natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It follows from the foregoing considerations that one cannot but uphold the refusal of the Court of First Instance to conduct in the actions for damages a review going beyond the Fediol and Nakajima exceptions of the legality of the conduct of the defendant institutions in the light of the WTO rules which the DSB had found to have been infringed by the Community.
Edellä esitettyjen perustelujen nojalla voidaan vain vahvistaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kanta, jonka mukaan vahingonkorvausvaatimuksen yhteydessä asioissa Fediol vastaan komissio ja Nakajima vastaan neuvosto annetuissa tuomioissa tarkoitettuja poikkeustapauksia lukuun ottamatta vastaajina olevien toimielinten menettelyn lainmukaisuutta ei voida valvoa niihin WTO:n sääntöihin nähden, joita DSB oli todennut yhteisön jättäneen noudattamatta.
The appellants complain that the Court of First Instance adopted an erroneous definition of unusual damage, which led it wrongly to deny that such damage exists in the present cases.
Valittajat väittävät, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on antanut epätavalliselle vahingolle väärän merkityksen, jonka vuoksi se on virheellisesti kiistänyt sen olemassaolon esillä olevassa asiassa.
In defence, the Council, the Commission and the Kingdom of Spain endorse the analysis of the Court of First Instance that the damage suffered by the appellants was not unusual and thus express their satisfaction with the operative part of the contested judgments rejecting any no-fault liability on the part of the Community, but they criticise the Court of First Instance for having established the very principle of liability for a lawful act, for having acknowledged its applicability to the cases at issue, for having set insufficiently restrictive conditions for it and for having wrongly accepted that some of those conditions were met, in particular the one relating to the direct causal link.
Vaikka vastauksissaan neuvosto, komissio ja Espanjan kuningaskunta ovat yhtä mieltä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kanssa siitä, että valittajille aiheutunut vahinko ei ole epätavallinen, ja ovat tyytyväisiä valituksenalaisten tuomioiden tuomiolauselmaan, jonka mukaan yhteisöllä ei ole ankaraa vastuuta, ne arvostelevat ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta lailliseen toimeen perustuvan vastuun periaatteen vahvistamisesta, sen toteamisesta sovellettavaksi esillä olevissa asioissa, siitä, että tälle periaatteelle asetetut edellytykset eivät ole tarpeeksi rajoittavia, ja tiettyjen näistä edellytyksistä ja etenkin suoraa syy-yhteyttä koskevan edellytyksen toteamisesta virheellisesti täyttyneiksi.
They therefore suggest that the Court of Justice should replace some of the grounds of the contested judgments, and even, in the case of the Council and the Kingdom of Spain which lodged crossappeals to that effect, set aside the contested judgments in part.
Ne ehdottavat näin ollen yhteisöjen tuomioistuimen korvaavan valituksenalaisten tuomioiden perusteluja, ja vastavalitukset tehneet neuvosto ja Espanjan kuningaskunta ehdottavat jopa valituksenalaisten tuomioiden osittaista kumoamista.
I shall assess the merits of the arguments of the various parties by examining in succession the question of the principle of no-fault Community liability, that of its field of application and finally that of the conditions in which it is incurred.
Arvioin eri asianosaisten perustelujen merkitystä tarkastellessani peräkkäin kysymyksiä yhteisön ankaran vastuun periaatteesta, sen soveltamisalasta ja lopuksi sen syntymisedellytyksistä.
The principle of no-fault Community liability noncontractual liability to be incorporated into Community law only if it is shared by all of the Member States?
Yhteisön ankaran vastuun periaate julkisen vallan vastuu ainoastaan, jos kaikki jäsenvaltiot sen hyväksyvät?
Can the discovery of a ‘general principle common to the laws of the Member States’ stem only from the almost mechanistic superimposition of the law of each Member State and the retention of only the elements that match exactly?
Voiko ”jäsenvaltioiden lainsäädännön yhteisen yleisen periaatteen” löytäminen perustua vain kunkin jäsenvaltion lainsäädännön lähes mekaaniseen päällekkäisyyteen, jolloin ainoastaan täysin toisensa kattavat osat jätettäisiin jäljelle?
