natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In particular, Article 147(1) of that regulation, as it was in force in June 1994, that is to say, at the moment when the consignment of hematite pig iron originating in Russia which is at the origin of the main proceedings was imported, provided as follows:
Erityisesti mainitun asetuksen 147 artiklan 1 kohdassa, sellaisena kuin se oli voimassa kesäkuussa 1994, joka oli pääasian taustalla olevan, Venäjältä peräisin olevan hematiittirautaerän maahantuontiajankohta, täsmennetään seuraavaa:
‘For the purposes of Article 29 of the [Community Customs] Code, the fact that the goods which are the subject of a sale are declared for free circulation shall be regarded as adequate indication that they were sold for export to the customs territory of the Community.
”[Yhteisön tulli]koodeksin 29 artiklaa sovellettaessa myynnin kohteena olevien tavaroiden ilmoittamista vapaaseen liikkeeseen luovutettaviksi on pidettävä riittävänä osoituksena siitä, että ne on myyty yhteisön tullialueelle vietäviksi.
Articles 178 to 181 of the implementing regulation concern the declaration of particulars and the documents to be furnished relating to customs value.
Soveltamisasetuksen 171–181 artikla koskevat tullausarvoon liittyvien tietojen ilmoittamista ja asiakirjojen toimittamista.
Commission Regulation (EC) No 3254/94 of 19 December 1994 amending Regulation No 2454/93 (OJ 1994 L 346, p.
Asetuksen N:o 2454/93 muuttamisesta 19.12.1994 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 3254/94 (EYVL L 346, s.
1), added to the implementing regulation an Article 181a, which is worded as follows:
1) lisättiin soveltamisasetukseen 181 a artikla, jossa säädetään seuraavaa:
The customs authorities need not determine the customs valuation of imported goods on the basis of the transaction value method if, in accordance with the procedure set out in paragraph 2, they are not satisfied, on the basis of reasonable doubts, that the declared value represents the total amount paid or payable as referred to in Article 29 of the [Community Customs] Code.
Tulliviranomaisten ei tarvitse määrittää tuontitavaroiden tullausarvoa kauppaarvon perusteella, jos ne 2 kohdassa esitetyn menettelyn mukaisesti ja perustelujen epäilyjen nojalla eivät ole vakuuttuneita, että ilmoitettu arvo vastaa [yhteisön tulli]koodeksin 29 artiklassa määriteltyä maksettua tai maksettavaa kokonaishintaa.
The main proceedings and the question referred to the Court
Pääasia ja ennakkoratkaisukysymys
In May 1994, Carboni acquired from Commercio Materie Prime CMP SpA (‘CMP’), which has its seat in Genoa (Italy), a consignment of hematite pig iron originating in Russia which CMP had itself acquired from OME-DTECH Electronics Ltd, a company with its seat in Limassol (Cyprus) (‘OME-DTECH’).
Carboni hankki vuoden 1994 toukokuussa Commercio Materie Prime CMP SpA:lta (jäljempänä CMP), jonka kotipaikka on Genovassa (Italia), erän Venäjältä peräisin olevaa hematiittirautaa, jonka CMP itse oli hankkinut OME-DTECH Electronics LTD:ltä (jäljempänä OME DTECH), jonka kotipaikka on Limassolissa (Kypros).
In June 1994, Carboni’s customs agent, SPA-MAT Srl, presented the declaration relating to importation of the consignment to the customs at Molfetta (Italy) on behalf of Carboni, its value being declared on the basis of ECU 151 per tonne. The consignment was cleared through customs in that port after payment of customs duties on 14 June 1994.
Kesäkuussa 1994 Carbonin tulliasiamies SPA-MAT Srl teki Molfettan (Italia) tullille Carbonin puolesta maahantuonti-ilmoituksen kyseisestä erästä, jonka arvoksi ilmoitettiin 151 ecua tonnilta ja joka tullattiin kyseisessä satamassa 14.6.1994 tapahtuneen tullimaksujen maksamisen jälkeen.
By notice of assessment of 16 July 1994, the customs office informed Carboni through SPA-MAT Srl that the amount payable had to be increased, pursuant to Decision No 67/94, by an antidumping duty equivalent to the difference between the price of ECU 149 per tonne and the customs value, on the ground that the customs office considered the declared value to be inaccurate.
Tulliviranomaiset ilmoittivat 16.7.1994 päivätyllä maksuunpanopöytäkirjalla Carbonille SPA-MAT Srl:n välityksellä, että maksettua määrää oli korotettava päätöksen N:o 67/94 mukaisesti polkumyyntitullilla, joka vastasi hinnan, joka oli 149 ecua tonnilta, ja tullausarvon välistä eroa, koska kyseiset viranomaiset riitauttivat ilmoitetun arvon todenperäisyyden.
Carboni provided security for payment of the amount demanded by way of antidumping duty through the intermediary of the guarantor, namely RAS, but brought an action before the Tribunale de Bari (Bari District Court) (Italy) against the Ministry and RAS in which it claimed that the demand for payment of an antidumping duty and, consequently, the need to lodge a guarantee were unfounded.
Carboni oli antanut takauksen sen vakuudeksi, että vakuudenantaja eli RAS maksaa polkumyyntitullin, mutta se nosti Tribunale di Barissa (Barin tuomioistuin) kanteen Ministeroa ja RAS:ää vastaan ja riitautti polkumyyntitullia koskevan vaatimuksen oikeellisuuden ja näin ollen takauksen suorittamisen tarpeellisuuden.
Carboni claimed, inter alia, that the price of ECU 151 per tonne stated on the invoice issued by CMP was higher than the minimum import price (ECU 149 per tonne) and, consequently, that there were no grounds for levying an antidumping duty.
Carboni väitti muun muassa, että CMP:n lähettämässä laskussa ilmoitettu hinta 151 ecua tonnilta oli vähimmäistuontihintaa (149 ecua tonnilta) suurempi, joten polkumyyntitullin kantamiseen ei ollut syytä.
For its part, the Ministry contended that the import declaration was accompanied by an invalid certificate of origin and that the price indicated on the pro forma invoice from CMP was unreliable.
Ministero puolestaan väitti, että tuonti-ilmoitukseen liitettiin pätemätön alkuperätodistus ja että CMP:n esittämässä proforma-laskussa ilmoitettu hinta ei ollut luotettava.
It pointed out in this connection that the invoice in respect of the earlier sale, issued by OME-DTECH, showed that the sale price to CMP was ECU 130.983 per tonne and was therefore lower than the minimum import price fixed by Decision No 67/94.
Tältä osin se totesi, että OME-DTECH:n lähettämässä edeltävää kauppaa koskevassa laskussa ilmoitettiin, että myyntihinta CMP:lle oli 130,983 ecua tonnilta, mistä ilmeni negatiivinen ero päätöksessä N:o 67/94 vahvistettuun vähimmäistuontihintaan nähden.
Carboni’s action was dismissed by decision of the Tribunale di Bari of 30 September 2000 on the ground, inter alia, that the protection of the European market through the imposition of an antidumping duty had to take place at the time of entry into the Community, that is to say, at the time of first acquisition by a Community operator.
Tribunale di Bari hylkäsi Carbonin kanteen 30.9.2000 antamallaan tuomiolla erityisesti sillä perusteella, että Euroopan markkinoiden suojaamisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisella oli tapahduttava yhteisön rajalla eli toisin sanoen hetkellä, jolloin yhteisön toimija tekee ensimmäisen hankinnan.
Carboni appealed against that decision to the Corte d’appello di Bari (Bari Court of Appeal), which dismissed the appeal as unfounded.
Carboni valitti tästä tuomiosta Corte d’appello di Bariin (Barin muutoksenhakutuomioistuin), joka hylkäsi valituksen perusteettomana.
According to that court, the expression ‘release for free circulation’ within the terms of Article 201 of the Community Customs Code means release onto the Community market, which must refer to the commercial stage of acquisition of the goods by the first Community operator.
Kyseisen tuomioistuimen mukaan yhteisön tullikoodeksin 201 artiklassa mainitulla ”vapaaseen liikkeeseen luovuttamisella” tarkoitetaan tavaran saattamista yhteisön markkinoille, mikä edellyttää, että huomioon otetaan vaihe, jolloin ensimmäinen yhteisön toimija hankkii tavaran.
Were it otherwise, the antidumping legislation could easily be circumvented.
Päinvastaisessa tapauksessa nimittäin polkumyyntisäännöstöä voitaisiin helposti kiertää.
Carboni lodged an appeal on a point of law against that judgment before the Corte suprema di cassazione (Supreme Court of Cassation) (Italy).
Carboni teki tästä tuomiosta kassaatiovalituksen Corte suprema di cassazionessa (kassaatiotuomioistuin).
In that appeal, Carboni argued, inter alia, that release for free circulation occurs only at the time when the goods enter the customs territory of the Community, and not when they are simply acquired by a Community subject in a State outside the Community.
Carboni väitti valituksessaan muun muassa, että yhtäältä luovuttaminen vapaaseen liikkeeseen tapahtuu vasta sillä hetkellä, kun tavara saapuu yhteisön tullialueelle, eikä silloin, kun yhteisön toimija ainoastaan hankkii sen valtiosta, joka sijaitsee yhteisön ulkopuolella.
The purpose of the antidumping duty, it contended, is not to penalise the producing State in order to prevent it from exporting at a certain price, but to ensure that goods sold at below cost price do not enter the Community market, with adverse effects on competition.
Polkumyyntitullin tehtävänä ei nimittäin ole rangaista tuottajavaltioita estämällä maastavienti määrättyyn hintaan vaan välttää sitä, että tappiolla myyty tavara päätyy yhteisön markkinoille ja aiheuttaa kielteisiä vaikutuksia kilpailulle.
Carboni also referred to Article 1(2) of Decision No 1751/94 and the introductory part of the first subparagraph of Article 29(1) of the Community Customs Code, which provides that ‘[t]he customs value of imported goods shall be the transaction value, that is, the price actually paid’.
Toisaalta Carboni viittasi päätöksen N:o 1751/94 1 artiklan 2 kohtaan ja yhteisön tullikoodeksin 29 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan johdanto-osaan, jossa säädetään, että ”maahan tuotujen tavaroiden tullausarvona käytetään niiden kauppaarvoa eli hintaa, joka niistä on tosiasiallisesti maksettu”.
Carboni argued that, as there were no doubts as to the correctness of the invoice relating to the purchase issued by CMP, the amount paid by the latter was irrelevant since the difference in price between the two sales was justified by various factors such as payment for intermediary activities, transport costs and assumption of risks.
Carboni päätteli tästä, että koska ei ole epäilyksiä CMP:n lähettämän hankintalaskun paikkansapitävyydestä, tämän maksama määrä ei ollut asian kannalta merkityksellinen, koska hinnaneroa kahden myynnin välillä perusteltiin eri tekijöillä eli välitystoimintaan liittyvällä palkkiolla, kuljetuskustannuksilla ja riskien kantamisella.
According to the Ministry, the ratio legis of the antidumping rules leads to the conclusion that the prejudice to the Community market arises not only with the actual entry into the Community customs territory of goods being sold at below cost price, but also in the case where a Community operator acquires those goods at a lower price than that which other Community operators have to pay.
Ministeron mukaan polkumyyntisäännöstön tarkoitus johtaa siihen päätelmään, että yhteisön markkinoille aiheutuva vahinko ei ilmene yksinomaan sillä hetkellä, jolloin tappiolla myydyt tavarat tosiasiallisesti saapuvat yhteisön tullialueelle, vaan myös silloin, kun yksi yhteisön toimija hankkii mainitut tavarat alhaisempaan hintaan kuin muiden yhteisön toimijoiden on maksettava.
The Corte suprema di cassazione has doubts as to whether the customs authorities may use, as the basis for applying an antidumping duty, a value corresponding to the price indicated for the goods in a sale prior to the sale on the basis of which the customs declaration was made or, in other words, whether the relevant time is that of the sale concluded for purposes of export to the customs territory of the Community, independently of the submission to customs.
