natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In those circumstances, the first indent of Article 38(1) of the Association Agreement with Slovakia must be recognised as having direct effect, with the result that Slovak nationals who invoke it are entitled to rely on it before national courts of the host Member State.
Kansallinen tuomioistuin kysyy ennakkoratkaisukysymyksessään pääasiallisesti, onko yhteisöjen ja Slovakian välisen assosiaatiosopimuksen 38 artiklan 1 kohdan ensimmäistä luetelmakohtaa tulkittava siten, että sen vastaista on menettely, jossa kansalaisuudeltaan slovakialaiseen ammattiurheilijaan, joka laillisesti työskentelee jäsenvaltioon sijoittautuneessa urheiluseurassa, sovelletaan saman valtion urheiluliiton antamaa sääntöä, jonka mukaan urheiluseurat saavat peluuttaa sarja- ja cup-otteluissa vain rajoitettua määrää sellaisista kolmansista maista kotoisin olevia pelaajia, jotka eivät ole Euroopan talousalueesta (jäljempänä ETA) tehdyn sopimuksen sopimuspuolia.
The question whether the first indent of Article 38(1) of the Association Agreement with Slovakia applies to a rule laid down by a sports federation
Yhteisöjen ja Slovakian välisen assosiaatiosopimuksen 38 artiklan 1 kohdan ensimmäisen luetelmakohdan välitön oikeusvaikutus
It should be observed that, in regard to Article 48(2) of the Treaty, it follows from paragraph 87 of the Court's judgment in Case C-415/93 Bosman [1995] that the prohibition of discrimination laid down in that provision applies to rules laid down by sporting associations which determine the conditions under which professional sportsmen can engage in gainful employment.
On todettava, että yhteisöjen tuomioistuin on asiassa C-162/00, Pokrzeptowicz-Meyer, 29.1.2002 antamansa tuomion 30 kohdassa jo todennut, että Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Puolan tasavallan välisestä assosioinnista tehdyn Eurooppa-sopimuksen 37 artiklan 1 kohdan ensimmäisellä luetelmakohdalla on välitön oikeusvaikutus.
The interpretation of Article 48(2) of the Treaty adopted by the Court in Bosman and referred to in paragraphs 31 and 32 of the present judgment may be transposed to the first indent of Article 38(1) of the Association Agreement with Slovakia.
Yhteisöjen ja Slovakian välisen assosiaatiosopimuksen 38 artiklan 1 kohdan ensimmäinen luetelmakohta ja yhteisöjen ja Puolan välisen assosiaatiosopimuksen 37 artiklan 1 kohdan ensimmäinen luetelmakohta ovat ensinnäkin sanamuodoiltaan samanlaiset.
The scope of the principle of non-discrimination set out in the first indent of Article 38(1) of the Association Agreement with Slovakia
Toiseksi yhteisöjen ja Slovakian välinen assosiaatiosopimus ja yhteisöjen ja Puolan välinen assosiaatiosopimus eivät eroa toisistaan tavoitteidensa eivätkä asiayhteytensä osalta.
A sports rule such as that in issue in the main proceedings relates to working conditions within the meaning of the first indent of Article 38(1) of the Association Agreement with Slovakia inasmuch as it directly affects participation in league and cup matches of a Slovak professional player who is already lawfully employed under the national provisions of the host Member State.
Näin ollen on todettava, että yhteisöjen ja Slovakian välisen assosiaatiosopimuksen 38 artiklan 1 kohdan ensimmäisellä luetelmakohdalla on välitön oikeusvaikutus, mikä merkitsee sitä, että Slovakian kansalaiset voivat vedota siihen vastaanottavan jäsenvaltion kansallisissa tuomioistuimissa.
The interpretation of Article 48(2) of the Treaty applied by the Court in Bosman and set out in paragraph 48 of the present judgment can be transposed to the first indent of Article 38(1) of the Association Agreement with Slovakia.
