natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In particular, the Commission ought to have examined whether the costs that might be incurred by the PMI insurers, notably the VHI, in complying with the PMI obligations were comparable with those which would have been borne by an efficient operator.
Komission olisi etenkin pitänyt tutkia, voidaanko YSV-velvoitteiden täyttämisestä YSV-toimijoille, muun muassa YTL:lle, aiheutuvia mahdollisia YSV-kustan-nuksia verrata kustannuksiin, joita tehokkaalle toimijalle olisi aiheutunut.
In that regard, it must be noted first of all that it follows both from the considerations set out at paragraphs 239 to 242 above and from the close link between the fourth and third Altmark conditions, each of which requires a determination of the costs and the receipts and profits relating to the discharge of an SGEI obligation, that the premisses of the present complaint are incorrect.
Tässä suhteessa on aluksi todettava, että sekä edellä 239–242 kohdassa esitetyistä seikoista että asiassa Altmark asetetun neljännen ja viidennen edellytyksen, joissa molemmissa vaaditaan julkisen palvelun velvoitteen noudattamiseen liittyvien kustannusten ja tulojen sekä voittojen määrittämistä, välisestä kiinteästä yhteydestä seuraa, että tämän väitteen alkuolettamat ovat virheelliset.
Regard being had to the neutrality of the compensation system constituted by the RES by reference to the receipts and profits of the PMI insurers, and to the particular nature of the additional costs linked with a negative risk profile on the part of those insurers, the fourth Altmark condition, in that it requires a comparison of the costs and receipts directly linked to the supply of the SGEI, cannot be strictly applied to the present case.
Kun otetaan huomioon yhtäältä riskintasausjärjestelmällä käyttöön otetun korvausjärjestelmän neutraalisuus suhteessa YSV-toimijan tuloihin ja voittoihin ja toisaalta kyseisten vakuutuksenantajien negatiiviseen riskiprofiiliin liittyvien lisäkustannusten erityispiirteet, asiassa Altmark asetettua neljättä edellytystä, jossa vaaditaan vertaamaan julkisen palvelun tarjoamiseen välittömästi liittyviä kustannuksia ja tuloja, ei voida soveltaa ehdottomasti nyt esillä olevassa asiassa.
That is already confirmed, moreover, by the purpose of the third Altmark condition, which is to ensure that the SGEI in question is supplied at the least costs to the community (Altmark, paragraph 92).
Tämä vahvistetaan lisäksi asiassa Altmark (tuomion 93 kohta) asetetun kolmannen edellytyksen tavoitteella, jona on sen takaaminen, että kyseinen yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvä palvelu tarjotaan julkisyhteisön kannalta vähäisimmin kustannuksin.
It is common ground that the RES is not intended to compensate for an identified cost occasioned by the supply of a PMI service.
On nimittäin riidatonta, että riskintasausjärjestelmällä ei pyritä korvaamaan YSV-palvelun tarjoamisesta aiheutunutta yksilöityä kustannusta.
It should be borne in mind, next, that the RES payments are not determined solely by reference to the payments made by the PMI insurer in receipt of the compensation — which would be a situation corresponding to that addressed by the third and fourth Altmark conditions —, but also by reference to the payments made by the contributing PMI insurer, which reflect the risk profile differentials of those two insurers by comparison with the average market risk profile.
Sitten on syytä muistuttaa, että riskintasausmaksuja ei määritetä yksinomaan suhteessa korvauksensaajana olevan YSV-toimijan maksamiin vakuutuskorvauksiin – mikä tilanne vastaisi asiassa Altmark asetetussa neljännessä ja viidennessä edellytyksessä tarkoitettua tilannetta – vaan myös suhteessa maksuvelvollisen YSV-toimijan maksamiin vakuutuskorvauksiin, sillä nuo maksut heijastavat näiden kahden vakuutuksenantajan riskiprofiilien välisiä eroja markkinoiden keskimääräiseen riskiprofiiliin nähden.
