natgillin/translations-raw huggingface dataset:
More particularly, according to SEP, Article 9 of the OEPS is nothing other than an instrument permitting the distribution companies to pass on to their customers the contributions which they have undertaken to pay to the generating undertakings under the protocol.
SEP:n mukaan erityisesti OEPS:n 9 § on pelkkä väline, jonka avulla jakeluyhtiöt voivat siirtää asiakkaittensa maksettaviksi maksut, joiden suorittamiseen tuotantoyhtiöille ne ovat sopimuspöytäkirjan nojalla velvollisia.
The Netherlands Government also maintains that the contested surcharge is justified on the basis of the protocol and insists that it represents an element of the payment due in respect of the transmission services.
Myös Alankomaat korostaa, että kyseessä olevaa lisämaksua voidaan perustella sopimuspöytäkirjalla ja että lisämaksu on osa siirtopalvelusta perittävää maksua.
(b) Does the surcharge laid down by Article 9(1) of the OEPS constitute a charge having equivalent effect within the meaning of Article 25 EC or discriminatory internal taxation within the meaning of Article 90 EC?
matta ei pidä unohtaa, että kun on arvioitava yhteisön oikeuden nojalla sellaisen veronluonteisen maksun lainmukaisuutta, jonka tuotolla rahoitetaan julkista järjestelmää, johon sisältyy kotimaista tuotantoa edistäviä kannustimia, voidaan katsoa, että nojautuminen EY 25 ja EY 90 artiklassa vahvistettuihin kieltoihin on vain yksi vaihtoehto perustamissopimuksen valtiontukimääräysten soveltamiselle.
Although the contested surcharge possesses features that distinguish it from a tax in the traditional sense, it does not seem to me that those arguments allow the conclusion that it is not caught by the definition of charge having equivalent effect within the meaning of Article 25 EC or of internal taxation within the meaning of Article 90 EC.
Mielestäni näiden väitteiden perusteella ei voida päätellä, että esillä oleva lisämaksu, vaikka se poikkeaa perinteisestä verosta eräiden ominaispiirteidensä vuoksi, ei ole omiaan kuulumaan EY 25 artiklassa tarkoitetun vaikutukseltaan vastaavan maksun käsitteen tai EY 90 artiklassa tarkoitetun sisäisen veron käsitteen piiriin.
25 — That those difficulties exist is, in fact, borne out by the number of questions for a preliminary ruling which have been submitted on that point, even though the caselaw is unambiguous.
25 – Lisäksi tässä asiassa esitettyjen ennakkoratkaisukysymysten määrä ilmentää näitä vaikeuksia, vaikka oikeuskäytäntö ei olekaan epäselvä.
26 — Uncertainties linked to the assessments required to determine the scale of compensation had already been expressed by Advocate General Roemer in his Opinion in Case 77/72 Capolongo [1973] ECR 611, and p.
26 – Jo julkisasiamies Roemer on asiassa Capolongo antamassaan ratkaisuehdotuksessa (asia 77/72, Kok. 1972, s.
Some years later, Advocate General Trabucchi, in his Opinion in IGAV, cited in footnote 18, and Advocate General Reischl in his Opinion in Cucchi, cited in footnote 18, proposed that that criterion should be given a restrictive interpretation, taking the view that the decision in Capolongo should relate only to cases of ‘significant fraud’.
Pari vuotta myöhemmin julkisasiamies Trabucchi ehdotti asiassa IGAV antamassaan ratkaisuehdotuksessa (mainittu edellä alaviitteessä 18), samoin kuin julkisasiamies Reischl asiassa Cucchi antamassaan ratkaisuehdotuksessa (mainittu edellä alaviitteessä 18), että tätä periaatetta on sovellettava suppeasti, kun he katsoivat, että asiassa Capolongo vahvistettu oikeuskäytäntö voi koskea ainoastaan tapauksia, joissa on kyse ”olennaisesta lain kiertämisestä”.
Finally, Advocate General Tesauro has, on several occasions, highlighted the difficulties in applying the criterion of offsetting to individual cases of this kind (see, for instance, his Opinion in UCAL, cited in footnote 17).