Yhteisöjen ja Slovakian välisen assosiaatiosopimuksen 38 artiklan 1 kohdan ensimmäisen luetelmakohdan sovellettavuus urheiluliiton asettamaan sääntöön
Thus, the first indent of Article 38(1) of the Association Agreement with Slovakia precludes any application to Mr Kolpak of a rule such as that laid down in Rule 15(l)(b) and 15(2) of the SpO in so far as that rule gives rise to a situation in which Mr Kolpak, in his capacity as a Slovak national, although
On muistutettava asiassa C-415/93, Bosman, 15.12.1995 annetun tuomion 87 kohdasta ilmenevän, että perustamissopimuksen 48 artiklan 2 kohdassa määrättyäsyrjintäkieltoa sovelletaan urheiluliittojen antamiin sääntöihin, joilla määritetään ammattiurheilijoiden palkkatyön ehdot.
lawfully employed in a Member State, has, in principle, merely a limited opportunity, in comparison with players who are nationals of Member States or of EEA Member States, to participate in certain matches, that is to say, league and cup matches of the German federal or regional leagues, which constitute, moreover, the essential purpose of his activity as a professional player.
Yhteisöjen tuomioistuimen em. asiassa Bosman esittämää perustamissopimuksen 48 artiklan 2 kohtaa koskevaa tulkintaa, joka on palautettu mieliin tämän tuomion 31 ja 32 kohdassa, voidaan soveltaa yhteisöjen ja Slovakian välisen assosiaatiosopimuksen 38 artiklan 1 kohdan ensimmäiseen luetelmakohtaan.
The discrimination arising in the present case from Rule 15(l)(b) and 15(2) of the SpO cannot be regarded as justified on exclusively sporting grounds inasmuch as it follows from those rules that, during matches organised by the DHB, clubs are free to field an unlimited number of nationals of EEA Member States.
Yhteisöjen ja Slovakian välisen assosiaatiosopimuksen 38 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa määrätyn syrjintäkiellon periaatteen ulottuvuus
'The first indent of Article 38(1) of the Europe Agreement establishing an association between the European Communities and their Member States, of the one part, and the Slovak Republic, of the other part, signed in Luxembourg on 4 October 1993 and approved on behalf of the Communities by Decision 94/909/ECSC, EEC, Euratom of the Council and the Commission of 19 December 1994, must be construed as precluding the application to a professional sportsman of Slovak nationality, who is lawfully employed by a club established in a Member State, of a rule drawn up by a sports federation in that State under which clubs are authorised to field, during league or cup matches, only a limited number of players from non-member countries that are not parties to the Agreement on the European Economic Area.'
Luxemburgissa 4.10.1993 aUekvjoitetun ja yhteisöjen puolesta 19 päivänä joulukuuta 1994 tehdyllä neuvoston ja komission päätöksellä 94/909/EHTY, EY, Euratom hyväksytyn Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Slovakian tasavallan välisen assosioinnin perustavan Eurooppa-sopimuksen 38 artiklan 1 kohdan ensimmäistä luetelmakohtaa on tulkittava siten, että sen vastaista on se, että jäsenvaltioon sijoittautuneessa urheiluseurassa laillisesti työskentelevään, kansalaisuudeltaan slovakialaiseen ammattiurheilijaansovelletaan saman valtion urheiluliiton asettamaa sääntöä, jonka mukaan seurat saavat peluuttaa sarjaja cup-otteluissa vain rajoitettua määrää sellaisista kolmansista maista kotoisin olevia pelaajia, jotka eivät ole Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen sopimuspuolia.
Advocate General C. Stix-Hackl delivered her Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 11 July 2002.
Julkisasiamies G Stix-Hackl on esittänyt ratkaisuehdotuksensa viidennen jaoston istunnossa 11 päivänä heinäkuuta 2002.
She proposed that the Court should answer as follows:
tuomioistuin vastaisi uudelleen muotoiltuun
'Article 38(1) of the Europe Agreement establishing an association between the European Communities and their Member States, of the one part, and the Slovak Republic, of the other part, which is directly applicable, precludes the application to a Slovak national, as in this case, of a rule adopted by a sports federation under which clubs may field in league and cup matches only a limited number of players who come from non-member countries outside the European Economic Area (EEA).'
