natgillin/translations-raw huggingface dataset:
That interpretation defended by the applicant did not convince the Court of First Instance which held that it was at variance with the wording of the provision, which does not include such a restriction, and that it would mean that the inclusion of legal advice among the exceptions under Regulation No 1049/2001 had no practical effect, since the Community legislature intended, in Article 4(2) of that regulation, to provide for an exception relating to legal advice distinct from that relating to court proceedings.
Tämä kantajan puoltama tulkinta ei vakuuttanut ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta, joka katsoi, että se on ristiriidassa tekstin sanamuodon kanssa, joka ei sisällä tällaista rajoitusta, ja että se tekisi merkityksettömäksi oikeudellista neuvonantoa koskevan maininnan asetuksessa N:o 1049/2001 säädettyjen poikkeusten joukossa, kun kerran yhteisön lainsäätäjä on tahtonut asetuksen 4 artiklan 2 kohdassa vakiinnuttaa oikeudenkäyntimenettelyihin liittymätöntä oikeudellista neuvonantoa koskevan poikkeuksen.
In fact legal advice drawn up by the Council’s legal service in the context of court proceedings is already included in the exception relating to the protection of court proceedings.
Neuvoston oikeudellisen yksikön oikeudenkäyntimenettelyjen yhteydessä laatimat lausunnot kuuluvat jo nyt tuomioistuinkäsittelyn suojaa koskevan poikkeuksen piiriin.
Consequently, according to the Court of First Instance, the Council could legitimately rely on the exception relating to legal advice which is set out in the second indent of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001, in order to decide whether it should give the applicant access to the relevant opinion of its legal service.
Tämän vuoksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, että neuvosto oli voinut perustellusti nojautua asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitettuun oikeudellista neuvonantoa koskevaan poikkeukseen päättääkseen, pitääkö sen myöntää kantajalle oikeus tutustua sen oikeudellisen yksikön kyseiseen lausuntoon.
In the alternative, the applicant submitted that there had been a misapplication of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001, as the Council was wrong to take the view that all the opinions issued by its legal service merit the protection of the confidentiality of legal advice which that provision ensures, when, far from being able to make categorisations, it can decide on the application of the exception only in each individual case, having regard to a specific analysis of each legal opinion.
Kantajan mukaan neuvosto oli arvioinut virheellisesti, että kaikille sen oikeudellisen yksikön antamille lausunnoille on myönnettävä oikeudelliselle neuvonannolle kyseisessä säännöksessä taattu luottamuksellisuuden suoja; kantajan mukaan luokittelu ei tule todellakaan kyseeseen, vaan poikkeuksen soveltamista koskeva kannanotto edellyttää kunkin oikeudellisen lausunnon konkreettista ja tapauskohtaista tarkastelua.
The applicant also disputed the relevance of the need to protect the legal opinion in question, which was identified by the Council in the contested decision.
Kantaja kiisti myös kyseisen oikeudellisen lausunnon suojan tarpeen, jonka neuvosto toi esiin riidanalaisessa päätöksessä.
In reply to the first point, the Court of First Instance acknowledged that the fact that the document in question is a legal opinion cannot, of itself, justify the refusal of access because the Council is bound to assess in each individual case whether the documents whose disclosure is sought actually fall within the exceptions set out in Regulation No 1049/2001.
Ensimmäiseen kohtaan antamassaan vastauksessa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi, ettei se, että kyseinen asiakirja on oikeudellinen lausunto, yksinään riitä perusteeksi sille, että oikeutta tutustua asiakirjoihin ei anneta, sillä neuvoston tehtävänä on arvioida kussakin yksittäistapauksessa, kuuluvatko pyydetyt asiakirjat todellakin asetuksessa N:o 1049/2001 vahvistettujen poikkeusten soveltamisalaan.
Furthermore, according to the Court of First Instance, the reasoning given by the Council for its refusal to disclose the entirety of the legal opinion in question seems to relate to all of its legal service’s advice on legislative acts and not specifically to the legal opinion in question.
Lisäksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen mukaan perustelut, jotka neuvosto oli esittänyt kieltäytymiselleen antaa Turcolle kyseinen oikeudellinen lausunto kokonaisuudessaan, vaikuttavat koskevan kaikkia sen oikeudellisen yksikön lausuntoja, jotka koskevat lainsäädäntötoimia, eivätkä pelkästään kyseistä oikeudellista lausuntoa.
The applicant’s arguments were, however, rejected for two reasons: the generality of the reasoning was justified by the fact that giving additional information, making particular reference to the contents of the legal opinion in question, would deprive the exception of its purpose, and the fact that the Council finally agreed to disclose the introductory paragraph of the opinion indicates that it considered its content before giving a decision on the request for access.
Kantajan esittämät perustelut hylättiin kuitenkin kahdesta seuraavasta syystä: ensinnäkin perustelujen yleisluonteisuus oli perusteltua sen vuoksi, että lisätietojen, jotka viittaisivat erityisesti kyseessä olevan oikeudellisen lausunnon sisältöön, esiintuominen olisi tehnyt tyhjäksi kyseisen poikkeuksen tarkoituksen; se, että neuvosto suostui lopulta antamaan tilaisuuden tutustua kyseisen lausunnon johdantokappaleeseen, osoittaa, että se oli tutkinut kyseisen kappaleen sisällön ennen asiakirjapyyntöä koskevan kantansa ilmoittamista.
As regards the challenge to the existence of an interest in the protection of the legal opinion in question, which was relied on by the Council, the Court of First Instance discounted any error of assessment, on the grounds that the disclosure of that opinion, firstly, would make public the Council’s internal discussions on the question of the legality of the legislative act to which it related and therefore, ‘given the particular nature of such documents’,
Kyseisen oikeudellisen lausunnon suojan tarpeen, johon neuvosto vetosi, kiistämisen osalta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin torjui ajatuksen arviointivirheestä sen perusteella, että tällaisen lausunnon paljastaminen toisaalta saattaisi julkisiksi neuvoston sisäiset keskustelut siitä
II — Analysis of the appeals give rise to lingering doubts as to that legality and, secondly, could compromise the independence of the opinions of the Council’s legal service.
II Valitusten tarkastelu kysymyksestä, onko lainsäädäntötoimi, jota lausunto koskee, laillinen, ja ”näiden asiakirjojen erityinen luonne huomioon ottaen” aiheuttaisi siten epäilyksiä kyseisestä laillisuudesta ja toisaalta asettaisi kyseenalaiseksi neuvoston oikeudellisen yksikön lausuntojen riippumattomuuden.
The Kingdom of Sweden and Mr Turco have appealed before the Court of Justice against that judgment of the Court of First Instance.
Tästä tuomiosta Ruotsin kuningaskunta ja Turco valittivat yhteisöjen tuomioistuimeen.
In support of their appeals, the appellants raise pleas in law which, in essence, call in question the reasoning followed by the Court of First Instance in rejecting the arguments which had been put forward at first instance.
Valittajat kyseenalaistavat valitusperusteillaan pääpiirteissään perustelut, joita ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin käytti ensimmäisessä oikeusasteessa esitettyjen argumenttien torjumiseksi.
Mr Turco claims, first, that there was a misinterpretation of the second indent of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001, as the Court of First Instance wrongly held that legal opinions relating to draft legislation could fall within the scope of that provision although only Article 4(3) of the Regulation can apply to such opinions.
Turco vetoaa ensisijaisesti asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan toisen luetelmakohdan virheelliseen tulkintaan; sen mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on katsonut virheellisesti, että lainsäädäntöehdotuksia koskevat oikeudelliset lausunnot voivat kuulua kyseisen säännöksen soveltamisalaan, vaikka sellaisiin lausuntoihin voidaan soveltaa vain kyseisen asetuksen 4 artiklan 3 kohtaa.
