natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Committee of the Regions, Commission for Culture and Education, Position Paper on The Open Method cf Coordination, May 2002 DI COR Ì) 1/2002.
Alueiden komitea, 'koulutus, ammattikoulutus, kulttuuri, nuoriso, urheilu, kansalaisten oikeudet" -valiokunnan avointa koordinointimenetelmää koskeva kannanotto, toukokuu 2002 Dl CDR 111/2002.
On 30 Sptember-Ì October 2002, the CoR agonised a conference entiled The Open Method of Coordination, improving European Governance? in which these themes and positions were examined and discussed with the aim of feeding positively into the process by stimulating discussion among stakeholders.
Alueiden komitea järjesti 30.9.2002-10.2002 avointa koordinointimenetelmää käsittelevän konferenssin (The Open tVethod of Coordination, improving European Governance?). Konferenssissa tarkasteltiin syvällisemmin edellä mainittuja aiheita ja kannanottoja sidosryhmien .'alisen keskustelun käynnistämiseksi.
A study has already proved that in three EU Member Sfafes (Italy, Spain and Germany), Regions und Chambers have very considerable cooperation. Unioncamere, Regioni e Camere di Commercio in Europa, Profili della riforma/25, Riordinamento delle Camere di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura, I. n. 580/ / 993.
' Eräässä tutkimuksessa on jo osoitettu, että alueet ja kauppakamarit toimivat tiiviissä yhteistyössä kolmessa EU:n /asenva/ffosso (Italiassa, Espanjassa ja Saksassa). Unioncamere, Regioni e Camere di Commercio in Europa, Profili della riforma/25, Riordinamento delle Camere di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura, I. n. 580/1993.
5.6 Mutual recognition
5.6 Vastavuoroinen tunnustaminen
One of the reports that contributed to the White Paper starts by stating, "No review of governance would be complete without an examination of the regulatory function and how this function can be better exercised"'57.
Eräs valkoiseen kirjaan vaikuttanut kertomus alkaa seuraavasti: "Yksikään hallintotavan tarkastelu ei ole täydellinen ilman sääntelyn ja sen parantamismahdollisuuksien tarkastelua"'57.
Indeed, one of the main issues raised by the debate on governance concerns inappropriate and excessive regulation by EU institutions, the quality of legislation
Hallintotapaa koskevassa keskustelussa onkin tarkasteltu lähinnä EU:n toimielinten sääntelyoikeuden epäasianmukaisesta käyttöä, liiallista sääntelyä, säädösten laatua (direktiivit ¡a asetukset) sekä päätöksentekomenettelyn avoimuuden puutetta158.
(Directives and Regulations), and the lack of transparency in the decision process158
Monet EU:n toimielimet ¡a kansalaisyhteiskunnan tahot ovat vaatineet sääntelyn vähentämistä ja sen laadun parantamista15
The way in which the decision to regulate has also come under criticism.
Koska EU:n sääntelyvallan parempaa käyttöä vaadittiin yhä voimakkaammin,
On closer examination, it became apparent that there was a "regulatory chain" which was the responsibility of both EU institutions (Commission, Parliament and Council) and Member States.
Kun kysymystä tarkasteltiin lähemmin kävi ¡Imi, että oli olemassa "sääntelyketju", josta vastasivat sekä EU:n toimielimet (komissio, parlamentti ¡a neuvosto) että jäsenvaltiot.
Better coordination among the different institutions from the planning stage of the regulation through to implementation and application was considered as a first step towards improving the EU's regulatory system.
EU:n sääntelyjärjestelmän parantamisen ensimmäisenä vaiheena nähtiin eri toimielinten välisen koordinoinnin parantaminen lainsäädännön suunnittelusta sen täytäntöönpanoon ¡a soveltamiseen.
Following a resolution at the Council of Lisbon, Ministers for Public Administration from EU Member States meeting in Strasburg on November 2000 asked a high level advisory group of national and Commission experts to suggest a strategy.
EU:n jäsenvaltioiden julkishallinnosta vastaavat ministerit kokoontuivat marraskuussa 2000 Strasbourgissa, ¡a valtuuttivat Lissabonissa kokoontuneen Eurooppa­neuvoston päätöslauselman perusteella jäsenvaltioiden ja Euroopan komission asiantuntijoista koostuvan korkean tason neuvoa­antavan ryhmän ehdottamaan Lissabonin Eurooppa­neuvoston toiveiden mukaista strategiaa.
