natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Mr Kadi puts forward two grounds of appeal, the first alleging lack of any legal basis for the contested regulation and the second concerning breach of several rules of international law by the Court of First Instance and the consequences of that breach as regards the assessment of his arguments relating to the infringement of certain of his fundamental rights which he pleaded before the Court of First Instance.
Kadi esittää kaksi perustetta, joista ensimmäinen koskee sitä, että riidanalaisen asetuksen oikeusperusta on puutteellinen, ja toinen sitä, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin rikkoi väitetysti useita kansainvälisen oikeuden sääntöjä, sekä seurauksia, joita tästä rikkomisesta aiheutui niiden kanneperusteiden arvioinnille, jotka koskevat kantajan sellaisten perusoikeuksien loukkaamista, joihin hän vetosi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa.
Al Barakaat puts forward three grounds of appeal, the first alleging lack of any legal basis for the contested regulation, the second infringement of Article 249 EC and the third infringement of certain of its fundamental rights.
Al Barakaat esittää kolme perustetta, joista ensimmäinen koskee sitä, että riidanalaisen asetuksen oikeusperusta on puutteellinen, toinen sitä, että EY 249 artiklaa on rikottu, ja kolmas sitä, että tiettyjä sen perusoikeuksia on loukattu.
In its cross-appeal the United Kingdom puts forward a single ground relating to the error of law allegedly committed by the Court of First Instance in concluding in the judgments under appeal that it was competent to consider whether the Security Council’s resolutions at issue were compatible with the rules of jus cogens.
Yhdistynyt kuningaskunta vetoaa vastavalituksessaan yhteen ainoaan perusteeseen, joka koskee sitä, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen todetessaan valituksenalaisissa tuomioissa, että se oli toimivaltainen tarkastelemaan sitä, ovatko turvallisuusneuvoston kyseessä olevat päätöslauselmat yhteensopivat jus cogensin sääntöjen kanssa.
Concerning the appeals
Valitusten tarkastelu
By order of 13 November 2007 the President of the Court ordered the name of Ahmed Ali Yusuf to be struck from the Court’s register in response to his abandonment of the appeal that he had brought jointly with Al Barakaat in Case C-415/05 P.
Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 13.11.2007 antamalla määräyksellä Ahmed Ali Yusufin nimi poistettiin yhteisöjen tuomioistuimen rekisteristä sen seurauksena, että hän oli peruuttanut asiassa C-415/05 P yhdessä Al Barakaatin kanssa esittämänsä valituksen.
The parties and the Advocate General having been heard in this regard, it is appropriate, on account of the connection between them, to join the present cases for the purposes of the judgment, in accordance with Article 43 of the Rules of Procedure of the Court.
Käsiteltävänä olevat asiat on niiden asiayhteyden vuoksi yhdistettävä tuomion antamista varten yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 43 artiklan mukaisesti, ja asianosaisia ja julkisasiamiestä on kuultu tältä osin.
Concerning the grounds of appeal relating to the legal basis of the contested regulation
Valitusperusteet, jotka koskevat riidanalaisen asetuksen oikeusperustaa
By his first ground of appeal Mr Kadi claims that the Court of First Instance erred in law when it held, in paragraph 135 of Kadi, that it was possible for the contested regulation to be adopted on the joint basis of Articles 60 EC, 301 EC and 308 EC.
Kadi väittää ensimmäisellä valitusperusteellaan, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen todetessaan asiassa Kadi annetun valituksenalaisen tuomion 135 kohdassa, että valituksenalainen asetus voitiin antaa EY 60, EY 301 ja EY 308 artiklan perusteella.
That plea falls into three parts.
Tämä valitusperuste on jaettu kolmeen osaan.
In the first part Mr Kadi maintains that the Court of First Instance erred in law in ruling that Articles 60 EC and 301 EC could be regarded as constituting a partial legal basis for the contested regulation.
Kadi väittää ensimmäisessä osassa, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen todetessaan, että EY 60 ja EY 301 artiklan voidaan katsoa muodostavan osittaisen oikeusperustan riidanalaiselle asetukselle.
