natgillin/translations-raw huggingface dataset:
(2) If Question 1 is answered in the affirmative: is it contrary to Article 52, in conjunction with Article 58, of the Treaty … if the currency loss mentioned above is to be included in the basis for assessment of the German tax but may be deducted as operating expenditure only in so far as no taxfree profits are obtained from the Italian establishment?’
2) Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: Onko se, että edellä mainittu valuuttakurssitappio on kyllä luettava saksalaisen veron määräytymisperusteeseen mutta se saadaan vähentää elinkeinomenona vain siinä laajuudessa kuin italialaisesta toimipaikasta ei saada mitään verottomia voittoja, ristiriidassa – – perustamissopimuksen 52 artiklan – – kanssa, kun tätä artiklaa luetaan yhdessä – – perustamissopimuksen 58 artiklan kanssa – –?”
The action
Kanteen arvioiminen
The first question
Ensimmäisen kysymyksen arviointi
By that question, the referring court asks essentially whether it is contrary to Article 52 in conjunction with Article 58 of the Treaty for a Member State to exclude from the basis of assessment for national tax a currency loss suffered by a company with a registered office in that State upon repatriation of startup capital granted to its permanent establishment in another Member State.
Tällä kysymyksellään kansallinen tuomioistuin tiedustelee, onko se, että jäsenvaltio ei ota kotimaisen veron määräytymisperustetta vahvistaessaan huomioon valuuttakurssitappiota, jonka yhtiö, jonka yhtiöjärjestyksen mukainen kotipaikka on kyseisen valtion alueella, kärsii sellaiselle kiinteälle toimipaikalleen, joka sijaitsee jossain toisessa jäsenvaltiossa, antamansa alkupääoman kotiuttamisesta, ristiriidassa perustamissopimuksen 52 artiklan kanssa, kun sitä luetaan yhdessä perustamissopimuksen 58 artiklan kanssa.
As regards the factual situation giving rise to the dispute which led to the reference for a preliminary ruling, the Finanzamt and the German Government submit that, in this case, there has not been any real financial loss as a result of the exchange rate applicable at the time when the establishment was transferred and when the startup capital was repatriated.
Finanzamt ja Saksan hallitus esittävät ennakkoratkaisupyyntöön johtaneen riidan taustalla olevasta tosiseikastosta, että nyt esillä olevassa tapauksessa siitä vaihtokurssista, joka oli voimassa, kun kiinteä toimipaikka luovutettiin ja kun kiinteän toimipaikan alkupääoma kotiutettiin, ei ole syntynyt todellista taloudellista tappiota.
They also state that Deutsche Shell and the permanent establishment formed a single economic entity and that, on the group balance sheet, there were always economic fluctuations related to changes in the exchange rate.
Ne korostavat myös, että Deutsche Shell ja kyseinen toimipaikka muodostivat jakamattoman taloudellisen yksikön ja että konsernin tase sisälsi jatkuvasti rahavirtoja, jotka liittyivät vaihtokurssien kehitykseen.
On that point, it must be observed that it is for the national court to determine whether the currency fluctuations alleged in the main proceedings led to a currency loss constituting a real economic loss affecting Deutsche Shell’s results for the financial year concerned.
Tältä osin on todettava, että kansallisen tuomioistuimen tehtävänä on määrittää, ovatko valuuttakurssien vaihtelut, joihin pääasiassa kyseessä olevassa riidassa on vedottu, johtaneet valuuttakurssitappioon, joka merkitsee todellista taloudellista tappiota, joka vaikuttaa Deutsche Shellin kyseisen tilikauden tulokseen.
It is, however, for the Court to answer the request for a preliminary ruling on the basis of the assessments made by the national court and to give it all the information necessary for it to resolve the dispute.
Yhteisöjen tuomioistuimen tehtävänä sen sijaan on vastata ennakkoratkaisupyyntöön käyttäen perusteena kansallisen tuomioistuimen esittämiä arviointeja ja antaa kansalliselle tuomioistuimelle kaikki tiedot, joista on hyötyä, jotta se voisi ratkaista käsiteltäväkseen saatetun riidan.
In those circumstances, the Court must determine whether, if there was a currency loss constituting a real economic loss, the decision taken by the Finanzamt to exclude such a loss from the calculation of that company’s basis of assessment for tax is liable to constitute an obstacle to the exercise of the freedom of establishment.
Yhteisöjen tuomioistuimen on näin ollen ratkaistava, voiko tapauksessa, jossa on olemassa todellisen taloudellisen tappion muodostava valuuttakurssitappio, Finanz -amtin päätös olla ottamatta tällainen tappio huomioon laskettaessa kyseisen yhtiön veron määräytymisperustetta rajoittaa sijoittautumisvapauden käyttämistä.
The Court has held in particular that such restrictive effects may arise specifically where, on account of a tax law, a company may be deterred from setting up subsidiary bodies such as permanent establishments in other Member States and from carrying on its activities through such bodies (see Case C-446/03 Marks & Spencer [2005] ECR I-10837, paragraphs 32 and 33, and Case C-471/04 Keller Holding [2006] ECR I-2107, paragraph 35). 30
Yhteisöjen tuomioistuin on todennut muun muassa, että tällaisia rajoittavia vaikutuksia voi esiintyä muun muassa silloin, kun verolainsäädännön takia yhtiö voi pidättäytyä perustamasta alisteisia yksiköitä, kuten kiinteitä toimipaikkoja, muihin jäsenvaltioihin ja harjoittamasta toimintaansa tällaisten yksiköiden välityksellä (ks. asia C-446/03, Marks & Spencer, tuomio 13.12.2005, Kok. 2005, s. I-10837, 32 ja 33 kohta ja asia C-471/04, Keller Holding, tuomio 23.2.2006, Kok. 2006, s. I-2107, 35 kohta). 30
As the Advocate General observed in points 43 and 44 of her Opinion, the tax system concerned in the main proceedings increases the economic risks incurred by a company established in one Member State wishing to set up a body in another Member State where the currency used is different from that of the State of origin.
Kuten julkisasiamies on huomauttanut ratkaisuehdotuksensa 43 ja 44 kohdassa, pääasiassa kyseessä oleva verojärjestelmä lisää sellaisen yrityksen taloudellista riskiä, jonka kotipaikka on yhdessä jäsenvaltiossa ja joka haluaa perustaa yksikön johonkin toiseen jäsenvaltioon, kun tässä toisessa jäsenvaltiossa käytetään eri valuuttaa kuin kyseisen yhtiön lähtövaltiossa.
In such a situation, not only does the principal establishment face the normal risks associated with setting up such a body, but it must also face an additional risk of a fiscal nature where it provides startup capital for it.
Tällaisessa tilanteessa omistajayhtiö ei kanna ainoastaan tällaisen yksikön perustamiseen liittyviä tavallisia riskejä vaan sen on kannettava myös verotukseen liittyvä lisäriski, kun se antaa alkupääomaa tälle yksikölle.
As regards the case in the main proceedings, it must be observed that because it exercised its freedom of establishment Deutsche Shell suffered financial loss which was not taken into account either by the national tax authorities for the purposes of calculating the basis of assessment for corporation tax in Germany or with respect to the assessment for tax of its permanent establishment in Italy.
Pääasian osalta on huomautettava, että sijoittautumisvapauden käyttämisen vuoksi Deutsche Shellille on aiheutunut taloudellinen tappio, jota kansalliset veroviranomaiset eivät ole ottaneet huomioon vahvistaessaan yhteisöveron määräytymisperustetta Saksassa ja jota ei myöskään ole otettu huomioon verotettaessa Italiassa kyseisen yhtiön kiinteää toimipaikkaa.
It must be held that the tax system at issue in the main proceedings constitutes an obstacle to the freedom of establishment.
On todettava, että pääasiassa kyseessä oleva verojärjestelmä muodostaa sijoittautumisvapauden rajoituksen.
As regards a possible justification for such an obstacle, the Finanzamt and the German Government argue in the alternative that it is based on grounds relating to the coherence of the tax rules and the allocation of tax competence between the two Member States concerned.
Finanzamt ja Saksan hallitus esittävät toissijaisesti, siltä osin kuin kyse on tällaisen rajoituksen mahdollisesta oikeuttamisperusteesta, että rajoitus on verosääntöjen johdonmukaisuuden ja kahden kyseessä olevan jäsenvaltion verotusvallan jakamisen vuoksi oikeutettu.
According to the first argument, taking account of the currency loss for the purposes of calculating Deutsche Shell’s basis of assessment in Germany would lead to a noncoherent tax system, since any exchange rate gain obtained in a comparable situation would not be taken into account.
Ensimmäisen oikeuttamisperusteen osalta väitetään, että se, että valuuttakurssitappio otetaan huomioon vahvistettaessa Deutsche Shellin veron määräytymisperuste Saksassa, johtaisi epäjohdonmukaiseen verojärjestelmään, koska mahdollista valuuttakurssivoittoa ei tähän verrattavissa olevassa tilanteessa otettaisi huomioon.
Thus, the detriment resulting from the failure to take account of a currency loss is the corollary to the advantage resulting from the fact that an exchange rate gain would also be excluded from the basis of assessment.
Niinpä haitta, joka koituisi siitä, ettei valuuttakurssitappiota otettaisi huomioon, olisi looginen seuraus edusta, joka koituisi siitä, että valuuttakurssivoittoakaan ei oteta huomioon veron määräytymisperusteessa.
According to the second argument, the Convention’s allocation of tax powers between the Federal Republic of Germany and the Italian Republic is a legitimate objective.
Toisena oikeuttamisperusteena esitetään, että verosopimuksessa suoritettu verotusvallan jakaminen Saksan liittotasavallan ja Italian tasavallan välillä muodostaa hyväksytyn tavoitteen.
Member States are entitled to set down criteria for allocation of tax sovereignty, whether unilaterally or by means of bilateral agreements.
Jäsenvaltioilla on nimittäin oikeus vahvistaa verotuksellisen suvereniteettinsa jakoperusteet, tapahtuipa se yksipuolisesti tai kahdenvälisillä sopimuksilla.
By that convention the two Member States concerned decided to exempt permanent establishments situated on the territory of the co-Contracting State from income tax, which excludes the currency loss concerned from being taken into account.
Tällä verosopimuksella kyseiset kaksi jäsenvaltiota ovat päättäneet vapauttaa verosta sellaisten kiinteiden toimipaikkojen tulot, jotka sijaitsevat toisen sopimusvaltion alueella, mikä estää kyseessä olevan valuuttakurssitappion huomioon ottamisen.
Those two arguments cannot be accepted.
Näitä kumpaakaan perustetta ei voida hyväksyä.
First, as far as concerns the argument based on the coherence of the tax system, it must be recalled that the Court has acknowledged that the need to preserve such coherence may justify a restriction on the exercise of the fundamental freedoms
Ensinnäkin siltä osin kuin kyse on verojärjestelmän johdonmukaisuutta koskevasta perustelusta on palautettava mieliin, että yhteisöjen tuomioistuin on todennut, että tarpeella säilyttää verojärjestelmän johdonmukaisuus voidaan
As to the tax system at issue in the main proceedings, it must be stated that the comparison between the currency losses, on one hand, and currency gains, on the other, is irrelevant, since there is no direct relationship between those two elements for the purpose of the caselaw set out in the two preceding paragraphs.
Pääasiassa kyseessä olevan verojärjestelmän osalta on korostettava, että valuuttakurssitappioiden ja valuuttakurssivoittojen välisellä vertailulla ei ole merkitystä, koska näiden kahden erän välillä ei ole mitään edellisessä kahdessa kohdassa mieliin palautetussa oikeuskäytännössä tarkoitettua suoraa yhteyttä.
The failure to take account of a currency loss in order to calculate Deutsche Shell’s basis of assessment for the 1992 financial year is not offset by any tax advantage in the Member State where that company has its registered office or in the Member State where its permanent establishment is situated.
Sitä, ettei valuuttakurssitappiota oteta huomioon Deutsche Shellin verovuoden 1992 veron määräytymisperustetta vahvistettaessa, ei kompensoida millään verotuksellisella edulla siinä jäsenvaltiossa, jossa kyseisen yhtiön kotipaikka on, eikä jäsenvaltiossa, jossa sen kiinteä toimipaikka sijaitsee.
That competence also implies that a Member State cannot be required to take account, for the purposes of applying its tax law, of the negative results of a permanent establishment situated in another Member State which belongs to a company with a registered office in the first State solely because those negative results are not capable of being taken into account for tax purposes in the Member State where the permanent establishment is situated.
Kyseinen toimivalta merkitsee myös sitä, että jäsenvaltion ei voida edellyttää ottavan verolainsäädäntönsä soveltamiseksi huomioon jossain toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevan kiinteän toimipaikan, joka kuuluu yhtiölle, jonka kotipaikka on ensiksi mainitun jäsenvaltion alueella, negatiivisia tuloksia pelkästään siitä syystä, että näitä tuloksia ei voida verotuksessa ottaa huomioon siinä jäsenvaltiossa, jossa kiinteä toimipaikka sijaitsee.
Freedom of establishment cannot be understood as meaning that a Member State is required to draw up its tax rules on the basis of those in another Member State in order to ensure, in all circumstances, taxation which removes any disparities arising from national tax rules, given that the decisions made by a company as to the establishment of commercial structures abroad may be to the company’s advantage or not, according to circumstances (see, by analogy, Case C-403/03 Schempp [2005] ECR I-6421, paragraph 45).
Sijoittautumisvapautta ei nimittäin voida ymmärtää siten, että jäsenvaltio olisi pakotettu laatimaan verosääntönsä jonkin toisen jäsenvaltion verosäännöt huomioon ottaen varmistaakseen kaikissa tilanteissa verotuksen, joka poistaa kaikki kansallisista verolainsäädännöistä johtuvat eroavuudet, koska päätökset, jotka yhtiö tekee kaupallisten rakenteiden sijoittamisesta ulkomaille, voivat tapauksen mukaan olla enemmän tai vähemmän edullisia tai epäedullisia tällaiselle yhtiölle (ks. analogisesti asia C-403/03, Schempp, tuomio 12.7.2005, Kok. 2005, s. I-6421, 45 kohta).
As far as concerns the main proceedings, it must be noted that the tax disadvantage concerned relates to a specific operational factor which is capable of being taken into consideration only by the German tax authorities.
Pääasian osalta on korostettava, että kyseessä oleva verotuksellinen haitta koskee erityistä liiketoimintaan liittyvää seikkaa, jonka vain Saksan veroviranomaiset voivat ottaa huomioon.
Although it is true that any Member State which has concluded a double taxation convention must implement it
Vaikka on totta, että jokaisen jäsenvaltion, joka on tehnyt kaksinkertaisen verotuksen välttämistä koskevan sopimuksen, on pantava täytäntöön
DEUTSCHE SHELL by applying its own tax law and thereby calculate the income attributable to a permanent establishment, it is unacceptable for a Member State to exclude from the basis of assessment of the principal establishment currency losses which, by their nature, can never be suffered by the permanent establishment.
DEUTSCHE SHELL tällainen sopimus soveltamalla omaa vero-oikeuttaan ja määritettävä näin tulot, jotka kohdistetaan kiinteään toimipaikkaan, ei voida hyväksyä sitä, että jäsenvaltio ei ota omistajayhtiön veron määräytymisperusteessa huomioon valuuttakurssitappioita, joita luonteensa puolesta ei koskaan voi kertyä kiinteälle toimipaikalle.
Therefore, the answer to the first question must be that it is contrary to Article 52 in conjunction with Article 58 of the Treaty for a Member State, when determining the national basis of assessment, to exclude a currency loss suffered by a company with a registered office in that State upon repatriation of startup capital granted to its permanent establishment in another Member State.
Ensimmäiseen kysymykseen on näin ollen vastattava, että se, että jäsenvaltio ei ota kotimaisen veron määräytymisperustetta vahvistaessaan huomioon valuuttakurssitappiota, jonka yhtiö, jonka yhtiöjärjestyksen mukainen kotipaikka on kyseisen valtion alueella, kärsii sellaiselle kiinteälle toimipaikalleen, joka sijaitsee jossain toisessa jäsenvaltiossa, antamansa alkupääoman kotiuttamisesta, on ristiriidassa perustamissopimuksen 52 artiklan kanssa, kun sitä luetaan yhdessä perustamissopimuksen 58 artiklan kanssa.
The second question
Toisen kysymyksen arviointi
By this question the referring court asks, if the answer to the first question is answered in the affirmative, whether it is also contrary to Article 52 in conjunction with Article 58 of the Treaty if the currency loss concerned is deductible as operating expenditure of an undertaking with its registered office in a Member State only in so far as its permanent establishment in another Member State has not obtained any taxfree profits.
Toisella kysymyksellään kansallinen tuomioistuin tiedustelee siinä tapauksessa, että ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko myös se, että kyseessä oleva valuuttakurssitappio saadaan vähentää sellaisen yrityksen, jonka kotipaikka on jäsenvaltiossa, elinkeinomenona vain siinä laajuudessa kuin kyseisen yrityksen jossain toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevalle kiinteälle toimipaikalle ei ole kertynyt mitään verottomia voittoja, ristiriidassa perustamissopimuksen 52 artiklan kanssa, kun tätä artiklaa luetaan yhdessä perustamissopimuksen 58 artiklan kanssa.
As is clear from the considerations set out in paragraphs 30 and 31 of this judgment, a limit on the setting-off of currency losses suffered by that permanent establishment according to its results is also liable to dissuade a company from pursuing its crossborder activities in the European Community through such a body and must, therefore, be regarded as an obstacle to the freedom of establishment.
Kuten tämän tuomion 30 ja 31 kohdassa esitetyistä huomioista ilmenee, myös se, että rajoitetaan valuuttakurssitappioiden, joita kyseiselle kiinteälle toimipaikalle kertyy, huomioon ottamista kiinteän toimipaikan tulosten perusteella, voi tehdä yhtiölle vähemmän houkuttelevaksi harjoittaa rajat ylittävää toimintaansa Euroopan yhteisössä tällaisen yksikön välityksellä, joten sitä on pidettävä sijoittautumisvapauden rajoituksena.
As to any justification for that restriction, the Finanzamt and the German Government repeated their argument that the tax system is justified on the grounds of fiscal coherence and the allocation of tax powers between the two Member States concerned, their arguments in that connection being very similar to those mentioned in paragraphs 34 and 35 of this judgment.
Siltä osin kuin kyse on tämän rajoituksen mahdollisesta oikeuttamisperusteesta, Finanzamt ja Saksan hallitus ovat toistaneet kantansa, jonka mukaan kyseinen verojärjestelmä on oikeutettu verosääntöjen johdonmukaisuutta ja kyseisten kahden jäsenvaltion välistä verotusvallan jakamista koskevilla perusteilla, ja tältä osin esitetyt selitykset muistuttavat tämän tuomion 34 ja 35 kohdassa esitettyjä selityksiä.
The Finanzamt and the German Government also take the view that the tax system at issue in the main proceedings is designed to avoid losses being taken into account twice by excluding the deduction of expenditure made for the purposes of generating income abroad, the latter being exempt under the Convention.
Finanzamt ja Saksan hallitus katsovat myös, että pääasiassa kyseessä olevalla verojärjestelmällä pyritään välttämään tappioiden kaksinkertainen huomioon ottaminen, kun siinä evätään niiden menojen vähentäminen, joita on syntynyt tulojen hankkimiseksi ulkomailla, sillä nämä tulot ovat verosopimuksen nojalla verottomia.
If the currency loss had to be taken into consideration as operating expenditure in Germany, Deutsche Shell would enjoy a double tax advantage, since the positive result of its permanent establishment is exempt from tax in Germany under the Convention and the currency loss cannot be taken into account for the basis of assessment in Italy.
Jos valuuttakurssitappio nimittäin pitäisi ottaa huomioon yrityksen elinkeinomenona Saksassa, Deutsche Shell saisi kaksinkertaisen verotuksellisen edun, koska sen kiinteän toimipaikan positiivinen tulos on vapautettu verosta Saksassa verosopimuksen nojalla ilman, että valuuttakurssitappio voitaisiin ottaa huomioon verotusta Italiassa suoritettaessa.
In other words, one single economic process is split artificially for the benefit of Deutsche Shell, since the income of the permanent establishment is exempt under the Convention and the currency loss is treated as operating expenditure of the undertaking, separate from the other operating expenditure incurred by it.
Toisin sanoen yksi ja sama liiketaloudellinen tapahtuma jaettaisiin keinotekoisesti Deutsche Shellin hyväksi, jos kiinteän toimipaikan tulot ovat verosopimuksen nojalla verottomia ja valuuttakurssitappiota kohdeltaisiin muista yrityksen menoista erillisenä elinkeinomenona.
Since the two arguments put forward by the Finanzamt and the German Government essentially repeat their arguments with respect to the first question, it is sufficient to refer to paragraphs 37 to 44 of this judgment, from which it is clear that the exclusion of the currency loss cannot be justified by the grounds mentioned in paragraph 48 above.
Koska kahdessa Finanzamtin ja Saksan hallituksen perustelussa toistetaan olennaisilta osin huomiot, jotka ne ovat esittäneet ensimmäisen kysymyksen osalta, riittää, kun viitataan tämän tuomion 37–44 kohtaan, joista ilmenee, että sitä, ettei valuuttakurssitappiota oteta huomioon, ei voida perustella tämän tuomion 48 kohdassa mainituilla perusteilla.
As far as concerns the specific argument alleging that Deutsche Shell is likely to benefit from a double advantage from the currency loss, it must be observed that a Member State which has waived its tax powers by concluding a double taxation convention such as that applicable in the main proceedings cannot rely on the lack of
Siltä osin kuin kyse on erityisestä perustelusta, joka koskee sitä, että Deutsche Shell voisi saada valuuttakurssitappiosta kaksinkertaisen hyödyn, on esitettävä, että jäsenvaltio, joka on luopunut verotusvaltansa käyttämisestä tehdessään
DEUTSCHE SHELL tax powers with respect to the results of a permanent establishment which belongs to a company established in the territory of that State in order to justify the refusal to deduct expenditure incurred by that company which, by its nature, cannot be taken into account in the Member State where that establishment is situated.
DEUTSCHE SHELL pääasiassa kyseessä olevan kaltaisen kahdenvälisen verosopimuksen, ei voi vedota siihen, että sillä ei ole verotusvaltaa sellaisen kiinteän toimipaikan tulokseen, joka kuuluu yhtiöl le, jonka kotipaikka on kyseisen valtion alueella, perustellakseen tämän yhtiön sellaisten elinkeinomenojen vähentämisen epäämistä, joita luonteensa puolesta ei voida ottaa huomioon siinä jäsenvaltiossa, jossa tämä toimipaikka sijaitsee.
It must be added that the fact that the permanent establishment made profits is irrelevant to Deutsche Shell’s right to deduct all of the currency loss resulting from the repatriation of the startup capital granted to that establishment as company operating expenditure.
Tähän on lisättävä, että sillä seikalla, että kiinteälle toimipaikalle on kertynyt voittoja, ei ole merkitystä siltä osin kuin kyse on Deutsche Shellin oikeudesta vähentää yrityksen elinkeinomenona kokonaisuudessaan valuuttakurssitappio, joka on seuraus ta tälle toimipaikalle annetun alkupääoman kotiuttamisesta.
If that were not the case, the currency loss could not be taken into account either by the Member State where the company’s registered office is situated or by the Member State in which the permanent establishment is based, since the accounting records in that Member State drawn up in the national currency could not show the currency depreciation of the startup capital.
Jos asia olisi toisin, valuuttakurssitappiota ei voitaisi ottaa huomioon siinä jäsenvaltiossa, jossa yhtiön kotipaikka on, eikä siinä jäsenvaltiossa, jossa kiinteä toimipaikka sijaitsee, koska alkupääoman arvon aleneminen ei voi näkyä toimipaikan kirjanpidossa, joka on laadittu kansallisessa valuutassa.