natgillin/translations-raw huggingface dataset:
However, Articles 18(1)(d) and 22 of Sixth Directive 77/388 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes, as amended by Directive 2000/17, preclude a practice whereby tax returns are reassessed and value added tax recovered which penalises a failure to comply, first, with obligations arising from formalities laid down in national legislation pursuant to Article 18(1)(d), and, second, with the obligations relating to accounts and
Tehokkuusperiaatetta ei loukata yksin siitä syystä, että veroviranomaisilla on maksamattoman arvonlisäveron perimiseksi käytettävissään määräaika, joka on pidempi kuin verovelvollisille vähennysoikeuden käyttämiseksi annettu määräaika, koska veroviranomaisten asemaa ei voida verrata verovelvollisen asemaan
The principle of effectiveness is not infringed merely because the tax authority has a longer period in which to recover unpaid value added tax than the period granted to taxable persons for the exercise of their right to deduct because the position of the tax authority cannot be compared with that of a taxable person and the fact that a limitation period begins to run as regards the
Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun kuudennen direktiivin 77/388, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2000/17, 18 artiklan 1 kohdan d alakohdan ja 22 artiklan kanssa on ristiriidassa sellainen arvonlisäveron oikaisu- ja perintäkäytäntö, jossa tietämättömyys, joka koskee yhtäältä velvoitteita, jotka johtuvat kansallisessa lainsäädännössä tämän 18 artiklan 1 kohdan d alakohdan nojalla vahvistetuista muodollisuuksista, ja toisaalta kirjanpito- ja ilmoitusvelvoitteita, jotka johtuvat vastaavasti mainitun
ECOTRADE tax returns under Article 22(2) and (4) respectively, by denying the right to deduct in the case of a reverse charge procedure.
22 artiklan 2 ja 4 kohdasta, sanktioidaan epäämällä vähennysoikeus käännetyn verovelvollisuuden järjestelmää sovellettaessa.
The failure by a taxable person to comply with the formalities imposed by a Member State pursuant to Article 18(1)(d) of the Sixth Directive cannot deprive him of his right to deduction since, in accordance with the principle of fiscal neutrality, the deduction of input tax must be allowed if the substantive requirements are satisfied, even if the taxable person has failed to comply with some of the formal requirements.
Verovelvollisen tietämättömyys muodollisuuksista, jotka jäsenvaltio on vahvistanut kuudennen direktiivin 18 artiklan 1 kohdan d alakohdan nojalla, ei voi johtaa hänen vähennysoikeutensa menettämiseen, koska verotuksen neutraalisuuden periaate edellyttää, että ostoihin sisältyvän arvonlisäveron vähennysoikeus myönnetään, jos aineelliset vaatimukset täyttyvät, vaikka verovelvolliset ovat laiminlyöneet tietyt muotovaatimukset.
that they would have the effect of systematically undermining the right to deduct value added tax.
vähennysoikeus järjestelmällisesti asetettaisiin kyseenalaiseksi.
A reassessment and recovery practice, which penalises noncompliance on the part of the taxable person with the obligations relating to accounts and tax returns by a denial of the right to deduct, clearly goes further than is necessary to attain the objective of ensuring the correct application of such obligations within the meaning of Article 22(7) of the Sixth Directive, since Community law does not prevent Member States from imposing, where necessary, a fine or a financial penalty proportionate to the seriousness of the offence in order to sanction a failure to comply with those obligations.
Oikaisu- ja perintäkäytäntö, jolla sanktioidaan vähennysoikeuden menettämisellä siitä, että verovelvollinen ei ole noudattanut kirjanpito- ja ilmoitusvelvoitteita, menee selvästi pidemmälle kuin mitä on välttämätöntä kuudennen direktiivin 22 artiklan 7 kohdassa tarkoitettujen tällaisten velvoitteiden oikean soveltamisen varmistamiseksi, koska yhteisön oikeudessa ei estetä jäsenvaltioita määräämästä tarvittaessa sakkoa tai rikkomisen vakavuuteen suhteutettua rahamääräistä seuraamusta mainittujen velvoitteiden noudattamatta jättämisen sanktioimiseksi.