The advisory group, known as the "Mandelkern Group" from the name of its French chairman, produced its final report in November 2001. (See Annex III)
Ranskalaisen puheenjohtajansa mukaan Mandelkernin ryhmäksi nimitetty neuvoa­antava työryhmä jätti lopullisen kertomuksensa marraskuussa 2001 (katso liite III).
We now turn to the role of the principle of "mutual recognition" in the process of simplifying the EU regulatory process.
Käsittelemme nyt vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen merkitystä EU:n lainsäädäntömenettelyn yksinkertaistamisprosessissa.
Mutual recognition is mentioned in the Mandelkern Group final report among the possible alternatives to be adopted in order to avoid regulation.
Vastavuoroinen tunnustaminen mainitaan Mandelkernin työryhmän lopullisessa kertomuksessa sääntelyn mahdollisena vaihtoehtona.
The other alternatives considered are to do nothing, to introduce incentive mechanisms (information, educational or preventative campaigns in order to make citizens or companies aware of their rights or obligations, or providing information on the conduct necessary to implement existing regulations), self-regulation (following the model adopted by the private sector such as quality standards, codes of conduct, an so on), contractual policies associating the private sector for the contractual implementation of policies regarded as necessary by the public authorities, mechanisms to ensure the assumption of responsibility (meaning that those concerned are obliged to fulfil their responsibilities even in the absence of regulation).
Muita tarkasteltuja vaihtoehtoja ovat nykyisen tilanteen säilyttäminen, kannustemekanismit (tiedottaminen, koulutus­ tai ennaltaehkäisykampanjat, jotta kansalaiset ¡a yritykset tiedostavat oikeutensa ja velvollisuutensa sekä noudatettavat menettelyt nykyisten säännösten soveltamiseksi), itsesääntely (yksityisen sektorin mm. laatustandardien ¡a menettelysääntöjen alalla hyväksymän mallin mukaisesti), yksityisen sektorin sopimuskäytännöt viranomaisten tarpeellisina pitämien toimien toteuttamiseksi sekä vastuuolettaman takuumekanismit (asianomaisten on kannettava vastuunsa myös tilanteissa, ¡oissa sääntelyä ei ole).
None of the alternatives mentioned has a legal basis except mutual recognition.
Mainituista vaihtoehdoista vain vastavuoroisella tunnustamisella on oikeusperusta.
To adopt or implement them would need a strong capacity for taking the decision not to regulate; an ability to select the right alternative procedure on a case-by-case basis; and the clear identification of representative parties to be involved in the implementation measures chosen. One of the main
Kaikkien vaihtoehtojen hyväksyminen tai soveltaminen edellyttää riittävää päätösvaltaa säädösmenettelystä luopumiseksi, tapauskohtaisen vaihtoehtoisen menettelyn suunnittelua koskevaa toimivaltaa sekä sellaisten edustavien osapuolten, jotka voivat osallistua päätettyjen toimien toteutukseen, selkeää
Report 2C Better Regulation , While Paper on European Governance, p.
'­' Kertomus 2C Better regulation', Valkoinen kir¡a: Eurooppalainen hallintotapa, s.
3 One ol the uslilications put tor.vard by the Commission is that nearly 90% ol EC proposals ore conditioned by 'legislative pressure . mainly trom Member States.
3. ■' Yksi komission perusteluista on se, että lähes 90 prosenttia komission ehdotuksista on annettu lähinnä jäsenvaltioiden "lainsäädäntöpoinosluksen" vuoksi.
It identified several esterna! ladors such as tire consequences of international agreements ¡30:..}. measures reguired in implementation ol other Community lav.-s ; / 5%), adaptation ot existing legislation 120:,). and resolutions trom the Council, lhe EP or social partners und economic aciors (25":jj. Report ol the EC fo the European Council.
Komissio on eritellyt useita ulkoisia tekijöitä, kuten kansainvälisien sopimusten vaikutukset (30 %), yhteisön muiden oikeudellisten vaatimusten soveltamisesta johtuvat loimenDileel (IS %), nykyisen lainsäädännön mukauttaminen (20 %) sekä neuvoston, Euroopan parlamenlin loi työmarkkinaosaouolten ¡a taläudellisien toimijoiden päätöslauselmat (25 %).