Lisäksi julkisasiamies Tesauro on useita kertoja korostanut sitä, miten vaikeaa kompensointiperiaatteen soveltaminen on yksittäisissä tapauksissa (ks. esim. Tesauron edellä alaviitteessä 17 mainitussa asiassa UCAL antama ratkaisuehdotus).
27 — See, to that effect, the Opinion of Advocate General Gulmann in CELBI, cited in footnote 24, point 15, and, before him, the Opinion of Advocate General Mayras in ICAP, cited in footnote 26.
27 – Ks. vastaavasti julkisasiamies Gulmannin edellä alaviitteessä 24 mainitun asiassa CELBI antaman ratkaisuehdotuksen 15 kohta ja tätä aiempi julkisasiamies Mayrasin edellä alaviitteessä 26 mainitussa asiassa ICAP antama ratkaisuehdotus.
First, as we have seen above, the caselaw defines the concept of charge having equivalent effect in particularly broad terms.
Ensinnäkin, kuten edellä on todettu, vaikutukseltaan vastaavan maksun käsite on määritelty oikeuskäytännössä erityisen laajaksi.
It follows from that definition that the essence of the legal concept in question lies in the effects which a specific pecuniary charge has on trade between Member States.
Tällaisesta määrittelystä seuraa, että kyseessä olevan oikeudellisen käsitteen olennainen merkitys ilmenee niissä vaikutuksissa, joita tietyllä maksulla on jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.
The formal aspects — such as the designation, the amount, the structure, the methods of collection, the destination, the recipient of the proceeds and the objectives pursued — are in fact irrelevant as regards its classification as a charge having equivalent effect, provided that the charge in question is legally binding
Muodollisilla seikoilla, kuten nimikkeellä, määrällä, rakenteella, kantamistavalla, käyttötarkoituksella, maksutuoton saajalla ja tavoitelluilla päämäärillä ei ole sen sijaan mitään merkitystä vaikutuksiltaan vastaavan maksun määrittelyn kannalta, kunhan kyseessä oleva maksu on luonteeltaan oikeudellisesti velvoittava (”yksipuoli-
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-206/06 relates to the tariff for the transmission service and not the cost of the electricity.
JULKISASIAMIES MENGOZZIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-206/06 eikä sähkön hintaa.
SEP also points out that this service is provided by Netherlands net operators within Netherlands territory.
Lisäksi SEP huomauttaa, että siirtopalvelua tarjoavat Alankomaiden alueella alankomaalaiset verkonhaltijat.
(‘imposed unilaterally’).
sesti asetettu”).
28In this case, the obligatory nature of the tax, which is payable by any user who meets the conditions laid down by Article 9(1) of the OEPS, is not in doubt, and it is likewise not in doubt that the use of the services of the net operator of the place in which the user is established is obligatory.
28 Esillä olevassa asiassa ei ole kyseenalaistettu sen maksun velvoittavuutta, jonka jokainen OEPS:n 9 §:n 1 momentissa mainitut edellytykset täyttävä käyttäjä on velvollinen suorittamaan, ja on selvää, että käyttäjä on velvollinen käyttämään sijoittautumispaikassaan toimivan verkonhaltijan palveluja.
The concept of internal taxation within the meaning of Article 90 EC is equally broad. 29
Yhtä laaja käsite näyttää olevan EY 90 artiklassa tarkoitettu sisäisen veron käsite. 29
As is well known, Article 25 EC relates only to charges on goods.
EY 25 artikla koskee tunnetusti vain tavaroista kannettavia veroja ja maksuja.
Were SEP’s argument to be endorsed, the application of that provision would, therefore, be ruled out in this case, simply on the ground that no product is affected.
Jos SEP:n väite hyväksytään, edellä mainitun määräyksen soveltaminen on tässä tapauksessa siten suljettu pois jo pelkästään sen takia, ettei ole olemassa mitään tavaraa, johon maksu kohdistuisi.