That practice also goes further than is necessary for the correct collection of the tax and for the prevention of evasion, since it may even lead to the loss of the right to deduct if the reassessment of the tax return by the tax authorities is made after the expiry of the limitation period available to the taxable person in which to make the deduction.
Mainittu käytäntö menee myös pidemmälle kuin on välttämätöntä asianmukaisen veronkannon varmistamiseksi ja veropetosten estämiseksi, koska se saattaa johtaa jopa vähennysoikeuden menettämiseen, jos veroviranomaiset oikaisevat ilmoituksen vasta sen preklusiivisen määräajan päätyttyä, joka verovelvollisella on vähennyksen tekemiseksi.
(see paras 62, 63, 65-68, 72, operative part 2)
62, 63, 65–68 ja 72 kohta sekä tuomiolauselman 2 kohta)
OPINION OF MS SHARPSTON — JOINED CASES C-95/07 AND C-96/07
JULKISASIAMIES SHARPSTONIN RATKAISUEHDOTUS – YHDISTETYT ASIAT C-95/07 JA C-96/07
It mistakenly believed those services to be exempt, and did not include them in its VAT accounts.
Yhtiö uskoi virheellisesti näiden palvelujen olevan vapautettuja arvonlisäverosta, eikä se kirjannut niitä arvonlisäverotililleen.
It should in fact, under the ‘reverse charge’ mechanism, have declared itself liable for input VAT on the supplies, which it should then have deducted from its output tax.
Yhtiön olisi pitänyt käännetyn verovelvollisuuden mekanismin mukaisesti ilmoittaa velvollisuudestaan maksaa ostoihin sisältyvä arvonlisävero, jonka se sitten olisi vähentänyt myynteihin sisällytettävästä verosta.
That would have involved two accounting entries, cancelling each other out, so that no payment would have been due to the tax authority.
Tästä olisi aiheutunut kaksi arvonlisäverokirjausta, jotka mitätöivät toisensa, joten veroviranomaisille ei olisi tarvinnut suorittaa maksuja lainkaan.
It none the less achieved the same result by not declaring or deducting any input tax but paying output tax in full.
Yhtiö kuitenkin saavutti saman tuloksen jättämällä ilmoittamatta ja vähentämättä ostoihin sisältyvän veron mutta maksamalla myynteihin sisältyvän veron täysimääräisenä.
Discovering the error, the tax authority seeks to recover the undeclared input tax,
Havaittuaan virheen veroviranomaiset pyrkivät perimään ilmoittamatta jätetyn ostoihin sisältyvän veron käyttäen kansallisessa lainsäädännössä säädettyä oikeutta arvioida uudelleen neljän edeltävän vuoden
The question raised in the present references for a preliminary ruling, from the Commissione Tributaria Provinciale (Provincial Tax Court, Genoa) is therefore whether the situation arising out of that discrepancy between the two periods, leading to VAT being claimed by the tax authority which would not have been due if the procedures had been properly followed, is compatible with Community VAT law.
Käsiteltävänä olevassa ennakkoratkaisupyynnössä Commissione Tributaria Provinciale di Genova esittää täten kysymyksen, onko ristiriitaisista määräajoista syntynyt tilanne, jossa veroviranomainen perii arvonlisäveroa, jota ei tarvitsisi maksaa, jos menettelyä olisi noudatettu oikein, yhteisön oikeuden arvonlisäverosäännösten mukainen.
Relevant Community legislation
Asiaa koskevat yhteisön oikeussäännöt
The fundamental features of the common VAT system are set out in Article 2 of the First Directive: 5
Yhteisen arvonlisäverojärjestelmän olennaisista peruspiirteistä säädetään ensimmäisen direktiivin 2 artiklassa seuraavaa: 5
Community VAT law is now governed by Council Directive 2006/112/EEC, 2which,
Yhteisön arvonlisäverotusta säännellään tällä hetkellä direktiivillä 2006/112, 2joka
‘The principle of the common system of value added tax entails the application to goods and services of a general tax on consumption exactly proportional to the price of the goods and services, whatever the number of transactions which take place in the production and distribution process before the stage at which the tax is charged.
