natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the main part of the convention the contracting parties commit themselves (within the framework of their national laws) to a number of tasks: resolving legal, administrative and technical difficulties of crossborder cooperation (Article 4); considering the possibility of providing regional and local authorities with special facilities in order to engage in crossborder cooperation (Article 5); and supplying relevant information to other contracting parties (Article 6); to their own regional and local authorities (Article 7). and to the Council of Europe (Article 8).
Sopimuspuolet sitoutuvat sopimuksen keskeisissä osissa (sisäisen lainsäädäntönsä asettamissa rajoissa) mm. seuraavaan: sopimuspuolet pyrkivät selvittämään rajanylittävää yhteistyötä haittaavat oikeudelliset, hallinnolliset ja tekniset vaikeudet (4 artikla), harkitsevat, olisiko alue­ ja paikallisviranomaisille mahdollista myöntää erityisiä toimivaltuuksia rajanylittävään yhteistyöhön osallistumiseksi (5 artikla), toimittavat toisen sopimuspuolen pyytämät tiedot (6 artikla), tiedottavat alue­ ja paikallisviranomaisille (7 artikla) ja toimittavat Euroopan neuvostolle asiaankuuluvat tiedot (8 artikla).
In its Annex, the Convention proposes model treaties/agreements of crossborder cooperation adapted to the needs of regional and local authorities.
Yleissopimuksen liitteenä on alue­ ja paikallisviranomaisia varten laadittuja malleja rajanylittävää yhteistyötä koskeviksi sopimuksiksi.
It deals with five different models for interstate agreements and six models for outline agreements/contracts of a generic or consultative nature in which different degrees of centralisation and differences in the administrative structures of participating states are taken into account:
Sopimuksessa käsitellään viittä eri mallia valtioidenväliseksi sopimukseksi ja kuutta mallia yleiseksi tai ohjeelliseksi puitesopimukseksi.
• The first group concerns model interstate agreements for the promotion of crossborder cooperation; on regional crossborder consultation: on local crossborder consultation; on contractual crossborder cooperation between local authorities; on organs of crossborder cooperation between local authorities.
Malleissa otetaan huomioon hallinnon keskittyneisyysasteen vaihtelu ja sopimusvaltioiden erilaiset hallinnolliset rakenteet.
• A second group of outline agreements concerns agreements, statutes and contracts between local authorities: Outline agreement on the setting-up of a consultation group between local authorities: outline agreement on coordination in the management of crossborder local public affairs; outline agreement on the setting up of private law crossborder associations; outline contract on the setting-up of administrative bodies for crossborder cooperation between local authorities; outline contract for the provision of supplies or services between local authorities in frontier areas (public-law type); outline agreement on the setting up of organs of crossborder cooperation between local authorities.
• Ensimmäisessä ryhmässä on malleja valtioidenvälisiksi sopimuksiksi, jotka koskevat rajanylittävän yhteistyön edistämistä, konsultointia aluehallinnollisten rajojen yli, konsultointia paikallishallinnollisten rajojen yli, paikallisviranomaisten sopimus­perusteista rajanylittävää yhteistyötä ja paikallisviranomaisten rajanylittäviä yhteistyöelimiä. • Toisessa ryhmässä on malleja paikallisviranomaisten välisiksi puitesopimuksiksi ja sopimuksiksi sekä yhteistyötä koskeviksi säännöiksi: puitesopimus paikallisviranomaisten yhteisen konsultointiryhmän perustamisesta, puitesopimus koordinoinnista rajanylittävissä paikallishallintokysymyksissä. puitesopimus yksityisoikeudellisten rajanylittävien yhteistyöorganisaatioiden perustamisesta, puitesopimus hallintoelinten perustamisesta paikallisviranomaisten rajanylittävää yhteistyötä varten, (julkisoikeudellinen) puitesopimus tavaroiden ja palveluiden toimittamisesta raja­alueiden paikallisviranomaisten välillä ja puitesopimus paikallisviranomaisten rajanylittävien yhteistyöelinten perustamisesta.
A "First Additional Protocol" to the Madrid Convention came into force on 1.12.1998 and aims at further improving the original Madrid Convention": One mechanism of the Protocol consists in "sharpening" the judicial form by substituting as much as possible facultative expressions by imperatives (thus creating legally binding obligations for the signatory state with respect to crossborder cooperation).