Better Regulation 2001, COM (2001; linai.
Parempaa sääntelyä käsittelevä Euroopan komission kertomus Eurooppa-neuvoslolle, 2001, KOM (2001) lopullinen.
This problem slatted in ihe 1 990s and was raised by (fie UK conservative government coiling tor a change in the regululoiy culture ol the Commission (Regulation. Deregulation and Re-regulation, Armstrong, 2000).
" Ongelma nousi esiin vuonna 1 990, ja sen nosti esille Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivihallitus, joka vaati muutosta komission säonlelyköyläntöihin (Regulation, Deregulation and Re-regulation, Armstrong, 2000).
Some reporls were prepared such as Ihe Molitor Report ICOrAI 95, 238 linai Ì.
Aiheesta on valmisteltu myös joitakin kertomuksia, kuten Molitor-ryhniän kertomus, KOM(95) 288 lopullinen.
advantages of the alternative methods suggested by the Mandelkern Group is that tftey might be suitable or important applications of the principle of subsidiarity.
määrittelyä. Yksi Mandelkernin ryhmän ehdottamien vaihtoehtoisten menetelmien merkittävimmistä eduista on, että niitä voidaan ehkä hyödyntää toissijaisuusperiaatteen tärkeissä sovelluksissa.
Once decided, responsibility for policy and monitoring could remain at EU level while the implementation of each policy and the necessary agreements might be devolved to Member States directly, to subnational institutions and/or public or private players.
Kun päätös on tehty, poliittinen ja hallinnollinen vastuu on mahdollista säilyttää EU:n tasolla, kun taas kunkin politiikan täytäntöönpano ¡a tarvittavat sopimukset voidaan siirtää suoraan jäsenvaltioille tai alue­ ja paikallisviranomaisille ja/tai julkisoikeudellisille tai yksityisille toimijoille.
The adoption of such alternatives might also help the European Commission to resist pressures from Member States, EP and lobbies to adopt new rules.
Tällaisten vaihtoehtojen käyttöönotto voisi myös auttaa komissiota torjumaan jäsenvaltioiden, Euroopan parlamentin ¡a edunvalvontaryhmien painotusta uusien sääntöjen hyväksymiseksi.
On mutual recognition, the Report states, "In Europe an appropriate alternative to regulation may be found in the mutual recognition of national rules even when these differ from one country fo the next.
Kertomuksessa todetaan vastavuoroisesta tunnustamisesta seuraavaa: "Euroopassa kansallisten sääntöjen vastavuoroinen tunnustaminen on oiva esimerkki sääntelyn vaihtoehdosta myös silloin, kun säännöt vaihtelevat maasta toiseen.
This is particularly important when validating professional qualifications or diplomas.
Tämä koskee erityisesti ammattipätevyyden ¡a tutkintojen hyväksymistä.
Lastly, with regard to alternatives to regulation at the European Union level, It is worth stressing the benefits of the "open coordination method" which allows Member States to work towards common objectives together with the help of methods implemented at the national level and the mutual exchange of information".
Lopuksi EU:n sääntelyä koskevissa vaihtoehdoissa olisi harkittava 'avoimen koordinointimenetelmän' etuja. Sen ansiosta jäsenvaltiot voisivat pyrkiä saavuttamaan yhteisiä tavoitteita ¡äsenvaltiotasolla toteutettavien menetelmien ja tiedonvaihdon avulla."
The Commission is insisting on credible monitoring of the application of mutual recognition and on better measures aimed at citizens and economic operators160
Komissio vaatii vastavuoroisen tunnustamisen soveltamisen uskottavaa seurantaa sekä kansalaisia ¡a talouselämää koskevien toimenpiteiden parantamista'60
The renewed interest in mutual recognition is significant, since it seemed to have been abandoned in recent years.
Vastavuoroisen tunnustamisen huomioon ottaminen on tärkeää, koska se näyttää viime vuosina ¡ääneen syrjään.
This principle has a central role in establishing the internal market since it ensures the free circulation of goods and services without requiring the harmonisation of national rules.
Periaatteella on sisämarkkinoiden toteuttamisessa keskeinen asema, koska se varmistaa tavaroiden ¡a palvelujen vapaan liikkuvuuden edellyttämättä jäsenvaltioiden sääntöjen yhdenmukaistamista.
On the basis of this principle Member States cannot impede the free circulation of goods manufactured in another Member State even if they are manufactured according to different technical rules or standards.
Jäsenvaltiot eivät voi tämän periaatteen mukaisesti estää toisessa jäsenvaltiossa valmistettujen tavaroiden vapaata liikkuvuutta, vaikka ne olisikin valmistettu muiden kuin omassa maassa voimassa olevien teknisten sääntöjen tai standardien mukaisesti.
The same principle applies to the freedom to provide services.
Samaa periaatetta sovelletaan myös palvelujen vapaaseen liikkuvuuteen.
Mutual recognition can thus play an important role in the process of economic integration and can be a way of implementing the principle of subsidiarity161.
Vastavuoroisella tunnustamisella voi näin olla tärkeä merkitys taloudellisessa yhdentymisessä, ¡a se voi myös edistää toissijaisuusperiaatteen soveltamista'4'.
There are instances of EU intervention where the Commission has legislated in areas closely affecting the interests of regions and local actors, but where the pressure for legislation could have been discussed'62
Joissakin tapauksissa EU on säätänyt lakeja aloilla, jotka sivuavat alueellisten ¡a paikallisten toimijoiden intressejä, mutta joilla lainsäädäntö ei ehkä olisi ollut täysin välttämätöntä162
Regions and CoR should use or promote the principle of mutual recognition in order to reduce the burden of EU regulation.
Alueiden ¡a alueiden komitean olisi käytettävä tai edistettävä vastavuoroisen tunnustamisen periaatetta EU:n säädöstaakan vähentämiseksi.
' Communication on mutua/ recognition, COM {19991 299 final: in its Communication, the Commission proposed a number ol initiatives to improve the application of the principle of mutual recognition and undertook to draw up an evaluation report at two-yearly intervals.
Komission tiedonanto neuvostalle ja Euroopan parlamentille - Yhtenäismarkkinoiden toimintasuunnitelman seuranta vastavuoroisen tunnustamisen osalta, KOM(1999) 299 lopullinen. Komissio ehdottaa tässä tiedonannossa useita aloitteita vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen soveltamisen tehostamiseksi ja sitoutuu laatimaan arviointikertomuksen kahden vuoden välein.
The First Biennial Report on the Application ot Ihe Principle of Mutual Recognition in Produci und Service Markets - SEC (1999) 1 106 of 13 July 1999 fed to a preliminar.' diagnosis of how this principle opeiates in the single morirei.
Ensimmäisessä kaksivuotisessa kertomuksessa vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen säveltämisestä tuotteiden ja palvelumarkkinoiden alalla (SEC(1999) 1 106, 13. heinäkuuta 1999) arvioidaan o/ustavasti taman periaatteen soveltamista yhtenäismarkkinoilla.
On the basis ol the Communication and ol the Repoti, the Council adopted a Resolut.on (OJ C 1-11, 19.05.2000, pp. 5-Ó, calling upon Members States fo review and simplify relevant national legislation; strengthen non judicial problem-solving mechanisms such os administrative cooperation; ensure the exchange ot Information and support the collection of sectoral information..
Neuvosto hyväksyi tiedonannon ja kertomuksen perusteella päätöslauselman (EYVL C 141, 19.5.2000, s. 5-6), jossa se vaatii jäsenvaltioita tarkistamaan ja yksinkedaistamaan asianmukaista lainsäädäntöä, vahvistamaan mullo kuin oikeudellisia ongelmanratkalsumenellelyjä (esim. hallinnallista yhteistyötä), varmistamaan tiedonvaihdon jo antomaan tuen tietojen keräämiseksi.
Recently, in July 2002, the Commission adopted the Second Biennial Repoit, the mam purpose of which is to assess fhe piogress made in the application ol the principle ol mutual recognition in the single market since 1999 and lo highlight the fields in which mutual recognition continues la pose problems, COM (2002) 4 19 linai.
Komissio antoi heinäkuussa 2002 loisen kakslvuotiskertomuksen, jonka päätarkoituksena on arvioida edistymistä vastavuoroisen tunnustamisen soveltamisessa yhtenäismarkkinoilla vuodesta 1999 sekä painottaa alojo, joilla vastavuoroinen tunnustaminen on yhä ongelmallista (KOM(2002¡ 4 19 lopullinen).
The lust one is the Beaches Directive on lhe quality of coastal wafers (Directive 70/ Ì60/CEE) which transferred the decision on whether waters were cieon enough from fhe local to the European level.
Ensimmäinen naista on rannikkoja koskeva ns. uimavesidirektiivi (direktiivi 76/160/ΕΤΎ), joko siirsi vesien riittävää puhlautla koskevan päätöksenteon paikallisella unionin tasolle. Toinen on
The second ¡s tire Cheese Directive an the hygiene of milk products (Directive 92/46/CEEÌ which intervened to regulate regional and local French cheese products. In both case mutual recognition and subsidiarily could have ottered belter instruments
88 ns. juuslodirekliivl (direktiivi 92/46/ETY), jossa säädetään ranskalaisten juustojen alueellisista ja paikallisista erityispiirteisiä Kummassakin fapauksessa olisi ollut parempi köyttää vastavuoroista tunnustamista ¡a toissijaisuusperiaatetta
In conclusion, to this study we will consider the political set-up for regions and CoR under the two hypotheses: the governance scenario and the intergovernmental scenario.
Tutkimuksen päätteeksi esitetään yhteenveto alueiden ¡a alueiden komitean poliittisesta tilanteesta.
In the first scenario the reform process will lead to a clearer definition of the legal personality of the
Yhteenveto kattaa kaksi skenaariota: hallintotapaan sekä hallitusten väliseen toimintaan perustuvat hahmotelmat.
European Union and the simplification of its current three-pillar structure163
Ensimmäisessä hahmotelmassa uudistusprosessin ansiosta Euroopan unionin asema oikeushenkilönä määritellään nykyistä selkeämmin ¡a sen kolmipilarirakennetra yksinkertaistetaan163
This would offer the CoR less space from an institutional perspective, but probably greater flexibility in identifying formulas which would allow the regions to play a more important role.
Tämä vähentäisi alueiden komitean institutionaalista liikkumavaraa, mutta mahdollistaisi luultavasti alueiden asemaa vahvistavien menettelytapojen määrittämisen nykyistä joustavammin.
One such example is the cooperation protocol signed between the EC and the CoR.
Tästä on esimerkkinä komission ¡a alueiden komitean välinen yhteistyöpöytäkirja.
In such cases, the role of the regions can be promoted in the following areas:
Näissä tapauksissa alueiden asemaa vahvistetaan seuraavasti:
- information and communications campaigns;
- tiedotus- ¡a viestintäkampanjat
- attention to the regions and the CoR in surveys such as Eurobarometer;
- alueiden ¡a alueiden komitean huomioon ottaminen Eurobarometrin tapaisissa kartoituksissa
- gathering of information for "policies" in the upstream phases, even if this could lead to conflicts with Eurostat's role; ultimately this will depend on the type of contribution information provided by local and regional bodies;
- tietojen kerääminen politiikkojen valmisteluvaiheissa, vaikka tämä saattaakin vaikeuttaa Eurostatin toimenkuvaa. Tämä riippuu viime kädessä paikallisten ja alueellisten elinten osallistumistavasta sekä niiden toimittamien tietojen luonteesta.
- the promotion of ¡oint projects between the regions related, for example, to new technologies (e.g. e-government).
- alueiden välisten yhteisten hankkeiden edistäminen mm. uuden tekniikan hyödyntämiseksi (esim. sähköiset hallintopalvelut).
The CoR should examine the method of consultation among the EP Committees, particularly the Regional Policies Committee and the Institutional Affairs Committee.
Euroopan parlamentin osalta alueiden komitean olisi tarkasteltava parlamentin valiokuntien, erityisesti aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan sekä perussopimus-, työjärjestys- ¡a toimielinasioiden valiokunnan kuulemismenettelyjä.
The Lamassoure report suggests the possibility of creating regional representatives with legislative powers to take part in meetings of the EP's Regional Policies Committee'64
Lamassouren mietinnössä viitataan mahdollisuuteen hyödyntää lainsäädäntövaltaa käyttäviä alueellisia edustajia, jotka osallistuisivat Euroopan parlamentin aluepolitiikka-, liikenne- ¡a matkailuvaliokunnan kokouksiin'6'1.