Furthermore, the Court of First Instance did not explain how those provisions, which can provide a basis only for measures against third countries, could be envisaged, together with Article 308 EC, as the legal basis of the contested regulation, when the latter contains only restrictive measures directed against individuals and non-State entities.
Lisäksi Kadi väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei selittänyt, miten näitä määräyksiä, joilla hänen mukaansa voidaan perusteella vain kolmansia valtioita koskevia toimenpiteitä, voidaan pitää, yhdessä EY 308 artiklan kanssa, kyseisen asetuksen oikeusperustana, vaikka asetuksessa säädetään vain henkilöitä ja valtioista riippumattomia yhteisöjä koskevista toimenpiteistä.
In the second part, Mr Kadi asserts that, if Articles 60 EC and 301 EC were nevertheless to be held to constitute a partial legal basis for the contested regulation, the Court of First Instance erred in law because it misconstrued Article 301 EC and its function as a ‘bridge’, for that article in no circumstances includes the power to take measures intended to attain an objective of the EU Treaty.
Toisessa osassa Kadi väittää, että jos EY 60 ja EY 301 artiklan on kuitenkin katsottava olevan riidanalaisen asetuksen osittainen oikeusperusta, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen tulkitessaan virheellisesti EY 301 artiklaa ja siinä määrätyn ”yhteyden” tehtävää, koska tässä artiklassa ei Kadin mukaan missään tapauksessa määrätä toimivallasta toteuttaa toimenpiteitä, joiden tarkoitus on toteuttaa jokin unionisopimuksen tavoite.
In the third part, Mr Kadi argues that the Court of First Instance erred in law by interpreting Article 308 EC in such a way that that article might provide a legal basis for legislation for which the necessary powers have not been provided in the EC Treaty and which was not necessary in order to attain one of the Community’s objectives.
Kolmannessa osassa Kadi väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen tulkitessaan EY 308 artiklaa niin, että tämä määräys voi muodostaa oikeusperustan sellaiselle lainsäädännölle, jonka osalta perustamissopimuksessa ei määrätä tarpeellisesta toimivallasta ja joka ei ollut tarpeellinen yhteisön tavoitteen toteuttamiseksi.
In Kadi, paragraphs 122 to 134, the Court of First Instance wrongly assimilated the objectives of the two integrated but separate legal orders constituted by the Union and the Community and thus misinterpreted the limitations of Article 308 EC.
Asiassa Kadi annetun valituksenalaisen tuomion 122–134 kohdassa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin rinnasti Kadin mukaan virheellisesti unionista ja yhteisöstä muodostuvan kahden integroidun mutta toisistaan erillisen oikeudellisen järjestelmän tavoitteet ja jätti näin ollen ottamatta huomioon EY 308 artiklan rajat.
Furthermore, such a view is, to his mind, incompatible with the principle of conferred powers laid down in Article 5 EC.
Tällainen käsitys on lisäksi ristiriidassa EY 5 artiklassa määrätyn toimivallan luovuttamista koskevan periaatteen kanssa.
The Council and the French Republic contest the first part of Mr Kadi’s first ground of appeal, arguing inter alia that the reference to Articles 60 EC and 301 EC in the legal basis of the contested regulation is warranted by the fact that those provisions enact restrictive measures whose ambit was to be extended, by means of recourse to Article 308 EC, to persons or non-State entities that were not, therefore, covered by those two articles.
Neuvosto ja Ranskan tasavalta riitauttavat Kadin ensimmäisen valitusperusteen ensimmäisen osan ja väittävät muun muassa, että sitä, että riidanalaisen asetuksen oikeusperustassa on maininta EY 60 ja EY 301 artiklasta, voidaan perustella sillä seikalla, että näissä artikloissa määrätään rajoittavista toimenpiteistä, joiden soveltamisalaa oli EY 308 artiklan avulla laajennettava koskemaan henkilöitä ja valtioista riippumattomia yhteisöjä, jotka eivät siis kuulu kahden edellä mainitun artiklan soveltamisalaan.