Madridin puiteyleissopimukseen liitetty lisäpöytäkirja nro 1 tuli voimaan 1. joulukuuta 1998. Sen avulla pyrittiin parantamaan alkuperäistä Madridin puiteyleissopimusta" mm. siten, että sopimuksen oikeudellista muotoa "terävöitetään" korvaamalla mahdollisimman monet vapaaehtoisuuteen viittaavat ilmaisut velvoittavilla muodoilla (ja luomalla näin oikeudellisesti sitovia velvoitteita, joita sopimusvaltioiden on noudatettava rajanylittävässä yhteistyössä).
The second mechanism consists in advocating the setting up of permanent institutions for crossborder cooperation, which can either have public or private law character and obtain/or not legally binding decision making power. These permanent institutions would enable territorial communities and authorities to:
Toisena keinona lisäpöytäkirjassa esitetään sellaisten julkis­ tai yksityisoikeudellisten ja pysyvien rajanylittävien yhteistyöelinten perustamista, joilla joko on tai ei ole valtuuksia tehdä oikeudellisesti sitovia päätöksiä.
• conclude crossborder cooperation agreements with territorial communities or authorities of other states;
Pysyvien instituutioiden ansiosta alue­ja paikallisyhteisöt ja ­viranomaiset voisivat
Article 2 ol' the Outline Convention dennes the term "territorial communities and authorities" as "communities/authorities or bodies which exercise regional and local functions".
Yleissopimuksen 2 artiklassa todetaan, että ilmauksella '"paikalliset ja alueelliset viranomaiset" tarkoitetaan yhteisöjä, viranomaisia ja toimielimiä, jotka hoitavat paikallisia ja alueellisia tehtäviä. 54 Council of Europe [Euroopan neuvosto], 1999. European Outline Convention on Transfrontier cooperation between territorial communities (Madrid Outline Convention), sarjajulkaisussa European Treaties Series, No. 106, Strasbourg. Council of Europe. Protocol additionnel ¿ι la convention-cadre européenne sur la coopération transfrontalière des collectivités ou autorités territoriales. Rapport Explicatif.
55 r\ Second Additional Protocol to the Madrid Outline Convention on "inter-territorial cooperation" was opened for signature on 5 May 1998 (see: Section 3.2.).
■" Madridin puiteyleissopimukseen Intetty lisäpöytäkirja nro 2 joka koskee alue­ ja paikallisyhteisöjen yhteistyötä, esitettiin allekirjoitettavaksi 5. toukokuuta 1998 lks. tekstijakso 3.2).
The main limitation and persisting obstacle of the Madrid Outline Convention and its First Additional Protocol is that the systems and models contained in the documents are not directly applicable in practice.
Madridin puiteyleissopimuksen ja siihen liitetyn lisäpöytäkirjan nro 1 suurimpana rajoituksena ja pysyvänä haittapuolena on, että niissä esitettyjä järjestelmiä ja malleja ei voi soveltaa suoraan käytäntöön.
Therefore, both the Outline Convention and the First Additional Protocol do not in themselves provide a treaty for crossborder cooperation but merely a framework.
Näin ollen puiteyleissopimus ja siihen liitetty lisäpöytäkirja eivät sellaisenaan ole sopimus rajanylittävästä yhteistyöstä vaan muodostavat lähinnä yhteistyökehyksen.
Examples from several border regions demonstrate that additional treaties need to be concluded between two national states in order to enable the regional and local authorities to engage in direct crossborder cooperation.
Useiden rajaalueiden esimerkit osoittavat, että alue- ja paikallisviranomaisten välisen suoran rajanylittävän yhteistyön käynnistäminen edellyttää lisäksi kyseisten valtioiden välisiä sopimuksia.
Obstacles to direct application include the different levels of centralisation and differences in the state administration or the legal systems of the partners in the crossborder regions.
Välitöntä soveltamista haittaavat mm. rajanylittävän yhteistyön osapuolten väliset erot hallinnon keskittyneisyydessä ja valtionhallinnossa tai oikeusjärjestelmässä.
This factor has, however, not been addressed in the additional protocol to the Outline Convention.
Tätä seikkaa ei kuitenkaan käsitellä puiteyleissopimukseen liitetyssä lisäpöytäkirjassa.
Despite this limitation, the Madrid Convention has laid the legal groundwork for increased cooperation and made possible the recent ratification of several bilateral treaties.
Rajoituksistaan huolimatta Madridin puiteyleissopimus muodostaa oikeudellisen peruskiven yhteistyön lisäämiseksi ja on mahdollistanut sen, että äskettäin on ratifioitu useita kahdenvälisiä sopimuksia.
Recently, a new debate has been launched within the Council of Europe with the aim of improving the participation of public law based or private law based players in crossborder cooperation.
Euroopan neuvostossa on hiljattain käynnistetty uusi keskustelu, jonka avulla on tarkoitus lisätä julkis- tai yksityisoikeudellisten toimijoiden osallistumista rajanylittävään yhteistyöhön.
An external survey has been commissioned in the year 2000. which analyses the current situation and major shortcomings and opts for drafting a new ("Third") Additional Protocol to the Original Madrid Outline Convention'''.
Se tilasi vuonna 2000 organisaationsa ulkopuolelta tutkimuksen, jossa analysoidaan nykytilannetta ja Madridin puiteyleissopimuksen suurimpia puutteita sekä tarvetta laatia sopimukseen lisäpöytäkirja nro 3*.
Table 2: Examples for multilateral framework treaties or conventions Concluded at international level in the field of crossborder cooperation
Taulukko 2: Esimerkkejä kansainvälisistä monenvälisistä puitesopimuksista tai yleissopimuksista rajanylittävän yhteistyön alalla
Multilateral treaties or agreements between states
Usean valtion väliset sopimukset
• Treaty of' Helsingfors (1962). • Nordic Agreement on Crossborder Cooperation (1977) concluded between Finland. Denmark.
• Helsingin sopimus (1962). • Suomen, Norjan.
Conventions adopted in the context of the Council of Europe
Euroopan neuvoston tekemät yleissopimukset
• "Madrid Outline Convention on Transfrontier Cooperation" of 1980, proposing in its annex model treaties/agreements for crossborder cooperation. • "Supplementary Protocol" to the Madrid Convention open to signature since 9 November 1995
• Madridissa vuonna 1980 tehty puiteyleissopimus yhteistyöstä yli valtakunnan rajojen; sopimuksen liitteessä esitetään malleja rajanylittävää yhteistyötä koskeviksi sopimuksiksi.
Bilateral or trilateral agreements and treaties concluded between states "
• Madridin puiteyleissopimukseen liitetty lisäpöytäkirja, joka esitettiin allekirjoitettavaksi 9. marraskuuta 1995.
The dominant subtypes of interstate agreements are (See: Table 3),
Valtioiden välisten sopimusten päätyypit (ks. taulukko 3):
• specific agreements providing for the establishment of intergovernmental commissions in the field of spatial planning, crossborder cooperation or regional development.
• erityissopimukset aluesuunnittelua, rajanylittävää yhteistyötä tai aluekehitystä käsittelevien hallitustenvälisten komiteoiden perustamisesta
• specific agreements on individual aspects of crossborder of cooperation, • simple agreements on good neighbourhood relations at the borders.
• erityissopimukset rajanylittävään yhteistyöhön liittyvistä yksittäisistä seikoista • sopimukset hyvien naapuruussuhteiden ylläpitämisestä raja­alueilla • sopimukset Madridin puiteyleissopimuksen toteuttamisesta, jotta alue­ja paikallis­ viranomaiset voivat tehdä yleisluonteista rajanylittävää yhteistyötä.
• agreements on the implementation of the Madrid Outline Convention permitting general crossborder cooperation between regional and local territorial authorities.
1960­luvulta lähtien useiden valtioiden hallitukset ovat tehneet kahden­ tai kolmenvälisiä sopimuksia erityisrakenteiden perustamisesta valtioidenvälistä yhteistyötä varten.
Since the 1960s, bilateral or trilateral agreements between national governments have frequently been concluded that establish special structures for intergovernmental cooperation such as ad hoc working bodies or joint institutions ("Inter-state-" or "intergovernmental commissions").
Rakenteet voivat olla esim. väliaikaisia yhteistyöelimiä tai yhteiselimiä (valtioidenvälisiä tai hallitustenvälisiä komiteoita). Kyseiset elimet koostuvat lähinnä keskushallinnon edustajista ja toimivat maantieteellisesti vaihtelevilla alueilla.
They are mainly composed of representatives from central administrations, operate over varying geographical areas and have varying plans of activity or cover defined areas of cooperation.
Niiden toimintaohjelmat vaihtelevat, tai ne toimivat tietyillä yhteistyöaloilla.
Some examples are set out below:
Seuraavassa on joitakin esimerkkejä:
• Based on a recommendation of the first conference of' European Ministers of Spatial Planning (organised in 1970 by the Council of Europe in Bonn). "Intergovernmental commissions" encouraging cooperation in the field of spatial planning" have been established.
• (Euroopan neuvoston Bonnissa vuonna 1970 järjestämän) Euroopan aluesuunnitteluministerien ensimmäisen konferenssin antamien suositusten perusteella on perustettu aluesuunnitteluyhteistyötä edistäviä hallitustenvälisiä komiteoita'*.
Since then, these commissions have been established along many borders in Western Europe (e.g. Germany/France.
Konferenssin jälkeen useat Länsi­Euroopan maat (esim.
Germany/ Netherlands, Germany/Austria), but also along borders with Central and Eastern Europe since 1991 (e.g. Germany/Poland and Hungary.
Saksa ja Ranska, Saksa ja Alankomaat sekä Saksa ja Itävalta) ja vuodesta 1991 lähtien myös Keski­ ja Itä­Euroopan maat (esim. Saksa ja Puola sekä Unkari.
Poland.
Puola. T_ekki.
Slovakia and Bulgaria with their neighbours).
Slovakia ja Bulgaria naapurivaltioidensa kanssa) ovat perustaneet kyseisiä komiteoita rajoilleen.
Depending on a number of factors, these interstate commissions maintain varying levels of work intensity and cover different geographical entities (e.g. setting up of one commission between the national states for the entire border region, or sub-commissions as in the case of D/NL (1976).
Hallitustenväliset komiteat toimivat vaihtelevalla intensiteetillä ja erikokoisilla maantieteellisillä alueilla (valtioiden välisiä raja­aluetta varten voidaan esim. perustaa vain yksi komitea tai useita alakomiteoita kuten Saksa ja Alankomaat vuonna 1976).
Given the fact that these commissions are merely in a position to give recommendations, their possibilities of taking influence are rather restricted.
Koska kyseiset komiteat voivat lähinnä vain antaa suosituksia, niiden vaikutusmahdollisuudet ovat varsin rajalliset.
In addition, the special EU-programmes INTERREG IIC (1997-1999) and INTERREG HIB (2000-2006) have even further limited their ability to act.
Todettakoon lisäksi, että EU:n Interreg II C ­ohjelmilla (1997­1999) ja Interreg III Β ­ohjelmilla (2000­2006) on edelleen rajoitettu komiteoiden toimintamahdollisuuksia.
• In addition, other interstate commissions work in specific areas of planning which are related to and affect the outcome of spatial planning.
• Lisäksi on muita valtioidenvälisiä komiteoita, jotka toimivat aluesuunnitteluun liittyvillä ja siihen vaikuttavilla suunnittelun erityisaloilla.
The most frequent fields of cooperation are physical planning on both sides of the border (particularly in relation to public works), regional economic development, environment and environmental protection, transport infrastructure, traffic and public transport as well as public services and amenities (e.g. education and training, water and waste management).
Useimmiten yhteistyö koskee (erityisesti yleisiin töihin.) taloudelliseen aluekehitykseen, ympäristöasioihin ja ympäristönsuojeluun, liikenneinfrastruktuuriin, liikenteeseen ja julkiseen liikenteeseen sekä julkisiin palveluihin (esim. koulutukseen ja vesi­ja jätehuoltoon) liittyvää aluesuunnittelua rajan molemmin puolin.
In the 1980s and 1990s, government commissions for tasks related to regional planning were also established in the Central and Eastern European countries through the conclusion of interstate agreements.
Lisäksi Keski­ja Itä­Euroopassa perustettiin 1980­ja 1990­luvuilla valtioidenvälisten sopimusten nojalla aluesuunnittelua käsitteleviä hallituskomiteoita.
Physical planning in relation to public works, regional economic development, environmental protection, transport infrastructure, public services.
Yleisiin töihin, laloudelli: töihin, taloudelliseen aluekehitykseen ympäristönsuojeluun, liikenneinfrastruktuuriin ja julkisiin palveluihin liittyvä aluesuunnittelu.
administrative assistance, regulation and maintenance of the common border, security, fire protection and emergency.
Tällaisilla komiteoilla on useita eri tehtäviä, ja ne myös toimivat tehokkaasti.
Interstate agreements on good and neighbourly relations at the borders generally aim at promoting mutual understanding, cooperation, friendship and good neighbourhood relations.
Kaikkialla Euroopassa on tehty lukuisasti valtioidenvälisiä yhteistyösopimuksia tai -pöytäkirjoja, jotka koskevat yhtä erityisalaa ja joilla on usein perustettu erityisiä organisaatiorakenteita.
As early as 1973, France and Switzerland concluded special agreements on the establishment of particular "neighbourhood commissions", which were charged to solve neighbourhood relations problems in the canton of Geneva and the departments of Ain and Haute-Savoie.
Kyseinen kehitys alkoi jo 1950-luvulla ja jatkuu edelleen erityisesti Keski- ja Itä-Euroopan valtioissa. Alakohtaiset yhteistyösopimukset kattavat rajaalueiden päivittäisasioiden useimmat näkökohdat, joita ovat esimerkiksi aluesuunnittelu ja maankäyttö, talouselämä ja matkailu, maatalous, liikenne, ympäristö, jäte-, jätevesi- ja vesihuolto, rajatyöntekijät, kulttuurikysymykset, koulutus ja tutkimus, urheilu, oikeudellinen tai hallinnollinen apu. yhteisen rajaalueen sääntelyjä hoito, turvallisuus, palontorjunta ja pelastuspalvelu.
More recently, other countries concluded such treaties with all (Poland) or most (Hungary) of their neighbouring countries.
Sittemmin myös muut valtiot ovat solmineet tällaisia sopimuksia kaikkien (Puola) tai useimpien (Unkari) naapurivaltioidenpa kanssa.
In the 1990s, a growing number of bilateral or trilateral agreements have been concluded between states, based on the "Madrid Outline Convention" and lay down general foundations for local or regional crossborder cooperation.
1990luvulla valtiot tekivät yhä enemmän kahden- tai kolmenvälisiä, Madridin puiteyleissopimukseen perustuvia sopimuksia, joilla luodaan perusta rajanylittävälle yhteistyölle.
These agreements aim at enabling territorial authorities to conclude crossborder agreements directly and frequently determine whether crossborder cooperation between local and regional authorities or certain other public bodies is to be governed by public or private law5".
Sopimusten tavoitteena on antaa alue- ja paikallisviranomaisille mahdollisuus solmia sopimuksia suoraan rajojen yli. Usein niissä määritetään, kuuluvatko alue- ja paikallisviranomaisten tai tiettyjen muiden julkishallintoelinten rajanylittävä yhteistyö
• A first batch of agreements normally acknowledges that crossborder cooperation has already been launched between local and regional authorities on the basis of private law.
• Ensimmäisen ryhmän muodostavat sopimukset, joissa yleensä todetaan, että alue- ja paikallisviranomaisten välillä on jo yksityisoikeuteen perustuvaa rajanylittävää yhteistyötä.
These treaties aim at offering local and regional authorities additional possibilities to cooperate under public law.
Tällaisten sopimusten tavoitteena on tarjota alueja paikallisviranomaisille lisäksi julkisoikeuteen perustuvia yhteistyömahdollisuuksia.
Important examples are the "BENELUX Convention" (signed in 1986. came into effect 1991) and the "Isselburg-Anholt Agreement" between Germany and the Netherlands (signed in 1991. came into effect in 1993).
Tärkeitä esimerkkejä ovat (vuonna 1986 allekirjoitettu ja vuonna 1991 voimaan tullut) "Benelux-sopimus" ja (vuonna 1991 allekirjoitettu ja vuonna 1993 voimaan tullut) Saksan ja Alankomaiden välinen "Isselburg-Anholtin sopimus".
• A second group of agreements aims at establishing a more complete legal framework (private and/or public law based cooperation) that takes into account the differences between States with regard to political or administrative structures and national legislation on crossborder cooperation.
• Toisen ryhmän muodostavat sopimukset, joilla pyritään luomaan (yksityis- tai julkisoikeuteen tai molempiin perustuvalle yhteistyölle) aiempaa eheämmät oikeudelliset puitteet, joissa otetaan huomioon valtioiden väliset erot poliittisissa tai hallintorakenteissa ja rajanylittävää yhteistyötä koskevassa lainsäädännössä.
Important examples are the "Rome Agreement" between France and Italy (signed in November 1993 came into effect 1994), the "Treaty of Bayonne" between France and Spain (signed in 1995. came into effect in 1997), the "Vienna Agreement" between Italy and Austria (signed in January 1993, came into effect 1995) and the "Karlsruhe Agreement" covering crossborder cooperation between France. Germany.
Tärkeitä esimerkkejä ovat (marraskuussa 1993 allekirjoitettuja vuonna 1994 voimaan tullut) Ranskan ja Italian välinen "Rooman sopimus", (vuonna 1995 allekirjoitettuja vuonna 1997 voimaan tullut) Ranskan ja Espanjan välinen "Bayonnen sopimus", (tammikuussa 1993 allekirjoitettuja vuonna 1995 voimaan tullut) Italian ja Itävallan välinen "Wienin sopimus" sekä (vuonna 1996 allekirjoitettuja vuonna 1997 voimaan tullut) Ranskan.
Luxembourg and Switzerland (signed in 1996. came into effect in 1997).
Luxemburgin ja Sveitsin välistä rajanylittävää yhteistyötä koskeva "Karlsruhen sopimus".
Interstate agreements have quickly become one of the most common instruments for crossborder cooperation over all aspects and stages of a "cross-border programme", namely planning, implementing, monitoring, funding and monitoring.
-^ Monissa maissa ulkoasiat kuuluvat yksinomaan keskushallinnon toimivaltaan, jolloin kyseisellä ballintotasolla on oikeus estää tai hyväksyä rajanylittäväl toimet.
Due to the exclusive competence of' the central stale in foreign affairs, in many countries this lier of government has the right to veto or approve crossborder activities.
Valtioidenvälisistä sopimuksista on nopeasti tullut yksi rajanylittävän yhteistyön yleisimmistä välineistä "rajanylittävän ohjelman" kaikissa näkökohdissa ja vaiheissa eli suunnittelussa, toteutuksessa, rahoituksessa ja seurannassa.
Agreement between the Federal Republic ol' Germany, the Land ol' Lower Saxony, the Land of North Rhine Westphalia and the Kingdom ol" the Netherlands on transfrontier cooperation between territorial communities or authorities and other public authorities.
Sopimuksen perusteella alueja paikallisviranomaiset voivat tehdä rajanylittävää yhteistyötä sen kehittyneimmässä muodossa ja alueviranomaiset voivat solmia julkis- tai yksityisoikeudellisia sopimuksia rajojen yli.
local bodies to engage in cooperation.
Sopimus perustuu kaikkien kolmen hallintotason (valtiollisen, alueellisen ja paikallisen) vahvaan poliittiseen sitoutumiseen.
The treaty was facilitated by the similarities in Dutch/German jurisdiction and spheres of powers between the Dutch/German authorities as well as by the familiarity of regional and local authorities in both countries with legal forms and with the resulting scope for regional and local cooperation.
Sopimuksen syntymistä helpotti se. että Alankomaiden ja Saksan lainsäädäntö ja viranomaisten toimivaltajako ovat samankaltaisia ja että oikeudelliset muodot ja niiden vaikutukset alue- ja paikallisyhteistyöhön olivat jo ennestään tuttuja molempien maiden alue- ja paikallisviranomaisille.
The main feature of the German/Dutch treaty is that it provides for four types of cooperation at sub­regional level:
Saksan ja Alankomaiden välisen sopimuksen tärkein ominaisuus on, että siinä esitetään seututasolla toteutettavalle yhteistyölle seuraavat neljä muotoa: