natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In order to determine whether a transaction comes within the scope of Directive 69/335, it is appropriate not only to check that the transaction is one of those listed in Article 4 thereof, but also to take into account the context in which it is carried out, as was noted above.
Sen ratkaisemiseksi, kuuluuko toimenpide direktiivin 69/335/ETY soveltamisalaan, on paitsi varmistettava, että kyseinen toimenpide on mainittu direktiivin 4 artiklaan sisältyvässä luettelossa, myös otettava huomioon kyseisen toimenpiteen asiayhteys, kuten aiemmin on todettu.
In that regard, ESTAG claims that, having regard to the terms of Article 5(l)(a) of Directive 69/335, only contributions made by direct members of the capital company which receives them are subject to capital duty.
Tältä osin ESTAG esittää, että kun otetaan huomioon direktiivin 69/335/ETY 5 artiklan 1 kohdan a alakohdan sanamuoto, pääoman hankintavero saadaan kantaa ainoastaan sellaisista omaisuuden sijoituksista, jotka kyseisen pääomayhtiön varsinaiset osakkaat ovat suorittaneet.
Since payments such as those in issue in the main proceedings do not satisfy that criterion, they do not come within the scope of Article 4(l)(c) of that directive.
Koska nyt kyseessä olevan kaltaiset maksut eivät täytä tätä kriteeriä, ne eivät kuulu kyseisen direktiivin 4 artiklan 1 kohdan c alakohdan soveltamisalaan.
That interpretation cannot be accepted.
Tätä tulkintaa ei voida hyväksyä.
Therefore, any payment which a new member of a capital company which is increasing its capital by the issue of new shares has made to a subsidiary of that company, when it is clear from the circumstances of the case that, from an economic point of view, the real recipient of those payments is that company, is to be regarded as covered by the expression 'contribution of assets of any kind' within the meaning of Article 4(l)(c) of Directive 69/335.
Tämän perusteella direktiivin 69/335/ETY 4 artiklan 1 kohdan c alakohdassa käytetty minkä tahansa omaisuuden sijoituksen käsite kattaa myös kaikki sellaiset maksut, jotka uusia osakkeita liikkeeseen laskemalla osakepääomaansa korottaneen pääomayhtiön uusi osakas on suorittanut tämän pääomayhtiön tytäryhtiölle, kun kyseessä olevista olosuhteista ilmenee selvästi, että taloudelliselta kannalta katsottuna näiden maksujen todellisena saajana on tämä pääomayhtiö.
As is clear from paragraph 11 of the judgment in Case C-49/91 Weber Haus [1992], in order to decide whether or not a transaction falls within the scope of Article 4(2) (b) of Directive 69/335, it is necessary to adopt an economic approach, and not a formal one based solely on the source of the contributions.
Kuten asiassa C-49/91, Weber Haus, 13.10.1992 annetun tuomion 11 kohdasta ilmenee, ratkaistaessa, kuuluuko tietty toimenpide direktiivin 69/335/ETY 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan soveltamisalaan, on omaksuttava taloudellinen lähestymistapa eikä muodollista lähestymistapaa, joka perustuu yksinomaan siihen, kuka on suorittanut kyseiset omaisuuden sijoitukset.
By analogy, where it is a question of deciding whether contributions come within the ambit of Article 4(l)(c) of Directive 69/335, it is appropriate to ask who must be deemed to have paid them and not to limit the enquiry to the identification of their formal source.
Vastaavasti ratkaistaessa sitä, kuuluvatko omaisuuden sijoitukset direktiivin 69/335/ETY 4 artiklan 1 kohdan c alakohdan soveltamisalaan, on tutkittava, kenen sijoituksiksi ne on todellisuudessa katsottava, eikä voida tyytyä vain siihen, että niiden muodollinen alkuperä tunnistetaan.
In a situation such as that in the main proceedings, in which the capital of the companies receiving the payments is almost entirely held by a single company and, in addition, as is clear from the order for reference, that company not only gives the instructions that those payments are to be made, but can freely decide the amount thereof which each of its subsidiaries is to receive, and even that it should be the sole recipient, that company is to be regarded as being, from an economic point of view, the real recipient of those payments.
Kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa yksi ainoa yhtiö omistaa käytännössä lähes kokonaisuudessaan niiden yhtiöiden osakepääoman, joille kyseiset maksut on suoritettu, ja lisäksi ennakkoratkaisupyynnön mukaan tämä yksi ainoa yhtiö voi paitsi määrätä tällaiset maksut suoritettaviksi myös vapaasti päättää, kuinka suuri maksu on suoritettava kullekin sen tytäryhtiölle, ja jopa päättää olevansa näiden maksujen ainoa saaja, taloudelliselta kannalta katsottuna näiden maksujen todellisena saajana on katsottava olevan tämä pääomayhtiö.
In a situation such as that in the main proceedings, which is characterised, first, by the fact that the company which has contracted to make certain payments in order to acquire a holding in another company is the subsidiary of the company which has actually made those payments and, secondly, by the fact that such payment has discharged the liability of that subsidiary, the payment is to be regarded as having been made by the subsidiary in its capacity as a member of the company which is increasing its capital.
Pääasian oikeusriidassa yhtiö, joka on sopimusperusteisesti sitoutunut suorittamaan tiettyjä täydentäviä maksuja saadakseen osuuden toisesta yhtiöstä, on sen yhtiön tytäryhtiö, joka on lopulta suorittanut kyseiset maksut, ja tämän tytäryhtiön maksuvelvollisuus on lakannut emoyhtiön maksusuorituksen takia; tällaisessa tilanteessa tytäryhtiön on katsottava suorittaneen kyseiset maksut sen yhtiön osakkaana, joka on korottanut osakepääomaansa.
In that regard, it is appropriate to point out that Articles 4(l)(c) and 5(l)(a) of Directive 69/335 do not specify the point at which the chargeable event for capital duty occurs.
Kolmannella kysymyksellään ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee, onko direktiivin 69/335/ETY 4 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettuina omaisuuden sijoituksina pidettävä sellaisia sijoituksia, jotka on suoritettu lykkäävin ehdoin.
By its second question, the referring court is asking, essentially, whether Article 4(l)(c) of Directive 69/335 is to be interpreted as meaning that the expression 'contribution of assets of any
Toisella kysymyksellään ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin haluaa selvittää, onko direktiivin 69/335/ETY 4 artiklan 1 kohdan c alakohtaa tulkittava siten, että siinä käytetty
Where, as in the main proceedings, the payment is made into the account of a third party but, because of the existence of a condition precedent, it is not certain that the payment is actually due, the member's obligation to make the payment in
Tältä osin on todettava, että direktiivin 69/335/ETY 4 artiklan 1 kohdan c alakohdassa ja 5 artiklan 1 kohdan a alakohdassa ei täsmennetä sitä, milloin pääoman hankintaveron osalta verotettava tapahtuma tapahtuu.
question becomes real and undisputed only at the time when that condition is fulfilled.
Kun nyt kyseessä olevalla tavalla omaisuus on siirretty ulkopuolisen omaisuudenhoitajan tilille mutta lykkäävän ehdon vuoksi ei ole varmaa, onko tämä omaisuus todellakin sijoitettava kyseiseenyhtiöön, osakkaan velvollisuus suorittaa kyseinen sijoitus varmistuu vasta sitten, kun lykkäävä ehto toteutuu.
Therefore, it is only as from that time that the said payment is to be regarded as amounting to a contribution within the meaning of Article 4(1) (c) of Directive 69/335.
Näin ollen vasta tästä ajankohdasta alkaen kyseistä omaisuuden sijoitusta on pidettävä direktiivin 69/335/ETY 4 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettuna omaisuuden sijoituksena.
Trave-Schiffahrtsgeselhchaft [1991], the Court held that, in the absence of particular expenses linked to the obtaining of an interest-free loan granted to a company by one of its members, the basis of assessment to be used under Article 5(1) (d) of Directive 69/335 for the calculation of capital duty is the amount of interest saved by the said company.