For its part, the United Kingdom maintains that Article 308 EC was used as a means of supplementing the instrumental powers provided for by Articles 60 EC and 301 EC, those articles not constituting, therefore, a partial legal basis for the contested regulation.
Yhdistynyt kuningaskunta väittää puolestaan, että EY 308 artiklaa käytettiin mekanismina, jonka avulla voidaan täydentää EY 60 ja EY 301 artiklassa määrättyä täydentävää toimivaltaa, joten nämä viimeksi mainitut eivät siis muodosta riidanalaisen asetuksen osittaista oikeusperustaa.
The Kingdom of Spain raises in essence the same line of argument.
Espanjan kuningaskunta on esittänyt samanlaisen perustelun.
With regard to the second part of that ground of appeal, the Council maintains that the raison d’être of the bridge provided for in Article 301 EC is precisely to give it the power to adopt measures intended to attain an objective of the EU Treaty.
Kyseisen valitusperusteen toisen osan osalta neuvosto väittää, että EY 301 artiklassa määrätty yhteys on olemassa juuri sitä varten, että neuvostolle myönnetään toimivalta toteuttaa toimenpiteitä, joilla on tarkoitus toteuttaa jokin unionisopimuksen tavoite.
The Kingdom of Spain, the French Republic and the United Kingdom maintain that it is Article 308 EC, and not Articles 60 EC and 301 EC, that enabled the adoption of restrictive measures aimed at individuals and non-State entities, so enlarging the ambit of those two articles.
Espanjan kuningaskunta, Ranskan tasavalta ja Yhdistynyt kuningaskunta väittävät, että rajoittavat toimenpiteet, jotka koskevat henkilöitä ja valtioista riippumattomia yhteisöjä, oli mahdollista toteuttaa EY 308 artiklan, ei EY 60 ja EY 301 artiklan avulla, niin että ensin mainitulla täydennetään kahden viimeksi mainitun soveltamisalaa.
So far as the third part of Mr Kadi’s first ground of appeal is concerned, the Council argues that the whole point of the bridge provided by Article 301 EC is, exceptionally, to use those powers conferred on the Community to impose economic and financial sanctions for the purpose of attaining an objective of the CFSP, and so of the Union, rather than a Community objective.
Kadin ensimmäisen valitusperusteen kolmannen osan osalta neuvosto väittää, että EY 301 artiklassa määrätty yhteys on luotu juuri sitä varten, että voidaan poikkeuksellisesti käyttää yhteisölle myönnettyä toimivaltaa asettaa taloudellisia ja rahoituksellisia pakotteita jonkin YUTP:n ja siis unionin tavoitteen toteuttamiseksi pikemminkin kuin yhteisön tavoitteen toteuttamiseksi.
The United Kingdom and the Member States intervening in the appeal broadly support that position.
Yhdistynyt kuningaskunta ja valitusasian väliintulijoina olevat jäsenvaltiot ovat pääasiallisesti samalla kannalla.
The United Kingdom clarifies its position by stating that, in its view, the action provided for by the contested regulation can be regarded as contributing to the attainment, not of an objective of the Union but of an objective of the Community, namely, the implicit and purely instrumental objective underlying Articles 60 EC and 301 EC of providing effective means of giving effect, exclusively by way of coercive economic measures, to acts adopted under the power conferred upon the Union by Title V of the EU Treaty.
Yhdistynyt kuningaskunta täsmentää kantaansa ja toteaa, että sen mukaan riidanalaisessa asetuksessa säädetyn toiminnan voidaan katsoa edistävän sellaisen tavoitteen toteuttamista, joka ei ole unionin vaan yhteisön tavoite, toisin sanoen EY 60 ja EY 301 artiklan implisiittinen, puhtaasti täydentävä ja taustalla oleva tavoite tarjota tehokkaita keinoja sellaisten toimien täytäntöönpanemiseksi yksinomaan pakottavilla taloudellisilla toimenpiteillä, jotka on annettu unionille unionisopimuksen V osastossa myönnetyn toimivallan nojalla.
