natgillin/translations-raw huggingface dataset:
While the first year of the Tribunal’s work was largely devoted to the establishment of its internal and external procedures, and in particular to the drafting of its Rules of Procedure, the figures for 2007 already reect regular judicial activity.
Virkamiestuomioistuimen ensimmäinen toimintavuosi oli suurelta osin omistettu sen sisäisten ja ulkoisten menettelytapojen määrittämiselle ja erityisesti sen työjärjestystä koskevan ehdotuksen laatimiselle, kun taas vuotta 2007 koskevat luvut osoittavat jo säännöllistä lainkäyttötoimintaa.
In 2007, the Tribunal brought 150 cases to a close, and 157 new actions were lodged.
Vuonna 2007 virkamiestuomioistuin saattoi nimittäin päätökseen 150 asiaa, kun taas uusia kanteita nostettiin 157 kappaletta.
There were thus almost equal numbers of cases lodged and cases brought to a close.
Tasapaino vireille pantujen ja päätettyjen asioiden välillä on siis lähes saavutettu.
The number of actions brought this year (157) is slightly higher than last year’s, which was 148.
Mainittuna vuonna nostettujen kanteiden määrä (157) on hieman suurempi kuin edellisenä vuonna, jolloin niitä oli 148.
The number of pending cases (235) remains relatively high, as a result, in particular, of the fact that the number of cases brought to a close during the first year of operation of the Tribunal (50) does not reect its true capacity in terms of judgments.
Vireillä olevien asioiden määrä (235) on suhteellisen suuri erityisesti sen johdosta, että virkamiestuomioistuimen ensimmäisen toimintavuoden aikana päätökseen saatettujen asioiden määrä (50) ei osoita kyseisen tuomioistuimen ratkaisukapasiteettia.
In addition, a large number of pending cases have been stayed pending ‘pilot’ judgments of the Court of First
Lisättäköön, että huomattava määrä vireillä olevia asioita on lykätty odottamaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ”pilottituomioita”4 tai yhteisöjen tuomioistuimen ratkaisuja muutoksenhakuasioissa.5
Some 44 % of cases were brought to a close by judgment and 56 % by order.
Asioista 44 prosenttia saatettiin päätökseen tuomiolla ja 56 prosenttia määräyksellä.
The average duration of proceedings in cases brought to a close in 2007 is 16.9 months for judgments and 10.3 months for orders.
Vuonna 2007 päätettyjen asioiden keskimääräinen käsittelyaika oli 16,9 kuukautta tuomioiden osalta ja 10,3 kuukautta määräysten osalta.
In 2007, appeals to the Court of First Instance were brought against 25 decisions of the Tribunal, which represents 32 % of the decisions subject to appeal delivered by the Tribunal and 19 % of the total number of cases brought to a close, apart from those unilaterally discontinued by one of the parties.
Vuonna 2007 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa haettiin muutosta 25:een virkamies tuomioistuimen ratkaisuun, mikä vastaa 32:ta prosenttia sen antamista
In order to brief the institutions, on the one hand, and the trade union and professional organisations, on the other, regarding the new procedural instruments applicable to it, the Tribunal held two meetings with their representatives on 23 November and 7 December 2007, following on from the meetings begun in 2006.
Toimielinten ja toisaalta ammattiliittojen ja -järjestöjen sekä henkilöstökomiteoiden informoimiseksi niihin sovellettavista uusista prosessuaalisista välineistä virkamiestuomioistuin järjesti näiden tahojen edustajien kanssa 23.11.2007 ja 7.12.2007 kaksi tapaamista, jotka olivat jatkoa vuonna 2006 aloitetuille tapaamisille.
About 20 cases have been stayed pending the decision of the Court of First Instance in Case T-47/05 Angé Serrano and Others v Parliament.
Parisenkymmentä asiaa on lykätty odottamaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ratkaisun julistamista asiassa Angé Serrano ym. v. parlamentti (T-47/05).
About 50 cases have been stayed pending the decision of the Court of Justice in Case C-443/07 P Centeno Mediavilla and Others v Commission.
Viitisenkymmentä asiaa on lykätty odottamaan yhteisöjen tuomioistuimen ratkaisun julistamista asiassa Centeno Mediavilla ym. v. komissio (C-443/07 P).
The account given below will first describe the main innovations brought in by the Tribunal’s Rules of Procedure (I).
Jäljempänä esitettävässä selvityksessä esitellään ensiksi virkamiestuomioistuimen työjärjestyksellä käyttöön otetut keskeisimmät uudistukset (I).
Next, an outline will be given of the most interesting new caselaw of the year, looking in turn at proceedings concerning the legality of measures and actions for damages (II), applications for interim relief (III), and applications for legal aid (IV).
Seuraavaksi tuodaan esiin kyseisenä vuonna oikeuskäytännössä tapahtunut merkittävin kehitys käsittelemällä peräkkäin laillisuutta ja vahingonkorvauksia koskevia riitoja (II), välitoimiasioita (III) ja maksutonta oikeudenkäyntiä koskevia hakemuksia (IV).
Finally a preliminary assessment of the practice of amicable settlement will be made (V).
Lopuksi esitetään ensimmäinen kartoitus sovintoratkaisukäytännöstä.
Main innovations in the Rules of Procedure
Työjärjestyksen keskeisimmät uudistukset
The Tribunal’s intention was to preserve a uniform approach and practice for the three Community courts.
Virkamiestuomioistuin on kiinnittänyt suurta huomiota samanlaisten lähestymistapojen ja käytäntöjen säilyttämiseen kaikissa kolmessa yhteisöjen tuomioistuimessa.
However, certain innovations were introduced, in response to the decisions made by the Council, inter alia in Article 7 of the Annex to the Statute of the Court of Justice, added to that Statute by Council Decision 2004/752/EC, Euratom, of 2 November 2004, establishing the Civil Service Tribunal of the European Union (OJ L 333, p.
Tiettyjä uudistuksia on kuitenkin tehty niiden neuvoston ilmaisemien näkemysten noudattamiseksi, jotka ilmenevät muun muassa yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön liitteessä I, joka lisättiin kyseiseen perussääntöön Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen perustamisesta 2.11.2004 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2004/ 752/EY, Euratom (EUVL L 333, s.
7), or in order to take account of the specic character of both the Tribunal and the litigation coming before it.
7), olevasta 7 artiklasta, tai sekä virkamiestuomioistuimen että sen ratkaistavana olevien oikeudenkäyntiasioiden erityispiirteiden huomioon ottamiseksi.
The chief innovations in the Rules of Procedure are based on three main ideas: the simplication of the procedure; the investigation, at every stage of the procedure, of the possibility of an amicable settlement of the dispute; responsibility for costs according to the rule that the ‘loser pays’.
Työjärjestyksen keskeisimmät uudistukset niveltyvät kolmeen keskeiseen ajatukseen: menettelyn keventäminen, sovintoratkaisun mahdollisuuksien selvittäminen menettelyn kaikissa vaiheissa ja oikeudenkäyntikuluista vastaaminen ”häviäjä maksaa” -säännön mukaisesti.
In addition, a number of other new concepts warrant mention.
Lisäksi eräät muut uutuudet ansaitsevat tulla mainituiksi.
Simplication of the procedure
Menettelyn keventäminen
The written procedure is, as a rule, limited to a single exchange of written pleadings unless the Tribunal decides that a second exchange is necessary.
Kirjallisessa menettelyssä kirjelmiä vaihdetaan lähtökohtaisesti vain kerran, ellei virkamiestuomioistuin päätä, että toinen kirjelmien vaihto on tarpeen.
The second exchange of pleadings may take place either of the Tribunal’s own motion or on a reasoned application by the applicant.
Toinen kirjelmien vaihto voi tapahtua joko virkamiestuomioistuimen omasta aloitteesta tai kantajan perustellusta pyynnöstä.
Where there has been a second exchange of pleadings, the Tribunal may, with the agreement of the parties, decide to proceed to judgment without a hearing.