Tältä osin on muistutettava, että asiassa C-249/89, Trave-Schiffahrtsgesellschaft, 5.2.1991 antamansa tuomion 17 kohdassa yhteisöjen tuomioistuin totesi, että kun yksi yhtiön osakkaista on antanut yhtiölle korottoman lainan, josta ei ole yhtiölle mitään erityisiä kustannuksia, direktiivin 69/335/ETY 5 artiklan 1 kohdan d alakohdan mukainen pääoman hankintaveron laskentaperuste on niiden korkojen määrä, joiden maksamiselta kyseinen yhtiö on välttynyt.
The fowrth question
Neljäs ennakkoratkaisukysymys
By its fourth question, the referring court is asking, in essence, whether capital duty amounts to a 'liability' or an 'expense' within the meaning of Article 5(1) (a) of Directive 69/335.
Tästä oikeuskäytännöstä, jota voidaan analogisesti soveltaa myös direktiivin 69/335/ETY 5 artiklan 1 kohdan a alakohtaan, ilmenee selvästi, että pääoman hankintaveron määrää ei saada ottaa huomioon määritettäessä veron laskentaperustetta eikä sitä siis voida pitää direktiivin 69/335/ETY 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna sitoumuksena tai kustannuksena.
It is clear from that case-law, which applies by analogy to Article 5(l)(a) of Directive 69/335, that the amount of the capital duty is not to be taken into account in determining the basis of assessment and therefore does not amount to a 'liability" or an 'expense' within the meaning of Article 5(1) of Directive 69/335.
Neljännellä kysymyksellään ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee, onko pääoman hankintavero direktiivin 69/335/ETY 5 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettu sitoumus tai kustannus.
Article 4(l)(c) of Council Directive 69/335/EEC of 17 July 1969 concerning indirect taxes on the raising of capital, as amended by the Act concerning the conditions of accession of the Republic of Austria, the Republic of Finland and the Kingdom of Sweden and the adjustments to the Treaties on which the European Union is founded, is to be interpreted as meaning that the expression "contribution of assets of any kind" used therein covers the payments which a parent company makes to a capital company, which is increasing its capital by the issue of new shares, to enable the acquisition of those shares by a subsidiary of that parent company.
Pääoman hankinnasta kanneltavista välillisistä veroista 17 päivänä heinäkuuta 1969 annetun neuvoston direktiivin 69/335/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan ja Ruotsin kuningaskunnan liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu, tehdyllä asiakirjalla, 4 artiklan 1 kohdan c alakohtaa on tulkittava siten, että siinä käytetty minkä tahansa omaisuuden sijoituksen käsite kattaa myös sellaiset täydentävät maksut, jotka emoyhtiö suorittaa pääomayhtiölle, joka korottaa osakepääomaansa laskemalla liikkeeseen uusia osakkeita, mahdollistaakseen sen, että emoyhtiön tytäryhtiö saa hankittua nämä osakkeet.
Article 4(1) (c) of Directive 69/335, as amended by the abovementioned Act of Accession, is to be interpreted as meaning that the expression "contribution of assets of any kind" used therein covers additional payments which a new member makes not to the capital company which is increasing its capital, but to subsidiaries of that company, when it is clear from the circumstances of the case that, from an economic point of view, the real recipient of those payments is that company.
Direktiivin 69/335/ETY 4 artiklan 1 kohdan c alakohtaa, sellaisena kuin se on muutettuna edellä mainitulla liittymisasiaknjaUa, on tulkittava siten, että siinä käytetty minkä tahansa omaisuuden sijoituksen käsite kattaa myös täydentävät maksut, joita uusi osakas ei ole suorittanut osakepääomaansa korottaneelle pääomayhtiölle vaan tämän tytäryhtiöille, kun kyseessä olevista olosuhteista ilmenee selvästi, että taloudelliselta kannalta katsottuna näiden maksujen todellisena saajana on tämä pääomayhtiö.
Payments made subject to the fulfilment of a condition precedent amount to contributions within the meaning of Article 4(l)(c) of Directive 69/335, as amended by the said Act of Accession, only after that condition has been fulfilled.
Lykkäävin ehdoin suoritettuja omaisuuden sijoituksia on pidettävä direktiivin 69/335/ETY 4 artiklan 1 kohdan c alakohdassa, sellaisena latin se on muutettuna kyseisellä lättynusasiakirjalla, tarkoitettuina omaisuuden sijoituksina vasta sitten, kun lykkäävä ehto on toteutunut.
