natgillin/translations-raw huggingface dataset:
(1) rule that, by failing to transmit to the Commission the complete list of sites mentioned in the first subparagraph of Article 4(1) of Council Directive 92/43/EEC of 21 May 1992 on the conservation of natural habitats and of wild fauna and flora, together with the information on each site required by the second subparagraph of Article 4(1) thereof, Ireland has failed to fulfil its obligations under that directive;
1) toteaa, että Irlanti ei ole noudattanut luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21 päivänä toukokuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole lähettänyt komissiolle direktiivin 4 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa mainittua täydellistä alueiden luetteloa eikä näitä alueita koskevia tietoja tämän direktiivin 4 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan mukaisesti ja
(2) order Ireland to bear the costs of the proceedings.
2) velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut; asiassa C-71/99
(1) rule that, by failing to transmit to the Commission the complete list of sites mentioned in the first subparagraph of Article 4(1) of Council Directive 92/43/EEC of 21 May 1992 on the conservation of natural habitats and of wild fauna and flora, together with the information on each site required by the second subparagraph of Article 4(1) thereof, the Federal Republic of Germany has failed to fulfil its obligations under that directive;
1) toteaa, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21 päivänä toukokuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole lähettänyt komissiolle direktiivin 4 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa mainittua täydellistä alueiden luetteloa eikä näitä alueita koskevia tietoja tämän direktiivin 4 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan mukaisesti ja
(2) order the Federal Republic of Germany to bear the costs of the proceedings.
2) velvoittaa Saksan liittotasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut; asiassa C-220/99
(1) rule that, by failing to transmit to the Commission the complete list of sites mentioned in the first subparagraph of Article 4(1) of Council Directive 92/43/EEC of 21 May 1992 on the conservation of natural habitats and of wild fauna and flora, together with the information on each site required by the second subparagraph of Article 4(1) thereof, the French Republic has failed to fulfil its obligations under that directive;
1) toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21 päivänä toukokuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole lähettänyt komissiolle direktiivin 4 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa mainittua täydellistä alueiden luetteloa eikä näitä alueita koskevia tietoja tämän direktiivin 4 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan mukaisesti ja
(2) order the French Republic to bear the costs of the proceedings.'
2) velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Case C-71/99 Commission of the European Communities ν Federal Republic of Germany Environment and consumers
Asia C-71/99 Euroopan yhteisöjen komissio ν. Saksan liittotasavalta Ympäristö ja kuluttajat
(Failure by a Member State to fulfil its obligations — Directive 92/43/EEC — Conservation of natural habitats — Conservation of wild fauna and flora —Article 4(1) — List of sites — Site information) (Sixth Chamber) once the directive had been implemented in national law, the German authorities stated that they were not as yet in a position to submit the full list of national sites eligible for designation as SACs.
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 92/43/ETY — Luontotyyppien suojelu — Luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelu — 4 artiklan 1 kohta —Alueiden luettelo — Alueita koskevat tiedot (kuudes jaosto) osavaltiot olivat ilmoittaneet, että ne osoittaisivat alueet vasta kun luontotyyppidirektiivi olisi saatettu osaksi kansallista oikeusjärjestystä, Saksan viranomaiset totesivat, että ne eivät voineet toimittaa täydellistä luetteloa niistä kansallisista alueista, jotka tultaisiin osoittamaan erityisten suojelutoimien alueiksi.
By letters of 30 September 1996, 24 January 1997, 28 January 1997 and 11 June 1997, the German authorities sent to the Commission a number of lists of sites in the Länder of Bayern and Sachsen­Anhalt.
Saksan viranomaiset lähettivät komissiolle 30.9.1996, 24.1.1997, 28.1.1997 ja 11.6.1997 päivätyillä kirjeillään useita luetteloita alueista, jotka sijaitsevat Baijerin ja Saksi-Anhaltin osavaltion alueilla.
By application lodged at the Court Registry on 1 March 1999, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by failing to transmit to the Commission the full list of sites mentioned in the first subparagraph of Article 4(1) of Council Directive 92/43/EEC of 21 May 1992 on the conservation of natural habitats and of wild fauna and flora, together with the information on each site required by the second subparagraph of Article 4(1) thereof, the Federal Republic of Germany has failed to fulfil its obligations under that directive.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut kanteen, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 1.3.1999 ja jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21 päivänä toukokuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toimittanut komissiolle direktiivin 4 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa mainittua täydellistä luetteloa alueista eikä näitä alueita koskevia tietoja kyseisen direktiivin 4 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan mukaisesti.
Pre-Iitigation procedure
Oikeudenkäyntiä edeltävä menettely
Bearing in mind the fact that the format had not been available until 19 December 1996, the Commission sent to the German Government on 3 July 1997 an additional letter of formal notice in which it reiterated its criticism of that Government for having failed to send to it the full list of the sites and site information and called on it to submit, within one month, its observations on that infringement of Article 4(1) of the directive.
Ottaen huomioon, että lomake oli käytettävissä vasta 19.12.1996, komissio osoitti Saksan hallitukselle 3.7.1997 päivätyn täydentävän virallisen huomautuksen, jossa se moitti Saksan hallitusta uudelleen siitä, että se ei ollut toimittanut täydellistä luetteloa alueista ja näitä alueita koskevia tietoja, ja kehotti Saksan hallitusta uudelleen esittämään tätä direktiivin 4 artiklan 1 kohdan rikkomista koskevat huomautuksensa kuukauden määräajassa.
Having failed to receive from the German authorities either the full list of sites hosting the natural habitat types and native species referred to in Annexes I and II to the directive respectively or the information on those sites, and in the absence of any other information indicating to it that the Federal Republic of Germany had adopted the measures necessary to meet its obligations under Article 4 of the directive, the Commission, on 4 March 1996, put the German Government on formal notice to submit its observations on that matter within two months, in accordance with the procedure laid down in Article 169 of the EC Treaty.
Koska komissio ei ollut saanut Saksan viranomaisilta täydellistä luetteloa alueista, joilla on liitteessä I mainittuja luontotyyppejä ja liitteessä II mainittuja luontaisia lajeja, eikä näitä alueita koskevia tietoja, eikä mitään muutakaan tietoa, jonka perusteella se olisi voinut päätellä, että Saksan liittotasavalta on toteuttanut tarpeelliset toimenpiteet direktiivin 4 artiklan mukaisten velvoitteidensa noudattamiseksi, komissio kehotti 4.3.1996 päivätyllä virallisella huomautuksella EY:n perustamissopimuksen 169 artiklassa määrätyn menettelyn mukaisesti Saksan hallitusta esittämään komission huomautuksia koskevat väitteensä kahden kuukauden määräajassa.
By letter of 21 October 1997, the German authorities sent a list of sites in the Land of Schleswig­Holstein. Forming the view that its correspondence with the German authorities did not allow it to conclude that the Federal Republic of Germany had forwarded a complete list of sites hosting the natural habitat types and native species referred to respectively in Annexes I and II to the directive, together with the information relating to those sites, the Commission, sent to that Member State on 19 December 1997 a reasoned opinion calling on it to comply therewith within two months of its notification.
Koska komissio katsoi, että se ei voinut Saksan viranomaisten kanssa käymänsä kirjeenvaihdon perusteella päätellä, että Saksan liittotasavalta olisi toimittanut täydellisen luettelon alueista, joilla on liitteessä I mainittuja luontotyyppejä ja liitteessä II mainittuja luontaisia lajeja, ja näitä alueita koskevia tietoja, se lähetti Saksalle 19.12.1997 perustellun lausunnon, jossa se
The German authorities informed the Commission on 8 August 1996 that, under German law, the power to select sites eligible for designation as SACs is vested in the Länder.
Saksan viranomaiset ilmoittivat komissiolle 8.8.1996, että Saksan oikeuden mukaan osavaltioilla on toimivalta valita erityisten suojelutoimien alueiksi osoitettavat alueet. Koska
In view of the fact that the Länder had informed them that they would designate those areas only
Koska komissio katsoi, että se ei voinut näiden tietojen perusteella päätellä, että direktiivin noudattamisen laiminlyönti olisi Saksan liittotasavallan osalta kokonaan päättynyt, se päätti nostaa nyt käsiteltävänä olevan kanteen.
Page 7
(Yhteisöjen tuomioistuimen arviointi asiasta, ks. asia C-67/99).
By letters of 28 January 1998, 13 and 19 March 1998, 10 and 22 September 1998 and 14, 20 and 27 October 1998, the German authorities sent further lists of sites.
Saksan viranomaiset lähettivät 28.1.1998, 13.3.1998, 19.3.1998, 10.9.1998, 22.9.1998, 14.10.1998, 20.10.1998 ja 27.10.1998 päivätyissä kirjeissään luetteloita.
By letters of 14 and 15 April 1998, they sent to the Commission a schedule proposing a timetable for the measures envisaged by each Land for compliance with the obligations arising under Article 4(1) of the directive.
Ne lähettivät lopulta 14.4.1998 ja 15.4.1998 päivätyillä kirjeillään komissiolle taulukon, jossa ehdotettiin kunkin osavaltion osalta aikataulua direktiivin 4 artiklan
(For findings of the court, see Case C-67/99)
Yhteisöjen tuomioistuin on antanut seuraavan tuomiolauselman:
Orders the Federal Republic of Germany to bear the costs.'
2) Saksan liittotasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Advocate General P. Léger delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 3 Mav 2001.
Julkisasiamies P. Léger on esittänyt ratkaisuehdotuksensa kuudennen jaoston istunnossa 3 päivänä toukokuuta 2001.
By letter of 21 October 1997, the French authorities forwarded an initial list of 74 sites.
Asia C-220/99 Euroopan yhteisöjen komissio ν. Ranskan tasavalta Ympäristö ja kuluttajat
The remaining 49 sites were mentioned only by name, with no reference to the area which they covered or to the types of natural habitats or native species which they hosted.
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 92/43/ETY — Luontotyyppien suojelu — Luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelu — 4 artiklan 1 kohta —Alueiden luettelo — Alueita koskevat tiedot (kuudes jaosto) lähettänyt täydellistä luetteloa alueista eikä ollut toimittanut alueita koskevia tietoja, ja kehotti tätä uudelleen esittämään tätä direktiivin 4 artiklan 1 kohdan rikkomista koskevat huomautuksensa kuukauden määräajassa.
By application lodged at the Court Registry on 9 June 1999, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by failing to transmit to the Commission the full list of sites mentioned in the first subparagraph of Article 4(1) of Council Directive 92/43/EEC of 21 May 1992 on the conservation of natural habitats and of wild fauna and flora, together with the information on each site required by the second subparagraph of Article 4(1) thereof, the French Republic had failed to fulfil its obligations under that directive.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut kanteen, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 9.6.1999 ja jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21 päivänä toukokuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toimittanut komissiolle direktiivin 4 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa mainittua täydellistä luetteloa alueista eikä näitä alueita koskevia tietoja kyseisen direktiivin 4 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan mukaisesti.
Since its correspondence with the French authorities did not allow it to conclude that the French Republic had forwarded a full list of the sites hosting the natural habitat types and native species listed in Annexes I and II to the directive respectively or the information relating to those sites, the Commission, on 6 November 1997, issued a reasoned opinion to that Member State requesting compliance within two months of notification.
Koska komissio katsoi, että se ei voinut Ranskan viranomaisten kanssa käymänsä kirjeenvaihdon perusteella päätellä, että Ranskan tasavalta olisi toimittanut täydellisen luettelon alueista, joilla on direktiivin liitteessä I mainittuja luontotyyppejä ja liitteessä II mainittuja luontaisia lajeja, ja näitä alueita koskevia tietoja, se lähetti Ranskan tasavallalle 6.11.1997 perustellun lausunnon, jossa se kehotti tätä jäsenvaltiota toteuttamaan perustellun lausunnon noudattamisen edellyttämät toimenpiteet kahden kuukauden määräajassa sen tiedoksiantamisesta.
Having failed to receive from the French authorities either a full list of sites hosting the natural habitat types and native species referred to in Annexes I and II to the directive respectively or the information on those sites, and in the absence of anything else indicating to it that the French Republic had adopted the measures necessary to meet its obligations under Article 4 of the directive, the Commission, on 27 March 1996, put the French Government on formal notice to submit its observations on that matter within two months.
Koska komissio ei ollut saanut Ranskan viranomaisilta täydellistä luetteloa alueista, joilla on liitteessä I mainittuja luontotyyppejä ja liitteessä II mainittuja luontaisia lajeja, eikä näitä alueita koskevia tietoja eikä mitään muutakaan tietoa, jonka perusteella se olisi voinut päätellä, että Ranskan tasavalta on toteuttanut tarpeelliset toimenpiteet direktiivin 4 artiklan mukaisten velvoitteidensa noudattamiseksi, komissio kehotti 27.3.1996 päivätyllä virallisella huomautuksella Ranskan hallitusta esittämään komission huomautuksia koskevat väitteensä kahden kuukauden määräajassa.
By letters of 9 December 1997, 22 and 26 January 1998,12 February 1998,17 November 1998, 21 and 28 January 1999 and 18 February 1999, the French authorities forwarded to the Commission site lists containing a total of 672 sites hosting natural habitat types and species' habitats listed in Annexes I and II to the directive respectively and representing a land area of 1 453 000 hectares, together with 381 formats relating to a number of those sites.
Ottaen huomioon, että lomake oli ollut käytettävissä vasta 19.12.1996 alkaen, komissio osoitti Ranskan hallitukselle 3.7.1997 täydentävän virallisen huomautuksen, jossa se moitti uudelleen Ranskan hallitusta siitä, että se ei ollut
Taking the view that those communications did not allow it to conclude that the French Republic had put an end to the infringement in question, the Commission decided to bring the present action before the Court.
Ranskan viranomaiset toimittivat komissiolle 9.12.1997, 22.1.1998, 26.1.1998, 12.2.1998, 17.11.1998, 21.1.1999, 28.1.1999 ja 18.2.1999 päivätyillä kirjeillään kaikkiaan 672 aluetta käsittävän luettelon alueista, joilla on direktiivin liitteessä I mainittuja luontotyyppejä ja
Bearing in mind the fact that the format had been available only from 19 December 1996, the Commission sent to the French Government on 3 July 1997 an additional letter of formal notice in which it once again criticised it for failing to transmit a full list of sites and relevant site information and called on it to submit its observations on that infringement of Article 4(1) of the directive within one month.
liitteessä II mainittujen lajien elinympäristöjä ja joiden pinta-ala on 1 453 000 hehtaaria, sekä 381 tasavallan osalta päättynyt, se päätti nostaa nyt käsiteltävänä olevan kanteen.
(For findings of the court, see Case C-67/99).
(Yhteisöjen tuomioistuimen arviointi asiasta, ks. asia C-67/99).
Declares that, by failing to transmit to the Commission, within the period prescribed, the list of sites mentioned in the first subparagraph of Article 4(1) of Council Directive 92/43/EEC of 21 May 1992 on the conservation of natural habitats and of wild fauna and flora, together with the information on those sites required by the second subparagraph of Article 4(1) thereof, the French Republic has failed to fulfil its obligations under that directive;
Ranskan tasavalta ei ole noudattanut luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21 päivänä toukokuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toimittanut komissiolle asetetussa määräajassa direktiivin 4 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa mainittua luetteloa alueista eikä näitä alueita koskevia tietoja kyseisen direktiivin 4 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan mukaisesti.
Case C-89/99 Schieving-Nijstad vof and Others ν Robert Groeneveld External relations
Asia C-89/99 Schieving-Nijstad vof ym. v. Robert Groeneveld Ulkosuhteet
13 September 2001
13 päivänä syyskuuta 2001
Preliminary ruling (Agreement establishing the World Trade Organisation — Article 50(6) of the TRIPs Agreement — Interpretation — Direct effect —Application to proceedings pending at the time of entry into force in the State concerned — Conditions regarding the time-limit for bringing substantive proceedings — Calculation of that time-limit) (Full Court)
Ennakkoratkaisu Maailman kauppajäήestön perustamissopimus — TRIPS-sopimuksen 50 artiklan 6 kohta -Tulkinta Välitön oikeusvaikutus Soveltaminen asiassa, joka on tuomioistuimen päätösharkinnassa TRIPS-sopimuhen tullessa voimaan kyseisessä jäsenvaltiossa — Edellytykset, jotka koskevat määräajan asettamista pääasian vireille saattamiselle — Kyseisen määräajan laskeminen (täysistunto)
On six occasions between 21 June 1979 and 23 February 1995, Mr Groeneveld filed 'Route 66' figurative marks in respect of various classes of goods and services.
erityisesti 1950-luvulle tyypillisillä kuvilla ja muistoesineillä.
Those registrations covered, in particular, classes 32, 33 and 42, respectively covering alcoholic beverages and soft drinks, restaurant services and hotel/catering services.
Diskorakennuksen ulkopuolella on neonvalot, joissa lukee "Route 66", ja rakennuksen ikkunoissa on kaksi "Route 66" -kuviota.
Mr Groeneveld has granted some 20 licences to manufacturers for the marketing of products sold under the mark 'Route 66', in particular stickers and posters, neon light fittings and alcoholic beverages.
Kahvilan sisällä on monenlaisia liikennemerkkejä, julisteita ja kilpiä, joista osassa lukee "Route 66".
Those questions have been raised in proceedings between, on the one hand, the commercial partnership Schieving-Nijstad vof and its owners and, on the other, Mr Robert Groeneveld, concerning an application brought by Mr Groeneveld for provisional measures to restrain an alleged infringement of a trade mark held by him.
Schieving-Nijstad ym. eivät ole saaneet Groeneveldiltä käyttölupaa. Groeneveld tai käyttöluvan haltijat eivät ole laskeneet liikkeeseen kyseisiä merkkejä tai neonvaloja, eikä niitä ole laskettu liikkeeseen näiden nimissä.
'Route 66' is the name of an old expressway in the United States. The representation of the figurative mark in question is based on the road sign for that route in the days when it was still in use over its entire length.
Hoge Raad der Nederlanden on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle 5.3.1999 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 15.3.1999, kuusi ennakkoratkaisukysymystä Maailman kauppajärjestön perustamissopimuksen (jäljempänä WTO:n perustamissopimus) liitteessä 1 C olevan teollis- ja tekijänoikeuksien kauppaan liittyvistä näkökohdista tehdyn sopimuksen (jäljempänä TRIPS-sopimus), joka on hyväksytty yhteisön puolesta yhteisön toimivaltaan kuuluvien asioiden osalta 22 päivänä joulukuuta 1994 tehdyllä neuvoston päätöksellä 94/800/EY, 50 artiklan 6 kohdan tulkinnasta.
In order to bring the case to a satisfactory conclusion, the Hoge Raad der Nederlanden has decided to stay proceedings and to refer six questions to the Court for a preliminary ruling:
Nämä kysymykset on esitetty asiassa, jossa vastapuolina ovat yhtäältä avoin yhtiö (vennootschap onder firma) Schieving-Nijstad vof ja sen omistajat ja toisaalta Groeneveld ja joka koskee turvaamistoimihakemusta, jonka Groeneveld on esittänyt saadakseen kielletyksi sen, että Schieving-Nijstad ym. loukkaavat tavaramerkkiä, jonka haltija hän on.
The regime introduced by TRIPs
Pääasian oikeudenkäynt ennakkoratkaisukysymykset
Schieving-Nijstad et al. operate a discotheque in Meppel (Netherlands), known as the 'Lord Nelson'. Since at least March 1995, that discotheque has incorporated a café, named 'Route 66', which is decorated with all sorts of symbols of the United States, in particular ones which hark back to the 1950s.
Esitettyään Schievingille-Nijstadille ym:ille menestyksettä virallisen vaatimuksen Route 66 -tavaramerkin käytön lopettamisesta Groeneveld haastoi nämä turvaamistoimimenettelyyn Rechtbank te Asseniin (Alankomaat).
There is a neon sign reading 'Route 66' attached to the outside of the building housing the discotheque, and two 'Route 66' signs have been installed in the windows.
Tämän tuomioistuimen puheenjohtaja määräsi 9.1.1996 tekemässään päätöksessä muun muassa, että Schieving-Nijstad ym. eivät saa käyttää nimitystä "(Café) Route 66" eikä "Route 66" -tavaramerkkejä sellaisten tavaroiden tai palvelujen tunnusmerkkinä, joita varten nämä tavaramerkit on rekisteröity, eli erityisesti ravitsemuspalveluja varten.
Inside the café are hung all manner of road signs, posters and plates, including various shields reading 'Route 66'.
Groeneveld rekisteröi 21.6.1979 ja 23.2.1995 välisenä aikana useita "Route 66" -ilmaisun sisältäviä kuviomerkkejä eri tavara- ja palveluluokkia varten.
It is therefore appropriate to recapitulate the principles laid down in that case-law.
Tavaramerkit rekisteröitiin erityisesti luokkia 32, 33 ja 42 varten, joihin kuuluvat alkoholi- ja virvoitusjuomat sekä ravitsemis- ja majoituspalvelut.
First, the Court has held that Article 50(6) of TRIPs is a procedural provision intended to be applied by Community and national courts in accordance with obligations assumed both by the Community and by the Member States.
Kun muutoksenhakutuomioistuin Gerechtshof te Leeuwarden (Alankomaat) pysytti tämän päätöksen, Schieving-Nijstad ym. tekivät edelleen kassaatiovalituksen Hoge Raad der Nederlandeniin.
By judgment of 9 January 1996, the President of that court ordered Schieving-Nijstad et al., inter alia, forthwith to desist and to refrain from using the name '(Café) Route 66' and the marks 'Route 66' in relation to the goods and services in respect of which they were registered, in particular restaurant and catering services.
Groeneveld on antanut tavaramerkillä "Route 66" -varustettujen tavaroiden liikkeeseen laskemista varten noin 20 käyttölupaa eri valmistajille, ja näiden käyttölupien perusteella kyseistä tavaramerkkiä käytetään muun muassa tarroissa ja julisteissa, neonvaloissa ja alkoholijuomissa.
Article 50 of TRIPs does not lay down any detailed rules concerning the procedure to be followed for the enforcement of intellectual property rights.
"Route 66" on Yhdysvalloissa sijaitsevan vanhan valtatien nimi.