Jos kirjelmiä on vaihdettu toisen kerran, virkamiestuomioistuin voi asianosaisten suostumuksella päättää ratkaista asian ilman suullista käsittelyä.
The fact that there is generally only one exchange of pleadings explains why the Rules of Procedure of the Tribunal are stricter regarding the statement of the pleas in law and arguments in the application, since that statement cannot be ‘brief’ contrary to what is required, generally, by the first paragraph of Article 21 of the Statute of the Court of Justice. That provision cannot deprive of all eective meaning the equal-ranking Article 7(3) of the Annex to that Statute, which lays down the principle of a single exchange of pleadings.
Se seikka, että kirjelmiä vaihdetaan lähtökohtaisesti vain kerran, selittää sen, että virkamiestuomioistuimen työjärjestys on tiukempi siltä osin kuin kyse on kanteen perusteiden ja perustelujen esittämisestä kannekirjelmässä, sillä kyseinen esitys ei saa olla ”yhteenveto”, toisin kuin yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 21 artiklan ensimmäisessä kohdassa yleisesti määrätään.Viimeksi mainitulla määräyksellä ei nimittäin voida tehdä tosiasialliselta soveltamisalaltaan täysin tyhjäksi samantasoista määräystä kyseisen perussäännön liitteessä I olevan 7 artiklan 3 kohdassa, jossa esitetään periaate kirjelmien vaihtamisesta vain kerran.
It was with the intention of expediting the written procedure that the Tribunal laid down the provision that any plea of inadmissibility by separate document, which, in practice, where a decision is reserved for the final judgment, may be liable to prolong the procedure, must be lodged within a month of service of the application, rather than within the two months allowed for the lodging of the defence.
Se, että kirjelmiä vaihdetaan lähtökohtaisesti vain kerran, selittää lisäksi sen, että määräaikaa väliintulohakemuksen jättämiselle on lyhennetty: kyseinen määräaika on vastedes neljä viikkoa kannetta koskevan tiedonannon julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Finally, the Tribunal, in an endeavour to ensure the proper conduct of the pre-litigation procedure and be in a position to detect as early as possible any possible problems over admissibility, introduced a provision according to which the production, where appropriate, of the complaint and the decision responding to it is now the responsibility of the applicant.
Voidakseen valvoa oikeudenkäyntiä edeltäneen menettelyn säännönmukaista kulkua ja havaita mahdollisimman varhaisessa vaiheessa mahdollisen ongelman tutkittavaksi ottamisessa virkamiestuomioistuin on lopuksi määrännyt, että mahdollisen valituksen ja siihen annetun vastauksen esittäminen kuuluu vastedes kantajalle.
The Rules of Procedure of the Tribunal devote a chapter to amicable settlement, separate from that concerning measures of organisation of the procedure, thus suggesting that this procedure is distinct from normal judicial procedure.
Virkamiestuomioistuimen työjärjestyksessä sovintoratkaisulle on omistettu luku, joka on erillinen prosessinjohtotoimia koskevasta luvusta, millä siten ilmaistaan ajatus, että ensiksi mainittu menettely eroaa tavallisesta oikeudenkäyntimenettelystä.
The decision to seek an amicable settlement is a matter for the formation of the court which may instruct the judge-rapporteur to seek such a settlement.
Päätös sovintoratkaisuun pyrkimisestä kuuluu ratkaisukokoonpanolle, joka voi antaa esittelevälle tuomarille tehtäväksi tämän pyrkimyksen viemisen eteenpäin.
Particular provisions govern the question of discontinuance following an agreement between the parties, whether before the Tribunal or out of court.
Työjärjestyksen erityisissä määräyksissä käsitellään kysymystä kanteen peruuttamisesta sen johdosta, että asianosaisten välillä on virkamiestuomioistuimessa tai sen ulkopuolella tehty sovinto.
In the first case, the terms of the agreement may be recorded in minutes which constitute an ocial record.The case is then removed from the register by reasoned order of the President of the formation of the court in which, on application by the principal parties, the terms of the agreement are recorded.
Ensiksi mainitussa tapauksessa sovinnon ehdot voidaan merkitä pöytäkirjaan, joka on todistusvoimainen.