Corte suprema di cassazione pohtii sitä, voivatko tulliviranomaiset polkumyyntitullin soveltamisessa käyttää perustana arvoa, joka vastaa hintaa, joka vahvistettiin kyseiselle tavaralle sitä myyntiä edeltävän myynnin yhteydessä, jonka perusteella tulliilmoitus tehtiin, eli toisin sanoen, onko ratkaiseva ajankohta tullaamisesta riippumatta sen myynnin ajankohta, jonka perusteella tavara tuotiin yhteisön tullialueelle.
The Corte suprema di cassazione thus considers it necessary to establish whether the freedom of the operator to choose, for the purpose of determining the customs value, the price paid for the goods in question in a transaction prior to that on the basis of which the customs declaration was made, has its counterpart in an identical power on the part of the customs authorities.
Corte suprema di cassazione katsoo nimittäin, että on ratkaistava, onko tulliviranomaisilla samanlainen harkintavalta kuin toimijalla on, kun tämä voi tullausarvon määrittämiseksi valita hinnan, joka kyseessä olevista tavaroista on maksettu sitä liiketointa edeltävän liiketoimen yhteydessä, jonka perusteella tulliilmoitus tehtiin.
Having determined that the point of law raised in the main proceedings had not yet been decided by the Court, the Corte suprema di cassazione decided to stay the proceedings and to refer the following question to the Court for a preliminary ruling:
Sen jälkeen, kun Corte suprema di cassazione oli todennut, ettei yhteisöjen tuomio -istuin ollut vielä antanut ratkaisua pääasiassa esille tulleesta oikeuskysymyksestä, se päätti lykätä asian käsittelyä ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle seuraavan ennakkoratkaisukysymyksen:
‘According to the principles of Community customs law and for the purpose of application of an antidumping duty such as that laid down by Commission Decision No 67/94 …, may the customs authority refer to the price indicated in a sale of the same goods which took place prior to that on the basis of which the customs declaration was made, where the buyer is a Community subject or, in any case, the sale took place for import into the Community?’
”Voiko tulliviranomainen yhteisön tullioikeuden periaatteiden mukaan komission päätöksessä N:o 67/94 – – käyttöön otetun kaltaista polkumyyntitullia soveltaessaan käyttää perustana samojen tavaroiden aikaisemmasta kuin siitä myynnistä maksettua hintaa, jonka perusteella tulliilmoitus on annettu, kun ostaja on yhteisön toimija tai kun myynti on joka tapauksessa tapahtunut tavaroiden tuomiseksi yhteisöön?”
The question referred to the Court
Ennakkoratkaisukysymyksen tarkastelu
By its question, the referring court asks essentially whether, for the application of the antidumping duty established by Decision No 67/94, the rules laid down in the relevant Community customs legislation permit the customs authorities to determine the customs value on the basis of the price indicated in a sale of the same goods which took place prior to that in respect of which the customs declaration was made.
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee esitetyllä kysymyksellä, voivatko tulliviranomaiset yhteisön tullilainsäädännön asian kannalta merkityksellisten säännösten nojalla päätöksessä N:o 67/94 käyttöön otetun polkumyyntitullin soveltami -sessa määrittää tullausarvon samoille tavaroille aikaisemman kuin sen myynnin yh teydessä vahvistetun hinnan perusteella, jonka osalta tulliilmoitus tehtiin.
In order to answer that question, it is first of all necessary to determine whether the customs authorities may, as a general rule, refer, for the purpose of applying the antidumping duty established by the abovementioned decision, to the price indicated in a prior sale of the same goods, even if the declared price corresponds to the price actually paid or payable by the importer. If the answer to that question is in the negative,
Vastauksen antaminen tähän kysymykseen edellyttää ensinnäkin sen ratkaisemista, voivatko tulliviranomaiset yleisesti ottaen mainitussa päätöksessä käyttöön otetun polkumyyntitullin soveltamisessa käyttää perustana samoille tavaroille aikaisemman myynnin yhteydessä vahvistettua hintaa, vaikka tullauksessa ilmoitettu hinta vastaa hintaa, jonka maahantuoja on tosiasiassa maksanut tai joka tämän on maksettava.
CARBONI E DERIVATI it will then be necessary to determine whether the customs authorities may at least do so on a case-by-case basis in the case where they have doubts as to the accuracy of the price mentioned in the customs declaration.