According to that Member State, when attainment of that instrumental objective requires forms of economic coercion going beyond the powers specifically conferred on the Council by Articles 60 EC and 301 EC, it is appropriate to have recourse to Article 308 EC to supplement those powers.
Kyseinen jäsenvaltio katsoo, että silloin, kun tämän täydentävän tavoitteen toteutuminen edellyttää sellaisia taloudellisten pakotteiden muotoja, joilla ylitetään neuvostolle EY 60 ja EY 301 artiklassa erityisesti myönnetty toimivalta, on asianmukaista turvautua EY 308 artiklaan tämän toimivallan täydentämiseksi.
The Commission, having declared that it had reconsidered its point of view, argues, primarily, that Articles 60 EC and 301 EC, having regard to their wording and context, constituted in themselves appropriate and sufficient legal bases for the adoption of the contested regulation.
Ilmoitettuaan, että se oli harkinnut kantaansa uudelleen, komissio väittää ensisijaisesti, että EY 60 ja EY 301 artikla muodostivat sanamuotoonsa ja asiayhteyteensä nähden yksinäänkin asianmukaisen ja riittävän oikeusperustan riidanalaiselle asetukselle.
In this connection the Commission raises the following arguments:
Komissio vetoaa tältä osin seuraaviin perusteluihin:
— the wording of Article 301 EC is sufficiently broad to cover economic sanctions against individuals — provided that they are present in or otherwise associated with a third country.
– EY 301 artiklan sanamuoto on sen mukaan riittävän yleinen kattaakseen yksityisiä vastaan toteutetut taloudelliset pakotteet, sikäli kuin nämä henkilöt oleskelevat kolmannessa valtiossa tai heidät yhdistetään tällaiseen valtioon muusta syystä.
The expression ‘economic relations’ covers a vast range of activities.
Komission mukaan ”taloudellisten suhteiden” käsite kattaa suuren määrän erilaisia toimintoja.
Any economic sanction, even directed at a third country, such as an embargo, directly affects the individuals concerned and the country only
Sen mukaan kaikki taloudelliset pakotteet, vaikka ne on kohdistettu
The wording of Article 301 EC, especially the term ‘in part’, does not call for a partial measure to be directed against a particular section of the countries in question, such as the government.
EY 301 artiklan sanamuoto, erityisesti kun on kyse sanasta ”osittain”, ei komission mukaan edellytä, että osittaisella toimenpiteellä tarkoitetaan asianomaisten valtioiden tiettyä osaa, kuten sen hallitusta.
Allowing, as it does, the Community to break off completely economic relations with all countries, that provision must also authorise it to interrupt economic relations with a limited number of individuals in a limited number of countries;
Kun tässä määräyksessä tarjotaan yhteisölle mahdollisuus keskeyttää täysin taloudelliset suhteet kaikkien maiden kanssa, siinä olisi myös sallittava se, että taloudelliset suhteet voidaan keskeyttää rajatun henkilöiden määrän kanssa rajatussa määrässä maita
— the fact that similar words are used in Article 41 of the Charter of the United Nations and in Article 301 EC shows that the authors of that latter provision clearly intended to provide a platform for the implementation by the Community of all measures adopted by the Security Council that call for action by the Community;
– se, että Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirjan 41 artiklassa ja EY 301 artiklassa käytetty terminologia vastaavat toisiaan, on komission mukaan merkki tämän viimeksi mainitun määräyksen laatijoiden selkeästä aikomuksesta saattaa voimaan määräys, jonka avulla yhteisö voi panna täytäntöön sellaiset turvallisuusneuvoston toteuttamat toimet, jotka edellyttävät yhteisön toimia
— Article 301 EC puts in place a procedural bridge between the Community and the Union, but seeks neither to increase nor to reduce the ambit of Community competence.
– EY 301 artiklassa otetaan komission mukaan käyttöön yhteisön ja unionin välinen menettelyllinen yhteys, mutta sen tarkoitus ei ole lisätä tai vähentää yhteisön toimivaltaa.
As a result, that provision has to be interpreted as broadly as the relevant Community powers.