I do not think so.
Enpä usko.
Such a mathematical logic of the lowest common denominator would lead to the establishment of a regime for Community liability in which the victims of damage attributable to the institutions would have only a very slim chance of obtaining compensation.
Vastaava pienimmän yhteisen nimittäjän matemaattinen logiikka johtaisi yhteisön vastuuta koskevaan järjestelmään, jossa toimielinten aiheuttamaksi katsottavaa vahinkoa kärsineiden mahdollisuuksia saada korvausta heikennettäisiin tuntuvasti.
59 Although the Court of Justice must certainly be guided by the most characteristic provisions of the systems of domestic law, it must above all ensure that it adopts a solution appropriate to the needs and specific features of the Community legal system.
59Vaikka yhteisöjen tuomioistuimen on tietysti otettava huomioon kansallisille oikeusjärjestyksille kaikkein ominaisimmat säännökset, sen on ennen kaikkea pyrittävä ratkaisuun, joka vastaa yhteisön oikeusjärjestyksen tarpeita ja erityispiirteitä.
In other words, the Court has the task of drawing on the legal traditions of the Member States in order to find an answer to similar legal questions arising under Community law that both respects those traditions and is appropriate to the context of the Community legal order.
Yhteisöjen tuomioistuimen on toisin sanoen tukeuduttava jäsenvaltioiden lainsäädäntöperinteisiin löytääkseen samanlaisiin yhteisön oikeudessa esille tuleviin oikeudellisiin kysymyksiin vastauksen, joka on sekä jäsenvaltioiden lainsäädäntöperinteitä kunnioittava että yhteisön omaan oikeusjärjestykseen mukautettu.
From that point of view, even a solution adopted by a minority may be preferred if it best meets the requirements of the Community system.
Tässä tarkoituksessa voidaan suosia jopa vähemmistöratkaisua, jos se vastaa parhaiten yhteisön oikeusjärjestyksen vaatimuksia.
To be persuaded that this is so, one need only recall the example of the ‘Vertrauensschutzprinzip’ which was enshrined in Community law even though it
Tästä vakuuttumiseksi riittää, kun muistetaan esimerkkinä ”Vertrauensschutzprinzip”, joka vahvistettiin yhteisön
The Council, the Commission and the Kingdom of Spain dispute the existence — in their view, affirmed by the Court of First Instance without stating adequate reasons — of a principle of Community liability in the absence of unlawful conduct of its organs as a general principle common to the laws of the Member States; they maintain that well under half of the Member States have enshrined such a principle in their legal systems and the number even falls to two if the act giving rise to the damage is a legislative act.
Neuvoston, komission ja Espanjan kuningaskunnan mukaan ei ole olemassa jäsenvaltioiden lainsäädännön yhteistä yleistä periaatetta yhteisön vastuusta ilman sen elinten lainvastaista menettelyä, kuten ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on todennut niiden mielestä riittämättömin perusteluin. Selvästi alle puolet jäsenvaltioista on vahvistanut tällaisen periaatteen oikeusjärjestyksissään, ja niiden lukumäärä rajoittuu kahteen, kun vahinko on aiheutunut lainsäädäntötoimesta.
It is true that the Court of First Instance, without excessive concern to prove the point, confined itself to basing the principle of Community liability in the absence of unlawful conduct on the statement that ‘[n]ational laws on noncontractual liability allow individuals, albeit to varying degrees, in specific fields and in accordance with differing rules, to obtain compensation in legal proceedings for certain kinds of damage, even in the absence of unlawful action by the perpetrator of the damage’.
Pitää paikkansa, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on huolehtimatta liikoja asian toteen näyttämisestä perustanut yhteisön vastuun ilman sen elinten lainvastaista menettelyä toteamukseen, jonka mukaan ”sopimussuhteen ulkopuolista vastuuta koskevissa kansallisissa lainsäädännöissä annetaan yksityisille mahdollisuus, vaikkakin vaihtelevasti, saada tuomioistuimissa tietyillä aloilla ja eri menettelysääntöjen mukaisesti korvausta tietyistä vahingoista silloinkin, kun vahingon aiheuttaja ei ole toiminut lainvastaisesti”.