Secondly, Mr Turco and the Swedish Government submit that the Court of First Instance misapplied the second indent of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001 in holding that legal opinions of the Council’s legal service relating to draft legislation are by definition covered by the exception laid down by that provision in favour of legal advice.
Toissijaisesti Turco ja Ruotsin hallitus väittävät, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on soveltanut asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan toista luetelmakohtaa virheellisesti arvioidessaan, että lainsäädäntöehdotuksia koskevat neuvoston oikeudellisen yksikön lausunnot kuuluvat luonteensa puolesta tässä säännöksessä tarkoitetun oikeudellista neuvonantoa koskevan poikkeuksen piiriin.
Thirdly, the appellants claim that the Court of First Instance misinterpreted and misapplied the concept of an overriding public interest capable of justifying the disclosure of a document which is in principle covered by the exception on the ground of confidentiality provided for in respect of legal advice.
Kolmanneksi valittajat moittivat ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta sellaisen ylivoimaisen yleisen edun väärästä tulkinnasta ja virheellisestä soveltamisesta, joka voisi oikeuttaa sellaisen asiakirjan, joka pääsääntöisesti kuuluu oikeudelliseen neuvonantoon luottamuksellisuuden nojalla sovellettavan poikkeuksen piiriin, sisältämien tietojen ilmaisemisen.
Lastly, the applicant complained that the Council did not examine whether there was an overriding public interest, in particu- lar that related to the transparency of the decisionmaking process and to the principles of openness and democracy, which would justify public access to legal opinions relating to legislative initiatives.
Lopuksi kantaja moitti neuvostoa siitä, ettei se ollut tarkistanut sellaisen erityisesti päätöksentekomenettelyn avoimuuteen ja avoimuuden ja kansanvallan periaatteisiin liittyvän ylivoimaisen yleisen edun olemassaoloa, jonka nojalla yleisön oikeus tutustua lainsäädäntöaloitteisiin liittyviin oikeudellisiin lausuntoihin olisi perusteltu.
There too, the Court of First Instance discounted any error of assessment and made two findings.
Myös tässä yhteydessä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin torjui ajatuksen arviointivirheestä esittämällä kaksi näkökohtaa.
The principles of transparency, openness and democracy underlie all the provisions of Regulation No 1049/2001, with the result that the overriding public interest mentioned in Article 4(2) of that regulation must, as a rule, be distinct from those principles or, at the very least, the applicant must show, which he failed to do in the present case, that, having regard to the specific facts of the case, the invocation of those same principles is so pressing that it overrides the need to protect the document requested.
Koska läpinäkyvyyden, avoimuuden ja kansanvallan periaatteet ovat kaikkien asetuksen N:o 1049/2001 säännösten taustalla, asetuksen 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun ylivoimaisen yleisen edun on periaatteessa oltava erillinen niistä tai ainakin – mitä ei ollut tehty esillä olevassa asiassa – hakijan olisi näytettävä toteen, että kyseessä olevaan tapaukseen liittyvät erityisolosuhteet huomioon ottaen näihin samoihin periaatteisiin vetoaminen on niin tärkeää, että se ylittää riidanalaisen asiakirjan suojan tarpeen.
Furthermore, it is for the applicant who intends to rely on an overriding public interest capable of justifying the disclosure of a legal opinion to invoke it in his application so as to invite the institution to give a decision on that point, although the institution may itself identify an overriding public interest of that kind.
Lisäksi hakijan, joka aikoo vedota sellaiseen ylivoimaiseen yleiseen etuun, joka voisi oikeuttaa oikeudellisen lausunnon sisältämien tietojen ilmaisemisen, on tuotava se esiin pyyntönsä yhteydessä, jotta toimielin ottaisi kantaa asiaan, vaikka toimielin voi itsekin yksilöidä tällaisen ylivoimaisen yleisen edun.
Before dealing in detail with those pleas, I must quickly refute the final two pleas in law raised by Mr Turco.
Ennen näiden perusteiden yksityiskohtaista käsittelyä minun on otettava lyhyesti kantaa kahteen viimeiseen Turcon esiin ottamaan asiaan.
Mr Turco claims, first, in essence, that the Court of First Instance contravened the principle of a community governed by the rule of law.
Turco moittii ensin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta oikeusvaltioperiaatteen rikkomisesta.
By accepting
Toteamalla, että oikeus
Since none of the arguments put forward by the applicant found favour with the Court of First Instance, it dismissed the action for annulment of the refusal of access to the opinion of the Council’s legal service, by judgment of 23 November 2004.
Koska ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei hyväksynyt mitään kantajan esittämistä argumenteista, se hylkäsi 23.11.2004 antamallaan tuomiolla kumoamiskanteen, joka koski neuvoston kieltäytymistä antaa oikeus tutustua neuvoston oikeudellisen yksikön lausuntoon.
OPINION OF MR POIARES MADURO — JOINED CASES C-39/05 P AND C-52/05 P the exception relating to legal advice, the Court of First Instance did not have to rule on the independence of that legal service or of its members, but on the extent to which the disclosure of its legal opinions could affect the independence, that is to say the sincerity with which it is required to give them.
JULKISASIAMIES POIARES MADURON RATKAISUEHDOTUS – YHDISTETYT ASIAT C-39/05 P JA C-52/05 P koskevan poikkeuksen soveltamiseen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ei kuitenkaan tarvinnut ottaa kantaa kyseisen oikeudellisen yksikön tai sen jäsenten riippumattomuuteen vaan siihen, missä määrin tietojen antaminen sen oikeudellisten lausuntojen sisällöstä saattaa vaikuttaa siihen riippumattomuuteen, toisin sanoen vilpittömyyteen, jota noudattaen sen oletetaan antavan lausunnot.
The Court of First Instance ruled on that point by finding that the ‘independence of the opinions of [the] legal service’ can justify a refusal to disclose.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki tämän arvioiden, että ”oikeudellisen yksikön lausuntojen riippumattomuus” voi olla lausuntojen luovuttamisen epäämisen peruste.
5Furthermore, the Court of First Instance cannot properly be criticised for failing to discuss, for the purposes of that assessment, the applicant’s assertion that the disclosure of the opinions of the Council’s legal service would help to protect that service from improper external influences since, as the Court of First Instance rightly pointed out, the applicant had put forward no explanation in support of it.
5Sitä ei voida pätevästi moittia siitä, ettei se kyseisen arvioinnin suorittaessaan käsitellyt kantajan väitettä, jonka mukaan tietojen antaminen oikeudellisen yksikön lausuntojen sisällöstä auttaisi suojaamaan neuvoston oikeudellista yksikköä ulkopuolisilta laittomilta vaikutteilta, koska kantaja ei ollut antanut väitteensä tueksi minkäänlaista selitystä, kuten ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on perustellusti korostanut.
6 In that regard it should be borne in mind that ‘although the Court of First Instance is required to give reasons for its decisions, it is not obliged to respond in detail to every single argument advanced by a party, par -ticularly if the argument is not sufficiently clear and precise’.
6Huomautettakoon tässä yhteydessä, että ”ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle asetetun velvollisuuden, jonka mukaan sen on perusteltava päätöksensä, ei voida katsoa edellyttävän sitä, että sen olisi vastattava yksityiskohtaisesti kaikkiin asian osapuolen esittämiin väitteisiin varsinkaan silloin, kun nämä väitteet eivät ole riittävän selviä ja täsmällisiä”.
7 that access to a legal opinion may be refused on the ground that its disclosure could give rise to lingering doubts as to the lawfulness of the legislative act to which it relates, 4 the Court of First Instance favoured the view of a stable legal order based on unlawful acts.
7 tutustua oikeudelliseen lausuntoon voidaan evätä sen perusteella, että tietojen antaminen lausunnon sisällöstä saattaa aiheuttaa epäilyksiä sen lainsäädäntötoimen, jota lausunto koskee, laillisuudesta, 4ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on sen mukaan asettanut etusijalle vakaan mutta säännönvastaisuuksille perustuvan oikeusjärjestyksen näkökulman.
It is evident that that argument cannot succeed.
Tätä perustelua ei voida tietenkään hyväksyä.
By the grounds which the appellant has called in question, the Court of First Instance highlighted the risk that the subjective opinion of the Council’s legal service on the lawfulness of a legislative act might, if disclosed, fuel challenges before the courts which may prove to be misplaced.
Kantajan kyseenalaistamilla perusteluilla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tarkoittanut vaaraa, että neuvoston oikeudellisen yksikön subjektiivisen näkemyksen, joka koskee lainsäädäntötoimen laillisuutta, paljastaminen voi johtaa ajankohtaan nähden asiaankuulumattomaan riitaan.
On the other hand, that opinion in no way prejudges the lawfulness of the legislative act to which it refers.
Mainittu näkemys ei tarkoita, että siinä tarkoitettu lainsäädäntötoimi olisi lainvastainen.
The role of the legal service is limited to providing the Council with assistance in its assessment ex ante of the lawfulness of an act, but it is not the arbiter of the legality of the acts which that institution adopts, since only the Court of Justice has the power to give a legally binding ruling on that point.
Oikeudellisen yksikön tehtävänä on ainoastaan avustaa neuvostoa sen arvioidessa ennakkoon toimen laillisuutta; sen tehtävänä ei ole ratkaista kyseisen toimielimen antamien toimien laillisuutta. Ainoastaan yhteisöjen tuomioistuin on toimivaltainen ottamaan oikeusvoimaisesti kantaa tähän kysymykseen.
Moreover, that is the reason why the Council is perfectly entitled to disregard an unfavourable opinion from its legal service, even though, politically, it would have more difficulty in doing so if the opinion were published.
Se on sitä paitsi syy, jonka vuoksi neuvostolla on täysi oikeus olla välittämättä oikeudellisen yksikkönsä kielteisestä lausunnosta, vaikkakin olisi poliittisesti arveluttavampaa tehdä niin, jos lausunto julkaistaisiin.
Paradoxically, however, as the Council correctly points out, making its opinions public would be likely to prejudice the independence and the candour with which its legal service issues them and, therefore, the benefit which the institution may derive from them in its a priori assessment of the lawfulness of an act.
Paradoksaalista kyllä, ja kuten neuvosto perustellusti toteaa, sen oikeudellisen yksikön lausuntojen julkistaminen saattaa vahingoittaa sitä riippumattomuutta ja vilpittömyyttä, joita yksikkö noudattaa antaessaan lausuntoja, ja näin ollen heikentää sitä hyötyä, jonka toimielin voi saada lausunnosta arvioidessaan ennakkoon toimen laillisuutta.
Let us come back now to the main points of the appellants’ arguments.
Tarkastelen seuraavaksi hakijoiden esittämien perusteiden olennaista osaa.
For the purposes of clarity in the examination of the substance of the appeal, rather than set out each plea in turn, I will divide my analysis into two stages.
Valitusten tutkimisen selkiyttämiseksi en tarkastele perusteita yksitellen, vaan esitän analyysini kahdessa osassa.
First I will examine whether the legal opinions of the Council’s legal service relating to draft legislation are covered by the exception set out in the second indent of
Tarkastelen ensin sitä, kuuluvatko neuvoston oikeudellisen yksikön lainsäädäntöehdotuksia koskevat oikeudelliset lausunnot asetuksen N:o 1049/2001 4
Mr Turco also complains that the Court of First Instance failed to give sufficient reasons in that it did not deal with some of his arguments relating to the independence of the Council’s legal service.
Lisäksi Turco moittii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta perustelujen riittämättömyydestä, koska se ei ole vastannut tiettyihin Turcon väitteisiin, jotka koskevat neuvoston oikeudellisen yksikön riippumattomuutta.
However, for the purpose of ruling on the application of
Ottaakseen kantaa oikeudellista neuvonantoa
5 — Judgment under appeal, paragraph 79.6 — Ibidem.
5 – Valituksen kohteena olevan tuomion 79 kohta.6 – Ibidem.
4 — See paragraph 78 of the judgment under appeal.
4 – Ks. valituksen kohteena olevan tuomion 78 kohta.
Article 4(2) of Regulation No 1049/2001 or by that provided for in Article 4(3) thereof.
artiklan 2 kohdan toisessa luetelmakohdassa vai kyseisen asetuksen 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun poikkeuksen piiriin.
Then I will consider the way in which the second indent of Article 4(2) is to be applied.
Tämän jälkeen tarkastelen sitä tapaa, jolla 4 artiklan 2 kohdan toista luetelmakohtaa on sovellettava.
A — The scope of the second indent of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001
A Asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan toisen luetelmakohdan soveltamisala
Does the exception to the right of access to documents, laid down in the second indent of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001 in favour of legal advice, cover only legal advice issued in the context of court proceedings?
Kattaako asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitettu oikeudelliseen neuvonantoon sovellettava asiakirjajulkisuutta koskeva poikkeus ainoastaan oikeudenkäyntimenettelyjen yhteydessä annetut oikeudelliset lausunnot?
That is Mr Turco’s opinion.
Tämä on Turcon näkemys asiasta.
Thus, according to Mr Turco, the Court of First Instance erred in law in holding that it was lawful for the Council, on the basis of that provision, to refuse access to the legal opinion drawn up by the Council’s legal service on the proposal for a Directive laying down minimum standards for the reception of applicants for asylum in Member States.
Hänen mukaansa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on näin ollen tehnyt oikeudellisen virheen pitäessään lainmukaisena sitä, että neuvosto epäsi tämän säännöksen perusteella häneltä oikeuden tutustua neuvoston oikeudellisen yksikön laatimaan oikeudelliseen lausuntoon turvapaikanhakijoiden vastaanottoa jäsenvaltioissa koskevista vähimmäisvaatimuksista annetusta ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi.
Mr Turco maintains that only Article 4(3) of Regulation No 1049/2001 can provide a basis for a refusal to disclose legal opinions issued by the Council’s legal service relating to draft legislation.
Oikeus tutustua neuvoston oikeudellisen yksikön laatimiin lainsäädäntöehdotuksia koskeviin oikeudellisiin lausuntoihin voidaan Turcon mukaan evätä ainoastaan asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 3 kohdan nojalla.
First the literal interpretation.
Tarkasteltakoon ensin kirjaimellista tulkintaa.
The wording of the second indent of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001 refers generally to the protection of ‘legal advice’.
Asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan toisen luetelmakohdan sanamuoto sisältää ”oikeudellisen neuvonannon” suojaa koskevan yleisen maininnan.
The wording used does not state that only legal advice relating to court proceedings would be covered, as would wording such as ‘court proceedings and in particular legal advice’ or ‘legal advice provided in the course of court proceedings’.
Käytetyn sanamuodon perusteella ei voida päätellä, että säännöksessä tarkoitettaisiin ainoastaan oikeudenkäyntimenettelyihin liittyviä oikeudellisia lausuntoja, kuten olisi pääteltävissä seuraavanlaisista sanamuodoista: ”tuomioistuinkäsittely ja erityisesti oikeudellinen neuvonanto” tai ”tuomioistuinkäsittelyn yhteydessä annettu oikeudellinen neuvonanto”.
Accordingly, where the legislature makes no distinction, no distinction should be made.
Erotusta ei tarvitse tehdä, koska lainsäätäjäkään ei tee sitä.