”Yhteisen arvonlisäverojärjestelmän periaatteena on soveltaa tavaroihin ja palveluihin yleistä kulutukseen kohdistuvaa veroa, joka on täsmälleen suhteutettu tavaroiden ja palvelujen hintoihin, riippumatta tätä verotusvaihetta edeltävässä tuotannossa ja jakelussa suoritettujen liiketoimien lukumäärästä.
with effect from 1 January 2007, repealed and replaced the existing legislation, with the aim of presenting all the applicable provisions clearly and rationally in a recast structure and wording without, in principle, bringing about material changes. 3
tuli voimaan 1.1.2007 ja jolla kumottiin ja korvattiin voimassa ollut lainsäädäntö, minkä tavoitteena oli varmistaa kaikkien sovellettavien säännösten selkeä ja toimiva esitystapa laatimalla uudelleen direktiivin rakenne ja sanamuoto, vaikka ei periaatteessa muuteta sisällöllisesti olemassa olevaa lainsäädäntöä. 3
On each transaction, value added tax, calculated on the price of the goods or services at the rate applicable to such goods or services, shall be chargeable after deduction of the amount of value added tax borne directly by the various cost components.
Jokaisesta liiketoimesta on kannettava tavaran tai palvelun hinnan perusteella tähän tavaraan tai palveluun sovellettavan verokannan mukaan laskettu arvonlisävero, josta on vähennetty hinnan muodostavista osista välittömästi kannetun arvonlisäveron määrä.
The present case concerns the years 2000 and 2001, when the main provisions were contained in the First and Sixth Directives. 4
Nyt esillä oleva asia koskee vuosia 2000 ja 2001, jolloin tärkeimmät säännökset sisältyivät ensimmäiseen ja kuudenteen direktiiviin.
In what follows, I shall refer to the provisions of those directives and, for the sake of readability, I shall do so in the present tense even though they are no longer in force.
4 Viittaan jäljempänä näiden direktiivien säännöksiin ja teen näin luettavuuden vuoksi preesens-muodossa, vaikka ne eivät olekaan enää voimassa.
Their substance and, to a large extent, their wording are unchanged in Directive 2006/112, and for reference purposes I shall indicate also the equivalent provisions of the latter.
Näiden säännösten sisältö ja suureksi osaksi sanamuotokin on pysynyt muuttumattomana direktiivissä 2006/112, ja vertailun vuoksi mainitsen myös vastaavat säännökset viimeksi mainitussa direktiivissä.
2 — Directive of 28 November 2006 on the common system of value added tax (OJ 2006 L 347, p. 1).
2 – Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi 2006/112/EY (EUVL L 347, s. 1).
3 — See recital 3 in the preamble.
3 – Ks. johdantoosan kolmas perustelukappale.
4 — First Council Directive 67/227/EEC of 11 April 1967 on the harmonisation of legislation of Member States concerning turnover taxes (OJ, English Special Edition 1967 (I), p.
4 – Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta 11.4.1967 annettu ensimmäinen neuvoston direktiivi 67/227/ETY (EYVL 71, s.
14); Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment (OJ 1977 L 145, p.
1301); jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17.5.1977 annettu kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY (EYVL L 145, s.
1, amended on numerous occasions).
1, sellaisena kuin se on muutettuna useaan kertaan).
The deduction mechanism is regulated, for transactions internal to a Member State, by Article 17(1) and (2)(a) of the Sixth Directive: 6
Vähennysmekanismista säädetään jäsenvaltion sisäisten liiketoimien osalta kuudennen direktiivin 17 artiklan 1 kohdassa ja 2 kohdan a alakohdassa seuraavaa: 6
The right to deduct shall arise at the time when the deductible tax becomes chargeable.
Vähennysoikeus syntyy, kun vähennyskelpoista veroa koskeva verosaatava syntyy.
However, that is not always the case.
Tämä ei kuitenkaan aina ole käytäntö.
(a) value added tax due or paid within the territory of the country in respect of goods or services supplied or to be supplied to him by another taxable person;
Jos tavaroita ja palveluja käytetään verovelvollisen verollisiin liiketoimiin, verovelvollinen saa vähentää verosta, jonka on velvollinen maksamaan: a) arvonlisäveron, joka on maan alueella maksettu tai maksettava tavaroista tai palveluista, jotka toinen verovelvollinen on toimittanut tai toimittaa hänelle;
6 — At the material time, the text of Article 17(2) was in Article 28f.