Secondly, the Court has already had occasion to assess, on the basis of Articles 25 EC and 90 EC, pecuniary charges that appear as elements in a tariff or a statutorily regulated price. 30
Toiseksi yhteisöjen tuomioistuin on jo aiemmin arvioinut EY 25 ja EY 90 artiklan perusteella maksuja, jotka ovat osa tariffia tai lailla säänneltyä hintaa. 30
Also as a preliminary point, it is necessary to consider the argument advanced by SEP, according to which Article 25 EC is not applicable because the contested surcharge
Otan alustavaan tarkasteluun vielä SEP:n esittämän väitteen siitä, ettei EY 25 artiklaa voida soveltaa, koska riidanalainen korotus koskee siirtopalvelusta perittävää maksua
In that connection, it must first be pointed out that the Court has already had occasion to find that electricity constitutes a product within the meaning of the Treaty provisions on the free movement of goods.
Tältä osin on korostettava ennen kaikkea sitä, että yhteisöjen tuomioistuin on jo aiemmin todennut, että sähkö on tavaroiden vapaata liikkuvuutta koskevissa perustamissopimuksen määräyksissä tarkoitettu tavara.
31Ruling on an action for failure to fulfil obligations involving a breach of Article 31 EC, the Court also pointed out that ‘the services needed for the import or export of electricity and its transmission and distribution merely constitute the means for supplying users with goods within the meaning of the Treaty’, 32recognising, therefore, that those services are of an ancillary nature, as compared with the subjectmatter of the service provided.
31Ottaessaan kantaa asiaan, joka koski EY 31 artiklan rikkomisesta johtuvaa jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä, yhteisöjen tuomioistuin on todennut lisäksi, että ”sähkön tuonnin tai viennin ja sähkön siirron ja jakelun kannalta tarpeelliset palvelut ovat vain välineitä, joilla käyttäjälle toimitetaan perustamissopimuksessa tarkoitettu tavara”, 32ja se on näin ollen tunnustanut, että mainitut palvelut ovat palvelun kohteeseen nähden liitännäisiä.
In Case C-213/96 Outokumpu [1998] ECR I-1777, the Court assessed the compatibility with Articles 25 EC and 90 EC of a tax on electricity production.
I-1777) yhteisöjen tuomioistuin on arvioinut sähkön tuottajalle määrätyn valmisteveron yhteensopivuutta EY 25 ja EY 90 artiklan kanssa.
30 — See, inter alia, Interzuccheri, cited in footnote 23, which concerned two different surcharges on the price of sugar fixed by the Comitato interministeriale prezzi to finance an equalisation fund for sugar.
30 – Ks. esim. edellä alaviitteessä 23 mainittu asia Interzuccheri, joka koski ministeriöiden välisen hinta-asiain komitean asettamaa kahta sokerin korotettua hintaa varojen keräämiseksi sokerin tasausrahastoon.
In this case, the observations which SEP has submitted to the Court indicate that during the period when the contested surcharge applied, the tariff for transmitting electricity was fixed by a public body.
Esillä olevassa asiassa huomautuksista, jotka SEP on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle, ilmenee, että riidanalaisen korotuksen soveltamisaikana sähkönsiirtomaksun määritteli julkinen elin.
32 — See Case C-158/94 Commission v Italy, cited in footnote 31, paragraph 18.
32 – Ks. em. asia C-158/94, komissio v. Italia, tuomion 18 kohta.
ESSENT NETWERK NOORD AND OTHERS weight of the goods in question’, 35 must be regarded as ‘taxation imposed indirectly on products’.
perustuvaa” 35maksua on pidettävä ”välillisesti tavaroihin kohdistuvana verona”.
36 The Court found that ‘such a tax which has an immediate effect on the cost of the national and imported product must by virtue of Article 9[0] be applied in a manner which is not discriminatory to imported products.’ 37
36Yhteisöjen tuomioistuin katsoi, että ”tällaista maksua, jolla on välitön vaikutus kotimaisen tai maahantuodun tuotteen hintaan, on [EY 90 artiklan mukaan] sovellettava tavalla, joka ei syrji tuotuja tuotteita”. 37
It is necessary next to point out that the concept of charge having equivalent effect can embrace any charge that affects domestic or foreign goods because they cross a border, whatever the method of collection.
On muistettava myös, että kotimaisille tai ulkomaisille tavaroille asetettu maksu, jonka perusteena on valtion rajan ylittäminen, voi kuulua vaikutukseltaan vastaavan maksun käsitteen piiriin maksun perimistavasta riippumatta.
Those conditions are also met by a tax which is triggered, not by the import or export of a product, but by the provision of a service which is necessary for or linked to the conduct of such operations, 33 or if it is, in any event, capable of affecting the movement of the goods in question within the Community.
Myös sellainen maksu, jossa maksuvelvollisuus ei johdu tavaran tuonnista tai viennistä vaan tällaisten tapahtumien suorittamiseen tarvittavan tai liittyvän palvelun tarjoamisesta, 33 täyttää nämä edellytykset, mikäli maksu on joka tapauksessa omiaan vaikuttamaan kyseessä olevan tavaran liikkuvuuteen yhteisön sisällä.
It seems clear to me that, since it indirectly affects the goods in question, a charge levied on the provision of transmission services and determined according to the quantity of goods transmitted is, in principle, capable of having such an effect.
On mielestäni selvää, että sellainen tarjotuista siirtopalveluista perittävä maksu, joka määräytyy siirretyn tavaran määrän perusteella ja joka näin kohdistuu välillisesti tähän tavaraan, johtaa lähtökohtaisesti tällaisen vaikutuksen syntymiseen.
For the reasons set out above, I do not consider that an assessment of the lawfulness of the contested charge on the basis of Article 25 EC must be ruled out simply because the event that triggers that charge resides in a service (transmission) that is an intrinsic part of the distribution chain of the product at issue.
Edellä esitetyn perusteella katson, että riidanlaisen maksun lainmukaisuuden arvioimisesta EY 25 artiklaan nähden ei pidä luopua pelkästään sen seikan vuoksi, että tämä maksuvelvollisuus johtuu kyseessä olevan tavaran myynnin kannalta välttämättömän palvelun (eli siirtopalvelun) tarjoamisesta.
Moreover, the Court has already had occasion to rule on a question similar to that at issue here, albeit with reference to Article 90 EC alone.
Lisäksi yhteisöjen tuomioistuin on jo aiemmin ottanut kantaa nyt käsiteltävää kysymystä muistuttavaan kysymykseen.
In the Court’s judgment in Schöttle, 34which the Commission cites in its written observations, the Court was seised of a number of questions concerning the interpretation of Article 90 EC in relation to a tax in force in Germany on the transport of goods by road.
yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi oli saatettu kysymyksiä, jotka koskivat EY 90 artiklan tulkintaa Saksassa voimassa olleen maanteiden tavarakuljetuksista perityn maksun tapauksessa.
Dismissing the arguments advanced by the German Government, which maintained that the tax in question was not caught by Article 90 EC, since it did not affect the product as such, the Court held that a tax such as the tax at issue in that case, ‘imposed on international transport of goods by road according to the distance covered on the national territory and the
Yhteisöjen tuomioistuin hylkäsi Saksan hallituksen esittämät perustelut, joiden mukaan kyseessä oleva vero ei kuulu EY 90 artiklan soveltamisalaan sen takia, ettei se kohdistu tavaraan sinänsä, ja katsoi sen sijaan, että mainitussa asiassa kyseessä olleen maksun kaltaista ”maanteiden kansainvälisessä tavaraliikenteessä jäsenvaltion sisällä kuljetun matkan pituuteen ja kyseisten tavaroiden painoon
It is a matter of agreement that the charge in question affects electricity produced in the Netherlands and imported electricity, without distinction, using the same collection methods.
On selvää, että kyseessä oleva maksu rasittaa erotuksetta sekä Alankomaissa tuotettua sähköä että maahantuotua sähköä ja sen perimistapa on sama.
That apparent neutrality would seem, therefore, to preclude the application of Article 25 EC and suggest instead that any assessment should be based on Article 90 EC.
Maksun näennäinen neutraalisuus vaikuttaisi siis estävän EY 25 artiklan soveltamisen ja puoltavan maksun arvioimista EY 90 artiklan perusteella.
33 — In cases, for example, in which the charge represents the consideration payable for the issue of import licences or for health checks.
33 – Kuten esimerkiksi silloin, kun on kyse maksusta, jonka perusteena on tuontilisenssien myöntäminen tai terveysvalvonta.
35 — Paragraph 16.36 — Operative part.37 — Paragraph 15.
34 – Edellä alaviitteessä 29 mainittu asiassa Schöttle annettu tuomio.
34 — Cited in footnote 29.