Julkisasiamies ehdottaa, että yhteisöjen ennakkoratkaisukysymykseen seuraavasti:
Case C-lll/01 Gantner Electronic GmbH ν Basch Exploitatie Maatschappij BV Judgments Convention/Enforcement of judgments
Asia C-lll/01 Gantner Electronic GmbH v. Basen Exploitatie Maatschappij BV Yleissopimus tuomioistuimen toimivallasta ja tuomioiden täytäntöönpanosta
Preliminary ruling (Brussels Convention — Article 21 — Lis pendens — Set-off) (Fifth Chamber)
Ennakkoratkaisu Brysselin yleissopimus — 21 artikla — Vireilläolovaikutus (viides jaosto)
By order of 22 February 2001 the Oberster Gerichtshof (Austrian Supreme Court) referred for a preliminary ruling under the Protocol of 3 June 1971 on the interpretation by the Court of Justice of the Convention of 27 September 1968 on Jurisdiction and the Enforcement of Judgments in Civil and Commercial Matters (the Protocol'), three questions on the interpretation of Article 21 of the abovementioned Convention of 27 September 1968.
Oberster Gerichtshof on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle 22.2.2001 tekemällään päätöksellä tuomioistuimen toimivaltaa sekä tuomioiden täytäntöönpanoa yksityisoikeuden alalla koskevan 27.9.1968 allekirjoitetun yleissopimuksen tulkitsemisesta yhteisöjen tuomioistuimessa 3 päivänä kesäkuuta 1971 tehdyn pöytäkirjan (jäljempänä pöytäkirja) nojalla kolme ennakkoratkaisukysymystä.
The dispute in the main proceedings and the questions referred for preliminary ruling
Pääasia ja ennakkoratkaisukysymykset
Gantner manufactures and markets carrier pigeon clocks.
Gantner valmistaa ja myy kirjekyyhkyjä varten käytettäviä ajanottokelloja.
In the course of its commercial relations with Basch, it supplied Basch with its goods for resale in the Netherlands.
Se oli liikesuhteessa Baschin kanssa ja toimitti tälle tavaroita, jotta ne myytäisiin edelleen Alankomaissa.
Taking the view that Basch had not paid the price of the goods delivered and invoiced up to June 1999, Gantner terminated their commercial relations.
Koska Gantner katsoi, että Basch ei ollut maksanut kauppahintaa kesäkuuhun 1999 mennessä toimitetuista ja laskutetuista tavaroista, se lopetti liikesuhteen.
By document of 7 September 1999, notified to Gantner on 2 December 1999, Basch brought an action before the Arrondissementsrechtbank (District Court) Dordrecht (Netherlands) in which it sought an order requiring Gantner to pay to it NLG 5 555 143.60 (EUR 2 520 814.26), primarily in respect of damages.
Basch nosti 7.9.1999 päivätyllä kannekirjelmällä, joka annettiin Gantnerille tiedoksi 2.12.1999, Arrondissementsrechtbank Dordrechtissa (Alankomaat) kanteen, jossa se vaati Gantnerin velvoittamista maksamaan sille 5 555 143,60 Alankomaiden guldenin (NLG) (2 520 814,26 euron) suuruisen summan pääosin vahingonkorvauksena.
Basch argued that, as Gantner had terminated a contractual relationship which had lasted more than 40 years, the period of notice ought to have been longer.
Basch vetosi siihen, että koska Gantner oli irtisanonut yli 40 vuotta kestäneen sopimussuhteen, irtisanomisajan olisi pitänyt olla pidempi.
In the proceedings before the Arrondissementsrechtbank Dordrecht, Gantner did not plead a counterclaim in its defence against Basch.
Oikeudenkäynnissä Arrondissementsrechtbank Dordrechtissa Gantner ei vedonnut saatavaan Baschin vaatimuksia vastaan.
By document of 22 September 1999, notified to Basch on 21 December 1999, Gantner brought an action before the Landesgericht (Regional Court) Feldkirch (Austria) for an order requiring Basch to pay to it ATS 11 523 703.30 (EUR 837 460.18), corresponding to the sales price of the goods delivered to Basch up to 1999 which remained unpaid.
Gantner nosti 22.9.1999 päivätyllä kannekirjelmällä, joka annettiin Baschille tiedoksi 21.12.1999, Landesgericht Feldkirchissä (Itävalta) kanteen, jossa se vaati Baschin velvoittamista maksamaan sille 11 523 703,30 Itävallan shillingin (ATS) (837 460,18 euron) suuruisen summan, joka vastaa Baschille kesäkuuhun 1999 asti toimitettujen maksamattomien tavaroiden kauppahintaa.