Accordingly, the Commission was entitled in this case to consider case that in the context of the analysis of the existence of State aid within the meaning of Article 87(1) EC, there was no need to draw a comparison between the potential recipients of the RES payments and an efficient operator.
Näin ollen komissio saattoi pätevästi katsoa, että tarkasteltaessa, onko EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu valtiontuki olemassa, riskintasausmaksujen mahdollisten saajien ja tehokkaan toimijan välinen vertailu ei ollut tarpeen nyt esillä olevassa asiassa.
Furthermore, even though it was likely, at the time of adoption of the contested decision, that the VHI would initially be the main beneficiary of RES payments, it was not until later that the RES was activated by the Irish authorities, owing to the changes in the risk profiles on the Irish PMI market.
Tähän on lisättävä, että vaikka riidanalaisen päätöksen tekoajankohtana olikin luultavaa, että YTL olisi aluksi riskintasausmaksujen pääasiallinen saaja, Irlannin viranomaiset aloittivat riskintasausjärjestelmän soveltamisen vasta sen jälkeen Irlannin YSV-markkinoiden riskiprofiilien kehitykseen liittyvistä syistä.
Accordingly, without knowing the future situation of the different PMI insurers active on the Irish PMI market, the Commission was unable to identify precisely the potential beneficiaries of RES payments and to make a specific comparison of their situation with an efficient operator.
Koska komissio ei tuntenut Irlannin YSV-markkinoilla toimivien eri YSV-toimijoiden tulevaa tilannetta, sen oli mahdotonta täsmällisesti yksilöidä riskintasausmaksujen mahdolliset saajat ja konkreettisesti vertailla niiden tilannetta tehokkaaseen toimijaan.
Moreover, in light of the purpose of the fourth Altmark condition, the Commission was none the less required to satisfy itself that the compensation provided for by the RES did not entail the possibility of offsetting any costs that might result from inefficiency on the part of the PMI insurers subject to the RES.
Komissiolla oli kuitenkin asiassa Altmark asetetun neljännen edellytyksen tavoitteeseen nähden muutoin velvollisuus varmistaa, ettei riskintasausjärjestelmässä määrätty korvaus mahdollistanut sellaisten kustannusten korvaamista, jotka saattavat aiheutua riskintasausjärjestelmän soveltamisalaan kuuluvien YSV-toimijoiden tehottomuudesta.
In that regard, the Court notes that the Commission expressly found, at recitals 27 and 56 to the contested decision, that the RES took into account the PMI insurers’ own average claim cost, thus avoiding an equalisation of their average costs per cell of insured population and allowing the insurers to keep the benefit of their own efficiencies.
Tältä osin on todettava, että komissio on riidanalaisen päätöksen 27 ja 56 perustelukappaleessa nimenomaisesti todennut, että riskintasausjärjestelmässä otettiin huomioon YSV-toimijoiden keskimääräiset korvauskustannukset, mistä seurasi, ettei vakuutettujen ryhmäkohtainen kustannusten tasaus ollut mahdollista ja että vakuutuksenantajat saivat pitää itsellään omasta tehokkuudestaan saamansa hyödyn.
In that regard, the applicants have claimed that if the actual claim costs of PMI insurers were taken into account in the calculation of the RES payments, that would entail higher payments being made to the advantage of the least efficient PMI insurers, which have the highest costs.
Kantajat väittävät tältä osin, että YSV-toimijoiden todellisten korvauskustannusten huomioon ottaminen riskintasausmaksuja laskettaessa aiheuttaisi sen, että vähemmän tehokkaille YSV-toimijoille, joilla on korkeat kustannukset, maksettaisiin suurempia maksuja.
However, as may be seen from recital 56 to the contested decision and from the considerations set out at paragraph 235 above, those costs represent only the burdens associated with the claims settled by the PMI insurers during a particular period, to the exclusion of any other management costs, such as the administrative or marketing costs for which the PMI insurers are responsible.