In both cases, an order is made as to costs in accordance with the agreement between the parties or, failing such agreement, at the discretion of the Tribunal.
Asia poistetaan tällöin rekisteristä ratkaisukokoonpanon puheenjohtajan perustellulla määräyksellä, johon asianosaisten pyynnöstä merkitään sovinnon ehdot.
Finally, the rules provide that no opinion expressed, suggestion made, proposal put forward, concession made or document drawn up for the purposes of the amicable settlement may be relied on as evidence by the Tribunal or the parties in the contentious proceedings.
Molemmissa tapauksissa oikeudenkäyntikuluista päätetään sovinnon mukaisesti tai, jos asianosaiset eivät ole sopineet oikeudenkäyntikuluista, harkinnan mukaan.
Previously, under Article 88 of the Rules of Procedure of the Court of First Instance, in proceedings between the Communities and their servants an unsuccessful party had to bear only his own costs and not those of the institution, except where he unreasonably or vexatiously caused it to incur costs or where the circumstances were exceptional.
Lopuksi määrätään, että virkamiestuomioistuin ja asianosaiset eivät saa käyttää oikeudenkäyntimenettelyssä näkemyksiä, ehdotuksia tai tarjouksia, jotka on esitetty sovintoratkaisuun pyrittäessä, tai tuolloin tehtyjä myönnytyksiä tai laadittuja asiakirjoja.
Article 7(5) of the Annex to the Statute of the Court of Justice provides that, subject to the specic provisions of the Rules of Procedure, the unsuccessful party is to be ordered to pay
Jotta sovintoratkaisuun pyrittäessä olisi mahdollisimman suuret mahdollisuudet onnistua, on nimittäin tarpeen turvata asianosaisille sananvapaus niiden välisten neuvottelujen helpottamiseksi, ilman että esitetyt näkemykset tai tehdyt myönnytykset voisivat vahingoittaa niitä, jos sovintopyrkimyksissä epäonnistutaan.
Proceedings the costs if they have been applied for in the successful party’s pleadings.
Yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön liitteessä I olevan 7 artiklan 5 kohdassa määrätään, että jollei työjärjestyksessä erityisesti toisin määrätä, asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on tätä vaatinut.
In that connection, Article 87(2) of the Rules of Procedure provides that, if equity so requires, the Tribunal may decide that an unsuccessful party is to pay only part of the costs or even that he is not to be ordered to pay any.
Työjärjestyksen 87 artiklan 2 kohdassa määrätään tältä osin, että virkamiestuomioistuin voi kohtuuden niin vaatiessa jättää määräämättä, että hävinneen osapuolen on vastattava kaikista oikeudenkäyntikuluista tai osasta niitä.
Article 94(a) of the Rules of Procedure of the Tribunal provides that where a party has caused the Tribunal to incur avoidable costs, in particular where the action is an abuse of process, that party may be ordered to pay them but the amount of that refund may not exceed EUR 2 000.
Virkamiestuomioistuimen työjärjestyksen 94 artiklan a alakohdassa määrätään, että asianosainen voidaan velvoittaa korvaamaan kulut, jotka hän on aiheuttanut perusteettomasti virkamiestuomioistuimelle erityisesti sellaisella kanteella, joka on oikeuden väärinkäyttöä, kiinteänä korvauksena, jonka enimmäismäärä on 2 000 euroa.
This allows the Tribunal, in exceptional cases, to make an applicant who unreasonably burdens the court, for example by repeated actions on insubstantial grounds, pay part of the costs which it causes the court to incur.
Kyse on siitä, että virkamiestuomioistuin voi poikkeustapauksissa määrätä, että kantajan, joka tarpeettomasti ruuhkauttaa tuomioistuimen esimerkiksi toistuvilla ja perusteettomilla kanteilla, on osittain korvattava oikeudenkäyntimaksuina ne kulut, jotka hän aiheuttaa kyseiselle tuomioistuimelle.
This option is consistent with the Council’s intention, given specic form by the application of the ‘loser pays’ rule to all unsuccessful parties before the Tribunal, to limit the number of unjustied actions in the interests of the sound administration of justice.
Tämä mahdollisuus vastaa neuvoston tavoitetta, jonka mukaan perusteettomia kanteita rajoitetaan hyvän oikeudenhoidon intressissä ja joka konkretisoituu siinä, että ”häviäjä maksaa” -sääntöä sovelletaan kaikkiin asiansa virkamiestuomioistuimessa hävinneisiin osapuoliin.
Other noteworthy innovations
Muut merkittävät uudistukset
The concern for continuity in the operation of the court, the conduct of the procedure and the preparation of cases did not stand in the way of a certain number of innovations, in particular as regards:
Pyrkimys jatkuvuuteen tuomioistuimen toimintatavassa, menettelyn kulussa ja asioiden valmistelussa ei ole estänyt tiettyjen uudistusten toteuttamista erityisesti seuraavilla osaalueilla:
• stay in g proceedings — the sound administration st if y of justice a stay may of now ju proceedings, once the parties have been heard;
• käsittelyn lykkääminen , sillä hyvä oikeuden hoito voi vastedes olla per us te käsittelyn lykkäämiselle asianosaisten kuulemisen jälkeen
• related cases — the excessively strict requirement am e that subject cases have ‘the s matter’in order to be joined has been abolished;
•asioidenliittyminentoisiinsa,silläliiantavatiukkavaatimus”asiasisällöltään samanlaiset”, jotta ne voitaisiin yhdistää, on poistettu
• c la ri ic at i on of the arrangements for measures of ce du re organisation and of the pro measures of inquiry respectively — the former are addressed to the parties, or more specically to their representatives, and the latter relate either to third parties or to the parties themselves;
•prosessinjohtotoimiajaasianselvittämistoimiakoskeviensääntelyjenselkeyttäminen,sillä ensiksi mainitut kohdistuvat asianosaisiin ja tarkemmin sanottuna heidän edustajiinsa, kun taas jälkimmäiset koskevat joko kolmansia osapuolia tai asianosaisia henkilökohtaisesti
•referralofacasefromachamberofthreejudgestothefullcourtorachamberofivejudges — this no longer requires that the parties be consulted as the right of the parties to a fair hearing is already ensured by the transfer of the case to a court made up of a higher number of judges;
• asian si ir t ä minen kolmen tuomarin jaosto s ta täysistunto on tai viiden tuomarin j a o s ­ toon, mikä ei enää edellytä asianosaisten kuulemista, sillä asianosaisten oikeus oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin on turvattu jo sillä, että asia siirretään kokoonpanoon, jossa tuomareiden lukumäärä on suurempi
Proceedings concerning the legality of measures and actions for damages
Laillisuutta ja vahingonkorvauksia koskevat riidat
Procedural aspects
Menettelyä koskevat seikat
Dismissal by order
Hylkääminen määräyksellä
The Tribunal had occasion to interpret Article 111 of the Rules of Procedure of the Court of First Instance, applicable to the Tribunal mutatis mutandis, according to which, where it is clear that that Court has no jurisdiction to take cognisance of an action or where the action is manifestly inadmissible or manifestly lacking any foundation in law, it may, by reasoned order, and without taking further steps in the proceedings, give a decision on the action.
Virkamiestuomioistuimella on ollut tilaisuus tulkita ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 111 artiklaa, jota sovelletaan soveltuvin osin ja jossa määrätään, että jos kyseinen tuomioistuin ei selvästi ole toimivaltainen ratkaisemaan kannetta tai jos kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat tai kanne on selvästi täysin perusteeton, kyseinen tuomioistuin voi jatkamatta asian käsittelyä ratkaista asian perustellulla määräyksellä.
The Tribunal held, inter alia, that this provision should apply not only to those cases where the breach of the rules on admissibility is so obvious and blatant that no serious argument can be put forward in favour of admissibility, but also to those cases where, on reading the court le, the formation of the court is entirely convinced of the inadmissibility of the application, in particular because it breaches the requirements established by settled case-law, and takes the view that the holding of a hearing would not be liable to furnish any new evidence whatsoever in that regard (orders of 27 March 2007 in Case F-87/06 Manté v Council; of 20 April 2007 in Case F-13/07 L v EMEA; and of 20 June 2007 in Case F-51/06 Tesoka v FEACVT).