The Landesgericht refused to suspend in their entirety the proceedings pending before it.
Basch vaati, että kanne on hylättävä. Se väitti, että Gantnerin saatavan se osa, jota se piti perusteltuna, eli 170 852,34 euroa, oli lakannut Baschin Alankomaissa oikeudenkäynnin ulkopuolella tekemällä kuittauksella.
It did, however, decide to stay its decision on the defence plea raised by Basch alleging set-off against the debt that it sought to recover before the Arrondissementsrechtbank Dordrecht.
Se päätti kuitenkin lykätä Baschin esittämän puolustautumisperusteen käsittelemistä, joka koskee kuittausta sillä saatavalla, jota Basch vaati maksettavaksi Arrondissementsrechtbank Dordrechtissa.
Basch appealed to the Oberlandesgericht (Higher Regional Court) Innsbruck (Austria) against the Landesgericht's decision not to stay the proceedings in their entirety.
Basch haki Oberlandesgericht Innsbruckissa (Itävalta) muutosta Landesgerichtin päätökseen olla keskeyttämättä koko oikeudenkäyntiä.
Taking the view that the defence plea alleging extra-judicial set-off effected by Basch in the Netherlands was capable of giving rise to lis pendens in regard to the two actions, the Oberlandesgericht set aside the first-instance decision in so far as it dismissed Basch's application for a stay on the basis of Article 21 of the Convention.
Oberlandesgericht katsoi, että Baschin Alankomaissa oikeudenkäynnin ulkopuolella tekemää kuittausta koskeva puolustautumisperuste saattoi synnyttää vireilläolovaikutuksen kahden riita-asian välille, ja kumosi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen päätöksen siltä osin kuin siinä hylättiin Baschin asian käsittelyn keskeyttämistä koskeva vaatimus, joka perustui Brysselin yleissopimuksen 21 artiklaan.
On the other hand, the Oberlandesgericht upheld the dismissal of Basch's application for a stay of proceedings on the basis of Article 22 of the Convention, which thus became final.
Oberlandesgericht vahvisti sen sijaan päätöksen, jonka mukaan Baschin Brysselin yleissopimuksen 22 artiklan perusteella esittämä asian käsittelyn keskeyttämistä koskeva vaatimus hylätään; tämä hylkääminen on siis lainvoimainen.
Gantner appealed against that decision to the Oberster Gerichtshof.
Gantner teki tästä päätöksestä valituksen Oberster Gerichtshofiin.
The Oberster Gerichtshof decided to stay proceedings and to refer a number of questions to the Court of Justice for a preliminary ruling.
Oberster Gerichtshof päätti lykätä asian ratkaisemista ja esittää yhteisöjen ennakkoratkaisukysymyksiä.
By its first two questions, which it is appropriate to examine together, the national court seeks to ascertain, essentially, whether Article 21 of the Convention must be construed as meaning that, in order to determine whether two claims brought between the same parties before the courts of different Contracting States have the same subject-matter, account must be taken not only of the claims of the respective applicants but also of the grounds of defence raised by a defendant.
Kahdessa ensimmäisessä ennakkoratkaisukysymyksessään, jotka on aiheellista tutkia yhdessä, ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee, onko Brysselin yleissopimuksen 21 artiklaa tulkittava siten, että sen arvioimiseksi, koskevatko samojen asianosaisten välillä eri sopimusvaltioiden tuomioistuimissa nostetut kaksi kannetta samaa asiaa, on otettava huomioon paitsi kummankin kantajan vaatimukset myös yhden vastaajan esittämät puolustautumisperusteet.
According to the Court, Article 21 of the Convention adopts a simple method to determine, at the outset of proceedings, which of the courts seised will ultimately hear and determine the dispute.
Brysselin yleissopimuksen 21 artiklalla toteutetaan yksinkertainen järjestelmä sen määrittämiseksi menettelyn alussa, kumpi niistä tuomioistuimista, joissa kanne on nostettu, lopulta käsittelee oikeudenkäyntiasian.
The court second seised is required, of its own motion, to stay its proceedings until the jurisdiction of the court first seised is established.
Tuomioistuimella, jossa kanne on nostettu myöhemmin, on velvollisuus lykätä viran puolesta asian käsittelyä siihen asti, kunnes sen tuomioistuimen toimivaltaisuus on osoitettu, jossa kanne on ensimmäiseksi nostettu.
Once that has been established, it must decline jurisdiction in favour of the court first seised.
Kun tämä toimivaltaisuus on osoitettu, tuomioistuimen, jossa kanne on nostettu myöhemmin, on luovuttava asian käsittelystä tämän toisen tuomioistuimen hyväksi.
The purpose of Article 21 of the Convention would be frustrated if the content and nature of the claims could be modified by arguments necessarily submitted at a later date by the defendant.
Brysselin yleissopimuksen 21 artiklan tarkoitusta ei otettaisi huomioon, jos kanteiden sisältöä ja luonnetta voitaisiin muuttaa vastaajan väistämättä myöhemmin esittämillä vaatimuksilla.
Apart from delays and expense, such a solution could have the result that a court initially designated as having jurisdiction under that article would subsequently have to decline to hear the case.
Viivästysten ja kustannusten lisäksi tällainen ratkaisu voisi nimittäin johtaa siihen, että alun perin tämän artiklan nojalla toimivaltaiseksi todetun tuomioistuimen olisi myöhemmin luovuttava asian käsittelystä.
It follows that, in order to determine whether there is lis pendens in relation to two disputes, account cannot be taken of the defence submissions, whatever their nature, and in particular of defence submissions alleging set-off, on which a defendant might subsequently rely when the court is definitively seised in accordance with its national law.
Edellä todetusta seuraa, että sen arvioimiseksi, onko kahden oikeudenkäyntiasian välillä vireilläolovaikutus, ei voida ottaa huomioon puolustautumisperusteita, oli niiden luonne mikä hyvänsä, eikä erityisesti niitä, jotka koskevat kuittausta ja joihin vastaaja voi vedota sen jälkeen, kun asia on lopullisesti saatettu vireille tuomioistuimessa tämän viimeksi mainitun kansallisen oikeuden sääntöjen mukaisesti.
Case C-384/01 Commission of the European Communities ν French Republic Taxation
Julkisasiamies ehdottaa, että yhteisöjen tuomioistuin vastaa kysymyksiin seuraavalla tavalla:
(Failure of a State to fulfil obligations — Sixth VAT Directive —Article 12(3) (a) and (b) — Supplies of gas and electricity delivered by the public networks — Standing charge for supply networks — Reduced rate) (Fifth Chamber)
Tuomioistuimen toimivaltaa sekä tuomioiden täytäntöönpanoa yksityisoikeuden alalla koskevan 27 päivänä syyskuuta 1968 allekirjoitetun yleissopimuksen 21 artiklan käsitettä "sama asia" ei sovelleta kuittausväitteeseen.
By application lodged at the Court Registry on 5 October 2001, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by applying a reduced rate of value added tax ('VAT) to the fixed part of the prices for gas and electricity supplied by the public networks, the French Republic has failed to fulfil its obligations under Article 12(3)(a) and (b) of Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977.
Ratkaistaessa sitä, onko kyseessä "sama asia", on otettava huomioon ainoastaan kantajan esittämät perustelut eikä siis vastaajan esittämää kuittausväitettä.
By its application the Commission complains that the French Republic has brought into force a reduced rate of VAT for standing charges for energy networks and a standard rate for the consumption of energy, in breach of Article 12(3)(a) and (b) of the Sixth Directive.
Komissio moittii kanteessaan Ranskan tasavaltaa siitä, että se on energiaverkkojen liittymien osalta saattanut voimaan arvonlisäveron alennetun verokannan ja energian kulutuksen osalta puolestaan yleisen verokannan ja että se on siten rikkonut kuudennen direktiivin 12 artiklan 3 kohdan a ja b alakohdan säännöksiä.
The Commission has advanced no argument before the Court to the effect that the standing charge cannot in any circumstances be considered as a supply and must therefore be regarded as a provision of services.
Komissio ei ole asiaa yhteisöjen tuomioistuimessa käsiteltäessä esittänyt ainoatakaan perustetta, jonka nojalla voitaisiin päätellä, että liittymää ei voida missään tapauksessa pitää toimituksena ja että se pitää siis katsoa palvelun suoritukseksi.
