A company limited by shares which is owned and controlled by a town and which awards contracts for design and construction services for a building project that includes industrial and commercial premises leased to undertakings in the general interest must be regarded as a contracting authority within the meaning of Article 1φ) of Directive 92/50/EEC relating to the coordination of procedures for the award of public service contracts if it is not required to bear the economic risk of its activity alone, because there is a possibility of any losses being offset by the town.
Osakeyhtiötä, jonka kaupunki omistaa ja jossa kaupunki käyttää määräysvaltaa ja joka hankkii suunnittelu- ja rakennuttamispalveluja yrityksille yleisen edun mukaisesti vuokrattavia toimitiloja käsittävään rakennuskohteeseen, on pidettävä julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta annetun direktiivin 92/50/ETY 1 artiklan b alakohdassa tarkoitettuna hankintaviranomaisenajos sen ei tarvitse yksin kantaa taloudellista riskiä toiminnastaan siksi, että on mahdollista antaa kaupungin korvata mahdolliset tappiot.
It is relevant to the assessment of the matter at issue that a building project implemented by the town is meant to create the conditions for industrial or commercial activities in the municipality, because a need in the general interest is then met.
Asian arvosteluun vaikuttaa se, että kaupungin rakennushankkeella pyritään luomaan edellytyksiä kaupungissa harjoitettavalle elinkeinotoiminnalle, koska sillä huolehditaan yleisen edun mukaisesta tarpeesta.
It is not relevant to the assessment of the matter at issue that the buildings to be constructed are leased to only one undertaking.'
Asian arviointiin ei vaikuta se, että rakennettavat toimitilat vuokrataan vain yhdelle yritykselle.
(Failure of a Member State to fulfil obligations —Directive 89/686/EEC —Scope —Derogations —Personalprotective equipment designed and manufactured specifically for use by the armed forces or in the maintenance of law and order) (Fifth Chamber)
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 89/686/ETY — Soveltamisala — Poikkeukset — Henkilönsuojaimet, jotka on suunniteltu ja valmistettu erityisesti puolustusvoimien käyttöön tai käytettäväksi järiestyksen ylläpitämisessä (viides jaosto)
By application lodged at the Court Registry on 2 March 2001, the Commission of the European Communities brought an action under Article 226 EC for a declaration that, by making, by means of the legislation of certain Länder, personal protective equipment for firefighters subject to additional requirements, although it complies with the requirements of Council Directive 89/686/EEC of 21 December 1989 on the approximation of the laws of the Member States relating to personal protective equipment (hereinafter 'the PPE Directive'), and bears the EC marking, the Federal Republic of Germany has failed to fulfil its obligations under Articles 1 and 4 ofthat directive.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut EY 226 artiklan nojalla kanteen, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 2.3.2001 jajossayhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että Saksanliittotasavalta ei ole noudattanut henkilönsuojaimia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/686/ETY (jäljempänä henkilönsuojaindirektiivi) 1 ja
Orders the Federal Republic of Germany to pay the costs;
Yhteisöjen tuomioistuin on antanut seuraavan tuomiolauselman:
Orders the French Republic to pay its own costs. *
2) Saksan liittotasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Advocate General P. Ruiz-Jarabo Colomer delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 10 December 2002.
JulkisasiamiesD. Ruiz-.Tarabo Colomer on esittänyt ratkaisuehdotnksensaviidennen jaoston istunnossa 10 päivänä joulukuuta 2002.
He proposed that the Court should:
Julkisasiamiesehdottaa, että yhteisöjen tuomioistuin:
'(1) Declare that the Federal Republic of Germany has failed to fulfil its obligations under Articles 1 and 4 of Council Directive 89/686/EEC of 21 December 1989 on the approximation of the laws of the Member States relating to personal protective equipment, by retaining, in certain Länder, legislation under which personal protective equipment for use by fire brigades is subject to additional requirements, despite the fact that such equipment satisfies the requirements ofthat directive and bears the EC mark.
1) toteaa, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut henkilönsuojaimia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 89/686/ETY 1 ja 4 artiklan mukaisia velvoitteitaan asetetaan lisävaatimuksia, vaikka ne täyttävät direktiivissä säädetyt vaatimukset ja niissä on CE-havaitsemismerkki;
(2) Order the Federal Republic of Germany to pay the costs.
2) velvoittaa Saksan liittotasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut; ja
(3) Order the French Republic to bear its own costs.'
3) velvoittaa Ranskan tasavallan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.
Case C-393/01 French Republic ν Commission of the European Communities Agriculture
Asia C-393/01 Ranskan tasavalta v. Euroopan yhteisöjen komissio Maatalous
(Agriculture — Animal health — Emergency measures to combat bovine spongiform encephalopathy —Mad cow disease —Decision to lift the ban on bovine products originating in Portugal) (Fifth Chamber)
Maatalous — Eläinten terveys — BSE.hen liittyvät kiireelliset toimenpiteet — Hullun lehmän taudiksi nimetty tauti — Portugalista peräisin olevien nautaperäisten tuotteiden vientikiellon poistamisesta ooistamisesta tehty päätös tehtv oäätös
By application received by fax at the Court Registry on 8 October 2001, and lodged and registered at the Registry on 10 October 2001, the French Republic brought an action for annulment of Commission Decision 2001/577/EC of 25 July 2001 setting the date on which dispatch from Portugal of bovine products under the Date-Based Export Scheme may commence by virtue of Article 22(2) of Decision 2001/376/EC.
Ranskan tasavalta on yhteisöjen tuomioistuimeen 8.10.2001 faksitse saapuneella ja 10.10.2001 jätetyllä ja siellä rekisteröidyllä kannekirjelmällä vaatinut yhteisöjen tuomioistuinta kumoamaan sen päivämäärän vahvistamisestajolloin voidaan aloittaa nautaperäistentuotteiden toimittaminen Portugalistapäivämäärään perustuvassa vientijärjestelmässä päätöksen 2001/376/EY 22 artiklan 2 kohdan nojalla, 25 päivänä heinäkuuta 2001 tehdyn komission päätöksen 2001/577/EY.
Pursuant to Article 22(2) of Decision 2001/376, by the contested decision the Commission set 1 August 2001 as the date for recommencement of the export of the bovine products referred to in Article 11 of Decision 2001/376.
Komissio on päätöksen 2001/376/EY 22 artiklan 2 kohdan nojalla vahvistanut riidanalaisella päätöksellä 1.8.2001 päiväksi, jona päätöksen 2001/376/EY 11 artiklassa tarkoitettujen tuotteiden vienti voi alkaa uudelleen.
The French Government submits that the Commission adopted the contested decision in breach of Article 21, in conjunction with Article 22, of Decision 2001/376 by not ensuring, before the date for lifting the ban was set, the effective implementation of the system for preventing BSE in Portugal, as required by that decision.
Ranskan hallitus väittää, että komissio on riidanalaisen päätöksen tehdessään rikkonut päätöksen 2001/376/EY 21 ja 22 artiklaa, koska se ei ennen vientikiellon poistamispäivän määräämistäole päätöksessä 2001/376/EY säädetyn mukaisesti varmistunut BSE:n torjuntaohjelman tosiasiallisesta täytäntöönpanosta Portugalissa.
According to the Court, the Commission evidently did not carry out the verifications required under Article 21fl > ) of Decision 2001/376.
Yhteisöjen tuomioistuimen mukaan komissio ei selvästikään ole suorittanut päätöksen 2001/376/EY 21 artiklan b alakohdassa edellytettyjä tarkastuksia.
Also, on the date the contested decision was adopted, the verifications carried out by the Commission in application of Article 21(c) and (d) of Decision 2001/376 were not sufficient to establish that the Portuguese Republic had correctly applied and effectively enforced the Community and national provisions designed to ensure compliance with the elements essential to the safety of the DBES.
Tarkastukset, jotka komissio oli suorittanut riidanalaisen päätöksen tekopäivään mennessä päätöksen 2001/376/EY 21 artiklan c ja d alakohdan nojalla, eivät mahdollistaneet sen vahvistamista,että Portugalin tasavalta oli asianmukaisesti soveltanut DBES-järjestelmän turvallisuudelle olennaisten osatekijöiden noudattamisen takaamiseksi tarkoittuja yhteisön ja kansallisia säännöksiä ja että se oli pannut nämä säännökset tehokkaasti täytäntöön.
Therefore in adopting the contested decision without first carrying out the verifications required so as to ensure adequate safety in the operation of the DBES applicable to the products referred to in Article 11 of Decision 2001/376, the Commission has infringed Article 21, in conjunction with Article 22, ofthat decision.
Näin ollen komissio on rikkonut päätöksen 2001/376/EY 21 ja 22 artiklan säännöksiä, kun se on tehnyt riidanalaisen päätöksen suorittamatta ensin vaadittuja tarkastuksia riittävän turvallisuuden takaamiseksi päätöksen 2001/376/EY 11 artiklassa tarkoitettuihin tuotteisiin sovellettavan DBES-järjestelmän toiminnassa.
Annuls Commission Decision 2001/577/EC of 25 July 2001 setting the date on which dispatch from Portugal of bovine products under the Date-Based Export Scheme may commence by virtue of Article 22(2) of Decision 2001/376/EC;
Yhteisöjen tuomioistuin on antanut seuraavan tuomiolauselman:
Orders the Commission to pay the costs;
2) Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Orders the Portuguese Republic and the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland to bear their own costs. '
Julkisasiamiesehdottaa, että yhteisöjen tuomioistuin
Advocate General J. Mischo delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 30 January 2003.
— kumoaa sen päivämäärän vahvistamisesta, jolloin voidaan aloittaa nautaperäisten tuotteiden toimittaminen Portugalista päivämäärään perustuvassa vientijärjestelmässä päätöksen 2001/376/EY 22 artiklan 2 kohdan nojalla, 25 päivänä heinäkuuta 2001 tehdyn komission päätöksen 2001/577/EY
Case C-441/01 Commission of the European Communities ν Kingdom of the Netherlands Social policy
Asia C-441/01 Euroopan yhteisöjen komissio v. Alankomaiden kuningaskunta Sosiaalipolitiikka
(Failure of a Member State to fulfil obligations —Directive 89/391/EEC —Measures to encourage improvements in the safety and health of workers at work —Article 7(3)) (Fifth Chamber)
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 89/391/ETY — Toimenpiteet työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä — 7 artiklan
Employers thus enjoy a wide freedom of choice between internal and external organisation of activities related to protection against and prevention of occupational risks, whereas the Directive does not provide them with such a choice but rather lays down an order of precedence between the two alternatives by reference to an objective criterion, namely the existence or absence within the undertaking and/or establishment of staff possessing the appropriate competence to carry out those activities.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut kanteen, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 15.11.2001 ja jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että Alankomaiden kuningaskunta ei ole noudattanut 12.6.1989 annetun neuvoston direktiivin 89/391/ETY 7 artiklan 3 kohdan mukaisia velvoitteitaan.
Declares that, by not reflecting, in its national legislation the subsidiary nature of the enlistment by undertakings of external competent services to carry out activities related to protection against and prevention of occupational risks within those undertakings, the Kingdom of the Netherlands has failed to fulfil its obligations under Article 7(3) of Council Directive 89/391/EEC of 12 June 1989 on the introduction of measures to encourage improvements in the safety and health of workers at work.
Työnantajalla on näinollen huomattava vapaus valita,järjestetäänkö työssä esiintyvien vaarojen suojelu- ja ehkäisytoimenpiteet yrityksessä vai sen ulkopuolella, kun taas direktiivissä työnantajalle ei anneta tällaista valinnanmahdollisuutta,vaan siinä luokitellaan nämä kaksi ratkaisuaobjektiivisen kriteerin mukaisesti eli siitä riippuen, onko yrityksessäja/tai laitoksessahenkilöstöä, jolla on tarvittava pätevyys näiden tehtävien hoitamiseen.
Orders the Kingdom of the Netherlands to pay the costs. '
2) Alankomaiden kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Advocate General D. Ruiz-Jarabo Colomer delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 16 January 2003.