Virkamiestuomioistuin on todennut muun muassa, että kyseistä työjärjestyksen määräystä ei ole sovellettava ainoastaan niihin tapauksiin, joissa tutkittavaksi ottamisen edellytyksiä koskevien sääntöjen vastaisuus on niin ilmeistä ja räikeää, että tutkittavaksi ottamisen puolesta ei voida esittää ainoatakaan vakavasti otettavaa väitettä, vaan myös tapauksiin, joissa ratkaisukokoonpano on asiakirja-aineistoon tutustuttuaan täysin vakuuttunut siitä, että kannetta ei voida ottaa tutkittavaksi erityisesti sen takia, että kanne on vakiintuneessa oikeuskäytännössä asetettujen vaatimusten vastainen, ja joissa se lisäksi katsoo, että suullisen käsittelyn järjestäminen ei ole omiaan tuomaan tältä osin esiin mitään uutta (asia F-87/06, Manté v. neuvosto, määräys 27.3.2007; asia F-13/07, L v. EMEA, määräys 20.4.2007 ja asia F-51/06, Tesoka v. EUROFOUND, määräys 20.6.2007).
In addition, the Tribunal made clear that the final situation covered by that provision includes all actions manifestly bound to fail for reasons connected with the substance of the case (order of 26 September 2007 in Case F-129/06 Salvador Roldán v Commission).
Lisäksi virkamiestuomioistuin on täsmentänyt, että tässä määräyksessä tarkoitetun jälkimmäisen tapauksen on sisällettävä kanteet, jotka on selvästi tuomittu epäonnistumaan asiakysymykseen liittyvien syiden takia (asia F-129/06, Salvador Roldán v. komissio, määräys 26.9.2007).
In the above cases, the Tribunal pointed out that the dismissal of the action by reasoned order not only contributes to the economy of the procedure but also spares the parties the costs involved in holding a hearing.
Virkamiestuomioistuin on edellä mainituissa asioissa korostanut, että kanteen hylkääminen määräyksellä ei ainoastaan edistä prosessiekonomiaa vaan sen avulla myös asianosaiset säästävät kulut, jotka suullisen käsittelyn järjestämisestä aiheutuisivat.
Request
Vaatimus
In its judgment of 17 April in Joined Cases F-44/06 and F-94/06 C and F v Commission, the Tribunal established the procedural implications of Article 233 EC and the caselaw according to which, where a judgment annuls a measure, the administration is under a duty to act and take the measures to implement a final judgment without any requirement being imposed on the official to that end.
Yhdistetyissä asioissa F-44/06 ja F-94/06, C ja F vastaan komissio, 17.4.2007 antamassaan tuomiossa virkamiestuomioistuin teki EY 233 artiklan ja oikeuskäytännön nojalla menettelyä koskevan päätelmän, jonka mukaan kumoamistuomion ollessa kyseessä hallinnolla on toimimisvelvollisuus, ja hallinnon on itse toteutettava ratkaistun asian
Act adversely aecting an ocial
Asianomaiselle vastainen toimenpide
In its order of 24 May 2007 in Joined Cases F-27/06 and F-75/06 Lofaro v Commission the Tribunal made clear that an end of probation report which the administration used as a basis for dismissing a member of staff constitutes only a preparatory measure for the decision to dismiss and, therefore, does not adversely aect the person concerned within the meaning of Article 90(2) of the Staff Regulations.
Yhdistetyissä asioissa F-27/06 ja F-75/06, Lofaro vastaan komissio, 24.5.2007 antamassaan määräyksessä virkamiestuomioistuin täsmensi, että koeajan loppuarviointi, johon hallinto nojautui irtisanoessaan toimihenkilön, on ainoastaan irtisanomispäätöstä valmisteleva toimenpide eikä siis henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdan mukainen asianomaiselle vastainen toimenpide.