Mikäli tähän kysymykseen vastataan kieltävästi, toiseksi on selvitettävä, onko tulliviranomaisilla kuitenkin tämä oikeus tapauskohtaisesti silloin, kun ne riitauttavat tulliilmoituksessa mainitun hinnan todenperäisyyden.
Whether the customs authorities may refer to a prior sale for the purpose of applying the antidumping duty established by Decision No 67/94 in the case where the declared price corresponds to the price actually paid or payable by the importer
Tulliviranomaisten oikeus käyttää perustana päätöksessä N:o 67/94 käyttöön otetun polkumyyntitullin soveltamisessa aikaisempaa myyntiä silloin, kun tullauksessa ilmoitettu hinta vastaa hintaa, jonka maahantuoja on tosiasiassa maksanut tai joka tämän on maksettava
In order to answer the question whether the customs authorities may, for the purpose of applying the antidumping duty established by Decision No 67/94, refer to the price indicated in a prior sale of the same goods, even if the declared price corresponds to the price actually paid or payable by the importer, it is necessary to interpret the concept of ‘declared customs value’ for the purposes of Article 1(2) of Decision No 67/94.
Vastauksen antaminen kysymykseen siitä, voivatko tulliviranomaiset päätöksessä N:o 67/94 käyttöön otetun polkumyyntitullin soveltamisessa käyttää kyseessä oleville tavaroille aikaisemman myynnin yhteydessä vahvistettua hintaa, vaikka tullauksessa ilmoitettu hinta vastaa hintaa, jonka maahantuoja on tosiasiassa maksanut tai joka tämän on maksettava, edellyttää päätöksen N:o 67/94 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun käsitteen ”ilmoitettu tullausarvo” tulkintaa.
It must be pointed out, first of all, that the expression ‘customs value’ corresponds to the customs value of the imported goods, as defined by the customs rules (see, by analogy, Case C-93/96 ICT [1997] ECR I-2881, paragraph 14).
Aivan aluksi on todettava, että ilmaisu ”tullausarvo” vastaa maahantuotujen tavaroiden tullausarvoa, sellaisena kuin tämä on määritetty tullilainsäädännössä (ks. analogisesti asia C-93/96, ICT, tuomio 29.5.1997, Kok. 1997, s. I-2881, 14 kohta).
Article 29(1) provides that the customs value concerns only goods ‘sold for export to the customs territory of the Community’.
Mainitun 29 artiklan 1 kohdassa täsmennetään, että tullausarvo koskee ainoastaan tavaroita, jotka on myyty ”vietäviksi yhteisön tullialueelle”.
It follows that it must be agreed, at
Tästä seuraa, että
Under the first sentence of Article 147(1) of the implementing regulation, the fact that the goods which are the subject of a sale are declared for free circulation is to be regarded as adequate indication that the abovementioned condition has been fulfilled.
Soveltamisasetuksen 147 artiklan 1 kohdan ensimmäisen virkkeen mukaan sitä, että myynnin kohteena olevat tavarat ilmoitetaan luovutettaviksi vapaaseen liikkeeseen, on pidettävä riittävänä osoituksena siitä, että edellä mainittu edellytys täyttyy.
The second sentence of Article 147(1), in the version in force at the time of the facts in the main proceedings, provided that that indication was also to apply in the case of successive sales before valuation.
Mainitun 147 artiklan 1 kohdan toisessa virkkeessä, sellaisena kuin se oli pääasian tosiseikkojen tapahtuma-aikaan, täsmennettiin, että tämä osoitus on riittävä myös ennen arviota tehtyjen peräkkäisten myyntien osalta.
Thus, in the case of successive sales, the prices relating to sales made after export, but before release into free circulation in the Community, may be taken into account for the purpose of determining the ‘transaction value’ within the meaning of Article 29(1) of the Community Customs Code (see, by analogy, Unifert, paragraph 13).
Siten peräkkäisten myyntien osalta hinnat, jotka vastaavat viennin jälkeen toteutettuja myyntejä, jotka kuitenkin toteutetaan ennen luovuttamista vapaaseen liikkeeseen yhteisössä, voidaan ottaa huomioon yhteisön tullikoodeksin 29 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun ”kauppa-arvon” määrittämiseksi (ks. analogisesti em. asia Unifert, tuomion 13 kohta).
It follows that, in the case of successive sales of goods for importation into the customs territory of the Community, the importer is at liberty to select from the prices agreed for each of the sales the price which he will take as a basis for determining the customs value of the goods in question, provided that he can furnish to the customs authorities all the necessary particulars and documents relating to the price which he chooses (see, by analogy, Unifert, paragraphs 16 and 21).
Tästä seuraa, että tavaroiden peräkkäisissä myynneissä niiden tuomiseksi yhteisön tullialueelle maahantuoja voi valita kussakin näistä myynneissä sovituista hinnoista sen hinnan, jota se käyttää perustana kyseessä olevien tavaroiden tullausarvon määrittämiseksi, mikäli se kykenee esittämään tulliviranomaisille valitsemansa hinnan osalta kaikki tarpeelliset seikat ja asiakirjat (ks. analogisesti em. asia Unifert, tuomion 16 ja 21 kohta).
Next, it is necessary, on the basis of those clarifications as to the meaning of the expression ‘customs value’, which refers to the customs rules and thus gives the importer the choice set out in the previous paragraph, to determine the meaning of the term ‘declared’ added to that expression for the purpose of answering the question asked by the Corte suprema di cassazione as to whether the customs administration also has a choice and may also refer to the price indicated in a prior sale as the basis for the application of an antidumping duty.
Käsite ”tullausarvo” viittaa tullilainsäädäntöön ja antaa siten maahantuojalle edellisessä kohdassa kuvatun valintamahdollisuuden, ja näiden sen merkitystä koskevien selvennysten perusteella on toiseksi syytä määrittää tässä käsitteessä olevan lisäyksen ”ilmoitettu” merkitystä, jotta voidaan vastata Corte suprema di cassazionen esittämään kysymykseen siitä, onko myös tulliviranomaisilla sellainen valintamahdollisuus, jonka nojalla ne voivat polkumyyntitullin soveltamisessa käyttää perusteena aikaisempaa myyntihintaa.
The addition of the term ‘declared’ in Article 1(2) of Decision No 67/94 emphasises that the basis for applying an antidumping duty is not the customs value as such but the customs value declared by the importer.
Ilmaisua ”ilmoitettu” koskevalla lisäyksellä päätöksen N:o 67/94 1 artiklan 2 kohdassa korostetaan sitä, että peruste polkumyyntitullin soveltamiseksi ei ole tullausarvo sellaisenaan vaan maahantuojan ilmoittama tullausarvo.
It follows from that provision, therefore, that the prices indicated in sales which took place prior to that on the basis of which the customs declaration was made by the importer cannot be taken into account for the application of an antidumping duty.
Mainitusta säännöksestä seuraa siten, että niiden myyntien hintoja, jotka edelsivät myyntiä, jonka hintaa maahantuoja on käyttänyt tulli-ilmoituksen tekemisessä, ei voida ottaa huomioon polkumyyntitullin soveltamisessa.
It thus appears that the very terms of Article 1(2) of Decision No 67/94 preclude the customs authorities from being entitled to choose the price of the first sale as a basis for calculating the customs value for the purpose of determining an antidumping duty.
Siten on selvää, että juuri päätöksen N:o 67/94 1 artiklan 2 kohdan sanamuoto estää sen, että tulliviranomaiset voisivat polkumyyntitullin määrittämiseksi valita tullausarvon perustaksi ensimmäisen myynnin hinnan.
However, the Italian Government argues that, in the main proceedings, the customs authorities could have determined the customs duty on the basis of the sale of hematite pig iron by OME-DTECH to CMP, since the latter undertaking was itself a Community operator.
Italian hallitus väittää kuitenkin, että nyt esillä olevassa asiassa tulliviranomaiset voivat määrittää tullin OME-DTEC:n CMP:lle suorittaman hematiittiharkkorautamyynnin perusteella, koska viimeksi mainittu yritys on itse yhteisön toimija.