Näin ollen tätä määräystä on tulkittava yhtä laajasti kuin on tulkittava asian kannalta merkityksellisiä yhteisön toimivaltuuksia.
The Commission maintains that the measures at issue fall within the ambit of the common commercial policy, having regard to the effect on trade of measures prohibiting the movement of economic resources, and even that those measures constitute provisions relating to the free movement of capital, since they involve the prohibition of transferring economic resources to individuals in third countries.
Komissio väittää, että kyseessä olevat toimenpiteet kuuluvat yhteisen kauppapolitiikan alaan, kun otetaan huomioon sellaisten toimenpiteiden vaikutus kauppaan, joilla kielletään taloudellisten resurssien liikkeet, tai että nämä toimenpiteet ovat peräti pääomien vapaata liikkuvuutta koskevia säännöksiä, koska niissä kielletään taloudellisten resurssien siirtäminen kolmansissa valtioissa oleskeleville yksityisille oikeussubjekteille.
The Commission also argues that it is clear from Article 56(1) and (2) EC that movements of capital and payments between the Community and third countries fall within
Komissio väittää myös, että EY 56 artiklan 1 ja 2 kohdasta seuraa, että pääomien liikkeet ja yhteisön ja kolmansien maiden väliset maksut kuuluvat yhteisön toimivaltaan,
Community competence, the Member States being able to adopt sanction measures only within the framework of Article 60(2) EC and not of Article 58(l)(b) EC.
KADI JA AL BARAKAAT INTERNATIONAL FOUNDATION v. NEUVOSTO JA KOMISSIO koska jäsenvaltiot voivat toteuttaa tällä alalla seuraamuksia vain EY 60 artiklan 2 kohdan eikä EY 58 artiklan 1 kohdan b alakohdan yhteydessä.
In consequence, the Commission believes that recourse may not be had to Article 308 EC for the adoption of the contested regulation, since power to act is provided for in Articles 60 EC and 301 EC.
Komissio katsoo näin ollen, että riidanalaisen asetuksen antamisessa ei oikeusperustana voitu käyttää EY 308 artiklaa, koska EY 60 ja EY 301 artiklassa määrätään toimivallasta.
Alternatively, the Commission contends that, before resorting to Article 308 EC, it is necessary to examine the applicability of the articles of the EC Treaty dealing with the common commercial policy and the free movement of capital and payments.
Toissijaisesti komissio väittää, että ennen kuin EY 308 artiklaan turvaudutaan oikeusperustana, on arvioitava yhteistä kauppapolitiikkaa ja pääomien ja maksujen vapaata liikkumista koskevien EY:n perustamissopimuksen artiklojen sovellettavuutta.
In the further alternative, it maintains that, if Article 308 EC were to be held to be the legal basis of the contested regulation, it would be the sole legal basis, for recourse to that provision must be based on the consideration that action by the Community is necessary in order to attain one of the objectives of the Community and not, as the Court of First Instance held, the objectives of the EU Treaty in the sphere of external relations, in this case the CFSP.
Vielä edelliseenkin nähden toissijaisesti komissio esittää, että jos EY 308 artiklan olisi katsottava muodostavan riidanalaisen asetuksen oikeusperustan, sen olisi oltava asetuksen ainoa oikeusperusta, koska tähän määräykseen turvautumisen on perustuttava toteamukselle, että yhteisön toiminta on tarpeen jonkin yhteisön tavoitteen saavuttamista varten, eikä, kuten ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi, unionisopimuksen tavoitteiden, eli tässä tapauksessa YUTP:n tavoitteiden toteuttamista varten.