Advocate General A Tizzano delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 7 February 2002.
Julkisasiamies A. Tizzano on esittänyt ratkaisuehdotuksensa kuudennen jaoston istunnossa 7 päivänä helmikuuta 2002.
Preliminary ruling (Directive 69/335/EEC—Indirect taxes on the raising of capital — Capital duty — Contribution of assets of any kind — Meaning — Payments made by the parent company of a company which has acquired dividend certificates issued by a capital company) (Sixth Chamber)
Ennakkoratkaisu Direktiivi 69/335/ETY — Pääoman hankinnasta kannettavat välilliset verot — Pääoman hankintavero — Millaisen tahansa omaisuuden sijoittaminen — Käsite — Pääomayhtiön liikkeeseen laskemia tuotto-oikeustodistuksia hankkineen yhtiön emoyhtiön suorittamat täydentävät maksut (kuudes jaosto)
The main proceedings and the question referred
Asiaa koskevat oikeussäännöt
Develop is a limited liability company whose members are Kontrakto Bauerrichtungs­ und Verwertungsgesellschaft mbH and Raiffeisenlandesbank Niederösterreich ­ Wien reg. Genossenschaft mbH.
Develop on rajavastuuyhtiö, jonka osakkaina ovat Kontrakto Bauerrichtungs­ und Verwertungsgesellschaft mbH ja Raiffeisenlandesbank Niederösterreich — Wien reg. Genossenschaft mbH.
That question was raised in the course of proceedings between Develop Baudurchführungs­und Stadtentwicklungs GmbH (hereinafter 'Develop') and the Finanzlandesdirektion für Wien, Niederösterreich und Burgenland (Revenue administration for the Länder of Vienna, Lower Austria and Burgenland, hereinafter 'the Finanzlandesdirektion') concerning the levy of capital duty on payments made to Develop upon the issue of dividend certificates.
RLB Beteiligungs­ und Treuhandverwaltungs GmbH (jäljempänä RLB­BT) merkitsi joulukuussa 1995 tuotto­oikeustodistuksia, jotka Develop oli laskenut liikkeeseen ja joiden
Develop challenged that decision before the Verwaltungsgerichtshof.
hankintaveron osalta veron laskentaperusteena oh 323 000 000 ATS.
The Verwaltungsgerichtshof decided to stay proceedings and to refer a question to the Court for a preliminary ruling.
kokonaisnimellisarvo oh 1 615 000 Itävallan Sillinkiä (ATS).
The question referred termination of the dividend rights by notice, certificate holders were entitled to receive a sum equal to their share in Develop's value at the time of termination, which sum was not to be less than the nominal value of their dividend certificates plus any additional payments made.
Kuten ennakkoratkaisupyynnöstä ilmenee, nämä todistukset antoivat oikeuden saada osan Developin liiketoiminnan voitosta, yhtiövarallisuudesta ja yrityksen arvosta, jota määritettäessä otetaan huomioon piilevät varaukset ja liikearvo, sekä oikeuden jako­osaan yhtiön purkamistilanteessa.
In the event of liquidation of that company, dividend certificate holders were to be entitled to a share in any surplus upon liquidation corresponding to the value of their certificates. Acquisition of those dividend certificates was not, moreover, to create any shareholder relationship whatsoever between the company issuing the certificates and their acquirers.
Develop haki muutosta tähän päätökseen Finanzlandesdirektionissa, jossa se esitti, että pääoman hankintaveroa ei ole suoritettava muiden kuin osakkaiden suorittamista maksuista eli tässä tapauksessa RLB Immobihenprojektentwicklungs­undBeteiligungs GmbH:n suorittamasta Großmutterzuschuss­tyyppisestä maksusta.
Furthermore, the holders were not to enjoy certain member's rights such as the right to vote or the right to participate in general meetings.
Develop ei kuitenkaan tässä yhteydessä riitauttanut pääoman hankintaveron kantamista 1 615 000 ATS:n suuruisesta merkintähinnasta.
By its question the referring court is asking, in essence, whether Article 4(l)(d) of Directive 69/335 is to be interpreted as meaning that capital duty is chargeable on payments made by a parent company to a capital company, which is increasing its assets by the issue of dividend certificates, in order to enable the acquisition of such certificates by a subsidiary of that parent company.