35 – Tuomion 16 kohta.36 – Tuomiolauselma.37 – Tuomion 15 kohta.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-206/06 to a ceiling of NLG 400 000 000, to cover the nonrecoverable costs for 2000, while any excess was to be paid by SEP to the Minister for the Economy and was intended to finance coverage of the nonrecoverable costs under Article 7 of the OEPS for the years subsequent to 2000 (Article 9(5), in fine).
JULKISASIAMIES MENGOZZIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-206/06 maksuilla pyrittiin kattamaan 400 miljoonaan NLG:n enimmäismäärään saakka vuoden 2000 hukkakustannukset, ja SEP:n puolestaan kuului tilittää mahdollinen yli menevä osa talousministerille, ja tätä ylijäämää oli tarkoitus käyttää OEPS:n 7 §:ssä tarkoitettujen vuoden 2000 jälkeisiltä vuosilta tilitettävien hukkakustannusten rahoittamiseen (9 §:n 5 momentin loppu).
However, the caselaw mentioned above provides that, 38before arriving at that conclusion, it is necessary to determine whether that neutrality is lost in the light of the purpose for which the revenue is used.
Ennen tämän päätelmän tekemistä on edellä mainitun oikeuskäytännön mukaisesti 38selvitettävä kuitenkin, säilyykö tämä neutraalisuus myös silloin, kun otetaan huomioon maksutuoton käyttötarkoitus.
If, in fact, the charge on the domestic product was to be fully offset by the advantages that might accrue to that product as a result of the allocation of the revenue resulting from the application of the contested surcharge, it would be Article 25 EC and not Article 90 EC that would apply, because, appearances notwithstanding, the surcharge would in reality affect only the imported product.
Jos ne hyödyt, joita kotimaiselle tuotteelle mahdollisesti koituu riidanalaisen lisämaksun tuoton käyttötarkoituksen perusteella, kompensoivat kokonaan kotimaista tuotetta rasittavan maksun, on sovellettava EY 90 artiklan asemesta EY 25 artiklaa, sillä siitä riippumatta, miltä asia muodollisesti näyttää, lisämaksu kohdistuu tällöin tosiasiassa ainoastaan maahantuotuun tuotteeseen.
On the basis of that mechanism, all of the sums levied were to be used to cover the nonrecoverable costs and had to be paid to SEP (or the EGUs) in accordance with Article 9(4) of the OEPS or, in the case of sums in excess of NLG 400 000 000, Article 7 of the OEPS respectively.
Tämän mekanismin perusteella koko maksutuotto oli sidottu hukkakustannusten kattamiseen, ja se oli suoritettava SEP:lle (tai IPE:lle) joko OEPS:n 9 §:n 4 momentin nojalla tai OEPS:n 7 §:n nojalla siltä osin kuin rahamäärä ylitti 400 miljoonaa NLG.
Although it is settled caselaw that it is for the national court to make that assessment, I none the less consider it appropriate that the Court should, within the limits of its jurisdiction, provide some guidance on the matter, taking account, in particular, of the arguments submitted by the parties in the national proceedings.
Vaikka vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan tämän selvittäminen kuuluu kansalliselle tuomioistuimelle, pidän kuitenkin asianmukaisena sitä, että yhteisöjen tuomioistuin esittää toimivaltansa rajoissa muutamia hyödyllisiä huomioita siten, että erityisesti asianosaisten kansallisessa oikeudenkäynnissä esittämät väitteet otetaan huomioon.
It is with that in mind that I make the following observations.
Esitän seuraavat huomiot tätä silmällä pitäen.
Therefore, were it to be proved that the payments for which those articles provide were actually made and that the relevant amounts were actually used, and used in full, to benefit the national electricity producers — in such a way as to produce pecuniary equivalence between the charges and the advantages — it would seem logical to conclude, 39as the Commission does in its observations, that the economic impact of the contested surcharge on national electricity was entirely neutralised.
Jos näin ollen ilmenee, että näissä säännöksissä säädetyt maksut on tosiasiassa maksettu ja niihin liittyvät rahat on käytetty tosiasiallisesti ja kokonaisuudessaan kotimaisten sähköntuottajien hyväksi – siten, että tämän seurauksena suoritetut maksut ja edut ovat samansuuruisia –, lienee loogista päätellä, 39kuten komissio toteaa huomautuksissaan, että riidanalaisen lisämaksun taloudellinen vaikutus kotimaisen sähkön kannalta on kumoutunut kokonaan.