Kuten riidanalaisen päätöksen 56 perustelukappaleesta ja edellä 235 kohdassa esitetyistä seikoista ilmenee, nämä kustannukset edustavat vain niitä kustannuksia, jotka ovat sidoksissa YSV-toimijoiden tietyn ajanjakson aikana suorittamiin korvauksiin, ja ulkopuolelle jäävät kaikenlaiset muut hoitokustannukset, kuten hallinnolliset tai markkinointiin liittyvät kustannukset, jotka ovat YSV-toimi-joiden hallinnassa.
The applicants have neither disputed that point nor explained to what extent that method of calculation was capable of resulting in the costs attributable to any lack of efficiency being reflected in the settlement of claims.
Kantajat eivät ole kiistäneet tätä kohtaa eivätkä täsmentäneet, miltä osin tämä laskentatapa saattoi aiheuttaa kustannusvaikutuksen, joka mahdollisesti olisi seurannut tehokkuuden puutteesta korvaushakemusten käsittelyssä.
Contrary to the applicants’ opinion, as the calculation of compensation under the RES depends solely on costs not linked with the efficiency of the operators in question, that compensation is not capable of leading to the sharing of any costs that might result from their lack of efficiency and affect the possibility for those operators to keep the entire benefit of their good management.
Toisin kuin kantajat katsovat, koska riskintasausjärjestelmään perustuvan korvauksen laskeminen riippui yksinomaan kustannuksista, jotka eivät olleet sidoksissa kyseisten toimijoiden tehokkuuteen, on mahdotonta, että tuo korvaus voisi aiheuttaa sellaisen kustannusten jaon, joka voisi olla seurausta niiden puuttuvasta tehokkuudesta ja vaikuttaa näiden toimijoiden mahdollisuuteen pitää itsellään täysin hyvästä hoidosta saamansa hyödyn.
That assessment is not invalidated solely by the finding of the HIA, in its report of April 2005 (page 30) that BUPA Ireland’s average daily treatment cost is around 17% lower than market average, as that lower cost could result specifically from BUPA Ireland’s more favourable risk profile by comparison with that of other PMI insurers.
30) esittämä pelkkä toteamus, jonka mukaan BUPA Irelandin keskimääräinen kustannus käsittelypäivää kohti on noin 17 prosenttia alhaisempi kuin markkinoiden keskimääräinen kustannus, koska tämä alhaisempi kustannus voi olla seurausta nimenomaan siitä, että BUPA Irelandin riskiprofiili on edullisempi kuin muiden YSV-toimijoiden.
In fact, in that regard, the HIA observes that the difference between costs per day of treatment might be explained by differences concerning efficiency, the PMI products and the state of health of those covered, and that cost can vary according to the age
Sairausvakuutusviranomainen toteaa tältä osin, että hoitopäiväkohtaisten kustannusten välinen ero voi
It is clear that a PMI insurer whose affiliates are in poorer health than the average of affiliates is exposed to proportionally higher treatment costs.
On selvää, että YSV-toimija, jonka vakuutettujen terveydentila on huonompi kuin vakuutettujen keskimäärin, altistuu suhteellisesti suuremmille käsittelykustannuksille.
Nor do the applicants indicate whether the expression ‘differences in efficiency’ used by the HIA refer to the management of the PMI insurers as such or to the management of the hospitals, which are at the origin of treatment costs, or to what extent those differences might be relevant to the taking into account of the payment costs and be reflected in the equalisation payments.
Kantajat eivät lisäksi kerro, viitataanko sairausvakuutusviranomaisen käyttämillä sanoilla ”erot tehokkuudessa” YSV-toimijoiden hoitoon sellaisenaan vai niiden sairaaloiden hoitoon, joista käsittelykustannukset johtuvat, eivätkä sitä, missä määrin nämä erot voisivat olla merkityksellisiä korvauskustannuksia huomioon otettaessa ja vaikuttaa tasausmaksuihin.
Nor is the applicants’ argument that the impact of high claims on the level of RES payments encourages the recipient PMI insurer not to be efficient well founded.
Kantajien väite, jonka mukaan suurien korvauskustannusten vaikutus riskintasausmaksujen tasoon kannustaa maksunsaajana olevaa YSV-toimijaa olemaan tehoton, ei sekään ole perusteltu.
As the applicants themselves acknowledged at the hearing, they did not specify the nature of any lack of efficiency to which such a situation might give rise, but essentially confined themselves to invoking the absence of any comparison with an efficient operator within the meaning of the fourth Altmark condition.
Kuten kantajat ovat itsekin istunnossa myöntäneet, ne eivät ole täsmentäneet, minkälaisia mahdollisia tehokkuuden puutteita tällainen tilanne saattaisi aiheuttaa, vaan ne ovat nimenomaisesti tyytyneet viittaamaan siihen, ettei asiassa Altmark asetetussa neljännessä edellytyksessä tarkoitettua vertailua tehokkaan toimijan kanssa ole tehty.
Last, in that regard, the defendant submitted, without being contradicted by the applicants, that, by virtue of the First Schedule to the RES, in the context of the calculation of the RES payments, the costs of meeting claims are taken into account only up to EUR 550 per day of hospitalisation irrespective of the level of cover involved, whereas the average hospitalisation costs of the VHI, for example, come to EUR 640 per day of hospitalisation, which in itself constitutes a measure of protection against overconsumption and against poor cost management by the PMI insurer.
Vastaaja on tältä osin todennut kantajien sitä kiistämättä, että riskintasausjärjestelmän liitteen I perusteella riskintasausmaksuja laskettaessa huomioon otettavat korvauskustannukset ovat enintään 550 euroa sairaalapäivää kohti, riippumatta kyseisen vakuutusturvan tasosta, kun taas esimerkiksi YTL:n keskimääräiset sairaalahoidosta aiheutuvat kustannukset ovat 640 euroa sairaalapäivää kohti, mikä jo sinänsä tarjoaa suojaa liikakulutusta ja YSV-toimijan huonoa kustannusten hoitoa vastaan.
Furthermore, that ceiling on eligible costs under the RES is explained in detail at recital 55 to the contested decision.
On syytä lisätä, että tämän enimmäismäärän asettaminen riskintasausjärjestelmässä hyväksyttäville kustannuksille on selitetty yksityiskohtaisesti riidanalaisen päätöksen 55 perustelukappaleessa.
However, the defendant and Ireland have acknowledged that the method of calculating the RES payments is none the less capable, to a very limited extent, of permitting the profits associated with efficiency or the costs associated with inefficiency of the various PMI insurers to be shared, in that it includes the application of certain adjustment factors, namely, first, the ‘zero sum adjustment factor’ which serves to ensure that the system is self-financing and, second, the health status weight, which is based on the observed use of hospital capacity (recitals 28 and 57 to the contested decision).
Vastaaja ja Irlanti ovat myöntäneet, että riskintasausmaksujen laskentatapa saattaa kuitenkin hyvin rajoitetusti mahdollistaa tehokkuuteen liittyvien voittojen tai eri YSV-toimijoiden tehottomuuteen liittyvien kustannusten jakamisen, koska siinä sovelletaan tiettyjä tasausperusteita, kuten ”nollamääräistä tasauskerrointa” (zero sum adjustment factor), jolla pyritään takaamaan järjestelmän itserahoitus, ja sairaalakapasiteetin todettuun käyttöön perustuvaa terveydentilan painotuskerrointa (riidanalaisen päätöksen 28 ja 57 perustelukappale).
As regards the ‘zero sum adjustment factor’, the applicants however acknowledged at the hearing that their complaint did not relate to that aspect of the RES and that the variations in the level of RES payments that might result were negligible and incapable of giving rise to an appreciable equalisation of the costs associated with lack of efficiency.
Kantajat ovat todenneet ”nollamääräisestä tasauskertoimesta” (zero sum adjustment factor) istunnossa, ettei niiden väite koske tätä riskintasausjärjestelmän osaa ja että siitä mahdollisesti aiheutuvat riskintasausmaksujen tason vaihtelut olivat mitättömän pieniä eivätkä anna aihetta tehokkuuden puutteeseen liittyvien kustannusten merkittävään tasaamiseen.
As regards the health status weight, the applicants none the less contend that its application would result in lack of efficiency being taken into account, since it is based on the actual costs of the PMI insurers rather than on the costs of an efficient operator.
Terveydentilan painotuskertoimesta kantajat kuitenkin väittävät, että sen soveltaminen antaa aiheen tehokkuuden puutteiden huomioon ottamiseen, koska se perustuu YSV-toimijoiden todellisiin kustannuksiin pikemmin kuin tehokkaan toimijan kustannuksiin.
In that regard, it must be pointed out that the application of that adjustment factor, which is currently zero, is subject to certain conditions, as set out in the Second Schedule to the RES, and in particular that it is limited to 50% of the observed use of hospital capacity.
Tältä osin on täsmennettävä, että tämän tasauskertoimen, joka nykyään on nolla, soveltamiselle on asetettu tiettyjä edellytyksiä, jotka täsmennetään riskintasausjärjestelmän liitteessä II, ja erityisesti että se on rajoitettu 50 prosenttiin sairaalavoimavarojen todetusta käytöstä.
In the light of that limited importance of that factor, and as the applicants have put forward no specific evidence to show that the actual use of hospital capacity was capable of reflecting inefficiencies, such as overconsumption of medical services, the Commission was entitled to conclude that the compensation system constituted by the RES, and in particular the application of the health status weighting fact, did not entail the possibility of the costs associated with inefficiency being passed on to all PMI insurers.
Kun tämä kyseisen kertoimen rajallinen merkitys ja se, etteivät kantajat ole esittäneet konkreettisia seikkoja, jotka osoittaisivat, että sairaalakapasiteetin todellinen käyttö saattaa heijastaa sellaista tehokkuuden puutetta, kuten sairaanhoitopalvelujen liikakulutusta, otetaan huomioon, komissio saattoi pätevästi katsoa, että riskintasausjärjestelmällä käyttöön otetulla korvausjärjestelmällä ja etenkään terveydentilan painotuskertoimella ei mahdollistettu sitä, että tehokkuuden puutteeseen liittyvät kustannukset voitaisiin vyöryttää kaikille YSV-toimijoille.
In that context, the Commission clearly explained, at recitals 28 and 57 to the contested decision, that the strict conditions governing the application of that factor made it possible to avoid the full equalisation of the effects of risk differentials and an incentive to hospitalise patients and that, on the contrary, the 50% ceiling was an additional guarantee that would encourage PMI insurers to promote shorter hospital stays, early detection and best practice generally.
Tässä yhteydessä on syytä todeta, että komissio on riidanalaisen päätöksen 28 ja 57 perustelukappaleessa selvästi esittänyt, että kyseisen kertoimen tiukat soveltamisedellytykset mahdollistivat sen, että riskierojen vaikutusten tasaaminen kokonaisuudessaan vältettiin ja että 50 prosentin enimmäisraja oli päinvastoin lisätae sille, että YSV-toimijoita kannustettaisiin myötävaikuttamaan sairaalaoleskelujen keston lyhenemiseen, sairauksien varhaiseen toteamiseen ja yleensä hyvään hoitoon.
The applicants have not challenged that finding, in detail, during the proceedings.
Kantajat ovat pidättäytyneet käsittelyn kuluessa seikkaperäisesti kiistämästä tätä arviointia.
It should be added, for the sake of completeness, that, as the defendant and Ireland maintain, the Irish authorities have not thus far made use of that factor and have based their assessment of the risk differentials between PMI insurers solely on the criteria of the age and sex of the persons insured.
Sivumennen on syytä lisätä, että kuten vastaaja ja Irlanti toteavat, Irlannin viranomaiset eivät tähän mennessä ole käyttäneet tätä kerrointa ja ovat perustaneet YSV-toimijoiden välisten riskien eroja koskevan arviointinsa vain vakuutettujen ikää ja sukupuolta koskeviin perusteisiin.