6 – Tosiseikkojen tapahtumahetkellä 17 artiklan 2 kohdan teksti sisältyi 28 artiklan f alakohtaan.
The equivalents of Article 17(1) and (2) are now contained in Articles 167 and 168(a) of Directive 2006/112.
Nykyään 17 artiklan 1 ja 2 kohdan teksti sisältyy direktiivin 2006/112 167 artiklaan ja 168 artiklan a alakohtaan.
First, Article 17(6) and (7) of the Sixth Directive provide for certain exceptions to the right to deduct.
Ensiksikin kuudennen direktiivin 17 artiklan 6 ja 7 kohdassa säädetään tietyistä vähennysoikeuteen liittyvistä poikkeuksista.
Paragraph 6 provides that (while VAT is in no circumstances to be deductible on expenditure which is not strictly business expenditure, such as that on luxuries, amusements or entertainment), until the Council has decided what expenditure is not to be eligible for deduction, Member States may retain all the exclusions provided for under their national laws when the Directive came into force.
Artiklan 6 kohdassa säädetään, että (ottaen huomioon, että sellaiset kustannukset, jotka eivät luonteeltaan ole liiketoimintaan liittyviä, kuten ylellisyys-, huvi- tai edustuskustannukset, jäävät joka tapauksessa vähennysoikeuden ulkopuolelle) jäsenvaltiot voivat edelleen soveltaa kaikkia sisäisen lainsäädäntönsä vähennysoikeuden rajoittamista koskevia säännöksiä, kunnes neuvosto päättää, mitkä kustannukset eivät oikeuta arvonlisäveron vähentämiseen.
Paragraph 7 allows Member States, for cyclical economic reasons and subject to a consultation procedure, to exclude all or some capital goods or other goods totally or partly from the system of deductions, or instead to tax the goods manufactured by the taxable person himself or which he has purchased in the country or imported, in such a way that the tax does not exceed the VAT which would have been charged on the acquisition of similar goods.
Saman artiklan 7 kohdassa säädetään, että jäsenvaltiot voivat, jollei neuvotteluista muuta johdu, suhdannesyistä rajoittaa kaikkien tai tiettyjen investointi- tai muiden tavaroiden vähennysoikeutta kokonaan tai osittain taikka tämän sijasta verottaa verovelvollisen itse valmistamia tai maan alueelta ostamia taikka maahantuomia tavaroita siten, että verotus ei ylitä sitä arvonlisäveron määrää, joka rasittaisi vastaavien tavaroiden hankintaa.
value added tax purposes within the territory of the country to whom services covered by Article 28b(C) … are supplied, if the services are carried out by a taxable person established abroad’, are liable to pay the tax on such services which they receive.
Toiseksi on olemassa arvonlisäverosta vapautettuja liiketoimia, jolloin hankkijalla ei ole mitään vähennettävää, vaikka hankinnat olisikin tehty hänen verollisia liiketoimiansa varten.
Among such exempted transactions are the chartering and hiring of vessels used for navigation on the high seas, for the purpose of commercial activities. 7
Tällaisia arvonlisäverosta vapautet- ovat velvolliset maksamaan saamistaan palveluista ”henkilöt, jotka on maassa rekisteröity arvonlisäverovelvollisina ja joille toimitetaan 28 b artiklan C – – kohdassa tarkoitettuja palveluja, jos palvelut suorittaa verovelvollinen, joka ei ole sijoittautunut kyseiseen maahan”.
Third, for certain categories of supply, it is not the supplier but the customer who is liable for VAT.
Kolmanneksi tiettyihin ryhmiin kuuluvien liiketoimien osalta arvonlisäverovelvollinen ei ole suorittaja vaan hankkija.
In such cases, the supplier deducts input tax as appropriate, but charges no output tax to the customer.
Tällöin suorittaja vähentää hankintoihin sisältyvän arvonlisäveron mutta ei veloita hankkijalta myynteihin sisältyvää veroa.
The customer must himself account for the VAT on the transaction but, in so far as the supply is used for his own taxable outputs, the amount becomes immediately deductible pursuant to Article 17(1) and (2).
Hankkijan on itse maksettava arvonlisävero liiketoimesta, mutta jos hankintaa käytetään verovelvollisen omiin arvonlisäverovelvollisiin myyntiliiketoimiin, 17 artiklan 1 ja 2 kohdan nojalla määrä muuttuu välittömästi vähennyskelpoiseksi.
As regards the exercise of the right to deduct in such circumstances, Article 18(1) (d) 11 provides: ‘To exercise his right of deduction, a taxable person must: … when he is required to pay the tax as a customer or purchaser where Article 21(1) applies, comply with the formalities laid down by each Member State …’
Vähennysoikeuden käytöstä tällaisissa tilanteissa säädetään 18 artiklan 1 kohdan d alakohdassa 11seuraavaa: ”vähennysoikeuden käyttö edellyttää verovelvolliselta: – – verovelvollisen ollessa 21 artiklan 1 alakohdan mukaan vastaanottaja tai ostaja, kunkin jäsenvaltion määräämien muodollisuuksien noudattamista – –”.
Thus, under Article 21(1)(b) of the Sixth Directive, 8‘persons who are identified for
Kuudennen direktiivin 21 artiklan 1 kohdan b alakohdan 8 nojalla arvonlisäveroa
9 — This mechanism is commonly known as the ‘reverse charge’ procedure.
9 – Tätä kutsutaan yleisesti käännetyn verovelvollisuuden mekanismiksi.
Under other provisions of Article 21(1), it applies also to other types of supply of goods or services where the supplier is not established in the customer’s Member State (or the Member State in which the supply takes place), whether he is established within the Community or not.
Kuudennen direktiivin 21 artiklan 1 kohdan muiden säännösten nojalla mekanismia sovelletaan myös muunlaisiin tavaroiden tai palvelujen suorituksiin, joiden tarjoaja ei ole sijoittautunut hankkijan jäsenvaltioon (tai jäsenvaltioon, jossa luovutus tapahtuu), huolimatta siitä, onko hän sijoittautunut yhteisön alueelle tai ei.
7 — Article 15(5), read in conjunction with Article 15(4)(a), of the Sixth Directive; Article 148(a) and (c) of Directive 2006/112.
7 – Kuudennen direktiivin 15 artiklan 5 kohta, tulkittuna yhdessä 15 artiklan 4 kohdan a alakohdan kanssa; direktiivin 2006/112 148 artiklan a ja c alakohta.
8 — In Article 28g at the material time; see Article 196 of Directive 2006/112.
8 – Tosiseikkojen tapahtumahetkellä 28 g artiklan; ks. direktiivin 2006/112 196 artikla.
Under Article 18(2) and (3): 12
Saman artiklan 2 ja 3 kohdassa säädetään seuraavaa: 12
Every taxable person shall keep accounts in sufficient detail for value added tax to be applied and inspected by the tax authority.
”2. a) Verovelvollisen on pidettävä riittävän yksityiskohtaista kirjanpitoa arvonlisäveron soveltamisen ja veroviranomaisen suorittaman tarkastuksen mahdollistamiseksi.
The taxable person shall effect the deduction by subtracting from the total amount of value added tax due for a given tax period the total amount of the tax in respect of which, during the same period, the right to deduct has arisen and can be exercised under the provisions of paragraph 1.
Verovelvollisen on tehtävä vähennys vähentämällä ilmoituskaudelta maksettavan arvonlisäveron kokonaismäärästä veromäärä, jonka osalta vähennysoikeus on syntynyt ja joka voidaan vähentää saman ajanjakson aikana 1 kohdan säännösten mukaisesti.
The tax period shall be fixed by each Member State at one month, two months or a quarter.
Jäsenvaltiot voivat vahvistaa verokauden kuukaudeksi, kahdeksi kuukaudeksi tai kolmeksi kuukaudeksi.
Member States may, however, set different periods provided that they do not exceed one year.
Jäsenvaltiot voivat kuitenkin vahvistaa eripituisia kausia, jotka eivät kuitenkaan saa olla yhtä vuotta pidempiä.
Member States shall determine the conditions and procedures whereby a taxable person may be authorised to make a deduction which he has not made in accordance with the provisions of paragraphs 1 and 2.’