It is apparent from the national legislation at issue and the order for reference that the sums levied by the net operators pursuant to Article 9(1) of the OEPS had to be paid over by the latter to SEP.
Kyseessä olevasta kansallisesta lainsäädännöstä ja ennakkoratkaisupyynnöstä ilmenee, että verkonhaltijoiden oli suoritettava niiden OEPS:n 9 §:n 1 momentin nojalla perimät maksut SEP:lle.
Those sums, along with the sums collected on the basis of Article 9(2), had to be used, subject
Näillä maksuilla ja saman pykälän 2 momentin nojalla perityillä
39 — It seems possible to arrive at that conclusion even in the absence of data concerning the total amount of the sums arising from the application of the contested surcharge or the percentage of electricity imported from other Member States and supplied — either directly or indirectly via SEP — to persons required to pay the surcharge during the period when it was in force.
39 – Näyttää siltä, että tämä päätelmä on mahdollista tehdä, vaikkei olisikaan tarkkaa tietoa kyseessä olevan korotetun maksun soveltamisella saadun tuoton kokonaismäärästä eikä muista jäsenvaltioista maahantuodun sähkön, jota toimitettiin sekä suoraan että epäsuorasti SEP:n kautta niille, jotka olivat korotuksen voimassaoloaikana velvollisia maksamaan tätä korotettua maksua, prosenttiosuudesta.
38 — See points 34 to 37 above.
38 – Ks. edellä 34–37 kohta.
ESSENT NETWERK NOORD AND OTHERS during the period when the costs in question were allocated. 41
sinä aikana, jolle kyseessä olevia kustannuksia jyvitettiin. 41
However, in order to reach that conclusion, the national court will have first of all to determine whether: (i) the sums produced by levying the contested surcharge were in fact destined for a use which gave the national product a specific advantage and (ii) whether ‘the taxed product and the advantaged national product are the same’.
Jotta tämä päätelmä voidaan tehdä, kansallisen tuomioistuimen on kuitenkin ensin selvitettävä i) onko riidanalaisen lisämaksun perimisellä saatujen varojen käyttötarkoitus hyödyttänyt erityisesti kotimaista tuotetta ja ii) ovatko ”maksunalainen tuote ja maksusta hyötyvä kotimainen tuote – – keskenään samanlaiset”.
As regards (i), the national court will have to ascertain whether and to what extent, in the absence of the coverage provided by the revenue from the contested price surcharge or any other form of public intervention, the relevant nonrecoverable costs would have, directly or indirectly, affected the balance sheet of the EGUs.
Kansallisen tuomioistuimen on kysymyksen i) osalta selvitettävä, olisivatko kyseessä olevat hukkakustannukset rasittaneet suoraan tai välillisesti sähköntuotantoyhtiöiden tasetta ja missä määrin ne olisivat sitä rasittaneet, jos hukkakustannusten korvaamista ei olisi taattu riidanalaisen lisämaksun tai minkä tahansa muun julkisen toimenpiteen tuotolla.
Furthermore, the possibility cannot be excluded that, in its assessment, the national court will also have to have regard to the protocol, in order to determine the manner in which it provided for a significant transfer of the nonrecoverable costs to the distribution companies (or, at any event, to the bodies required to levy the contested surcharge).
Lisäksi kansallinen tuomioistuin voi arvioinnissaan joutua ottamaan huomioon myös sopimuspöytäkirjan sen selvittämiseksi, mitkä olivat ehdot hukkakustannusten tosiasialliselle siirtämiselle jakeluyhtiöille (tai joka tapauksessa niille, jotka olivat velvollisia perimään riidanalaista lisämaksua).
42In that connection, it should be noted that, according to SEP, Essent had undertaken payment of what it was owed under the protocol for 2000 even before Article 9 of the OEPS had entered into force.
42Tältä osin on todettava, että Essent oli SEP:n väitteiden mukaan maksanut jo ennen OEPS:n 9 §:n voimaantuloa summan, joka oli sopimuspöytäkirjan nojalla määrätty vuoden 2000 osalta sen maksettavaksi.