Last, the Court considers that the Commission took into account, to the requisite legal standard, at recitals 26 to 28, 56 and 57 to the contested decision, the evidence
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoo lopuksi, että komissio on oikeudellisesti riittävällä tavalla ottanut riidanalaisen päätöksen 26–28, 56 ja 57
Consequently, the Court considers that the Commission did not fail to have regard to the fourth Altmark condition and that the present complaint must be rejected in its entirety.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoo näin ollen, ettei komissio ole rikkonut asiassa Altmark asetettua neljättä edellytystä ja että tämä väite on hylättävä kokonaisuudessaan.
In the light of all of the foregoing considerations, it must therefore be concluded that the Commission was correct to state, in Article 1 of the contested decision, that the RES did not involve State aid in the sense of Article 87(1) EC.
Kaikkien edellä esitettyjen seikkojen nojalla on siis syytä todeta komission katsoneen perustellusti riidanalaisen päätöksen 1 artiklassa, että riskintasausjärjestelmällä ei myönnetty EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.
Accordingly, the first plea must be rejected as unfounded.
Näin ollen ensimmäinen kanneperuste on perusteettomana hylättävä.
The Court none the less considers it necessary also to examine the second plea, alleging infringement of Article 86(2) EC.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoo kuitenkin, että myös EY 86 artiklan 2 kohdan rikkomista koskevan toisen kanneperusteen tutkiminen on tarpeen.
(g) The necessity and proportionality of the RES for the purposes of Article 86(2) EC
g) Onko riskintasausjärjestelmä välttämätön ja oikeasuhteinen EY 86 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuin tavoin i) Alustava huomautus
By their second plea, the applicants essentially dispute the necessity and proportionality of the actual introduction of the RES.
Kantajat riitauttavat toisella kanneperusteellaan pääasiallisesti riskintasausjärjestelmän käyttöön ottamisen välttämättömyyden ja oikeasuhteisuuden sellaisenaan.
The Court will examine the applicants’ arguments relating to this second plea only in so far as they raise issues that were not examined in connection with the first plea.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tutkii kantajien tämän toisen kanneperusteen yhteydessä esittämät lausumat vain siltä osin, kuin ne herättävät kysymyksiä, joita ei ole tutkittu ensimmäisen kanneperusteen yhteydessä.
The applicants’ complaint relating to the absence of any express reference to Article 86(2) EC in the operative part of the contested decision (see paragraphs 90 and 128) must be rejected at the outset.
Heti aluksi on hylättävä kantajien väite, joka liittyy siihen, ettei EY 86 artiklan 2 kohtaa mainita riidanalaisen päätöksen päätösosassa (ks. 90 ja 128 kohta).
As the defendant observes, it does not follow either from the relevant legislation or from the caselaw that the formulation of the operative part of decisions adopted pursuant to Article 87 EC in conjunction with Article 86(2) EC must of necessity meet specific requirements.
Kuten vastaaja huomauttaa, asian kannalta merkityksellisestä lainsäädännöstä ja oikeuskäytännöstä ei ilmene, että sellaisten päätösten päätösosan, jotka on tehty sekä EY 87 artiklan että EY 86 artiklan 2 kohdan perusteella, olisi ehdottomasti noudatettava joitain täsmällisiä edellytyksiä.
It is also necessary, in order to assess the actual legal scope of an act, the operative part of which is indissolubly linked to the statement of reasons for it, that, when it has to be interpreted, account must be taken of the reasons which led to its adoption (see Joined Cases T-346/02 and T-347/02 Cableuropa and Others v Commission [2003] ECR II-4251, paragraph 211 and the caselaw there cited).
Lisäksi päätöksen todellista oikeudellista ulottuvuutta arvioitaessa on otettava huomioon, että sen päätösosa ja perustelut liittyvät erottamattomasti toisiinsa ja että päätöstä tulkittaessa on tarvittaessa otettava huomioon päätöksen tekemiseen johtaneet syyt (ks. yhdistetyt asiat T-346/02 ja T-347/02, Cableuropa ym. v. komissio, tuomio 30.9.2003, Kok. 2003, s.