58The second paragraph of Article 288 EC requires that reparation by the Community for damage caused by its institutions comply with ‘the general principles common to the laws of the Member States’.
58 EY 288 artiklan toisessa kohdassa kuitenkin edellytetään, että yhteisö korvaa toimielintensä aiheuttaman vahingon ”jäsenvaltioiden lainsäädännön yhteisten yleisten periaatteiden mukaisesti”.
But should the second paragraph of Article 288 EC be read as authorising an approach regarding the public authorities’
Onko EY 288 artiklan toista kohtaa luettava siten, että yhteisön oikeudessa voidaan hyväksyä sopimussuhteen ulkopuolinen
58 — The FIAMM judgment, paragraph 159, and the Fedon judgment, paragraph 152.
58 – Asiassa Fiamm annetun tuomion 159 kohta ja asiassa Fedon annetun tuomion 152 kohta.
In my view, however, it is not a question of seeking the best legal solution but of identifying the one that will be the most appropriate in the context of, and for the needs of, the Community legal system.
Mielestäni kysymys ei kuitenkaan ole parhaan oikeudellisen ratkaisun löytämisestä vaan asiayhteyden ja yhteisön oikeusjärjestyksen tarpeiden kannalta asianmukaisimpana pidettävän ratkaisun tekemisestä.
FIAMM AND OTHERS v COUNCIL AND COMMISSION occurred only in German law.
FIAMM YM. v. NEUVOSTO JA KOMISSIO oikeudessa, vaikka se tunnettiin ainoastaan Saksan oikeudessa.
Hence, the fact that only Spanish and French law provide for the public authorities to incur liability by reason of a lawful legislative act cannot prevent such liability being recognised in Community law.
Näin ollen se, että ainoastaan Espanjan ja Ranskan oikeudessa säädetään lainmukaiseen lainsäädäntötoimeen perustuvasta julkisen vallan vastuusta, ei estä sen tunnustamista yhteisön oikeudessa.
Community liability, linked in particular to the need for a sufficiently serious breach of a rule of law protecting individuals, 61in order to give the victims of particularly serious damage suffered as a result of the conduct of the Community institutions the possibility of obtaining compensation.
syntymisedellytysten ehdottomuus erityisesti yksityisiä suojaavan oikeussäännön riittävän ilmeistä rikkomista koskevan edellytyksen osalta, 61jotta yhteisön toimielinten menettelyn vuoksi erityisen vakavaa vahinkoa kärsineillä olisi mahdollisuus saada vahingonkorvausta.
The appropriateness of such a solution no doubt explains why the Court has never ruled out the possibility of enshrining it in Community law.
Tällaisen ratkaisun sopivuus selittää epäilemättä sen, ettei yhteisöjen tuomioistuin ole milloinkaan sulkenut pois sen mahdollisuutta.
62Moreover, although this legal solution is to be found only in some national legal systems, the concern it expresses and the protection it provides for legal interests are also taken into account in other legal systems, even if, as we shall see, 63 different legal mechanisms are employed.
62 Vaikka tämä oikeudellinen ratkaisu on omaksuttu vain joissakin kansallisissa oikeusjärjestyksissä, sillä ilmaistu huoli ja sillä taattujen oikeudellisten intressien suojelu otetaan huomioon myös muissa oikeusjärjestyksissä, joskin erilaisin oikeudellisin keinoin, kuten jäljempänä todetaan. 63
The decisive question is whether such a solution would best meet the specific needs of the Community legal system.
Ratkaisevaa on sen selvittäminen, vastaako tällainen ratkaisu parhaiten yhteisön oikeusjärjestyksen erityisiä tarpeita.
That does not mean that the principle of public authorities’ liability for a lawful legislative act should be enshrined in the Community legal order inasmuch as it would appear to be the best legal solution, and as such must be adopted in the Community legal order.
Tämä ei merkitse sitä, että lainmukaiseen lainsäädäntötoimeen perustuvan julkisen vallan vastuun periaate pitäisi vahvistaa yhteisön oikeusjärjestyksessä, jos se näyttäisi parhaalta oikeudelliselta ratkaisulta, ja että se pitäisi omaksua sellaisenaan yhteisön oikeusjärjestyksessä.
Its enshrinement in Community law can only be the result of a comparison of the mechanisms adopted in this respect by the different national legal systems in order to identify the solution best suited to the particular requirements of the Community legal order. 60
Sen hyväksyminen yhteisön oikeudessa voi perustua ainoastaan eri kansallisissa oikeusjärjestyksissä hyväksyttyjen säännösten vertailuun yhteisön oikeusjärjestyksen omiin vaatimuksiin mahdollisimman hyvin soveltuvan ratkaisun tekemiseksi. 60
In the particular context of the cases in point, this solution appears to be even more appropriate.
Esillä olevien asioiden erityisissä olosuhteissa kyseinen ratkaisu vaikuttaa vieläkin sopivammalta.
Unable to rely on WTO rules, individuals who have reason to complain of conduct of Community institutions contrary to the WTO agreements cannot, as we have seen, plead the unlawfulness of that conduct.
Kun WTO:n sääntöihin ei voi vedota, yksityiset oikeussubjektit, jotka haluaisivat valittaa yhteisön toimielinten WTO-sopimusten vastaisesta menettelystä, eivät voi vedota tämän menettelyn lainvastaisuuteen, kuten edellä on todettu.
They are consequently denied access both to
Ne eivät näin ollen voi saattaa asiaa yhteisöjen tuomioistuinten
In my view, that is indeed the case.
Juuri tästä on mielestäni kysymys.
Establishing a principle of no-fault Community liability would make it possible, in the interests of justice, to offset the severity of the conditions for the incurring of fault-based
Yhteisön ankaran vastuun periaatteen vahvistamisella voitaisiin oikeudenmukaisuuden nimissä kompensoida oikeudenvastaisuuteen perustuvan yhteisön vastuun
63 — See below, at point 63 of this Opinion.
63 – Ks. jäljempänä tämän ratkaisuehdotuksen 63 kohta.
OPINION OF MR POIARES MADURO — JOINED CASES C-120/06 P AND C-121/06 P the Community the consequences of the institutions’ freedom of action in the WTO context.
JULKISASIAMIES POIARES MADURON RATKAISUEHDOTUS – YHDISTETYT ASIAT C-120/06 P JA C-121/06 P
It would no longer be for trading partners to choose in their discretion, through the retaliatory measures they adopt, which category of Community economic operators must bear the cost of that freedom; it would be for the Community to decide whether that cost must be borne solely by the undertakings affected by such measures or distributed over society in general.
WTO:n yhteydessä olevan toimintavapauden seuraukset jakautuvat yhteisön sisällä. Kauppakumppanien asiana ei olisi enää valita harkinnanvaraisesti vastatoimia toteuttamalla, minkä yhteisön taloudellisten toimijoiden luokan on maksettava kyseisen vapauden hinta, vaan yhteisön pitäisi päättää, kuuluuko tämä kustannus yksinomaan vastatoimen kohteena olevien yritysten vastattavaksi vai onko se jaettava koko yhteiskunnan kesken.
an action for annulment and to a reference for a preliminary ruling as to validity or an action for damages on grounds of fault.
käsiteltäväksi kumoamiskanteen, toimen pätevyyden arviointia koskevan ennakkoratkaisumenettelyn tai oikeudenvastaisuuteen perustuvan vahingonkorvauskanteen perusteella.
In the absence of the enshrinement of the principle of no-fault Community liability, even those who, as a result of the unlawful conduct, have suffered particularly serious damage would be deprived of all judicial protection.
Koska yhteisön ankaran vastuun periaatetta ei ole vahvistettu, edes ne, joille tästä lainvastaisuudesta olisi aiheutunut erityisen vakavaa vahinkoa, eivät saisi minkäänlaista oikeussuojaa.
In this connection, it will be noted that enshrinement by the French Conseil d’État (Council of State) of no-fault liability for legislation is often presented as compensation for the inability of French administrative courts to act as an arbiter of law by exercising a review of constitutionality.