Under this scenario, the CoR should demonstrate its ability to negotiate and make proposals by putting forward appropriate proposals to the European Commission and EP.
Tässä hahmotelmassa alueiden komitean olisi osoitettava neuvottelukykyä ¡a valmiuksia esittää Euroopan komissiolle ja Euroopan parlamentille asianmukaisia ehdotuksia.
The second scenario should give the CoR greater space from an institutional perspective, and provide for the regions in the Treaties'05.
Toisessa hahmotelmassa alueiden komitean institutionaalinen asema olisi väljempi, ¡a alueet tunnustettaisiin institutionaalisesti perustamissopimuksissa'65
The CoR feels tirai lha EU's political objectives must be maintained as set out in Article 2 of lite EU Treaty.
"' Alueiden komitean mukaan EU:n perustamissopimuksen 2 artiklassa asetetut poliittiset tavoitteet on säilytettävä.
The Committee encourages increased tntetvenllon by the Union on ffic international scene and foi fhe cteation ol a aiea of sccuiify ond justice.
Komitea kannustaa unionia foimimaan voimakkaammin kansainvälisellä näyttämöllä seko luamaan turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen.
The CoR considers that lite political objectives lira! fhe Union has set ifse'f and which are sel out in Articles 2 and 158 of the TEC must be maintained.
Alueiden komitean mielestä on säilytettävä unionin asettamat poliittiset tavoitteet, jatka on määritelty EY:n perustamissopimuksen 2 jo 158 artiklassa.
Finally, with regard to lite question ol whether lo retain Ariele 308 ol fhe TEC. tlie CoR considers lire EU must continue to be able to tespond flexibly to ever increasing challenges. '
Lopuksi komitea katsoo, että EY:n perustamissopimuksen 308 artiklan säilyttämisen osoita EU:n on pystyttävä jatkossakin reagoimaan ¡oustovastl jatkuvasti lisääntyviin haasteisiin
P5 TAPROV (2002) 0247, 16 May 2002.
'' Euroopon parlamentir päätöslauselma Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden välisestä toimivaltajaosta, alustava luonnos, P5_TAPROV(2002)0247, 16. toukokuuta 2002.
In the debate on European regionalism, an Anglo-llolian mos seems fo take shape.
'"' Eurooppalaista regionalismia koskevassa keskustelussa näyttää olevan muodostumassa britliläis-italialainen liittoutuma.
The Italian Minister for Regional Allans, Enrico La Loggia, has in fact declared that he has found a common denominator with the British government regarding Ihe European Constitution.
Italian aluepolitiikasta vastaava ministeri Enrico La Loggia on ilmoittanut löytäneensä yhteisen nimittäjän Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen kanssa unionin perustuslain luomiseksi.
Even if lire Italian and British situations differ for historical unci political reasons, it is in their common interest to give a formal outlet at the European level to the demand for independence from local bodies.
Vaikka Italian ja Yhdistyneen kuningaskunnan tilanne onkin historiallisien jo poliittisten syiden vuoksi erilainen, niiden yhteisenä etuna on säädellä virallisesti palkollisten elinten ¡tsehalllntopyrkimykslä.
In their national experience, both countries have pursued lire aim of giving greater autonomy to the local level though ihe new reform (November 2001). gives Italian regions much more autonomy than their British counterparts.
Moleinmal maat ovat pyrkineet lisäämään paikallishallinfo/en itsemääräämisoikeutta. Italian alueille myönnettiin kuitenkin uudessa uudistuksessa (marraskuu 2001) Yhdistyneen kuningaskunnan alueita selvästi enemmän valfaa.
In any case, neilher Italy not file UK wants Europe to become a super-state, but rallier a "confederation ot national slates" and, lo tins end, their /oint oo action will probably produce an organization on fhe model of fhe Committee ol lite Regions. II Sole 24 Ote, 17 Settembre 2002.
TU vaan pikemminkin kansallisvaltioiden liitto. Yhteisen toiminnan tuloksena perustetaonkin todennäköisesti alueiden komitean rakenteen mukainen organisaatio.