Finanzlandesdirektion hylkäsi 18.7.1997 tekemällään päätöksellä Developin vaatimukset sillä perusteella, että tuotto­oikeustodistusten liikkeeseen laskemisen yhteydessä ei ole merkitystä sillä, kuka kyseiset sijoitukset on suorittanut, koska tuotto­oikeustodistusten nimellisarvoa vastaava rahamäärä ja sitä täydentävä maksu muodostavat kokonaisuuden.
In that regard, it is appropriate first of all to point out that, as is clear from paragraph 28 of today's judgment in Case C-138/00 Solida and Tech [2002], the issue by a capital company of dividend certificates such as those in issue in the main proceedings comes, as a rule, within the scope of Article 4(l)(d) of Directive 69/335.
Verwaltungsgerichtshof on päättänyt lykätä asian käsittelyä ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle ennakkoratkaisukysymyksen.
On 16 February 1996, the declaration relating to the issue of the dividend certificates was lodged with the Finanzamt für Gebühren und Verkehrsteuern (tax office for fees and transaction tax, hereinafter 'the Finanzamt').
Edelleen ennakkoratkaisupyynnön mukaan nämä tuotto­oikeustodistukset antoivat haltijalleen lisäksi oikeuden saada takaisin niiden nimellisarvo lisättynä mahdollisesti suoritetuilla täydentävillä maksuilla.
It was apparent from that declaration that, apart from the sum of ATS 1 615 000 paid by RLB-BT, Develop had received an additional payment of ATS 321 385 000 from RLB Immobilienprojektentwicklungs-undBeteiligungs GmbH (hereinafter 'RLB-IB').
Sen tilanteen varalta, että tuotto­oikeussuhde lakkaisi irtisanomisen johdosta, tuotto­oikeustodistusten haltijoilla oli oikeus rahamäärään, joka vastaa niiden suhteellista osuutta Developin yrityksen arvosta lakkaamisaj ankoh tana, ja joka tapauksessa oikeus vähintään tuotto­oikeustodistusten nimellisarvoon lisättynä mahdollisesti suoritetuilla täydentävillä maksuilla.
Develop, which admitted that that additional payment had been made in connection with the issue of the dividend certificates, none the less claimed that that payment was not subject to capital duty because it did not come from the acquirer of the certificates, but from the acquirer's parent company.
Todistusten hankkimisella ei myöskään ollut määrä luoda minkäänlaista yhtiösuhdetta todistusten liikkeeseenlaskijan ja hankkijoiden välillä. Lisäksi todistusten hankkijoilla ei myöskään ollut tiettyjä osakasoikeuksia, kuten äänioikeutta tai oikeutta osallistua yhtiökokoukseen.
It follows that all the contributions made by an acquirer of dividend certificates in order to finance that acquisition are subject to capital duty pursuant to Article 4(1) (d) of Directive 69/335.
Ennakkoratkaisupyynnön esittänyt tuomioistuin haluaa kysymyksellään selvittää, onko direktiivin 69/335/ETY 4 artiklan 1 kohdan d alakohtaa tulkittava niin, että pääoman hankintavero on kannettava sellaisista täydentävistä maksuista, jotka emoyhtiö suorittaa pääomayhtiölle, joka lisää yhtiövarallisuuttaan laskemalla liikkeeseen tuotto­oikeustodistuksia, mahdollistaakseen sen, että emoyhtiön tytäryhtiö voi hankkia nämä todistukset.
Develop appealed against that decision to the Finanzlandesdirektion, claiming that an additional payment, such as the 'parent company contribution' ('Großmutterzuschuss') paid by RLB-IB, which is made by a non-member, is not subject to capital duty.
Näitä tuotto­oikeustodistuksia koskeva veroilmoitus jätettiin 16.2.1996 Finanzamt für Gebühren und Verkehrsteuerniin (toimivaltainen veroviranomainen).
However, in that appeal, Develop did not challenge the levy of capital duty on the sum of ATS 1 615 000.
Tämän ilmoituksen mukaan RLB­BT:n maksaman 1 615 000 ATS:n lisäksi Develop oli saanut RLB Immobihenprojektentwicklungs­undBeteihgungs GmbH:lta täydentävänä maksuna 321 385 000 ATS.
Additional payments exceeding the nominal value of the dividend certificates, which the acquirer thereof makes to the issuing company, must be regarded as contributions made to finance the acquisition of those certificates, where such
Tältä osin on todettava heti aluksi, että tänään asiassa C­138/00, Solida ja Tech, annetun tuomion 28 kohdasta ilmenee, että se, että pääomayhtiö laskee liikkeeseen nyt kyseessä olevan kaltaisia tuotto­oikeustodistuksia, kuuluu lähtökohtaisesti direktiivin69/335/ΕΤΎ4 artiklan 1 kohdan d alakohdan soveltamisalaan.
By decision of 18 July 1997, the Finanzlandesdirektion dismissed that appeal on
Finanzamt für Gebühren und Verkehrsteuern katsoi 29.5.1996 tekemässään päätöksessä, että Developin maksettavaksi tulevan pääoman
payment is an essential condition of that acquisition (see, by analogy, today's judgment in Case C-339/99 ESTAG [2002], paragraphs 30 to 33).
edellytys tämän hankinnan toteutumiselle (ks. vastaavasti asiassa C-339/99, ESTAG, tänään annettu tuomio, 30—33 kohta).
Finally, it should also be observed that it follows from paragraphs 37 and 38 of the judgment in ESTAG, cited above, that, where it is a matter of deciding whether a transaction falls within the scope of Article 4 of Directive 69/335, it is necessary to adopt an economic approach, and
Lopuksi on myös syytä muistuttaa, että edellä mainitussa asiassa ESTAG annetun tuomion 37 ja 38 kohdasta ilmenee, että ratkaistaessa, kuuluuko tietty toimenpide direktiivin 69/335/ETY 4 artiklan soveltamisalaan, on omaksuttava taloudellinen lähestymistapa eikä muodollista lähestymistapaa, joka perustuu yksinomaan siihen, kuka on suorittanut kyseiset omaisuuden sijoitukset, eli on tutkittava, kenen sijoituksiksi ne on todellisuudessa katsottava.
Therefore, where it is a matter of deciding whether additional payments made by the parent company of an acquirer of dividend certificates come within the scope of Article 4(l)(d) of Directive 69/335, it is appropriate to establish to what extent such payments must be deemed to have been made by that acquirer.
Tästä seuraa, että direktiivin 69/335/ETY 4 artiklan 1 kohdan d alakohdan perusteella pääoman hankintaveroa on suoritettava kaikista sellaisista sijoituksista, jotka tuottooikeustodistusten haltija on tehnyt kyseiseen yhtiöön todistusten hankinnan maksamiseksi.
'Article 4(l)(d) of Council Directive 69/335/EEC of 17 July 1969 concerning indirect taxes on the raising of capital, as amended by the Act concerning the conditions of accession of the Republic of Austria, the Republic of Finland and the Kingdom of Sweden and the adjustments to the Treaties on which the European Union is founded, is to be interpreted as meaning that capital duty is chargeable on payments made by a parent company to a capital company, which is increasing its assets by the issue of dividend certificates, in order to enable the acquisition of such certificates by a subsidiary of that parent company.'
Pääoman hankinnasta kannettavista välillisistä veroista 17 päivänä heinäkuuta 1969 annetun neuvoston direktiivin 69/335/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan ja Ruotsin kuningaskunnan liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu, tehdyllä asiakirjalla, 4 artiklan 1 kohdan d alakohtaa on tulkittava niin, että pääoman hankintavero on kannettava sellaisista täydentävistä maksuista, jotka emoyhtiö suorittaa pääomayhtiölle, joka lisää yhtiövaraJasuuttaan laskemalla liikkeeseen tuottooikeustodistuksia, mahdollistaakseen sen, että emoyhtiön tytäryhtiö saisi hankittua nämä todistukset.
Advocate General A Tizzano delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 7 February 2002.
Julkisasiamies A Tizzano on esittänyt ratkaisuehdotuksensa kuudennen jaoston istunnossa 7 päivänä helmikuuta 2002.