Vastaavasti on huomattava, että Ranskan Conseil d’État’n vahvistama lainsäädäntötoimesta aiheutuva ankara vastuu esitetään usein kompensaationa sille, että ranskalainen hallintotuomioistuin ei voi perustuslainmukaisuuden valvonnan kautta ratkaista säädösten lainmukaisuutta.
For the reasons I have just indicated, the cases in point therefore in my view offer an opportunity or even impose a duty to take the caselaw of the Court a step further.
Juuri mainitsemistani syistä esillä olevat asiat näyttäisivät siten tarjoavan tilaisuuden viedä yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntöä eteenpäin ja jopa edellyttävän sitä.
Enshrining in Community law a principle of no-fault Community liability would advance the caselaw from potential to settled, from the era of uncertainties to that of solutions. 64
Kysymys on siitä, että vahvistamalla yhteisön ankaran vastuun periaate tämä oikeuskäytäntö saatetaan mahdollisuuksien vaiheesta vakiintuneeseen vaiheeseen, epävarmuuden ajasta ratkaisujen aikaan. 64
In addition, the acceptance of a principle of no-fault liability would meet the requirements of good governance.
Ankaran vastuun periaatteen hyväksyminen olisi myös hyvän hallinnon vaatimusten mukaista.
It would force the political authorities, if they envisage retaining Community legislation despite expiry of the reasonable period of time granted for compliance with a DSB decision that has found it to be incompatible with the WTO rules, to assess better the costs that could ensue for citizens of the Union and to set them against the advantages that would accrue to the economic sector or sectors concerned if the Community legislation were retained.
Se pakottaisi poliitikot, jotka aikovat pitää voimassa yhteisön lainsäädännön sen WTO:n sääntöjen vastaiseksi todenneen DSB:n päätöksen noudattamiseksi asetetun kohtuullisen määräajan päättymisestä huolimatta, arvioimaan paremmin tästä mahdollisesti aiheutuvia kustannuksia unionin kansalaisille ja vertailemaan niitä etuihin, joita yhteisön lainsäädännön voimassa pitämisestä aiheutuisi kyseiselle talouden alalle tai kyseisille talouden aloille.
This would not reduce the discretion of the institutions in the WTO context but ensure that that discretion was exercised advisedly.
Tällä ei vähennettäisi toimielinten harkintavaltaa WTO:n yhteydessä vaan varmistettaisiin kyseisen harkintavallan järkevä käyttö.
The establishment of a principle of no-fault Community liability could take its inspiration from the notion of the equality of citizens in bearing public burdens on which French administrative law has based liability for legislation.
Yhteisön ankaran vastuun periaatteen vahvistaminen voisi saada tukea julkisista menoista aiheutuvan rasituksen kohdentumista koskevasta kansalaisten yhdenvertaisuudesta, jonka perusteella Ranskan hallinto-oikeudessa on vahvistettu lainsäädäntötoimesta aiheutuva vastuu.
The reasoning may be summarised as follows: as all public activity is assumed to benefit society as a whole, it is
Tätä koskevat perustelut voidaan esittää tiivistäen
171; see especially pp. 204 to 208.
171, ks. erityisesti s. 204–208.
Lastly, recognition of a principle of no-fault liability would leave it to the Community legal system to allocate within
Mikäli ankaran vastuun periaate hyväksyttäisiin, yhteisön oikeusjärjestykselle jätettäisiin valta päättää, miten toimielimillä
As regards the field of application of such a principle of no-fault liability, the Commission, in particular, complains that after recognising that such liability can apply only ‘in specific fields’, 66the Court of First Instance did not feel bound to name the fields involved.
Tällaisen ankaran vastuun periaatteen soveltamisalan osalta komissio arvostelee ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta siitä, että myönnettyään sen voivan tulla kyseeseen vain ”tietyillä aloilla” 66se ei ole uskonut joutuvansa täsmentämään näitä aloja.
However, that was not necessary for resolving the cases in point.
Tämä ei kuitenkaan ollut tarpeen esillä olevien asioiden ratkaisemiseksi.
It was sufficient for the Court of First Instance to satisfy itself that no-fault liability could apply in those cases — as it found by implication since it verified that the conditions for its application were met.
Sille riitti siitä varmistuminen, että ankaraa vastuuta voidaan soveltaa näissä tapauksissa, kuten se on implisiittisesti tunnustanut tarkistaessaan sen soveltamisedellytysten täyttymisen.
But this is the point with which both the Commission and the Council take issue too.
Juuri siitä sekä komissio että neuvosto kuitenkin arvostelevat sitä.
The following observations must therefore be made in this regard.
Tältä osin on esitettävä seuraavat huomautukset.
This idea is not very far removed from the ‘Sonderopfertheorie’ of German law, according to which individuals who, by reason of lawful public action, suffer a ‘special sacrifice’, that is to say damage equivalent to expropriation, must be granted reparation.
Tämä ajatus ei ole kovin kaukana Saksan oikeuden ”Sonderopfertheoriesta”, jonka mukaan lainmukaisen julkisen toimenpiteen vuoksi ”erityisen uhrauksen” tekemään joutuneiden yksityisten henkilöiden, joille toisin sanoen aiheutuu pakkolunastusta vastaava vahinko, on saatava korvausta.
Presented in this manner, no-fault Community liability could also be based on property rights, which are protected in the Community legal system as a general principle of law in accordance with the constitutional traditions common to the Member States.
Tällä tavoin esitettynä yhteisön ankara vastuu voisi perustua myös omistusoikeuteen, jota suojataan yhteisön oikeusjärjestyksessä jäsenvaltioiden yhteisten valtiosääntöperinteiden mukaisesti yleisenä oikeusperiaatteena.
It would express the idea that even lawful action by the Community’s legislative body cannot have an effect equivalent to expropriation without compensation being granted. 65
Se kuvastaisi ajatusta, jonka mukaan yhteisön lainsäätäjä ei voi korvauksetta toteuttaa edes lainmukaista toimenpidettä, jolla loukataan omistusoikeutta pakkolunastusta vastaavalla tavalla. 65
First, contrary to the picture which both the Commission and the Council seek to present, it is not so much a principle of liability for a lawful act that the Court of First Instance established, rightly in my view, in the contested judgments.
Ensinnäkään kysymys ei ole niinkään ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen valituksenalaisissa tuomioissa mielestäni perustellusti vahvistamasta lainmukaiseen toimeen perustuvan vastuun periaatteesta, toisin kuin sekä komissio että neuvosto pyrkivät esittämään.
It is, more broadly, absolute liability, even in the absence of fault.
Kysymys on laajemmin oikeudenvastaisuudesta riippumattomasta, ankarasta vastuusta.
In other words, liability is incurred regardless of the need for fault — which it would be for the applicant to prove — to be the cause of the damage.
Toisin sanoen vastuu syntyy riippumatta vahingon perusteena olevasta oikeudenvastaisuudesta, joka kantajan olisi näytettävä toteen.
Liability can even extend to acts that are unlawful but do not constitute a sufficiently serious infringement.
Se voi kattaa myös lainvastaisten toimien tilanteita, joissa ei ole kysymys riittävän ilmeisestä rikkomisesta.
65 — For an early example of such an insight, see the Opinion of Advocate General Sir Gordon Slynn in Biovilac v EEC; see especially p. 4091.
65 – Ks. tällaisesta näkemyksestä jo julkisasiamies Sir Gordon Slynnin ratkaisuehdotus em. asiassa Biovilac v. ETY, erityisesti s. 4091.
Moreover, this idea appears, in some way or another, in most of the legal systems (see Amaral, M.L., Responsabilidade do Estado e dever de indemnizar do legis­lador, Coimbra Editora, 1998, p. 474 et seq.).
Lisäksi tämä ajatus on löydettävissä jossakin muodossa suurimmassa osassa oikeusjärjestyksiä (ks. Amaral, M. L., Responsabilidade do Estado e dever de indem­nizar do legislador, Coimbra Editora, 1998, s.