natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Technical measures for the improvement of the working environment are, as a rule, connected with investment decisions by the enteq)rise.
Työympäristön parantamiseen tähtäävät tekniset toimenpiteet liittyvät yleensä yrityksen investointipäätöksiin.
Economic theory has examined in great detail different instruments for stimulating investment, from subsidies on interest rates to direct payments.
Taloustieteilijät ovat tutkineet erittäin yksityiskohtaisesti erilaisia välineitä, joilla investointihalukkuutta voidaan voimistaa, aina korkojen alennuksista suoriin maksuihin saakka.
Our point here is not to stimulate investment, but to exercise an influence on the mode of the investment: if the enterprise has decided to buy a machine it should be encouraged to buy the less hazardous or less stressful machine.
Tarkoituksemme ei tässä yhteydessä ole voimistaa investointihalukkuutta, vaan vaikuttaa investointitapaan: jos yritys on päättänyt hankkia uuden koneen, sitä pitäisi kannustaa hankkimaan vähemmän vaarallinen tai vähemmän rasitusta aiheuttava kone.
For this purpose some countries have developed programmes like the German "Humanisierung der Arbeit" (humanisation of work), where innovative models for better working conditions are sponsored by the government.
Tätä tarkoitusta varten joissakin maissa on kehitetty erikoisohjelmia, esimerkiksi saksalainen "Humanisierung der Arbeit" (työn humanisointi) joiden puitteissa valtio tukee innovatiivisia malleja parempien työolosuhteiden luomiseksi.
This type of incentive is well established and widely practised, so we do not need to
Tämän tyyppisiä kannustimia on käytetty pitkään ja laajalti, joten niiden tarkastelu ei tässä raportissa ole tarpeen.
treat it here. We are interested in an incentive model not for the development of innovations but to modify routine investment decisions.
kehittämismielessä, vaan pystyäksemme niiden avulla muuttamaan investointeja koskevia päätösrutiineja.
Taxes, which are mainly meant to achieve revenues for the state, can also be modified to influence private economic behaviour.
Verotusta, jonka pääasiallisena tarkoituksena on kerätä varoja valtion kassaan, voidaan myös säätää siten, että se vaikuttaa yksityisen sektorin talouskäyftäytymiseen.
If taxes are used for that purpose, it is widely accepted that they should not interfere with the freedom of private economic decisions and that they must not affect competition.
Jos verotusta käytetään tähän tarkoitukseen, veroja ei yleisesti hyväksytyn periaatteen mukaisesti pidä kantaa siten, että ne haittaavat päätöksentekoa yksityisellä sektorilla ja ne eivät saa vaikuttaa kilpailuun.
These conditions make them less fit for our purpose: if a tax reduction is offered to employers who invest in equipment that is less hazardous than legally required, this does not affect the competition among the users of the equipment, because every company can have the same tax privilege.
Näiden edellytysten johdosta verotus ei ole erityisen sopiva ratkaisu meidän tarkoituksiimme: Lakisääteisiä vaatimuksia vähemmän vaarallisten koneiden hankintaan sijoittaville työnantajille myönnetyt verohelpotukset eivät vaikuta kilpailuun laitteen käyttäjien keskuudessa, koska kaikilla )rityksillä on sama verotusetu.
However it would noticeably affect the competition among the producers of the equipment.
Se vaikuttaisi kuitenkin huomattavasti kilpailuun laitevalmistajien keskuudessa.
This can be illustrated by considering the market for machines of equal capabilities but with different noise levels (see Box).
Tilannetta voidaan havainnollistaa kapasiteetiltaan yhtä suurien, mutta melutasoltaan erilaisten koneiden markkinointiin liittyvällä esimerkillä (katso ruutua alla).
Effect of Taxation on Competition If a noisy and a less noisy machine can be produced at equal cost (and, while competition is effective, be sold at the same price), there is no need for intervention by the state.
Verotuksen vaikutus kilpailuun Jos kovaääninen ja hiljainen kone voidaan valmistaa samoin kustannuksin (ja, kilpailun ollessa tehokasta, myydä samaan hintaan), valtiolla ei ole tarvetta sekaantua asiaan.
The market itself would bring about the desired effect because if one can buy a machine or a machine plus extra positive effects at the same price, no rationally acting individual would buy the machine without the "extras".
Markkinat pitävät tällaisessa tapauksessa huolen toivottavan tuloksen syntymisestä, sillä jos hyviä lisäominaisuuksia sisältävä kone voidaan ostaa samaan hintaan kuin vastaava kone ilman näitä ominaisuuksia, on selvää, ettei yksikään järkevästi ajatteleva yksilö hanki koneen heikompaa mallia.
If the noisy machine (which, nota bene, meets the legal requirements) is produced (and sold) more cheaply than the less noisy one, a tax reduction would have to compensate for the price difference (andpossible differences in running costs) to encourage the rationally acting employer to purchase the less noisy machine.
Jos kovaääninen kone (joka kuitenkin täyttää lakisääteiset vaatimukset) valmistetaan (ja myydään) halvemmalla kuin hiljaisempi kone, veronalennusta voitaisiin käyttää hankintahintaeron (ja mahdollisesti kalliimpien käyttökustannusten) hyvittämiseen, jotta järkevästi toimivaa työnantajaa voitaisiin rohkaista hankkimaan hiljaisempi kone.
But then the market is heavily affected: the producer of the "noisy" machine would at least lose a substantial part of his share of the market.
Mutta tämä vaikuttaisi markkinoihin voimakkaasti: "kovaäänisen" koneen valmistaja menettäisi varmasti huomattavan osan markkinaosuudestaan.
If the competitor with the less noisy machines is big enough or can grow fast enough, the noisy machines might even be totally excluded from the market though they are stricdy within the legal requirements.
Jos hiljaisempia koneita valmistava kilpailija on riittävän suuri tai pystyy kasvamaan riittävän nopeasti, kovaääniset koneet saattavat joutua kokonaan pois markkinoilta, vaikka ne täyttäisivätkin lakisääteiset vaatimukset.
Such an intervention by the state is obviously not compatible with the economic system of the EU member states.
On selvää, että tällainen valtion välnntulo ei sovi yhteen EU-jäsenmaiden talousjärjestelmän kanssa.
Even if harmonisation is proceeding, it might be difficult to modify these different tax systems so that they all have an equal effect on the markets.
Tämän lisäksi EU-maissa on edelleen kävtössä lukuisia erilaisia verotusjärjestelmiä.
So even if the distortion of competition in the national markets were to be accepted for the benefit of improving working conditions, the resulting different tax loads in the member states would probably constitute an obstacle for free trade within the common market.
Vaikka yhdenmukaistaminen onkin käynnistynyt, saattaa olla vaikeaa muuntaa erilaisia verojärjestelmiä siten, että ne kaikki lopulta vaikuttavat markkinoihin samalla tavalla, jopa siinä tapauksessa, että kilpailutilanteen vääristyminen kansallisilla markkinoilla hyväksyttäisiin työolosuhteiden parantumisen nojalla, eri jäsenmaissa toisistaan poikkeavan verorasituksen todennäköisesti katsottaisiin muodostavan esteen vapaalle kaupalle yhteismarkkinoilla.
This applies to direct tax variations as well as to any other method of influencing the tax load (such as special rates of depreciation, permission to accumulate tax-reduced operational reserves, etc.).
Tämä koskee sekä suoria veroja että kaikkia muita verorasitukseen vaikuttavia menetelmiä (kuten poistoja koskevia erikoisetuja, käyttövarantojen veronalennuksia, yms.).
This applies further to any type of subsidy that influences the price ratio between "good" and "bad" equipment (from payments in cash to subsidies on interest rates).
Lisäksi tämä koskee kaikentyyppisiä avustuksia, jotka vaikuttavat "hyvän" ja "huonon" laitteen väliseen hintasuhteeseen (käteismaksuista korkojen alennuksiin).
We therefore do not need to discuss these methods further.
Näin ollen tämän raportin puitteissa ei ole tarpeen käsitellä näitä menetelmiä tarkemmin.
We also do not have to discuss the specific problems, in connection with the technique of tax imposition, that necessarily would be connected with most methods of subsidising "good" equipment.
Tässä raportissa ei myöskään ole taipeen käsitellä verojen asetustekniikan erikoisongelmia, joita ilman muuta liittyisi useimpiin "hyvien" laitteiden hankintaa tukeviin menetelmiin.
It is sufficient to point out that the fiscal authorities normally cannot easily react to technical differences, which they cannot judge by their own expertise.
Riittää, kun mainitsemme, että veroviranomaiset eivät yleensä pysty reagoimaan helposti teknisiin eroavaisuuksiin, joita he eivät pysty arvioimaan oman kokemuksensa perusteella.
Variations of tax load in favour of improvement of the working environment would therefore require either an additional administration or cooperation between fiscal authorities and e.g. labour inspectorates, which might not be easy to establish in all member states.
Näin ollen työympäristön parantamista tukevien verohelpotusten toteuttaminen vaatisi lisää hallinnollista henkilöstöä tai veroviranomaisten ja esimerkiksi työvoimaviraston tarkastajien yhteistoimintaa, mikä ei välttämättä ole helposti järjestettävissä kaikissa jäsenmaissa.
Especially for small and medium sized enterprises the availability of capital can be a problem.
Pääoman saatavuus saattaa olla ongelma varsinkin pienille ja keskisuurille yrityksille.
Unlike large companies, smaller ones often suffer from lack of assets to cover additional credit.
Toisin kuin suurilla yhtiöillä, pienillä yrityksillä ei aina ole riittävästi omaisuutta lisäluoton takuiksi.
Therefore a system could be developed that makes credit available with little or no security ("risk capital") to companies who seek to meet certain safety and health standards.
Tästä syystä voitaisiin kehittää järjestelmä, jonka puitteissa tietyt työsuojeluvaatimukset täyttäville yrityksille voitaisiin myöntää luottoa joko vähäisin takuin tai ilman takausta ("riskiluotto").
This can, but does not have to, be combined with direct subsidies on the interest rates.
Tämä voitaisiin haluttaessa yhdistää suoraan korkoalennukseen.
Of course placing a credit at someone's disposal with little security can be a method of subsidising the interest rate, too, though an indirect one.
On selvää, että pienin takauksin annettu luotto jo sellaisenaan on menetelmä, joka toimii myös korkoalennuksena,
Such a system would not directly affect the competition among the users of equipment, because again every company has the same chance to get under-secured credit.
Tällainen järjestelmä ei suoraan vaikuttaisi laitteiden käyttäjien keskinäiseen kilpailuun, koska kaikilla yrityksillä olisi jälleen samat mahdollisuudet saada riskiluottoa.
But there are, of course, indirect effects: on the one hand it might slightly support small and medium sized enterprise, because the larger companies as a rule have easier access to the capital market.
Mutta välillisiä vaikutuksia tietenkin syntyisi: Ensinnäkin tällainen järjestelmä saattaisi jossain määrin puoltaa pieniä ja keskisuuria ylityksiä, koska suurempien yhtiöiden on yleensä helpompaa saada luottoa pääomamarkkinoilla.
On the other hand it could be a (slight) handicap for those who participate, because they have to purchase the "good" equipment, that very often has higher running costs, e.g. additional filters, more expensive lubricants.
Toisaalta tämä järjestelmä saattaisi osoittautua (lieväksi) haitaksi siihen osallistuville, koska he olisivat pakotettuja hankkimaan "hyviä" laitteita, joiden käyttökustannukset useimmiten ovat korkeampia, esimerkiksi niissä olevien lisäsuodattimien tai kalliimpien voiteluaineiden yms. johdosta.
Therefore their costs would be somewhat higher than that of a competitive company with enough security that buys the cheaper-to-operate "bad" equipment.
Näin ollen heidän kustannuksensa saattavat nousta hieman korkeammiksi kuin kilpailevan ylityksen, jolla on lainan takuuksi riittävästi omaisuutta ja joka hankkii käyttökustannuksiltaan halvemmaksi tulevan "huonon" laitteen.
This difference in cost could be compensated by slightly reducing the interest rate.
Tämä ero kustannuksissa voitaisiin koivata pienellä koron alennuksella.
If the credit is given at market rates (or just below, to compensate for the higher operating costs), the influence on the market of the equipment can also be kept small: the price difference between the "good" and "bad" products is not compensated.
Jos luottoa annetaan markkinakorolla (tai hiukan alemmalla, korkeampien käyttökustannusten korvaamiseksi), vaikutus laitemarkkinoihin voidaan pitää pienenä: "hyvien" ja "huonojen" laitteiden välistä hintaeroa ei hyvitetä.
Only additional demand, that could not be realised without the intervention, would meet the "good" products.
"Hyviin" tuotteisiin kohdistuisi ainoastaan lisäkysyntää, joka ei olisi toteutunut ilman erikoisjärjestelyjä.
Actual or desired safety and health standards could be certified by the industrial inspection services, which already exist in most member states or have to be installed according to Framework Directive 89/39I/EEC; therefore no new bureaucracy has to be set up.
Työsuojelun todellisen tai tavoitellun tason tarkastaminen voitaisiin antaa tehtäväksi teollisuustarkastusvirastolle, joita on jo olemassa useimmissa jäsenmaissa tai jollainen jäsenmaahan on perustettava puitedirektiivin 89/391/EEC määritysten mukaisesti; näin ollen ei tarvitse luoda mitään uusia hallintorakenteita.
If this instrument is to be combined with a subsidy, the possible spectrum reaches from subsidies on interest rates, as mentioned above, to the conversion of the loan into a grant, if the improvement of working conditions reaches a certain predetermined level.
Jos tämä menettely yhdistetään annettavaan avustukseen, mahdollisten toimenpiteiden kirjo yltää edellä mainituista korkoalennuksista aina lainan muuttamiseen apurahaksi tapauksissa, joissa työolosuhteissa tapahtuneet parannukset ovat yltäneet tietylle, ennalta määritetylle tasolle.
This means that the "tuning" of the instrument could be very fine.
Tämä merkitsee sitä, että välineenä käytetty menetelmä voidaan "virittää" hyvinkin herkästi.
There are some more advantages to this method:
Tähän menetelmään liittyy lisäksi muitakin etuja:
It could not only be "tuned" very precisely in small steps, but could also be combined with "ceilings" for number of employees, capital or other structural characteristics.
Menetelmä voitaisiin toteuttaa kaikissa jäsenmaissa erikseen, mutta sitä voitaisiin käsitellä myös EU-tasolla.
It fits perfectly into the EU's set of instruments, so that the knowhow and the administration are easily available.
Menetelmä sopii mainiosti EU-toimintavälinesarjaan, jolloin myös tarvittava tietotaito ja hallinta ovat helposti hyödynnettävissä.
It therefore might be put through easily.
Näin ollen se voitaisiin toteuttaa helposti.
2.2.3 Premium variations
2.2.3 Vakuutusmaksujen vaihtelut
Premium variations are widely applied at present, but do not seem to have much incentive effect so long as they are coupled with the outcomes of safety and health activities (as discussed in detail in the booklet "Economic Incentives to Improve the Working Environment" Ref2 ).
Vakuutusmaksujen alennukset ovat nykyisin yleisessä käytössä, mutta niillä ei näytä olevan erityisen kannustavaa vaikutusta, mikäli ne on kytketty työsuojelutoimenpiteiden tuloksiin (yksityiskohtainen selostus julkaisussa
Traditionally, premiums are set to recover costs already incurred in the compensation of past events ("the pay-as-you-go" system).
Vakuutusmaksut asetetaan tavallisesti siten, että niiden avulla saadaan takaisin jo aikaisemmin esiintyneiden tapahtumien aiheuttamat kuivauskustannukset ("jakojärjestelmä").
Therefore, a large portion of premium revenues has to be collected independently of the current accident occurrence or risk situation.
Tästä syystä suuri osa vakuutusmaksuista on kerättävä senhetkisestä tapaturmatiheydestä tai riskitilanteesta riippumattomasti.
The insurance institutions, private or public, normally do not have wide enough margins to provide a sufficient incentive.
Vakuutuslaitoksilla, sekä yksityisillä että julkisomistuksessa olevilla, ei normaalisti ole niin suuria katteita, että ne pystyisivät tarjoamaan riittäviä kannusteita.
For the discussion of the effects of premium variation we have to distinguish between compulsory and voluntary insurance and, in the case of compulsory insurance, between monopolistic or non-monopolistic market structures.
Vakuutusmaksualennusten vaikutusten tarkastelussa pakolliset ja vapaaehtoiset vakuutukset on erotettava toisistaan ja pakollisten vakuutusten yhteydessä monopoli- ja ei-monopoliluonteiset markkinarakenteet.
a) voluntary insurance
a) Vapaaehtoiset vakuutukset
If the insurance market is competitive, premium (= price) variations are the most important means of competition.
Jos tapaturmavakuutus on vapaaehtoinen, vakuutusyhtiö voi muunnella vakuutusmaksuja oman mielensä mukaan.
Some insured companies, especially the big ones, could be even driven out of the insurance system, covering the
Lukuisiin vakuutusyhtiöihin kohdistettu poliittinen painostus, jonka tavoitteena olisi saada ne mukaan
damages without help, as do the public institutions in some countries (e.g. in Germany): it has to be kept in mind that insurance does not, as a rule, change the expected value of damages but only its distribution over time.
Sakassa): on pidettävä mielessä, että vakuutus ei yleensä muuta vahinkojen odotettua aivoa, vaan ainoastaan jakaa kustannukset pidemmälle aikavälille.
If the financial assets of an institution are big enough to compensate for peak loads, no insurance is needed.
Jos laitoksen varallisuus on riittävä huippukuormituksen aikaisiin korvauksiin, sen ei tarvitse ottaa vakuutuksia lainkaan.
As long as there is no fairly unifonn compulsory accident insurance system in all member states of the EU, premium variations for promoting the improvement of working conditions cannot be recommended.
Vakuutusmaksujen alennuksia ei voida suositella työolosuhteiden parantamisen edistämiskeinona niin kauan, kun suhteellisen yhtenäinen, pakollinen tapaturmavakuutusjärjestelmä ei ole voimassa kaikissa EU:n jäsenmaissa.
They would not only be difficult to enforce, but could disturb competition among companies in countries with compulsory and voluntary insurance.
Sen lisäksi, että niiden voimaansaattaminen tulisi olemaan vaikeaa, ne saattaisivat myös sekoittaa yhtiöiden välistä kilpailua maissa, joissa on sekä pakollisia että vapaaehtoisia vakuutuksia.
b) compulsory insurance
b) Pakolliset vakuutukset
If a uniform system of compulsory accident insurance can be installed in the EU, then it depends on the details of the system as to whether and how premium variations would work.
Mikäli yhtenäinen, pakollinen tapaturmavakuutusjärjestelmä toteutettaisiin EU:ssa, vakuutusmaksujen alennusten vaikutustapa ja vaikutusteho riippuisivat omaksutun järjestelmän yksityiskohdista.
If there were a multitude of insurance bodies, as e.g. in Germany, then it would depend on the legal situation whether uniform premium variations could be enforced.
Jos vakuutuslaitoksia olisi suuri määrä, kuten esim.
We shall now consider a system with one (and only one) insurance body in each country (or with an instrument to make a multitude of bodies act uniformly).
Saksassa on asian laita, yhtenäisten vakuutusmaksualennusten voimaansaattaminen riippuisi lainsäädännöstä.
We are talking, nota bene, about incentives for additional measures, not about enforcing the law.
Alennukset kytketään työolosuhteiden parannuksiin.
The question is whether a compulsory insurance scheme should be allowed to "punish" its members for behaviour which is strictly legal.
Tähän saakka vakuutusmaksujen vaihtelu on yleensä kytketty tuloksiin, ts. tapaturmien määrään.
This is questionable, and therefore we suggest positive incentives only, i.e. premium reduction in return for risk reduction.
Edellä on jo mainittu, että tämä voi tilastollisista syistä saattaa pienet ja keskikokoiset yritykset huomattavan epäedulliseen asemaan.
This is already done with great success by fire insurance companies: they reduce their premium (independently of the actual damages) according to certain precautions taken by the insuree. If, e.g., a company in Germany has its own fire brigade, the premium can go down by as much as 40% (depending on the number and availability of staff, training and equipment of the fire brigade).
Jos tällaisen järjestelmän puitteissa vakuutusmaksujen vaihteluista muodostuu liittävän suuria, jotta ne toimisivat todellisina kannustimina, niiden myötä saattaa myös syntyä negatiiviseen vaihteluun liittyviä perustavaa laatua olevia ongelmia.
Here we have a premium variation as a function of risk, not of statistical coincidence.
On otettava huomioon, että tässä on kysymys lisätoimenpiteiden kannustamisesta, ei lakisääteisten määräysten noudattamisen valvonnasta.
In the field of labour safety and health one could offer a bonus for reducing risks below the legally admissible limits.
On selvitettävä, pitäisikö pakollisen vakuutusohjelman puitteissa sallia siihen osallistuvien "rankaiseminen" toiminnasta, joka on kuitenkin täysin laillista.
If, for example, equipment with lower noise is employed, the premium could be reduced by a specified percentage, since the risk of damage claims for loss of hearing is objectively lower.
Tämä on kyseenalaista ja tästä syystä suosittelemme ainoastaan positiivisten kannustimien käyttöä, ts. alennusta vakuutusmaksuun, kun riski on pienentynyt.
This is easy for a "one-insurer system" because all claims pass through the one insurance company regardless of the employee's job history.
Palovakuutusyhtiöt ovat jo toimineet näin suurella menestyksellä: ne ovat alentaneet vakuutusmaksuja (todellisista vahingoista riippumattomasti), jos vakuutuksenottaja on yhtynyt tiettyihin ennalta ehkäiseviin toimenpiteisiin.
If a multitude of insurers exist with responsibility for different branches of the economy, e.g. in Germany, then an adjustment fund would have to be set up.
Esimerkiksi, jos ylityksellä Saksassa on oma palokuntansa, vakuutusmaksu voi laskea jopa 40 % (henkilöstön ja palonsammutustyöhön saatavissa olevien määrästä, palokoulutuksesta ja palokunnan laitteista riippuen).
For instance, there are branches of industry where the proportion of older workers is considerably above average, because employees try to find easier work when they get older.
Tässä tapauksessa vakuutusmaksu vaihtelee riskin funktiona, eikä tilastollisten yhteensattumien johdosta.
So employees perhaps damage their health in one branch while they are young but the claim is made in another branch later.
Työsuojelun piirissä bonuksia voitaisiin tarjota silloin, kun riskitekijät on saatu laskemaan laissa säädettyjen arvojen alapuolelle.
In a "pay-as-you-go" system this would in any case disturb the market allocation, because it would burden one branch with the "consumption of human health" of another branch.
Esimerkiksi, jos käyttöön otetaan hiljaisempi kone, vakuutusmaksua voitaisiin alentaa tietty prosenttimäärä, koska kuulonmenetyksestä johtuvien korvausvaatimusten riski on silloin huomattavasti pienempi.
If the insurer varies his premium according to risk, this would, again, influence the market for equipment, but this time it is not done by the state, but by an institution which acts according to its own market conditions.
Tämä on yksinkertaista järjestelmässä, jossa on yksi vakuutuksenantaja, koska silloin kaikki korvausvaatimukset kulkevat yhden ja saman
equipment reduces the probability of work induced sickness and thus the expenditure on compensation.
vakuutuslaitoksen kautta riippumatta työntekijän työpaikkahistoriasta.
Insurance premiums ought to reflect the expected value of the damages, therefore a premium reduction for reduced risk is in accordance with the principles of both insurance and the market economy.
Tasoitusrahaston perustaminen on sen sijaan välttämätöntä, jos olemassa on runsas määrä vakuutuksenantajia, jotka ovat erikoistuneet talouselämän eri osiin, kuten esim.