Jäsenvaltioiden on säädettävä niistä edellytyksistä ja yksityiskohtaisista säännöistä, joiden mukaisesti verovelvollinen voidaan oikeuttaa tekemään vähennys muutoin kuin 1 ja 2 kohdan säännösten nojalla.” b)
Article 22 of the Sixth Directive 13lays down a wide-ranging series of obligations on persons liable for payment of VAT, of which however only the following appear potentially relevant to the present case:
lisia koskevia velvoitteita, joista merkityksellisiä nyt esillä olevan asian kannalta ovat kuitenkin ainoastaan seuraavat:
13 — In Article 28h at the material time; see Articles 213 to 271 of Directive 2006/112.
13 – Tosiseikkojen tapahtumahetkellä 28 h artiklaan; ks. direktiivin 2006/112 213–271 artikla.
Member States shall take the measures necessary to ensure that those persons who, in accordance with Article 21(1) … (b), are considered to be liable to pay the tax instead of a taxable person established abroad … comply with the above obligations relating to declaration and payment.
Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet, jotta henkilöt, joita 21 artiklan 1 kohdan – – b alakohdan mukaan pidetään veronmaksuvelvollisina sellaisen verovelvollisen puolesta, joka on sijoittautunut ulkomaille, – – täyttävät edellä mainitut ilmoitus- ja maksuvelvoitteet.
The first sentence of Article 17(3) of that decree reads: ‘The obligations relating to … the supply of services in the territory of the State by nonresident persons … shall be met by the purchasers resident in the territory of the State who … use the services in the pursuit of business, artistic activities or professions.’
Saman asetuksen 17 §:n 3 momentin ensimmäisen virkkeen sanamuoto on seuraava: ”Valtion alueelle sijoittautumattomien verovelvollisten – – valtion alueella suorittamia palveluiden suorituksia koskevien velvoitteiden täyttämisestä huolehtivat valtion alueelle sijoittautuneet luovutuksen saajat tai toimeksiantajat, jotka – – käyttävät palveluita yritystoiminnan tai ammatin harjoittamiseen.”
Member States may impose other obligations which they deem necessary for the correct collection of the tax and for the prevention of evasion, subject to the requirement of equal treatment for domestic transactions and transactions carried out between Member States by taxable persons and provided that such obligations do not, in trade between Member States, give rise to formalities connected with the crossing of frontiers.’
Jäsenvaltiot voivat säätää muista veron kannon oikean toimittamisen varmistamiseksi ja veropetosten estämiseksi välttämättöminä pitämistään velvoitteista, jollei verovelvollisten suorittamien jäsenvaltioiden sisäisten ja jäsenvaltioiden välisten liiketoimien yhdenvertaisen kohtelun noudattamisesta muuta johdu, ja jos nämä velvoitteet eivät aiheuta rajanylitykseen liittyviä muodollisuuksia jäsenvaltioiden välisessä kaupassa.”
Article 19(1) of the same decree provides, inter alia: ‘The right to deduct the tax on the goods and services purchased or imported shall arise at the time when the tax becomes chargeable and may be exercised, at the latest, in the tax return for the second year after the year in which the right to deduct arose and subject to the conditions applying at the time when the right arose.’
Saman asetuksen 19 §:n 1 momentissa säädetään muun muassa seuraavaa: ”Oikeus hankittuja tai tuotuja tavaroita tai palveluita koskevan veron vähentämiseen syntyy sillä hetkellä, kun verosaatava syntyy, ja se on käytettävä viimeistään veroilmoituksessa, joka koskee toista vuotta sen vuoden jälkeen, jona vähennysoikeus syntyi, ja niillä ehdoilla, jotka vallitsivat oikeuden syntymishetkellä.”
Relevant national legislation
Asiaa koskevat kansalliset oikeussäännöt
The Community VAT directives are currently implemented in Italian law essentially in Decreto del Presidente della Repub-
Yhteisön arvonlisäverodirektiivit on täytäntöönpantu Italian lainsäädännössä 26.10.1972 annetulla tasavallan presidentin asetuksella nro 633 (Decreto del Presidente della Repubblica, jäljempänä DPR 633/72), sellaisena kuin se on muutettuna.