It has merely expressed doubts, made assumptions or raised queries in that regard.
Se on tältä osin esittänyt vain epäilyjä, olettamuksia tai pohdintaa.
It must be concluded that the Commission has failed to demonstrate that the charging of a reduced rate solely on the standing charge conferring entitlement to a minimum supply of energy necessarily requires that the same reduced rate be charged on all other supplies of energy.
On pääteltävä, että komissio ei ole osoittanut, että alennetun verokannan soveltaminen ainoastaan liittymään, joka antaa oikeuden energiantoimituksen vähimmäismäärään, edellyttää välttämättä saman alennetun verokannan soveltamista kaikkiin muihin energiantoimituksiin.
Since the Commission did not find, within the period of three months granted to it under Article 12(3)(b) of the Sixth Directive, that there was any risk of distortion of competition, the charging of the reduced rate is deemed not to produce any such risk.
Koska komissio ei ole sille kuudennen direktiivin 12 artiklan 3 kohdan b alakohdan perusteella varatussa kolmen kuukauden määräajassa todennut kilpailun vääristymisen vaaraa, alennetun verokannan soveltamisen ei voida näin ollen katsoa aiheuttavan tällaista vaaraa.
Case C-349/97 Kingdom of Spain ν Commission of the European Communities Agriculture
Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Advocate General P. Léger delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 21 February 2002.
Julkisasiamies S. Alber on esittänyt ratkaisuehdotuksensa viidennen jaoston istunnossa 10 päivänä lokakuuta 2002.
Joined Cases C-328/99 and C-399/00 Italian Republic and SIM 2 Multimedia SpA ν Commission of the European Communities State aid
Julkisasiamies ehdottaa, että yhteisöjen tuomioistuin ratkaisee asian seuraavasti:
— State aid granted to Seleco SpA)
8 päivänä toukokuuta 2003
— annulment of Commission Decision 2000/536/EC of 2 June 1999 concerning State aid granted by Italy to Seleco SpA, and
EMOTR — Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen (kuudes jaosto)
— in the alternative, annulment of that decision in so far as it requires the Italian Republic to take the necessary measures to recover from Seleco SpA the incompatible aid granted by Ristrutturazione Elettronica SpA (hereinafter 'REL') in 1996 and in so far as it requires the Italian Republic to adopt the necessary measures to recover from Seleco Multimedia Sri (hereinafter 'Multimedia') and from any other undertaking which benefited from asset transfers the incompatible aid granted to Seleco, for the part not recoverable from the latter.
Espanjan kuningaskunta on yhteisöjen tuomioistuimeen 13.10.1997 jättämällään kanteella vaatinut EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan ensimmäisen ja toisen kohdan (joista on muutettuina tullut EY 230 artiklan ensimmäinen ja toinen kohta) nojalla yhteisöjen tuomioistuinta kumoamaan Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta varainhoitovuonna 1993 rahoitettuja menoja koskevien jäsenvaltioiden tilien tarkastamisesta ja hyväksymisestä tehdyn päätöksen 97/333/EY muuttamisesta 30 päivänä heinäkuuta 1997 tehdyn komission päätöksen 97/608/EY Espanjan kuningaskuntaa koskevilta osin.
Seleco was active in the consumer electronics market and, more specifically, in the sector of colour television sets, decoders for encrypted programmes and video projectors and monitors.
Riidanalaisen päätöksen mukaan osa Espanjan kuningaskunnan ilmoittamista menoista ei vastannut yhteisön lainsäädännössä asetettuja edellytyksiä eikä niitä näin ollen voitu rahoittaa EMOTR:n tukiosastosta.
Multimedia was established in 1995. In March 1996 Seleco hived off its most profitable activities (video projectors and monitors) to Multimedia, providing ITL 29 billion in capital and becoming its sole owner.
Nämä menot koskevat oliiviöljyn tuotanto- ja kulutustukea sekä kuivarehun tuotantotukea.
In June 1996, Multimedia was converted into a company limited by shares.
Komission määräämät rahoituskorjaukset ovat: a)
Each package of shares was sold for ITL 10 billion.
Oliiviöljyn tuotantotuki: