natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This Protocol has now been ratified by 26 European states and signedby a further 16 states, comprising virtually all Council of Europe Member States.
Pöytäkirjan on nyt ratifioinut 26 Euroopan valtiota, jonka lisäksi 16 valtiota onallekirjoittanut sen. Näin ollen pöytäkirjan piirissä ovat lähes kaikki Euroopan neuvoston valtiot.
Nevertheless, according to Amnesty International, at least 1 146 people were executed during 2003in 28 different countries.
Amnesty Internationalin mukaan vuonna 2003 kuitenkin teloitettiin ainakin 1146 ihmistä 28 erivaltiossa.
Moreover, at least 2 756 people were sentenced to death in 63 countries.While these figures mark a decrease in executions and sentences between 2002 and 2003, they alsohighlight the continuing and repeated use of the death penalty in certain parts of the world.
Lisäksi ainakin 2756 ihmistä sai kuolemantuomion 63 valtiossa. Vaikka luvuista käykinilmi, että teloitusten ja tuomioiden määrä väheni vuodesta 2002, niistä kuvastuu myös se, ettäjoissain osissa maailmaa kuolemanrangaistusta sovelletaan edelleen jatkuvasti ja toistuvasti.Todelliset luvut ovat todennäköisesti huomattavasti korkeammat ottaen huomioon vaikeudet koota
Furthermore, due to the difficulties in compiling precise statistics, the true figures are likely to beconsiderably greater.
täsmällisiä tilastotietoja.
Hands Off Cain, for example, estimates that at least 5 599 were executed in2003.
Esimerkiksi Hands Off Cain -järjestö arvioi, että teloitusten määrä vuonna2003 oli ainakin 5599.
While observing an overall decrease in executions during the last year, its figures for 2003 aregreater than those for 2002.
Vaikka teloituksia todetaan olleen viime vuonna kaiken kaikkiaanvähemmän, luvut ovat suurempia kuin vuonna 2002.
This may, however, be due to better information being received on theuse of the death penalty in China, where the great majority of executions takes place.
Tämä saattaa kuitenkin johtua siitä, että onsaatu parempaa tietoa kuolemanrangaistuksen käytöstä Kiinassa, jossa suurin osa teloituksistatapahtuu.
During the last 12 months, moreover, executions resumed in Chad following the lifting of amoratorium that had been place since 1991, in the Democratic Republic of Congo following amoratorium that had been in place since 2000, in Lebanon following a moratorium that had been inplace since 1999 and in Afghanistan for the first time since the overthrow of the Taliban.
Lisäksi viimeisten 12 kuukauden aikana teloituksia jatkettiin Tšadissa, jossa vuonna 1991 käyttöönotettu moratorio poistettiin, Kongon demokraattisessa tasavallassa, jossa poistettiin vuodesta 2000sovellettu moratorio, Libanonissa, jossa poistettiin vuodesta 1999 sovellettu moratorio, sekä Afganistanissa ensimmäistä kertaa taleban-hallinnon kukistumisen jälkeen.
The Philippines also lifted a de facto moratorium that had been in place since 2002.
Myös Filippiineilläpoistettiin vuonna 2002 käyttöön otettu tosiasiallinen moratorio.
The European Union’s guidelines for tackling the issue of the death penalty were established in1998 and have been put into practice for the last six years.
Euroopan unionin suuntaviivat kuolemanrangaistusta koskevan kysymyksen käsittelemiseksilaadittiin vuonna 1998, ja niitä on sovellettu käytännössä viimeiset kuusi vuotta.
The strategy adopted includes criteria formaking representations to retentionist countries that fall within either of the following scenarios: a) Single cases in which the use of the death penalty breaches UN minimum standards (such as theexecution of pregnant women, persons who have become insane or juvenile offenders); and b) Situations in which the Government displays a wavering approach towards the question of thedeath penalty (for example when a Government considers lifting a moratorium on the deathpenalty).
Strategiaan sisältyykriteereitä muistutuksen antamiseksi kuolemanrangaistuksen säilyttämistä kannattaville mailleseuraavissa tapauksissa: a) asettamia nuorten noudateta YK:n mielisairaiden tai yksittäisissä kuolemanrangaistustapauksissa, joissa ei vähimmäisnormeja (kuten raskaana olevien naisten, rikoksentekijöiden teloittaminen) ja b) tilanteissa, joissa hallituksen käytäntö on horjuvaa kuolemanrangaistusta koskevankysymyksen osalta (esimerkiksi jos hallitus harkitsee kuolemanrangaistuksen moratorionpoistamista).
The retention of capital punishment for crimes that are not of the most serious kind, or the executionof individuals that has not been sanctioned by the final judgement of a competent court of lawsubsequent to a legal process conforming to the minimum procedural guarantees included in Article 14 of the International Covenant on Civil and Political Rights, constitutes a violation ofinternational law. The European Union therefore calls upon all retentionist states to comply with Article 14 of the ICCPR whether in the context of ordinary courts, special tribunals or jurisdictionsin response to cases of internal conflict or any other special circumstances.
Kansainvälistä oikeutta loukataan, jos kuolemanrangaistus säilytetään rikoksista, jotka eivät olekaikkein vakavimpia tai jos ihmisiä teloitetaan tilanteissa, joissa rangaistusta ei ole määrättytuomiovaltaisen tuomioistuimen antaman lopullisen tuomion perusteella sellaisen oikeusprosessinjälkeen, jossa noudatetaan menettelyn osalta vähimmäisnormeja, jotka määritelläänkansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen 14 artiklassa.Euroopan unioni kehottaa sen vuoksi kaikkia kuolemanrangaistuksen säilyttäviä valtioitanoudattamaan kyseisen yleissopimuksen 14 artiklaa sekä tavallisten että erityistuomioistuinten taierityisoikeudenkäyntien yhteydessä, joissa käsitellään kansallisia selkkauksia tai muitaerityisolosuhteita.
The EU, moreover,invites all states not to proceed with executions until all national and international appeals havebeen exhausted.
Lisäksi EU kehottaa kaikkia maita pidättäytymään teloituksen täytäntöönpanosta,kunnes kaikki kotimaiset tai kansainväliset muutoksenhakukeinot on käytetty.
The sentencing to death of individuals who were below 18 years of age at the time of thecommission of the offence constitutes a violation of the Convention on the Rights of the Child, aninstrument that has been ratified by almost all states.
Kuolemantuomion langettamisella henkilöille, jotka olivat rikoksentekohetkellä alle 18-vuotiaita,loukataan lapsen oikeuksia koskevaa yleissopimusta, jonka lähes kaikki valtiot ovat ratifioineet.
The EU therefore calls upon all states that stillretain capital punishment to exclude juvenile offenders from its scope.
EUkehottaa näin ollen kaikkia kuolemanrangaistuksen säilyttäneitä valtioita sulkemaan alaikäisetrikoksentekijät kuolemanrangaistuksen soveltamisen ulkopuolelle.
During the twelve months covered by this report, the EU underlined the issue of capital punishmentwith the Governments of Zambia, Nigeria, Jordan, China, the Philippines, Mali, Iran, Afghanistan,Yemen, Indonesia, the United States, Burma/Myanmar and India.
Tässä raportissa käsiteltynä 12 kuukauden ajanjaksona EU käsitteli kuolemanrangaistusta koskevaakysymystä Sambian, Nigerian, Jordanian, Kiinan, Filippiinien, Malin, Iranin, Afganistanin,Jemenin, Indonesian, Yhdysvaltojen, Burman/Myanmarin ja Intian hallitusten kanssa.
The European Union also dealtwith the matter in its human rights dialogues and troika meetings with countries such as the United States, China, Iran, Vietnam and Japan.
Lisäksi Euroopan unioni käsitteli asiaa ihmisoikeuksia koskevissa vuoropuheluissaan ja troikantapaamisissa muun muassa Yhdysvaltojen, Kiinan, Iranin, Vietnamin ja Japanin kanssa.
The European Union also presented a resolution on the death penalty at the 2004 UN Commissionon Human Rights in Geneva, as it has consistently done for the last eight years.
Lisäksi Euroopan unioni esitti Genevessä vuonna 2004 pidetyssä YK:n ihmisoikeustoimikunnanistunnossa kuolemanrangaistusta koskevan päätöslauselman, kuten se on tehnyt johdonmukaisestikahdeksana viime vuotena.
The resolution wasapproved by the Commission on Human Rights with 29 votes in favour (an increase of 5 votes fromthe preceding year) and was moreover co-sponsored by a record 76 states, 1 more than in 2003 and8 more than in 2002.
Ihmisoikeustoimikunta hyväksyi päätöslauselman 29:llä puoltavallaäänellä (viisi ääntä lisää edelliseen vuoteen verrattuna), jonka lisäksi sillä oli ennätysmäärä tukijoitaeli 76 valtiota, mikä on yksi enemmän kuin vuonna 2003 ja kahdeksan enemmän kuin vuonna 2002.
The resolution’s content did not substantially differ from that of the preceding year.
Päätöslauselman sisältö ei oleellisesti eronnut edellisen vuoden päätöslauselmasta.
It accordinglyinvited states to abolish the death penalty or impose a moratorium on all executions and called uponretentionist states to respect the minimum standards established by the UN Economic and Social Council in 1984.
Myös siinäkehotettiin valtioita poistamaan kuolemanrangaistus tai lykkäämään kaikkien teloitustentäytäntöönpanoa, ja kuolemanrangaistuksen säilyttäneitä valtioita kehotettiin noudattamaan YK:ntalous- ja sosiaalineuvoston vuonna 1984 määrittelemiä vähimmäisnormeja.
The resolution also expressed its concern for the application of the death penaltyby certain states in breach of the limits established in the International Convenant on Civil and Political Rights and the Convention on the Rights of the Child.
Lisäksipäätöslauselmassa esitettiin huoli siitä, että jotkin valtiot langettavat kuolemantuomioita ottamattahuomioon rajoituksia, jotka on asetettu kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevassayleissopimuksessa ja lapsen oikeuksia koskevassa yleissopimuksessa.
More specifically, it called uponstates not to impose the death penalty on individuals who are mentally disabled, were a minor at thetime of the offence, or mothers who have young, dependent children.
Päätöslauselmassa kehotettiinnimenomaisesti valtioita olemaan määräämättä kuolemantuomiota henkilöille, joilla onmielenterveyshäiriöitä, jotka olivat alaikäisiä rikoksen tekohetkellä tai äideille, joilla onhuollettavanaan pieniä lapsia.
The resolution also stated that,when the death penalty is applied, executions should cause the least amount of suffering possibleand should not be carried out in public or in any other degrading manner.
Lisäksi siinä todettiin, että pantaessa kuolemantuomiota täytäntöönteloitus on suoritettava aiheuttaen mahdollisimman vähän kärsimystä ja että sitä ei saa suorittaajulkisesti tai muulla halventavalla tavalla.
While the resolution highlights the continued use of the death penalty by certain states and theviolation of several established rules of international law, the manner of its adoption reflects thegrowing international consensus for the abolition of the death penalty.
Vaikka päätöslauselmassa korostetaankin sitä, että kuolemanrangaistusta käytetään edelleen joissainvaltioissa ja useita kansainvälisessä lainsäädännössä määriteltyjä sääntöjä rikotaan, päätöslauselmanhyväksymistavasta käy ilmi se, että kuolemanrangaistuksen poistamisesta vallitsee kasvavakansainvälinen yhteisymmärrys.
Torture and other cruel, inhuman or degrading treatment or punishment
4.3.5Kidutus ja muu julma, epäinhimillinen tai halventava kohtelu tai rangaistus
The prevention and eradication of all forms of torture and other cruel, inhuman or degradingtreatment or punishment across the world is a high priority of the EU.
EU:n yksi tärkeä painopiste on kaikenlaisen kidutuksen ja muun julman, epäinhimillisen taihalventavan kohtelun tai rangaistuksen torjunta ja pois kitkeminen kaikkialla maailmassa.
The EU expects all countriesto comply with the unconditional prohibition of torture under international law.
EUedellyttää kaikkien valtioiden noudattavan kidutuksen ehdotonta kieltämistä kansainvälisenlainsäädännön mukaisesti.
In April 2001 the EU adopted guidelines for an EU policy towards third countries on torture andother cruel, inhuman and degrading treatment or punishment.
EU antoi huhtikuussa 2001 EU:n politiikan suuntaviivat suhteissa kolmansiin maihin kidutukseen jamuuhun julmaan, epäinhimilliseen tai halventavaan kohteluun tai rangaistukseen liittyvistäkysymyksistä.
In this context it was decided in December 2003 to address issues related to torture and ill-treatment in future political dialogues andother political meetings with third countries on the basis of reports received from EU Heads of Mission in all third countries and other relevant sources.
Joulukuussa 2003 kidutukseen ja huonoon kohteluun liittyviä kysymyksiä päätettiinkäsitellä kolmansien maiden kanssa tulevissa poliittisissa vuoropuheluissa ja muissa poliittisissakokouksissa kaikissa kolmansissa maissa toimivien EU:n ulkomaanedustustojen päälliköidentoimittamien raporttien ja muiden lähteiden pohjalta.
Furthermore, EU representatives observed and reported on all examinations of periodic countryreports during the meeting of the UN Committee Against Torture in November 2003.
Lisäksi EU:n edustajat olivat tarkkailijoina YK:n kidutuksenvastaisen komitean kokouksessamarraskuussa 2003 ja raportoivat kaikista määräaikaisia maaraportteja koskevista tarkasteluista.
During the period under review, the Commission proposal for a draft Council Regulationconcerning trade in equipment and products which could be used for capital punishment and torturehas been under consideration in the relevant EU bodies.
Asiaan kuuluvat EU:n elimet ovat tarkastelleet myös komission ehdotusta neuvoston asetukseksitiettyjen sellaisten laitteiden ja tuotteiden kaupasta, joita voi käyttää kuolemanrangaistuksentäytäntöönpanoon ja kidutukseen.
At the 58th UN General Assembly, the EU Presidency raised a number of issues relevant to tortureand expressed the EU’s expectation that all countries comply with the unconditional prohibition ofall forms of torture.
EU:n puheenjohtajavaltio otti YK:n 58. yleiskokouksessa esiin useita kidutukseen liittyviäkysymyksiä ja ilmoitti EU:n edellyttävän, että kaikki valtiot noudattavat kaikenlaisen kidutuksenehdotonta kieltämistä.
All EU Member States co-sponsored the omnibus resolution against torturesubmitted by Denmark.
Kaikki EU:n jäsenvaltiot tukivat Tanskan esittämää kidutuksen vastaista ns.omnibus-päätöslauselmaa.
An important addition to the General Assembly resolution of 2002 waslanguage calling upon States to consider signing and ratifying the Optional Protocol to the Convention Against Torture.
Vuoden 2002 yleiskokouksen päätöslauselmaan tehtiin tärkeä lisäys,jossa valtioita kehotetaan harkitsemaan kidutuksen vastaisen yleissopimuksen valinnaisenpöytäkirjan allekirjoittamista ja ratifioimista.
At the 60th session of the UN Commission on Human Rights, torture was referred to by the EU intwo statements.
EU viittasi kahdessa lausumassaan kidutukseen YK:n ihmisoikeustoimikunnan 60. istunnossa.
The EU stressed that all states must establish effective legal, judicial andadministrative frameworks to ensure that torture cannot occur and to punish anyone responsible forusing it.
EUkorosti sitä, että kaikkien valtioiden on varmistettava tehokkaat tuomioistuinkäsittelyt jaoikeudelliset ja hallinnolliset menettelyt sen takaamiseksi, että kidutusta ei voi esiintyä, jarangaistava kaikkia kidutukseen syyllistyneitä.
The EU urged all states to ratify the UN Convention Against Torture, to accept individualcomplaints under it and to consider becoming parties to the Optional Protocol to the Convention.Reference was also made to the decision to raise issues related to torture in its politicalconsultations with third countries.
EU kehotti kaikkia valtioita ratifioimaan YK:nkidutuksen vastaisen yleissopimuksen, hyväksymään sen nojalla tehdyt yksittäiset valitukset jaharkitsemaan yleissopimuksen valinnaisen pöytäkirjan osapuoleksi liittymistä. Lisäksi viitattiinpäätökseen käsitellä kidutukseen liittyviä kysymyksiä EU:n poliittisissa keskusteluissa kolmansienmaiden kanssa.
All EU Member States co-sponsored the omnibus resolution on torture tabled by Denmark, whichwas adopted by consensus.
Kaikki EU:n jäsenvaltiot tukivat Tanskan esittämää kidutuksen vastaista omnibus-päätöslauselmaa,joka hyväksyttiin yksimielisesti.
The mandate of the Special Rapporteur on torture was renewed foranother 3 years.
Kidutusta käsittelevän erityisraportoijan toimeksianto uusittiinkolmeksi vuodeksi.
The language on the absolute nature of the prohibition of torture, including inarmed conflict, was strengthened, and as a new element the resolution contains a reference to theprohibition against sending a person to a country where he may risk torture.
Sanamuotoa kidutuksen kieltämisen ehdottomuudesta myös aseellisissaselkkauksissa vahvistettiin, ja uutena kohtana päätöslauselmaan lisättiin viittaus kieltoon lähettäähenkilö maahan, jossa hänellä on vaara joutua kidutuksen uhriksi.
The European Community provides substantial funding for the prevention of torture and therehabilitation of torture victims. EUR 10 million has been allocated for projects for therehabilitation of torture victims in 2004 and EUR 6 million for the prevention of torture.
Euroopan yhteisö rahoittaa merkittävästi kidutuksen ehkäisemistä ja kidutuksen uhrien kuntoutusta.Kidutuksen uhrien kuntoutushankkeita varten on vuodeksi 2004 osoitettu 10 miljoonaa euroa jakidutuksen ehkäisyä varten 6 miljoonaa euroa.
Calls forproposals to allocate these sums will be made during the course of 2004.
Näiden määrärahojen jakamista koskevatehdotuspyynnöt julkistetaan vuoden 2004 aikana.
During the period under review the Optional Protocol to the Convention Against Torture wasratified by Albania, Denmark, Malta and United Kingdom as the first countries. The Protocol willenter into force when ratified by 20 states.
Tarkasteltavana olevan jakson aikana Albania, Tanska, Malta ja Yhdistynyt kuningaskuntaratifioivat ensimmäisinä valtioina kidutuksen vastaisen yleissopimuksen valinnaisen pöytäkirjan.Pöytäkirja tulee voimaan, kun sen on ratifioinut 20 valtiota.
The International Criminal Court and the fight against impunity
4.3.6Kansainvälinen rikostuomioistuin (ICC) ja rankaisemattomuuden estäminen
The European Union considers the establishment of the International Criminal Court (ICC) to beone of the most significant developments in the global effort to promote respect for internationallaw, in particular humanitarian law, and human rights.
Euroopan unioni pitää kansainvälisen rikostuomioistuimen ICC:n perustamista yhtenämerkittävimmistä tapahtumista pyrkimyksissä edistää kansainvälisen oikeuden, erityisestihumanitaarisen oikeuden ja ihmisoikeuksien kunnioittamista.
The Union was one of the most ferventsupporters of the establishment of a Permanent Criminal Court with universal support and thewidest possible participation in order effectively to combat impunity for war crimes, crimes againsthumanity and genocide, and act as a deterrent against committing such crimes.
Unioni oli yksi innokkaimmistatukijoista sellaisen pysyvän rikostuomioistuimen perustamiseksi, jota tuetaan yleismaailmallisesti jajohon osallistutaan mahdollisimman laajalti, jotta estettäisiin sotarikoksista, rikoksista ihmisyyttävastaan ja joukkotuhonnasta rankaisematta jättäminen ja jotta se toimisi pelotteena tällaistenrikosten tekemiselle.
The EU has beenone of the key actors significantly contributing to those positive developments, which made theearly establishment and functioning of the Court possible, and it firmly maintains its position thatthe establishment of the Court was a historic step towards the elimination of impunity and theconsolidation of an effective international criminal justice system.
EU on ollut tärkeimpiä toimijoita ja edistänyt merkittävästi niitä asioita, joidenansiosta tuomioistuin voitiin perustaa ja tehdä toimintakykyiseksi varhaisessa vaiheessa, ja EUpysyy vahvasti kannassaan, jonka mukaan tuomioistuimen perustaminen oli historiallinen askelkohti rankaisematta jättämisen poistamista ja tehokkaan kansainvälisen rikosoikeusjärjestelmänlujittamista.
Since the establishment of the ICC, the EU has adopted a common positions on the ICC, which hasbeen reviewed twice, and has been actively promoting the accession of third States to the Rome Statute.
ICC:n perustamisen jälkeen EU on hyväksynyt ICC:stä yhteisen kannan, jota on kahdesti tarkistettu,ja edistänyt aktiivisesti kolmansien valtioiden liittymistä Rooman perussääntöön.
All Member States of the EU signed the Rome Statute between 1998 and 1999 and 24 have alreadyconcluded the process of ratification.
Kaikki EU:n jäsenvaltiot allekirjoittivat Rooman perussäännön vuosina 1998 ja 1999, ja 24 valtiotaon jo saattanut ratifiointiprosessin päätökseen.
This makes the Union the largest single group of states to berepresented among the States Parties to the Rome Statute, constituting just under one fifth of thecurrent 139 signatories. With the number of states having ratified or acceded to the Rome Statutecurrently standing at 94, the Union represents over 25% of the States Parties to the Statute.
Näin unioni on laajin yksittäinen valtioiden ryhmä,joka on edustettuna Rooman perussäännön osapuolina olevien valtioiden joukossa, sillä sen osuuson lähes viidennes niistä 139 valtiosta, jotka ovat tällä hetkellä allekirjoittaneet perussäännön.Rooman perussäännön ratifioineista tai siihen liittyneistä valtioista unionin osuus on yli25 prosenttia perussäännön osapuolina olevista valtioista.
The Union has also urged effective implementation of the Agreement on the Privileges and Immunities of the International Criminal Court.
Unioni on myös kehottanut panemaan tehokkaasti täytäntöön kansainvälisen rikostuomioistuimenerioikeuksia ja vapauksia koskevan yleissopimuksen.
Twenty out of fifty-four signatories to the Agreement are EU Member States and are currently in the process of ratifying the Agreement.
Yleissopimuksen 54 allekirjoittajavaltiosta20 on EU:n jäsenvaltioita, ja niissä on tällä hetkellä meneillään sopimuksen ratifiointiprosessi.
The EU will continue to urge third countries to become parties to the Agreement, which the EU believesto be of paramount importance for the Court to become fully functional and operational.
EUkannustaa edelleen kolmansia maita liittymään yleissopimuksen osapuoliksi, sillä se pitää sitääärimmäisen tärkeänä, jotta tuomioistuimesta tulisi täysin toiminnallinen ja toimintakykyinen.
In June 2001, the EU adopted a Common Position (2001/443/CFSP) urging the establishment of the Court as soon as possible ‘for the purpose of preventing and curbing the commission of the seriouscrimes falling within its jurisdiction, as an essential means of promoting respect for internationalhumanitarian law and human rights, thus contributing to freedom, security, justice and the rule oflaw as well as contributing to the preservation of peace and the strengthening of internationalsecurity, in accordance with the purposes and principles of the Charter of the United Nations’.
EU hyväksyi kesäkuussa 2001 yhteisen kannan (2001/443/YUTP), jossa kehotettiin perustamaankansainvälinen rikostuomioistuin mahdollisimman pian, koska se on "sen tuomiovaltaan kuuluvienvakavien rikosten ehkäisemiseksi ja vähentämiseksi keskeinen keino edistää kansainvälisenhumanitaarisen oikeuden noudattamista ja ihmisoikeuksien kunnioittamista ja siten osaltaan turvatavapaus, turvallisuus, oikeudenmukaisuus ja oikeusvaltion periaatteen noudattaminen sekä vaikuttaarauhan säilyttämiseen ja kansainvälisen turvallisuuden lujittamiseen Yhdistyneiden Kansakuntienperuskirjan tavoitteiden ja periaatteiden mukaisesti."
Thisposition was renewed in June 2002 and again in June 2003 to support the effective functioning ofthe Court and promote the widest possible participation.
Tämä kanta uusittiin kesäkuussa 2002 jajälleen kesäkuussa 2003 kansainvälisen rikostuomioistuimen tehokkaan toiminnan tukemiseksi jamahdollisimman laajan osallistumisen edistämiseksi.
The adoption by the Council of the European Union of the abovementioned common position hasbeen instrumental in the effort to achieve the broadest possible support for the ICC.
Se, että Euroopan unioni on hyväksynyt edellä mainitun yhteisen kannan, on omalta osaltaanvaikuttanut pyrkimyksiin saada mahdollisimman laajalti tukea ICC:lle.