The Community objectives involved in this instance are the common commercial policy, mentioned in Article 3(1)(b) EC, and the free movement of capital, referred to by implication in Article 3(1)(c) EC, read in conjunction with the relevant provisions of the EC Treaty, namely those contained in Article 56 EC relating to the free movement of capital to and from third countries. The measures at issue, producing effects
Nyt esillä olevassa asiassa kyse on komission mukaan yhteisestä kauppapolitiikasta muodostuvasta yhteisön tavoitteesta, johon viitataan EY 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa, ja yhteisön tavoitteesta, joka koskee pääomien vapaata liikkuvuutta ja johon viitataan implisiittisesti EY 3 artiklan 1 kohdan c alakohdassa, kun sitä luetaan yhdessä EY:n perustamissopimuksen asian kannalta merkityksellisten määräysten kanssa, toisin sanoen EY 56 artiklan kanssa, joka koskee pääomien vapaata
2008 — JOINED CASES C-402/05 P AND C-415/05 P on trade, regardless of the fact that they were adopted in pursuit of foreign policy objectives, fall within the ambit of those Community objectives.
Komission mukaan kyseessä olevat toimet kuuluvat kyseisiin yhteisön tavoitteisiin, koska niillä on vaikutuksia kauppaan, riippumatta siitä, että ne toteutettiin ulkopolitiikan tavoitteiden yhteydessä.
Mr Kadi, the Kingdom of Spain, the French Republic and the United Kingdom, contest the view principally put forward by the Commission, objecting as follows:
Kadi, Espanjan kuningaskunta, Ranskan tasavalta ja Yhdistynyt kuningaskunta riitauttavat komission ensisijaisesti esittämän väitteen seuraavin perustein:
— it is an extensive interpretation of Articles 60 EC and 301 EC misconstruing the radically different and new nature of what are known as the ‘smart’ sanctions in question, in that they are no longer linked to any third country, and a hazardous interpretation, for those articles were introduced at a time when such a link was a feature of sanctions;
– kyseessä on EY 60 ja EY 301 artiklan laajentava tulkinta, jossa ei oteta huomioon kyseessä olevien ”älykkäiden” pakotteiden täysin erilaista ja uudentyyppistä luonnetta, koska nämä pakotteet eivät liity millään tavoin kolmanteen maahan; tämä tulkinta on vaarallinen, koska nämä artiklat saatettiin voimaan aikakautena, jolloin tällainen yhteys oli pakotteille ominainen
— unlike the ‘smart’ sanctions in question, a total embargo is essentially directed against the rulers of a third country on whom such a measure is designed to exert pressure, and only indirectly against economic operators in the country concerned, so that it cannot be argued that all sanctions, including embargoes, are primarily directed at individuals;
– toisin kuin kyseessä olevat älykkäät pakotteet, täydellinen kauppasaarto koskee ensisijaisesti kolmannen maan johtajia, joita tällaisella toimella pyritään painostamaan, ja se koskee asianomaisen maan talouden toimijoita vain välillisesti, siten, ettei voida väittää, että kaikki pakotteet, kauppasaarto mukaan lukien, koskisivat ensisijaisesti yksityisiä oikeussubjekteja
— unlike Article 41 of the Charter of the United Nations, Article 301 EC is specifically concerned with the interruption of economic relations ‘with one or more third countries’, with the result that no argument can be drawn from the similarity of the wording of those two provisions;
– toisin kuin Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirjan 41 artiklassa, EY 301 artiklassa on nimenomaisesti kyse taloudellisten suhteiden keskeyttämisestä ”yhden tai useamman kolmannen maan kanssa”, joten näiden kahden määräyksen sanamuodon samankaltaisuudesta ei voida johtaa perusteluita
— Article 301 EC is not just a procedural provision.
– EY 301 artikla ei ole pelkkä menettelymääräys.
It institutes a specific legal basis and procedure and clearly confers material competence upon the Community;
Tässä määräyksessä otetaan käyttöön oikeusperusta ja erityinen menettely, ja on ilmeistä, että siinä myönnetään yhteisölle aineellinen toimivalta
— the measures imposed by the contested regulation do not concern commercial relations between the Community and third countries, and cannot, therefore, rely on the objective of the common commercial policy;
– riidanalaisella asetuksella säädetyt toimet eivät koske yhteisön ja kolmansien maiden välisiä kaupallisia suhteita, eikä näin ollen voida väittää, että näillä toimilla olisi yhteiseen kauppapolitiikkaan liittyvä tavoite