natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The second subparagraph of Article 11(2) of the basic regulation, however, provides:
Euroopan yhteisöjen komissio Kauppapolitiikka
Consequently, the applicant's interest in bringing proceedings cannot be denied in this case.
(laajennettu toinen jaosto)
The applicant bases its case on a single plea, alleging infringement of Article 11(2) of the basic regulation and, more particularly, a manifest error of assessment of the likelihood of injury recurring.
(Suomenkielistä käännöstä ei ole vielä saatavissa.)
Complaints regarding the assessment of the facts
Yhteisöjen tuomioistuin
It is clear from that analysis of Article 11(2) of the basic regulation that the three situations listed in the second subparagraph of that provision do not, as such, constitute criteria for assessing the likelihood of recurrence of injury within the meaning of the first subparagraph of Article 11(2).
Asia C-330/00 Ρ Alsace International Car Services SARL (AICS) v. Euroopan parlamentti Yhteisöoikeus
Consequently, the applicant's arguments concerning, in general, the assessment criteria to be taken into account in order to determine the likelihood of injury recurring would not in this case affect the validity of the contested decision.
(Suomenkielistä käännöstä ei ole vielä saatavissa.)
Contrary to what the applicant appears to think, the third sub paragraph of Article 11(2) of the basic regulation does not derogate with regard to expiry reviews from the rule contained in Article 6(1) of the basic regulation.
Julkisasiamies F.G. Jacobs on ratkaisuehdotuksensa kuudennen istunnossa 21 päivänä kesäkuuta 2001.
Case T-91/01 BioID AG ν Office for Harmonization in the Internal Market
Asia T-95/01 Gerald Coget ym. v. tilintarkastustuomioistuin käännöstä ei ole vielä
Case T-92/01 Marie-Claude Girardot ν Commission
Asia T-96/01 Rodolfos Maslias v. parlamentti
Staff case
Henkilöstöasia.
Case T-93/01 A. Seisenbacher GmbH ν Commission
Henkilöstöasia.
Case T-97/01 Christos Gogos v Commission
Asia T-93/01 A. Seisenbacher GmbH v. komissio käännöstä ei ole vielä
Staff case
(Suomenkielistä saatavissa.) käännöstä ei ole vielä
Case T-98/01 Filoppos Pierrôs v Commission
Asia T-94/01 Astrid Hirsch v. BCE käännöstä ei ole vielä
Case T-108/01 Free Trade Foods NV ν Commission
Asia T-108/01 Free Trade Foods NV ν. komissio käännöstä ei ole vielä käännöstä ei ole vielä
Case T-lliy01 Saxonia Edelmetalle GmbH ν Commission
Asia T-l 11/01 Saxonia Edelmetalle GmbH v. komissio käännöstä ei ole vielä
by the authorisation previously granted Commission were not complied with
(Suomenkielistä saatavissa.)
Case T-112/01 Ursula Klug ν Council
Asia T-112/01 Ursula Klug ν. neuvosto käännöstä ei ole vielä
Annulment of Article 2 of Commission Decision 2001/247/EC of 29 November 2000 relating to a system of aid applied by Spain for the benefit of the maritime company Ferries Golfo Vizcaya SA now known as P & O European Ferries (Vizcaya) SA, ordering the repayment of the aid declared incompatible with the common market
Asia T-l 16/01 P & O European Ferries (Vizcaya) SA ν. komissio käännöstä ei ole vielä
Case T-117/01 Marcos Roman Parra ν Commission
Asia T-121/01 Piau ν. komissio
Staff case for
Henkilöstöasia.
Community trade mark - Application for annulment of Decision R 44/2000-3 of the Third Board of Appeal of the Office for Harmonisation in the Internal Market (OHIM) of 26 March 2001, dismissing the appeal against the examiner's decision refusing registration of the
Tämänjulkaisun on toimittanut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tiedotusosasto (L-2925 Luxembourg) välittääkseen lukijoille nopeasti tietoa tuomioistuimen toiminnasta.
This bulletin is issued by the Court's Press and Information Division (L-2925 Luxembourg) to provide rapid information on the work of the Court However, it is only the text of the judgments and opinions published in the European Court Reports that is authentic This information may be reproduced provided the source is acknowledged.
Kuitenkin ainoastaan "Yhteisöjen tuomioistuimen ja yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa" julkaistujen tuomioiden ja ratkaisuehdotusten tekstit ovat todistusvoimaisia. Tekstien jälkipainos on sallittua, mutta lähde on mainittava.
Original version: French Completed on 19.06.2001 Catalogue No: QD-AC-Ol-017-EN-C
Alkukieli: ranska Toimitustyö päättynyt: 26.6.2001 Luettelonumero: QD-AC-Ol-017-FI-C
25 to 29 June 2001 n° 18/01
Nro 18/01
Case C-70/99
Asia C-70/99
Commission of the European Communities v Portuguese Republic Transport
Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta Liikenne
Case C-212/99 Commission of the European Communities v Italian Republic Freedom of movement for persons
Asia C-212/99 Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta Henkilöiden vapaa liikkuvuus
NEW CASES
Asia C-351/99 Ρ
Court of Justice
Belgian valtio
Case C-70/99 Commission of the European Communities ν Portuguese Republic Transport
Asia C-70/99 Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta Liikenne
(Failure of a Member State to fulfil its obligations — Air travel within the Community — Different rates of airport tax for national and intraCommunity flights — Freedom to provide services — Regulation (EEC) No 2408/92) (Sixth Chamber)
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen -- Yfiteisön lentoliikenne — Eri suunäset lentokenttämaksut kotimaan lennoille ja yhteisön sisäisille lennoille - Palvelujen tuhoamisen vapaus — Asetus N:o 2408/92 (kuudes jaosto) noudattamatta tuomioistuimen
The Commission maintains that the fact that the Portuguese Republic applies higher airport taxes to intraCommunity flights than to national or regional flights is incompatible with the freedom to provide air transport services defined in Article 3(1) of Regulation No 2408/92, which provision must, according to the Commission, be interpreted in accordance with the general principles deriving from Article 59 of the Treaty.
Komission mukaan se, että Portugalin tasavalta soveltaa yhteisön sisäisiin lentoihin suurempia lentokenttämaksuja kuin kotimaan lentoihin tai paikallisiin lentoihin, on ristiriidassa asetuksen N:o 2408/92 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun lentoliikennepalvelujen tarjoamisen vapauden kanssa, ja tätä artiklaa on komission mukaan tulkittava perustamissopimuksen 59 artiklaan perustuvien yleisten periaatteiden mukaisesti.
The freedom to provide air transport services within the Community was, according to the Commission, enshrined by the Council's adoption, on 23 July 1992, of the third parcel of measures designed to give effect to the principles laid down by Article 59 of the Treaty, of which Regulation No 2408/92 is a fundamental part.
Lentoliikennepalvelujen tarjoamisen vapaus yhteisön sisällä on toteutettu 23.7.1992 annetulla neuvoston kolmannella vapautuspaketilla, jonka tarkoituksena on taata perustamissopimuksen 59 artiklassa vahvistetut periaatteet ja josta asetus N:o 2408/92 on olennainen osa.
The scope of Regulation No 2408/92
Asetuksen N:o 2408/92 soveltamisala
The Portuguese Government submits that the subject-matter of the provisions at issue does not fall within the scope of Regulation No 2408/92.
Portugalin hallitus väittää, että riidanalaisten säännösten kohde ei kuulu asetuksen N:o 2408/92 soveltamisalaan.
It submits that, whilst that regulation prohibits the Member States from adopting rules or practices that restrict access to intraCommunity air routes, it does not govern the conditions under which flights are operated.
Se katsoo, että vaikka tässä asetuksessa kielletään yhteisön
In the present case, the provisions at issue make the provision of cross-border services — such as the flight from Lisbon to Madrid — more costly than the provision of a comparable domestic service — such as the flight from Lisbon to Oporto — and they thus constitute a breach of the principle of freedom to provide services unless they are justified by compelling reasons of public interest and the measures enacted thereby are necessary and proportional.
Tässä tapauksessa rajat ylittävä palvelusuoritus (esimerkiksi Lissabonista Madridiin suuntautuva lento) tulee riidanalaisten säännösten vuoksi kalliimmaksi kuin vastaava kotimainen palvelusuoritus (esimerkiksi Lissabonista Portoon suuntautuva lento), joten näillä säännöksillä loukataan palvelujen tarjoamisen vapautta koskevaa periaatetta, jollei niitä voida perustella yleistä etua koskevalla pakottavalla syyllä, jolloin edellytyksenä on myös, että niissä säädetyt toimenpiteet ovat välttämättömiä ja suhteellisuusperiaatteen mukaisia.
That distinction is invalid.
Tällaista erottelua ei voida hyväksyä.
The amount of airport taxes to be paid will directly and automatically influence the price of the journey. Differences in the taxes to be paid by passengers will automatically be reflected in the transport cost, and thus, in the present instance, access to national or regional flights is favoured over access to intraCommunity flights.
Koska lentokenttämaksujen määrä vaikuttaa suoraan ja mekaanisesti matkan hintaan, matkustajien maksamien maksujen erot vaikuttavat automaattisesti kuljetuksen kustannuksiinpa tällä tavalla kotimaan lentoja ja paikallisia lentoja suositaan verrattuna yhteisön sisäisiin lentoihin.
Moreover, the Court of Justice has had occasion to rule that the application of different rates of port taxes according to whether the journey in question is domestic or intraCommunity runs counter to the principle of freedom to provide services, being a restriction on access to shipping routes.
Yhteisöjen tuomioistuimella on myös ollut tilaisuus todeta, että erisuuruisten satamamaksujen soveltamisella sen mukaan, onko kyse kansallisesta vai yhteisön sisäisestä reitistä, loukataan palvelujen tarjoamisen vapautta koskevaa periaatetta.
As far as concerns, firstly, the passenger service tax, the Portuguese Government justifies the different treatment of domestic and intraCommunity flights by reference to the fact that additional and different services are offered to intraCommunity and international passengers.
Ensinnäkin matkustajapalvelumaksun osalta Portugalin hallitus perustelee kotimaan lentojen ja yhteisön sisäisten lentojen erilaista kohtelua sillä, että yhteisön sisäisillä lennoilla ja muilla kansainvälisillä lennoilla matkustajille tarjottavat palvelut ovat laajamittaisempia ja eriluonteisia kuin kotimaan lennoilla.
The very purpose of Regulation No 2408/92 is to eliminate restrictions on the freedom to provide services within the framework of the common transport policy defined in Article 74 of the EC Treaty (now Article 70 EC) and Article 75 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 71 EC) and in pursuance of Article 84(2) of the Treaty which confers on the Council power to lay down appropriate provisions with regard to air transport.
Asetuksen N:o 2408/92 tarkoituksena on nimenomaan poistaa palvelujen tarjoamisen vapautta koskevat rajoitukset toteuttamalla EY:n perustamissopimuksen 74 artiklassa (josta on tullut EY 70 artikla) ja EY:n perustamissopimuksen 75 artiklassa (josta on muutettuna tullut EY 71 artikla) määriteltyä yhteistä liikennepolitiikkaa; asetus perustuu perustamissopimuksen 84 artiklan 2 kohtaan, jonka mukaan neuvosto voi antaa lentoliikennettä koskevia aiheellisia säännöksiä.
Restriction of the freedom to provide services
tarjoamisen vapautta koskevat
Whilst the Portuguese Government denies that Regulation No 2408/92 can apply to the present case, it accepts that its national legislation must comply with the principle of freedom to provide services enshrined in Article 59 of the Treaty.
Portugalin hallitus myöntää, että kansallisessa lainsäädännössä on noudatettava perustamissopimuksen 59 artiklassa vahvistettua palvelujen tarjoamisen vapautta koskevaa periaatetta, vaikka se kiistaakin sen, että asetusta N:o 2408/92 voitaisiin soveltaa tässä tapauksessa.
In this connection, the Portuguese Government maintains that the provisions at issue do comply with that principle because they do not introduce discrimination on the basis of an operator's nationality.
Portugalin hallitus, joka ainoastaan luettelee lentoasemien matkustajapalvelut, ei kuitenkaan ole näyttänyt toteen, että nämä palvelut poikkeaisivat olennaisesti satamissa tarjotuista palveluista.
As regards, secondly, the security tax, the fact that a reduced rate applies to regional flights is justified, according to the Portuguese Government, by the need to promote regional development and to provide special support to outlying regions for which air transport is the only solution, the reference here being essentially to the Azores and Madeira.
Portugalin hallitus ei myöskään ole osoittanut, millä tavalla niiden palvelujen erilaisuus, jotka tarjotaan yhteisön sisäisten lentojen matkustajille ja Portugalissa sijaitsevan kahden lentokentän välillä matkustaville matkustajille, muodostaisi pakottavan yleistä etua koskevan syyn, jonka vuoksi yhteisön sisäisillä lennoilla olisi perusteltua soveltaa kolminkertaista matkustajapalvelumaksua verrattuna kotimaan lentoihin; Portugalin hallitus ei myöskään ole osoittanut, että tällainen maksujen eroavaisuus olisi välttämätön ja suhteellisuusperiaatteen mukainen.
As regards the absence of discrimination on the basis of an operator's nationality, it must be observed that the Commission does not allege any such breach of the principle of freedom to provide services.
Portugalin hallitus väittää, että riidanalaisissa säännöksissä noudatetaan tätä periaatetta, koska niissä ei millään tavalla syrjitä toimijoiden kansalaisuuden tai kansallisuuden perusteella.
Next, Article 4(1) of Regulation No 2408/92 makes provision for the promotion of the development of certain regions.
Turvallisuusmaksun osalta Portugalin hallitus väittää, että paikallisilla lennoilla on perusteltua soveltaa alennettua maksua alueellisen kehityksen edistämiseksi ja sellaisten syrjäisten alueiden tukemiseksi, joilla lentoliikenne on ainoa matkustusvaihtoehto.
Under Article 4(l)(a), a Member State may 'impose a public service obligation in respect of scheduled air services to an airport serving a peripheral or development region in its territory'.
Portugalin viranomaiset tarkoittavat lähinnä Azoreiden ja Madeiran autonomisia alueita.
Under Article 4(l)(h), such public service obligations may give rise to the payment of compensation.
Sen väitteen osalta, jonka mukaan kyseessä ei ole kansalaisuuteen tai kansallisuuteen perustuva syrjintä, on todettava, että komissio ei vetoa palvelujen tarjoamisen vapautta koskevan periaatteen loukkaamiseen.
What the Commission actually complains of is the fact that, by means of Article 10 of Decree No 38/91 and Decree-Law No 102/91, the Portuguese Republic made the provision of air transport services between Member States more difficult than the provision of domestic air transport services within a Member State.
Lisäksi asetuksen N:o 2408/92 4 artiklan 1 kohdassa säädetään mahdollisuudesta edistää
However, whilst Regulation No 2408/92 does, in certain circumstances, permit the imposition
Komissio väittää, että Portugalin tasavalta on asetuksen nro 38/91 10 §:llä ja asetuksella
upon air carriers of such public services obligations, which may be the subject of financial compensation, those obligations must be defined beforehand and any financial quid pro quo must be capable of being identified as specific compensation for the obligation in question.
tietynlaisten alueiden kehitystä. Sen a alakohdan mukaan "jäsenvaltio voi alueellaan asettaa julkisen palvelun velvoitteen syrjäistä tai kehitysaluetta palvelevalle lentoasemalle suuntautuvalle säännölliselle lentoliikenteelle tai alueelliselle lentoasemalle suuntautuvalle vähäliikenteiselle reitille".
serving those regions and — most importantly — it does not deny that the advantage conferred is not limited to flights to autonomous regions whose situation would perhaps justify it, but benefits, or may benefit, other regional flights specified in a list drawn up by ministerial decree and subject to change depending on unspecified criteria.
toteaa, että Azoreiden ja Madeiran autonomisille alueille on annettava taloudellista ja sosiaalista tukea, se ei kuitenkaan osoita eikä edes väitä, että se olisi asettanut näillä alueilla liikennöiville lentoyhtiöille julkisen palvelun velvoitteen, eikä Portugalin hallitus kiistä sitä, että myönnetty etu ei rajoitu autonomisille alueille suuntautuviin lentoihin, vaikka näiden alueiden tilanne ehkä siihen oikeuttaisi, vaan tämä etu annetaan tai voidaan antaa myös muille paikallisille lennoille, joiden luettelo vahvistetaan ministeriön päätöksellä, jonka sisältö saattaa muuttua ennalta määräämättömien perusteiden mukaan.
Moreover, the arguments put forward by the Portuguese Government fail to show that there is any compelling reason of public interest that justifies the restriction of freedom to provide services created by a security tax rate that is approximately twice as high for intraCommunity flights as for regional flights.
Vaikka asetuksessa N:o 2408/92 sallitaan tietyillä edellytyksillä se, että lentoliikenteen harjoittajille asetetaan tällaisia julkisen palvelun velvoitteita, jotka voidaan taloudellisesti korvata, nämä velvoitteet on kuitenkin ennakolta määriteltävä, ja taloudellinen vastike on voitava yksilöidä juuri korvaukseksi näistä velvoitteista.
Clearly, the difference in the amounts of security tax payable in respect of regional and intraCommunity flights cannot be attributed to public service obligations designed to benefit autonomous regions.
Toisaalta Portugalin hallitus ei ole väitteissään ja niiden perusteluissa osoittanut, että palvelujen tarjoamisen vapauden rajoitus, joka johtuu siitä, että paikallisilla lennoilla peritään suunnilleen kaksi kertaa pienempää turvallisuusmaksua kuin yhteisön sisäisillä lennoilla, olisi perusteltu yleistä etua koskevista pakottavista syistä.
Whilst the Portuguese Government refers to the necessity of bringing financial and social assistance to the autonomous regions of the Azores and Madeira, it neither proves, nor even alleges, that it imposed a public service obligation of any kind upon the airlines
On kiistatonta, ettei paikallisilla lennoilla ja yhteisön sisäisillä lennoilla sovellettavien turvallisuusmaksujen eroa voida perustella autonomisia alueita koskevan julkisen palvelun velvoitteella. Vaikka Portugalin hallitus tosin
The Portuguese Republic is ordered to pay the costs. '
2) Portugalin tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Advocate General S. Alber delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 6 March 2001.
Julkisasiamies S. Alber on esittänyt ratkaisuehdotuksensa kuudennen jaoston istunnossa 6 päivänä maaliskuuta 2001.
He proposed that the Court should hold the Portuguese Republic in breach of its obligations.
(Suomenkielistä käännöstä ei ole vielä saatavilla.)
By order of 14 April 1999, the High Court of Justice of England and Wales, Queen's Bench Division (Crown Office), referred to the Court for a preliminary ruling under Article 234 EC two questions on the interpretation of Article 7 of Council Directive 93/104/EC of 23 November 1993 concerning certain aspects of the organisation of working time (OJ 1993 L 307, p. 18).
Ennakkoratkaisu Sosiaalipolitiikka — Työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelu —Direktiivi 937104/EY Oikeus palkalliseen vuosilomaan -- Kansallisessa lainsäädännössä asetettu, oikeuden saamista koskeva edellytys — Saman työnantajan palveluksessa työskennelty vähimmäisaika (kuudes jaosto) säädettyä edellytystä palkallisen vuosiloman saamiseksi.
In those proceedings, BECTU argued that regulation 13(7) constituted an unlawful limitation of the right to paid annual leave conferred by Article 7 of Directive 93/104 because workers who have been continuously employed for less than 13 weeks by the same employer are, by virtue of that provision, deprived of the benefit of that right, whereas Directive 93/104 confers the right to such leave on 'every worker'.
Asianomaisilla ei näin ollen ole BECTU:n mukaan minkäänlaista oikeutta tällaiseen lomaan tai rahalliseen korvaukseen ainoastaan sen takia, että vaikka he ovat toki työskennelleet säännöllisesti, tämä on tapahtunut peräkkäin eri työnantajien palveluksessa.
Those questions were raised in proceedings brought by Broadcasting, Entertainment, Cinematographic and Theatre Union ('BECTU') against the Secretary of State for Trade and Industry ('the Secretary of State') in relation to the transposition into the domestic law of the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland of the provision of Directive 93/104 governing paid annual leave.
High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Crown Office) on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle 14.4.1999 tekemällään päätöksellä EY 234 artiklan nojalla kaksi ennakkoratkaisukysymystä tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 23 päivänä marraskuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/104/EY tulkinnasta. Koska BECTU katsoi, että asetuksen 13 §:n 7 momentti on osoitus direktiivin 93/104/EY virheellisestä täytäntöönpanosta, se haki 4.12.1998 esittämällään oikeudellista valvontaa koskevalla hakemuksella lupaa asetuksen kyseisen säännöksen riitauttamiseksi.
In those circumstances, the High Court of Justice of England and Wales, Queen's Bench Division (Crown Office), stayed proceedings pending a preliminary ruling from the Court on two questions.
Nämä kysymykset on esitetty asiassa, jossa asianosaisina ovat Broadcasting, Entertainment, Cinematographic and Theatre Union (jäljempänä BECTU) ja Secretary of State for Trade and Industry (jäljempänä Secretary of State) ja joka koskee direktiivissä 93/104/EY olevan, oikeutta palkalliseen vuosilomaan koskevan säännöksen saattamista osaksi Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan kansallista lainsäädäntöä.
By its first question the national court seeks essentially to ascertain whether Article 7(1) of Directive 93/104 allows a Member State to adopt national rules under which a worker does not begin to accrue rights to paid annual leave until he has completed a minimum period of 13 weeks' uninterrupted employment with the same employer.
BECTU on ammattijärjestö, jolla on noin 30 000 jäsentä yleisradiotoiminta-, elokuva- ja teatteri- ja viihdealoilla, ja sen jäsenet ovat esimerkiksi äänitarkkailijoita, kameramiehiä, erityistehosteteknikkoja, koneenkäyttäjiä, leikkaajia, kuvauspaikkojen valinnasta vastaavia henkilöitä, kampaajia ja meikkaajia.
BECTU claims that most of its members are engaged on short-term contracts — frequently for less than 13 weeks with the same employer — so that many of them do not satisfy the condition laid down by regulation 13(7) for entitlement to paid annual leave. Accordingly, the persons concerned are deprived of any entitlement to paid annual leave and of any right to an allowance in lieu merely because, although they work on a regular basis, they do so for successive employers.
BECTU väitti kyseisessä oikeudenkäynnissä, että asetuksen 13 §:n 7 momentti merkitsee direktiivin 93/104/EY 7 artiklassa säädetyn palkallista vuosilomaa koskevan oikeuden rajoittamista, koska työntekijöillä, jotka ovat saman työnantajan palveluksessa yhtäjaksoisesti lyhyemmän ajan kuin 13 viikkoa, ei asetuksen kyseisen säännöksen nojalla ole mainittua oikeutta, vaikka tämä oikeus myönnetään direktiivissä "jokaiselle työntekijälle".
Article 7(1) of Directive 93/104 imposes a clear and precise obligation on Member States to achieve a specific result by virtue of which they are to 'take the measures necessary to ensure
High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Crown Office) on tässä tilanteessa päättänyt lykätä asian käsittelyä ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle BECTU toteaa, että suurin osa sen jäsenistä työskentelee lyhytaikaisten työsopimusten perusteella siten, että saman työantajan palveluksessa työskennellään usein 13:a viikkoa lyhyempi aika, mikä merkitsee sitä, että suuri osa näistä työntekijöistä ei täytä asetuksen 13 §:ssä ennakkoratkaisukysymyksiä.