JulkisasiamiesD. Ruiz-Jarabo Colomer on esittänyt ratkaisuehdotuksensaviidennen jaoston istunnossa 16 päivänä tammikuuta 2003.
He proposed that the Court should:
Julkisasiamiesehdottaa, että yhteisöjen tuomioistuin
'(1) declare that the Kingdom of the Netherlands has failed to fulfil its obligations under Article 7(3) of Council Directive 89/391/EEC of 12 June 1989 on the introduction of measures to encourage improvements in the safety and health of workers at work, by providing in its national legislation that employers are entitled to choose, without distinction, between organising activities related to the protection from and the prevention of occupational risks within the undertaking and enlisting an external body to arrange the service.
1) toteaa, että Alankomaiden kuningaskunta ei ole noudattanut toimenpiteistä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä 12 päivänä kesäkuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/391/ETY 7 artiklan 3 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se sallii kansallisessa lainsäädännössään sen, että työnantaja voi erotuksetta valita, järjestääkö se työhön liittyvien vaarojen suojelu-ja ehkäisytoimenpiteet yrityksessävai teettääkö se tämän palvelun yrityksen ulkopuolella
(2) order the defendant Member State to pay the costs.'
2) velvoittaa vastaajana olevan jäsenvaltion korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Case T-80/01 Barbara Diehl-Leistner ν Commission of the European Communities Staff Regulations of Officials
Asia T-80/01 Barbara Diehl-Leistner v. Euroopan yhteisöjen komissio Henkilöstösäännöt
(Officials —Open competitions —Oral test —Exclusionfrom the list of successful candidates — Knowledge of languages of the members of the selection board —Equal treatment) (Fifth Chamber)
Henkilöstö — Avoin kilpaili — Suullinen koe — Kantajaa ei otettu soveltuvien hakijoiden luetteloon — Lautakunnan jäsenten kielitaito — Yhdenvertainen kohtelu (viides jaosto)
Case T-179/02 Jan Pflugradt ν European Central Bank Staff Regulations of Officials
Asia T-179/02 Jan Pflugradt v. Banque centrale européenne Henkilöstösäännöt
(Staffof the European Central Bank —Performance appraisal —Action for annulment) (Fifth Chamber)
Euroopan keskuspankin henkilöstö — Arviointikertomus — Kumoamiskanne (viides jaosto)
(Officiais —Competitions —Notice —Conditionsfor admission —Licenciatura degree or equivalent —Degree in technical engineering —Knowledge of a second official language —Evidence —Action for annulment — Decision of the selection board — Objection of illegality of the notice of competition) (Second Chamber)
Henkilöstö — Kilpailu — Kilpailuilmoitus — Hyväksymisen edellytykset — Licenciatura — Tutkinto tai vastaava — Insinöörin tutkinto — Toisen virallisen kielen tuntemus — Koe — Kumoamiskanne — Valintalautakunnan päätös — KüpaiMlrnoituksen lainvastaisuutta koskeva väite (toinen jaosto)
Interpretation of the principles of Community law concerning European citizenship and the freedom of movement of persons (Arts. 17 EC and 18 EC) with regard to the practice afa Member State of refusing to children, who have the nationality both ofthat State and another Member State, the right to bear the surname corresponding to the rules in force in the other Member State
Ennakkoratkaisupyyntö — Conseil d'Etat, section d'administration — - Euroopan unionin kansalaisuutta ja henkilöiden vapaata liikkuvuutta koskevien yhteisön oikeuden periaatteiden (EY 17 ja 18 artikla) tulkinta jäsenvaltion sellaiseen käytäntöön nähden, jossa oman kansalaisuutensa lisäksi toisen jäsenvaltion kansalaisuuden saaneita lapsia kielletään käyttämästä toisessa jäsenvaltiossa voimassa olevien säännösten mukaista sukunimeä
Advocate General F.G. Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 22 Mav 2003.
JulkisasiamiesF.G. Jacobs on esittänyt ratkaisuehdotuksensatävsistunnossa22 päivänä toukokuuta 2003.
He proposed that the Court should answer as follows:
Julkisasiamies katsoo, että yhteisöjen tuomioistuimen tulisi vastata kysymykseen seuraavasti: