natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Within this wide European vision, political, economic and defence agreements are obvious ly important, but they should form part of a general framework which will encourage the full unfolding of individualfreedoms, democracy, the rule of law and civil society.
Tämän eurooppalaisen suurmiehen näkemyksen mukaan poliittiset ja taloudelliset sopimukset sekä puolustussopimukset ovat toki tärkeitä, mutta niiden on sopeuduttava yleiseen viitekehykseen, jossa oleellisinta onyksilönvapauksien, demokratian, oikeusvaltionja kansalaisyhteiskunnan kukoistaminen.
His far-sightedness led to his realisation that the original core of the European Community was destined gradually to extend its borders to take in the whole of Europe.
Selvänäköisyytensä ansiosta hän ymmärsi, että yhteisöllisen Euroopan alkuperäinenydin tulisi laajentumaan vähä vähältä, niin että lopulta koko suuri Eurooppa kuuluisi siihen.
Nicole FONTAINE President of the European Parliament
Saman selvänäköisyyden on kannustettava meitä hoitamaan hyvin historiallinen tehtävämme, kun olem-
Table of Contents
— Eurooppalainen yliopisto
— Election of the European Parliament by Universal Suffrage
— Valitseminen Euroopan parlamentin puhemieheksi
— The Europe of Hope
— Yhteisön sisäinen toiminta
— The Community's Internal Functioning
— Euroopan parlamentti ja kansalliset parlamentit
— The European Parliament and the National Parliaments
— Valitseminen Euroopan parlamentin puhemieheksi toisen kerran
— A tribute to the memory of John F. Kennedy
— Kunnianosoitus John F. Kennedyn muistolle
— Community and Democracy
— Yhteisöjä demokratia
— The Messina Conference and European Political Union
— Messinan kokous ja Euroopan poliittinen unioni
— The Community and the powers of the European Parliament
— Yhteisöjä Euroopan parlamentin toimivaltuudet
— The European Parliament's Budgetary Powers
— Euroopan parlamentin budjettivalta
— Overcoming the Community Crisis
— Selviytyminen yhteisön kriisistä
— European Scientific Research
— Eurooppalainen tieteellinen tutkimus
Bibliography
— Julkaisuluettelo
European Unification
Euroopan yhdentyminen
Speech given on 19 March 1958
Puhe 19. maaliskuuta 1958
The nations of this small area of Europe are now entering a new era.
Pienen Euroopan valtioiden kansat ovat astumassa elämässään uuteen vaiheeseen.
For the first time in the continent's history, a history which has until recently been more marked by war than by peace, we are seeing European economic unification.
Ensimmäistä kertaa mantereen historiassa, jota viime vuosiin asti ovat leimanneet sodat useammin kuin rauha, saamme osallistua eurooppalaisen talouden yhdentymiseen.
The outlines are emerging of a great Community, encompassing nations with different languages, customs and beliefs, leading to a more secure future. Our Assembly is one of the constitutional organs of this Community.
Tulevaisuus on näin turvattu ja suuntaviivat on piirretty eri kielten, tapojen ja uskomusten kansoja yhdistävälle suurelle yhteisölle, jonka yksi perustuslaillinen elin on tämä yleiskokouksemme.
I would like to recall, if only briefly, the opposition, lack of belief and scepticism which had to be overcome in order to begin, pursue and achieve this so-called work of'European Revival', which was finally completed in Messina early in June 1955 and which happily led, some two years later, to the establishment of the European Economic Community and the European Atomic Energy Community.
Haluan palauttaa lyhyesti mieliimme sen vastustuksen, epäuskon ja epäluulon, jotka meidän on täytynyt voittaa ennen kuin Messinassa kesäkuun 1955 ensimmäisinä päivinä suunniteltu työmme, jota kutsutaan "Euroopan uudeksi aluksi", voitiin aloittaa, suorittaa ja saattaa päätökseen. Työ johti onnistuneesti kahta vuotta myöhemmin Euroopan talousyhteisön ja Euroopan atomienergiayhteisön perustamiseen.
This recollection, which gives us some idea of the enormous progress we have managed to make towards European unity, also warns us of the dangers and obstacles we must face in bringing the present initiative to a successful conclusion.
Muistutukseni, joka samalla kertoo tehtävä nämme olleiden edistysaskeleiden todellisesta laajuudesta Euroopan yhdentymisen tiellä, varoittaa myös niistä vaaroista ja esteistä, joita kohtaamme viedessämme eteenpäin toimia, joiden toteuttamiseen olemme tänään sitoutuneet.
The Community institutions are preparing to see their real strength put to the test.
Yhteisön toimielimet valmistautuvat todelliseen voimainkoitokseen.
During this sensitive transition from theoretical planning to practical reality, it is up to us — the Assembly, the Ministers, the executive Commissions — to face and resolve all the issues relating to their functioning and balance.
Tällä vaikealla hetkellä, jolloin toimielimet muuttuvat teoreettisista suunnitelmista käytännön todellisuudeksi, meidän - kokouksen, ministerien, toimeenpanevien valiokuntien - on kohdattava ja ratkaistava kaikki niiden toimintaan ja tasapainoon liittyvät ongelmat.
The objectives and limits of the European Coal and Steel Community, the Economic Community and the Atomic Energy Community are clearly defined in the Treaties, but their establishment falls within the framework of a more general process, the process of European political integration itself.
EHTY:llä, Euroopan talousyhteisöllä ja Euroopan atomienergiayhteisöllä on sopimuksissa tarkasti määritellyt tavoitteet ja rajat, mutta niiden perustaminen on osa laajempaa Euroopan mantereen poliittisen yhdentymisen prosessia.
I believe that we shall apply and interpret the rules of the Treaties correctly if we keep our minds firmly fixed on European political integration.
Uskon näin ollen, että kohdistaessamme katseemme tiukasti Euroopan poliittiseen yhdentymiseen, sovellamme ja tulkitsemme sopimus ten määräyksiä oikein.
It we do not do this, or if by any chance we decide to restrict our powers and our options by looking back instead of forward, we shall betray the spirit of the Treaties and condemn the European Community to its end at the very moment it has begun.
Jos emme toimisi näin, vaan päättäisimmekin jostain syystä rajata toimivaltuuksiamme ja oikeuksiamme, eli katsoisimme taaksepäin emmekä eteenpäin, me loukkaisimme perussopimusten henkeä ja antaisimme kuoliniskun Euroopan yhteisölle jo sen syntyhetkellä. .
The renewal of Europe called for by the diplomatic instruments of 25 March can only be achieved by strong and continued movement along the route of development and progress.
Diplomaattisten tahojen 25. maaliskuuta vaatima eurooppalaisen elämän uudistaminen voi toteutua vain toimimalla tiiviisti ja herkeämättä kehityksen ja edistyksen puolesta.
We shall only be able to claim to have attained the aspirations of those who, as representatives of the ideals of the European political class, contributed their ideas and initiatives to the creation of the three Communities, if we never forget that the final objective is total European unity.
Emme voi väittää vastanneemme kaikkien niiden toiveisiin, jotka ylevän eurooppalaisen eliitin edustajina ovat edistäneet kolmen yhteisön perustamista ajatuksillaan ja toiminnallaan sekä sillä ehdolla, ettei lopullinen tavoite eli Euroopan täydellinen yhdentyminen, koskaan unohtuisi.
Our era, which is an emotive one, reminds me of another historic period which formed the prelude to the first successful creation of a political community of peoples wanting to unite in order to cooperate in the work of civil progress.
joka oli alkusoittoa ensimmäiselle onnistuneelle poliittiselle yhdentymiselle, jonka ansiosta kansat yhdistyivät tekemään yksimielistä yhteistyötä yhteiskunnan kehittämiseksi.
This took place on the independent soil of America and we should remember it today, not only because it lay at the origin of one of the finest and most successful political structures of all time, but also because it was the first example of successful European unification, albeit in a far-off land.
Tämä yhdentyminen tapahtui Amerikan vapaalla maaperällä. On paikallaan, että muistelemme sitä tänään, eikä vain siksi, että kyseessä on alkuperältään eräs kaikkien aikojen onnistu neimmista ja kokonaisimmista poliittisista rakennelmista, vaan myös siksi, että kyseessä oli tuolloin ensimmäinen kerta, jolloin Euroopan maat liittyivät yhteen - olkoonkin, että se tapahtui kaukana täältä.
The founders of American unity, in the same way as the modern founders of European unity, also went through successive periods of fear and hope, but the fear was finally overcome by the 'manly spirit' of those farsighted and noble people and the hope was not long in becoming a reality.
Samalla tavoin kuin me nyt, myös yhdistyneen Amerikan perustajat kokivat pelon ja toivon vuorottelua, mutta lopulta pelot voitettiin kaukonäköisten ja aikaansaavien miesten "tarmokkuuden" ansiosta ja heidän toiveensa muuttuivat varmuudeksi.
It is to this spirit that Madison referred in The Federalist Papers XIV, in the following words, which I believe are worth quoting at this august meeting: 'To this manly spirit', he wrote, 'posterity will be indebted for the possession, and the world for the example, of the numerous innovations displayed on the American theatre, in favour of private rights and public happiness.
Madison puhuu aiheesta Federalist-sanomalehden 14. esseessä sanoin, joiden mieleenpalauttaminen ei tässä juhlallisessa kokouksessa liene turhaa: "Jälkimaailman on kiitettävä tuota tarmokkuutta amerikka laisen yhteiskunnan toteuttamista lukuisista edistysaskeleista, joilla turvataan yksilön oikeudet ja kaikkien hyvinvointi ja jotka ovat esimerkkinä koko maailmalle", hän kirjoittaa.
Had no important step been taken by the leaders of the Revolution for which a precedent could not be discovered, no government established of which an exact model did not present itself, the people of the United States might, at this moment, have been numbered among the melancholy victims of misguided councils ...Happily they pursued a new and more noble course.
"Jos vallankumousta johtaneet miehet olisivat toimineet vain edeltäjiensä tavoin, eikä tuota uuden laista, esikuvatonta hallitusta olisi muodostettu, Yhdysvaltojen kansa olisi nyt yksi niistä surullisista, lyhytnäköisten kansalliskokousten uhreista...
They reared the fabrics of governments which have no model on the face of the globe. They formed the design of a great Confederacy which it is incumbent on their successors to improve and perpetuate'.
Onneksemme nämä miehet seurasivat uutta ja jalompaa tietä ja perustivat hallituksia, joiden vertaisia ei ole maan päällä nähty; he luonnostelivat suuren valtioliiton, jonka kehittäminen ja säilyttäminen on heidän seuraajiensa vastuulla."
Unlike those who constituted America, we now have precise models which we can follow, from the American model to that of Switzerland, which is so close and which is justly called 'the European microcosm of the American macrocosm'.
Toisin kuin amerikkalaisilla perustuslain säätäjillä, meillä on tänä päivänä apunamme tarkkoja esikuvia - Yhdysvaltojen mallista Sveitsin malliin, joka on niin lähellä meitä ja jota on viime aikoina kutsuttukin "amerikkalaisen makrokosmoksen mallin mukaiseksi eurooppalai seksi mikrokosmokseksi".
The greatest men in Europe, from De Gasperi to Schuman, from Adenauer to Churchill, from Sforza to Spaak, had moral and political faith in an ideal of European unification at a time when the decline of the old continent appeared to them to be the inevitable consequence of the serious crisis arising from the second world war.
Euroopan parhailla miehillä De Gasperista Schumaniin, Adenauerista Churchilliin, Sforzasta Spaakiin, oli moraalinen ja poliittinen usko yhdentyneen Euroopan ihanteeseen silloinkin, kun vanhan mantereen rappio vaikutti heistä toisen maailmansodan synnyttämän vakavan kriisin väistämättömältä seuraukselta.
This faith was supported by carefully considered reflection, a highly realistic recognition of the position and needs of the historical cycle at a time when temporal power, in all its manifestations, had attained such a degree of develop ment that it could no longer be sustained by the modest resources of the various European States.
Usko pohjautui syvälliseen, pohdiskelevaan ajatteluun sekä realistiseen käsitykseen aikakauden tilanteesta ja tarpeista: aineellinen valta monissa muodoissaan on saavuttanut sellaisen kehitysasteen, ettei yksittäisillä Euroopan valtioilla ole keinoja hallita sitä.
It is evident that our States, which appear small in size compared with the continentally based massive forces which have entered world history, can no longer solve their problems without uniting and resorting to forms of permanent cooperation.
On selvää, etteivät valtiomme, jotka vaikuttavat maailmanhistoriaan ilmestyneiden, mantereenlaajuisten valtavien voimajärjestelmien rinnalla mittasuhteiltaan vaati mattomilta, pysty ratkaisemaan ongelmiaan yhdistymättä ja hyödyntämättä pysyvän yhteistyön muotoja.
All the European countries, without exception, need this intrinsic unity if they wish to take part in the advancement of European civilisation.
Kaikki Euroopan maat poikkeuksetta tarvitsevat tätä luontaista yhdentymistä, jos ne haluavat osallistua eurooppalaisen sivistyksen kehittymiseen.
This union would, however, be condemned to transience and decline if it were to be dictated only by practical necessity.
Mutta jos unioni perustuisi vain käytännön tarpeille, se olisi tuomittu hyvin lyhytikäiseksi ja ohimeneväksi.
Political, economic and military agreements are necessary, impor-
Poliittiset, taloudelliset ja sotilaalliset sopimukset ovat tarpeellisia, tärkeitä ja kiireellisiä, mutta ne eivät riitä.
Europe is already united through its culture and civilisation. This is so obvious that we do not hesitate to refer to Dante, Goethe, Shakespeare and Pascal as European and we consider individual freedom, political democracy, the rule of law, all those values which Europe has accumulated over numerous centuries in its historic movement towards unity, to be our common heritage.
Eurooppa on jo yhtenäinen kulttuurin ja sivistyksen osalta: emmehän epäröi kutsua Dantea tai Goethea, Shakespearea tai Pascalia eurooppalaisiksi,ja pidämmehän yhteisenä perintönämme yksilönvapautta, poliittista demokratiaa, oikeusvaltiota; kaikkia niitä asioita, jotka Eurooppa on saanut haltuunsa niiden lukuisten menneiden vuosisatojen aikana, jotka ovat johtaneet kohti yhdentymistä.
Simple awareness of a unity of culture and civilisation is, however, not enough. It still needs to be confirmed through positive action by the European people.
Ei kuitenkaan riitä, että olemme vain tietoisia kulttuurin ja sivistyksen yhtenäisyydestä; Euroopan kansojen on lisäksi vahvistettava tuo yhtenäisyys myönteisten toimien avulla.
The long and difficult crisis which Europe suffered for over fifty years was due above all to the people's lack or inadequacy of'active' faith in this civilisation and in its ideas, its principles and its values.
Pitkä ja vaikea kriisi, jonka kourissa Eurooppa on ollut jo yli viidenkymmenen vuoden ajan, johtuu ennen kaikkea siitä, että kansoilta puuttuu "aktiivinen" usko eurooppalaiseen sivistykseen ja sen ihanteisiin, periaatteisiin ja arvoihin, tai tämä usko on riittämätön.
A number of Europeans have believed and still believe that their irreplaceable and priceless spiritual heritage is a heritage which can be preserved passively, whereas in reality it is an asset which should be renewed from day to day, with perseverance and tenacity.
Lukuisat eurooppalaiset ovat uskoneet ja uskovat vieläkin, että heidän korvaamaton ja ainutlaatuinen henkinen perintönsä säilyy muuttumattomana, kun todellisuudessa perintö on omaisuus,jota tulee uudistaa päivittäin, sinnikkäästi ja hellittämättä.
Every time, somewhere in Europe, that human dignity is flouted, political freedom violated or the law trampled on, this is not a 'particularism', as Machiavelli would have put it. The entire civilisation of western Europe feels affronted.
Joka kerran, kun missä tahansa Euroopan kolkassa ihmisarvoa on loukattu, poliittista vapautta rajoitettu tai oikeutta poljettu jalkoihin, uhriksi ei ole joutunut vain "yksityishenkilö" Machiavellin termein, vaan koko läntisen Eurooppamme kulttuuri.
It is now essential, for everyone's sake, that we get Europe out of the rut in which it has been so long stuck because we have not been able adequately to defend its spiritual essence.
Tästä lähin meillä ei ole vaihtoehtoja: kaikkien hyvinvoinnin takaamiseksi Eurooppa on nostettava kuilusta, johon se on vajonnut sen takia, ettemme osanneet tehokkaasti puolustaa Euroopan henkisiä perusarvoja.
At present we really need Madison's 'manly spirit'.
Sen vuoksi tarvitsemme nyt juuri tuota "tarmokkuutta", josta Madison puhui.
We need to drive out all ideas of fear and selfishness and also the last vestiges of the spirit of domination.
Tarvitsemme sitä voittaaksemme mielessämme väijyvän pelon, itsekkyyden ja viimeiset jäänteet valloituksenhalustamme.
It is true to say that the attempt to integrate Europe is essentially an attempt to move beyond the stage of nationalism but without stifling the specific spirit of each of the nations of Europe.
On totta, että Euroopan yhdentymisponnistelut ovat ennen kaikkea yritys ohittaa kansallismielisyyden vaihe, mutta missään tapauksessa yhdentyminen ei saa tarkoittaa Euroopan kansojen omien erityiskykyjen tukahduttamista.
History teaches us that in this beautiful European garden, the most noble and elevated expressions of art and thought have been the fruit of two forms of fidelity: fidelity to the traditions of each nation and fidelity to the principles of a common civilisation.
Historia opettaa meille, että tässä Eurooppamme upeassa puutarhassa taiteen ja ajattelun jaloimmat ja korkeimmat ilmentymät ovat aina olleet kahden eri uskollisuuden muodon hedelmä: tarvitaan uskollisuutta eri kansojen perinteille ja uskollisuutta yhteisen kulttuurin periaatteille.
When the nations of Europe demonstrate originality and creativity, they remain European in everyone's eyes but when, on the other hand, they decide to isolate themselves, feeling unequal to the task, they condemn themselves to irredeemable sterility and decadence.
Kun Euroopan kansat osoittavat todellista omaperäisyyttään ja luovaa mielikuvitustaan, ne osoittavat joka kerta muille olevansa eurooppalaisia, mutta kun kansat päättävät eristäytyä ja arvioivat olevansa kykenemättömiä tehtävään, ne tuomitsevat itsensä hedelmät tömyyteen ja rappioon.
We would like to move beyond the historical era of nationalism. Entry into this new era does not, however, involve the need to destroy the notion of nationality.
Haluamme ohittaa kansallismielisyyden vaiheen historiassa, mutta päästäksemme uuteen vai heeseen, meidän ei tarvitse tuhota ajatusta kansasta.
All that is needed is for each nation to make a greater effort to restore the purity of this notion's original meaning and to free it from the malign aspects which turned this benign and potent structure of human society into a diabolical and destructive force.
Riittää, että ponnistelemme hiukan enemmän, jotta ajatus kansasta puhdistuu alkuperäiseen muotoonsa ja vapautuu turmiollisista aineksista, jotka ovat muuttaneet tämän yhteiskunnan hyvän ja aktiivisen voiman pahaksi ja tuhoavaksi.
On a world level, nationalism has until now appeared to be an expression of freedom and dignity. It now needs the animation of a new spirit to lead it towards higher forms of freedom and dignity, towards full human integration.
Kansallisuusaate on tähän asti ollut maailmalla kansojen vapauden ja omanarvontunnon ilmentymä; nyt tarvitaan uusia tuulia, jotka antavat kansallisuusaatteelle korkeampia vapauden ja arvostuksen muotoja ja johtavat ihmisten kokonaisvaltaisempaan yhden tymiseen.
In pluribus unum: Europe's political unity should be based upon multiplicity and diversity.
Yksi monessa: Euroopan poliittisen yhtenäisyyden on perustuttava moninaisuuteen ja erilaisuuteen.
Moral and civil progress will not be possible unless we animate and stimulate our nations' creative and constructive momentum.
Siitä muodostuu moraalisen ja yhteiskunnallisen kehityksen väline vain, jos kansamme saadaan tekemään ja edistämään luovaa ja rakentavaa työtä.
We need to activate an organic process designed to follow internal rather than external routes.
Meidän on saatava liikkeelle elollinen prosessi, joka etenee pikemminkin sisäisiä kuin ulkoisia teitä.
This is the major difficulty to be overcome.
Tämä on suurin vaikeutemme,joka meidän on voitettava.
It will only happen, however, if our work is always guided by faith. This is what Geothe meant when he said that one should not only move for ward with courage, but should also wait patiently for growth, action and results.
Mutta me voimme voittaa vain, jos työmme ohjenuorana on usko, josta Goethe sanoi näin: "Tästä lähin on jatkettava eteenpäin rohkeasti, mutta myös odotettava kärsivällisesti, että hyvä kasvaa, toimii ja kantaa hedel-
The European University
Eurooppalainen yliopisto
Speech given on 1 2 May 1 959
Puhe 12. toukokuuta 1959
The Liberal Group has honoured me by asking me to speak to the Assembly on its behalf and announce its unanimous support for the principle of founding a European University, as put forward in Mr. Geiger's excellent report.
Liberaaliryhmä on antanut minulle kunnian puhua puolestaan ja tuoda kokouksen tietoon, että ryhmä kannattaa yksimielisesti eurooppalaisen yliopiston perustamisen periaatetta sellaisena kuin se on luonnosteltu Geigerin erinomaisessa mietinnössä.
I also would like to congratulate him upon this report.
Haluaisin vuorostani onnitella Geigeria mietinnön johdosta.
Before, however, touching upon the subject of the foundation of a European university — which I shall in fact do in just a few words — and explaining the Liberal Group's position in this respect, I would like express a few personal considerations of a legal nature.
Ennen kuin puhun varsinaisesta eurooppalaisen yliopiston perustamisesta - josta en muuten aio puhua kovin monisanaisesti - ja liberaaliryhmän suhtautumisesta siihen, esitän omasta puolestani muutamia oikeudellisia huomioita.
I have said 'personal' for two reasons.
Sanoin "omasta puolestani", ja tarkoitan sillä kahta asiaa.
The first is because I am neither a jurist nor a lawyer, but a doctor, and I would not wish to commit the Liberal Group by statements I may make which may not be wholly accurate even from a scientific point of view.
Ensinnäkään en itse ole lakimies enkä asianajaja vaan lääkäri,joten en halua sitoa liberaaliryhmää lausumiini sanoihin, jotka eivät ehkä ole tieteellisestikään täysin tarkkoja.
The second is that with regard to the legal interpretation of the texts referring to the six countries' obligation to found an institution of university status, the Liberal Group has not reached unanimous agreement, as demonstrated by Mr. Peyrefitte's interesting speech.
Toiseksi liberaaliryhmä ei ole täysin yksimielinen niiden tekstien oikeudellisesta tulkinnasta, jotka ovat perustana kuuden maan tavoitteelle perustaa yliopistotasoinen laitos. Tämä kävi ilmi myös Peyrefitten mielenkiintoisesta puheenvuorosta, jonka kuulimme aiemmin.
The text of Article 9.2. of the Euratom Treaty states:'An institution of university status shall be established; the way in which it will function shall be determined by the Council, acting by a qualified majority etc'.
Euratom-sopimuksen 9 artiklan 2 kohdassa sanotaan: "Perustetaan yliopistotasoinen laitos, jonka toimintaa koskevat yksityiskohtaiset säännöt neuvosto vahvistaa määräenemmistöllä komission ehdotuksesta..."
There has been a great deal of discussion, and I imagine this will continue, on the question of whether this second paragraph of Article 9 of the Treaty establishing Euratom is mandatory or whether it simply forms an example of a programme.
Paljon on keskusteltu ja nähdäkseni keskustellaan edelleenkin siitä, onko Euratomin perusta missopimuksen 9 artiklan 2 kohta määräys vai onko se vain yksi esimerkki ohjelmasta.