natgillin/translations-raw huggingface dataset:
(in January 2003);
Tarkasteltavana olevana kautena komissio on antanut seuraavat säädökset: direktiivi turvapaikanhakijoiden vastaanotto-olosuhteista1 (tammikuu 2003), ja
(in February 2003).
• • asetus niiden perusteiden ja menettelyjen vahvistamisesta, joiden mukaisesti määritetäänturvapaikkahakemuksen käsittelystä vastuussa oleva jäsenvaltio2(helmikuu 2003) Dublinin yleissopimusta seuraavaksi välineeksi.
Discussions in the Council are being pursued on the following texts.
Neuvostossa käsitellään edelleen seuraavia tekstejä:
ズ a Directive on minimum standards on asylum procedures, on the basis of a modified proposaladopted by the Commission in June 2002;
• direktiivi turvapaikkamenettelyjä koskevista vähimmäisvaatimuksista kesäkuussa 2002hyväksytyn komission muutetun ehdotuksen pohjalta,
ズ a Directive on the qualification of nationals of third countries as refugees and for persons whootherwise need international protection, with international human rights and standards as a criticalbackground.
• direktiivi kolmansien maiden kansalaisten määrittelemisestä pakolaisiksi tai muutakansainvälistä suojelua tarvitseviksi henkilöiksi. Ehdotuksen taustalla ovat kansainvälisetihmisoikeusnormit.
The Council has underlined the need to finalise the negotiations on the remaining asylum legislationbefore the end of 2003.
Neuvosto on korostanut tarvetta saattaa jäljellä olevat turvapaikkalainsäädäntöä koskevatneuvottelut päätökseen ennen vuoden 2003 loppua.
In all the asylum proposals and instruments adopted, special attention has been devoted to childrenand to gender issues.
Kaikissa turvapaikkaa koskevissa ehdotuksissa ja säädöksissä on kiinnitetty erityistä huomiotalapsiin ja tasa-arvokysymyksiin.
In March 2003, the Commission published the second report on the common asylum policy, 3focusing on the relationship between the Common European Asylum System and the multilateral
Komissio julkaisi maaliskuussa 2003 yhteistä turvapaikkajärjestelmää koskevan toisenkertomuksensa3, jossa keskitytään yhteisen eurooppalaisen turvapaikkajärjestelmän ja YK:n pakolaisasiain päävaltuutetun viraston (UNHCR) toimeenpanevan komitean lokakuussa 2002hyväksymän suojelua koskevan monenvälisen toimintasuunnitelman väliseen suhteeseen.
Agenda for Protection, adopted by the UNHCR’s Executive Committee in October 2002.
EU:ntavanomainen toiminta turvapaikka-asioissa liittyy kiinteästi UNHCR:n toimintaan jasuojeluohjelmaan.
In accordance with the declaration (No.18) on Article 63(X Article 73 K) (3) (A) of the Treaty establishing the European Community, the EU shall consultwith the UNHCR in questions relating to the asylum policy.
73 k artikla) 3 kohdana alakohdasta annetun julistuksen (N:o 18) nojalla EU neuvottelee turvapaikkakysymyksissä UNHCR:n kanssa.
The report on the common asylum policy was followed, on the basis of an invitation by the Spring European Council, by a communication 1of 3 June 2003, on the need for developing new approaches to modernise asylum systems, with a view to making them more accessible, equitableand managed, while respecting human rights obligations and standards.
Yhteisestä turvapaikkapolitiikasta annetun kertomuksen jälkeen komissio antoi keväällä pidetyn Eurooppa-neuvoston pyynnön pohjalta 3.6.2003 tiedonannon1tarpeesta kehittää uusialähestymistapoja turvapaikkajärjestelmien nykyaikaistamiseksi, jotta niistä tulisihelppokäyttöisempiä, oikeudenmukaisempia ja paremmin hallinnoituja, samalla kun noudatetaanihmisoikeuksiin liittyviä velvoitteita ja normeja.
At the Thessaloniki European Council, the Commission was invited to explore all parameters in order to ensure moreorderly and managed entry into the EU of persons in need of international protection and toexamine ways and means of enhancing the protection capacity of regions of origin.
Thessalonikin Eurooppaneuvosto pyysikomissiota tarkastelemaan kaikkia parametrejä, jotta kansainvälisen suojelun tarpeessa olevillehenkilöille varmistettaisiin entistä hallitumpi ja ohjatumpi pääsy EU:n alueelle, ja pohtimaankeinoja tehostaa lähtöalueiden suojeluvalmiuksia.
Fair Treatment of Third-Country Nationals In the field of legal immigration, the Council reached political agreement, respectively in February 2003 and June 2003, on:
Kolmansien maiden kansalaisten oikeudenmukainen kohtelu Laillisen maahanmuuton alalla neuvosto pääsi poliittiseen yhteisymmärrykseen
• a Directive on the right to family reunification and• a Directive on long-term residence status for third-country nationals.
• • oikeutta perheiden yhdistämiseen koskevasta direktiivistä (helmikuu 2003), japitkään oleskelleiden kolmansien maiden kansalaisten asemaa koskevasta direktiivistä
Discussions in the Council are being pursued on the proposal for a Directive on the conditions ofentry and residence of third-country nationals for the purpose of paid employment andself-employed activities 2.
(kesäkuu 2003).
The Commission adopted, in October 2002, a proposal for a Directive on the admission ofthird-country nationals for the purpose of studies, vocational training or voluntary service 3 and will present, before the end of 2003, a proposal for a Directive on the admission and stay of thirdcountry national researchers.
Komissio hyväksyi lokakuussa 2002 ehdotuksen direktiiviksi kolmansien maiden kansalaistenmaahantulosta opiskelua, ammatillista koulutusta tai vapaaehtoistyötä varten3, ja se tekee ennen vuoden 2003 loppua ehdotuksen direktiiviksi kolmansien maiden kansallisten tutkijoidenmaahantulosta ja maassaoleskelusta.
In June 2003 a communication from the Commission on immigration, integration and employment 4proposed a series of guidelines and priority actions, where the fight against discrimination plays an important role.
Komissio ehdotti kesäkuussa 2003 tiedonannossaan siirtolaisuudesta, kotouttamisesta jatyöllisyydestä4joukon suuntaviivoja ja ensisijaisen tärkeitä toimia, joissa syrjinnän torjunta on tärkeässä asemassa.
On that basis, the European Council in Thessaloniki adopted conclusions in which itwas noted that integration policies should be understood as a continuous, two-way process based onmutual rights and corresponding obligations of legally residing third-country nationals and the hostsocieties.
Thessalonikin Eurooppaneuvosto antoi tältä pohjalta päätelmät, joissatodettiin, että kotouttamispolitiikat olisi nähtävä jatkuvana ja kahdensuuntaisena prosessina, jokaperustuu laillisesti maassa oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten ja vastaanottavienyhteiskuntien vastavuoroisiin oikeuksiin ja vastaaviin velvollisuuksiin.
In order to respond to the demographic and economic challenges, the European Councilalso stressed the need for exploring legal means for third-country nationals to migrate to the Union,taking into account the reception capacity of the Member States, within the framework of anenhanced cooperation with the countries of origin which will prove beneficial for both sides.
Lisäksi Eurooppa-neuvostokorosti, että vastauksena demografisiin ja taloudellisiin haasteisiin ja jäsenvaltioidenvastaanottokyky huomioon ottaen kolmansien maiden kansalaisten käytettävissä olevia laillisiakeinoja muuttaa Euroopan unioniin on tutkittava maahanmuuttajien kotimaiden kanssa tehtäväntehostetun, molempien osapuolien kannalta hyödylliseksi osoittautuvan yhteistyön puitteissa.
Management of Migration Flows In the course of 2002, the Council adopted three successive action plans, each time on the basis ofcommunications from the Commission (on the return of illegal residents, on illegal immigration,and on integrated management of external borders).
Maahanmuuttovirtojen hallinta Komissio hyväksyi vuoden 2002 aikana kolme perättäistä toimintasuunnitelmaa komissiontiedonantojen pohjalta (tiedonannot maassa laittomasti oleskelevien henkilöiden palauttamisesta,laittomasta maahanmuutosta ja ulkorajojen yhdennetystä valvonnasta).
Together these form a comprehensive andcoherent set of measures.
Yhdessä nämä muodostavatlaajan ja johdonmukaisen toimenpidepaketin.
In its communication of 3 June 2003 on the development of a common policy on illegalmigration, smuggling and trafficking in human beings, external borders and the return of illegalmigrants 1, which was submitted in preparation for the European Council in Thessaloniki, the Commission highlighted the consistency of this evolving policy and created the basis for amonitoring process with the drafting of an annual report.
Laitonta maahanmuuttoa koskevan yhteisen politiikan kehittämisestä, ihmisten salakuljetuksesta jaihmiskaupasta, ulkorajoista ja laittomien maahanmuuttajien palauttamisesta 3. kesäkuuta 2002annetussa komission tiedonannossa1, joka esiteltiin Thessalonikin Eurooppa-neuvostoa varten,komissio käsitteli tämän kehittyvän politiikan koostumusta ja loi pohjan seurantajärjestelmälle,johon kuuluu vuosittaisen raportin laatiminen.
In its conclusion, the Thessaloníki European Council noted that the importance of JHA policiesshould also be reflected in a reinforcement of existing financial support and be translated into anenhanced effort of solidarity.
Thessalonikin Eurooppaneuvosto totesi päätelmissään, että YOS-politiikkojen merkityksen tulisinäkyä myös olemassa olevan taloudellisen tuen vahvistamisena ja solidaarisuuspyrkimystenpanostamisena.
3.1.4 Persons belonging to minorities
3.1.4Vähemmistöihin kuuluvat henkilöt
The protection of persons belonging to minorities is covered by the non-discrimination clause in Article 13 of the Treaty establishing the European Community (see also section 3.1.2).
Vähemmistöihin kuuluvien henkilöiden suojelu kuuluu EY:n perustamissopimuksen 13 artiklassaolevan syrjintäkieltolausekkeen piiriin (ks. myös jakso 3.1.2).
The EUCharter of Fundamental Rights also contains a non-discrimination clause (Art. 21), as well as anobligation for the Union to respect cultural, religious and linguistic diversity (Art. 22).
Myös Euroopan unioninperusoikeuskirjaan sisältyy syrjintäkieltolauseke (21 artikla) sekä unionin velvollisuus kunnioittaakulttuurista, uskonnollista ja kielellistä monimuotoisuutta (22 artikla).
Despite these provisions, concerns have been raised about the protection of persons belonging tominorities in the EU.
Näistä määräyksistä huolimatta on tuotu esille huolestuneisuutta vähemmistöihin kuuluvienhenkilöiden suojelusta EU:ssa.
As an example mention could be made of recent reports of the Council of Europe Commissioner for Human Rights, who has raised, for instance, issues related to Roma in the EU area and in the acceding countries in his reports.
Esimerkkinä voitaisiin mainita Euroopan neuvostonihmisoikeusvaltuutetun viimeaikaiset raportit, joissa käsitellään esimerkiksi romanien tilannetta EU:n alueella ja unioniin liittyvissä valtioissa.
The situation of Roma is often one ofdiscrimination and social exclusion.
Romanit joutuvat usein kokemaan syrjintää jasosiaalista syrjäytymistä.
Another example are concerns related to anti-Islamic reactionswithin the EU after 11 September 2001 expressed by the EU Monitoring Centre on Racism and Xenophobia.
Muita esimerkkejä ovat EU:n rasismin ja muukalaisvihanseurantakeskuksen havaitsemat islaminvastaiset reaktiot EU:ssa vuoden 2001 syyskuun 11. päiväntapahtumien jälkeen.
Furthermore, Europe was shocked and saddened by certain anti-Semitic incidents inthe EU in 2002.
Lisäksi Eurooppa joutui murheekseen kokemaan eräitä juutalaisvastaisiatapahtumia EU:ssa vuonna 2002.
The EU strongly condemned those incidents and undertook a series of measures toprotect the Jewish community and tackle the causes.
EU tuomitsi voimakkaasti nämä tapahtumat ja toteutti joukontoimenpiteitä juutalaisyhteisön suojelemiseksi ja aggressioiden syiden selvittämiseksi.
Protecting the rights of persons belonging to ethnic, religious, cultural and linguistic minorites in Europe thus continues to pose a challenge for the EU.
Näin ollen etnisiin, uskonnollisiin, kulttuurisiin ja kielellisiin vähemmistöihin kuuluvienhenkilöiden oikeuksien suojelu on edelleen haaste EU:lle.
The EU is aware, not least due to experiencein its Member States, that there may be no easy answers or simplistic solutions.
EU on erityisesti jäsenvaltioidensakokemusten ansiosta tietoinen siitä, että helppoja vastauksia tai yksinkertaistettuja ratkaisuja ei oleolemassa.
Minority women,for example, are often subject to multiple discrimination.
Esimerkiksi vähemmistöihin kuuluvat naiset joutuvat usein monenlaisen syrjinnänkohteeksi.
Core concerns of national minorities canbe identified as participation, language and education. It is also necessary to improve opportunitiesfor persons belonging to minorities to participate in economic life and to ensure their full enjoymentof social rights, including equal access to housing and health care.
Kansallisten vähemmistöjen suurimmat ongelmat ovat osallistuminen, kieli ja koulutus.On myös tarpeen parantaa vähemmistöihin kuuluvien mahdollisuuksia osallistua talouselämään javarmistaa, että he voivat täysimääräisesti nauttia sosiaalisia oikeuksia, joihin kuuluu tasavertainenmahdollisuus saada asunto ja päästä terveydenhuollon piiriin.
The Copenhagen criteria designed in 1993 for countries wishing to join the EU specificallyhighlight the protection of minorities.
EU:hun liittymään haluaville valtioille vuonna 1993 laadituissa Kööpenhaminan kriteereissäkorostetaan erityisesti vähemmistöjen suojelua.
In this context, the PHARE programme funds projects thataim to improve the situation of Roma and other minorities in Central and Eastern Europeancandidate countries.
Phare-ohjelmasta rahoitetaan hankkeita, joidentarkoituksena on romaniväestön ja muiden vähemmistöjen aseman parantaminen Keski- ja Itä-Euroopan ehdokasmaissa.
The experience gained from implementing the Copenhagen criteria over theyears is a valuable asset for the enlarging Union in its efforts to ensure the protection of the humanrights of persons belonging to minorities.
Kööpenhaminan kriteerien täytäntöönpanosta vuosien aikana saadutkokemukset ovat arvokkaita laajentuvalle unionille sen pyrkiessä varmistamaan vähemmistöihinkuuluvien henkilöiden ihmisoikeuksien suojelun.
3.1.5 Trafficking in human beings
3.1.5 Ihmiskauppa
Pursuant to Article 5(3) of the Charter of Fundamental Rights of the European Union, trafficking inhuman beings, as an obstacle to the full enjoyment of human rights, has been continuouslyaddressed by EU institutions during the period covered by this report.
EU:n toimielimet ovat käsitelleet tämän raportin kattamana aikana jatkuvasti ihmiskauppaa Euroopan unionin perusoikeuskirjan 5 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuna ihmisoikeuksien täydentoteutumisen esteenä.
In particular, new EUlegislation has been adopted and entered into force, to underpin the EU’s commitment to intensifyefforts to prevent, punish and eliminate this abhorrent practice.
Erityisesti on annettu ja saatettu voimaan uutta EU:n lainsäädäntöä, jollatuetaan EU:n sitoumusta tehostaa toimia kyseisten kauhistuttavien käytäntöjen ehkäisemiseksi japoistamiseksi sekä niihin syyllistyneiden rankaisemiseksi.
The Brussels Declaration on Preventing and Combating Trafficking in Human Beings became another incentive for an intensivediscussion at various levels.
Brysselin julistus ihmiskaupanehkäisemisestä ja torjumisesta on sekin osaltaan kannustanut vilkkaaseen keskusteluun eri tasoilla.
On 19 July 2002, the Council – further to a legislative initiative of the Commission – adopted the Framework Decision on combating trafficking in human beings 1.
Neuvosto teki komission lainsäädäntöaloitteesta 19.7.2002 puitepäätöksen ihmiskaupantorjunnasta1.
The Decision introduces a common definition of trafficking in human beings at EU level.
Päätöksellä otetaan käyttöön EU:n yhteinen määritelmä ihmiskaupasta.
It obliges Member States to penalisethe acts covered by the definition and to establish effective, proportionate and dissuasive criminalpenalties.
Siinä velvoitetaan jäsenvaltiot säätämään rangaistaviksi määritelmään kuuluvat teot ja määräämääntehokkaista, oikeasuhteisista ja varoittavista seuraamuksista.
In specific circumstances the maximum penalty has to be not less than eight years.Member States have to take the necessary measures to comply with the Framework Decision before August 2004.
Erityisten olosuhteiden vallitessapisimmän mahdollisen seuraamuksen on oltava vähintään kahdeksan vuotta vankeutta.Jäsenvaltioiden on toteutettava puitepäätöksen noudattamiseksi tarvittavat toimenpiteet ennenvuoden 2004 elokuuta.
Furthermore, on 15 October 2002, the Council reached political agreement on the Draft Framework Decision on combating the sexual exploitation of children and child pornography.
Lisäksi neuvosto pääsi 15.10.2002 poliittiseen yhteisymmärrykseen ehdotuksesta puitepäätökseksilasten seksuaalisen hyväksikäytön ja lapsipornografian torjumisesta.
The act will beadopted once parliamentary reservations of some Member States have been lifted.
Säädös annetaan heti, kuneräiden valtuuskuntien parlamentaariset varaumat on poistettu.
The Framework Decision will then provide for common definitions of the crimes concerned and – in aggravatingcircumstances – for criminal penalties of a maximum of at least 5 to 10 years' imprisonment.
Puitepäätöksellä säädetään kyseisiärikoksia koskevista yhteisistä määritelmistä ja raskauttavien olosuhteiden vankeustuomioista, joidenenimmäiskesto on vähintään 5–10 vuotta.
From 18-20 September 2002, the European Conference on Preventing and Combating Traffickingin Human Beings – Global Challenge for the 21st Century took place in Brussels.
Brysselissä pidettiin 18.–20.9.2002 ihmiskaupan ehkäisemistä ja torjumista käsitteleväeurooppalainen konferenssi – 2000 luvun maailmanlaajuinen haaste.
The conferencebrought together participants from EU Member States, candidate countries, neighbouring countriessuch as Russia, the Ukraine and the NIS, as well as the USA, Canada, China, internationalorganisations (IOs), intergovernmental organisations (IGOs), non governmental organisations(NGOs) and the institutions of the European Union. Initiated by the European Commission underthe STOP II Programme, the Conference was organised by the International Organisation for Migration (IOM), in close cooperation with the European Parliament and the European Commission.
Konferenssiin osallistuiedustajia EU:n jäsenvaltioista, ehdokasvaltioista, naapurivaltioista kuten Venäjältä, Ukrainasta,uusista itsenäisistä valtioista sekä Yhdysvalloista, Kanadasta, Kiinasta, kansainvälisistä järjestöistä,hallitustenvälisistä järjestöistä, kansalaisjärjestöistä ja Euroopan unionin toimielimistä.Konferenssin järjesti komission aloitteesta osana STOP II -ohjelmaa Kansainvälinensiirtolaisjärjestö tiiviissä yhteistyössä Euroopan parlamentin ja komission kanssa.
The Brussels Declaration is the final outcome of the Conference.
Konferenssin lopputuloksena syntyi Brysselin julistus.
It aims at further developing European and international cooperation, concrete measures, standards, best practices andmechanisms to prevent and combat trafficking in human beings. It received broad support from theparticipants.
Sillä pyritään kehittämään edelleeneurooppalaista ja kansainvälistä yhteistyötä, konkreettisia toimenpiteitä, standardeja, hyviätoimintatapoja ja mekanismeja ihmiskaupan torjumiseksi, ja konferenssin osanottajat kannattivatjulistusta laajalti.
On 8 October 2002, the Council (Employment, Social Policy, Health and Consumer Affairs) of the European Union took note of the document.
Neuvosto (työllisyys, sosiaalipolitiikka, terveys ja kuluttaja-asiat) pani merkille kyseisen asiakirjan8.10.2002.
Furthermore, the Commission introduced the Declaration at working group level to Justice and Home Affairs representatives of the Member States and on 8 May 2003 the Council (Justice, Home Affairs and Civil Protection)adopted conclusions on the Brussels Declaration 1.
Lisäksi komissio jakoi julistuksen työryhmätasolla jäsenvaltioiden oikeus- jasisäasioiden edustajille, ja neuvosto (oikeus- ja sisäasiat sekä pelastuspalvelu) antoi 8.5.2003Brysselin julistusta koskevat päätelmät1.
The document's general approach to theprevention and combating of trafficking in human beings has been welcomed.
Neuvosto piti myönteisenä asiakirjassa esitettyäyleisnäkemystä ihmiskaupan ehkäisemisestä ja torjumisesta.
The Commission, on 25 March 2003, decided to set up – as a consultative group – an experts groupon trafficking in human beings 2as recommended in the Brussels Declaration.
Komissio päätti 25.3.2003 perustaa ihmiskauppaa käsittelevän asiantuntijaryhmän2nimellätunnettavan neuvoa-antavan ryhmän Brysselin julistuksen suosituksen mukaisesti.
The group will consist of 20 independent experts and assist the Commission with a view to launching furtherconcrete proposals at European level.
Ryhmä koostuu20 riippumattomasta asiantuntijasta, ja se avustaa komissiota tämän tehdessä uusia konkreettisiaehdotuksia Euroopan tasolla.
In particular, the group will submit a report to the Commission based on the recommendations of the Brussels Declaration.
Erityisesti ryhmä esittää komissiolle Brysselin julistuksen suosituksiinperustuvan selvityksensä.
Meanwhile, the Commission has received proposals for membership from Member States, candidate countries andorganisations active in combating trafficking in human beings and is about to appoint the members.
Tällä välin komissio on saanut ehdotuksia jäsenvaltioilta,ehdokasvaltioilta ja ihmiskaupan torjunnassa aktiivisilta järjestöiltä, ja se on parhaillaannimittämässä jäseniä.
The Brussels Declaration was also the main basis for discussion during the workshops ontrafficking in human beings in the framework of the EU Forum for the Prevention of Organised Crime.
Brysselin julistus oli myös järjestäytyneen rikollisuuden ehkäisemistä käsittelevän eurooppalaisenfoorumin yhteydessä työkokouksissa käytyjen ihmiskauppaa koskeneiden keskusteluidentärkeimpänä perustana.
A first workshop focusing on the Declaration took place on 15 November 2002.
Ensimmäinen julistusta käsittelevä työkokous pidettiin 15.11.2002.
Anotherone has been scheduled for 30 June 2003 and will concentrate on cooperation between lawenforcement agencies and NGOs as this item has been addressed by a number of recommendationsin the Declaration.
Toinenkokous on määrä pitää 30.6.2003, ja siinä keskitytään lainvalvontaviranomaisten jakansalaisjärjestöjen yhteistyöhön, jota käsitellään useissa julistuksen suosituksissa.
In 2002, the STOP II Programme 3 provided financial support for 16 projects aimed at combatingtrafficking in human beings and/or sexual exploitation.
Vuonna 2002 STOP II -ohjelmalla3sovittiin ihmiskaupan ja/tai seksuaalisen hyväksikäytöntorjuntaa koskevien 16 hankkeen rahoitustuesta.
More than EUR 1,7 million has beendevoted to 4 projects on trafficking in human beings, 7 projects on sexual exploitation of childrenand 5 projects covering both areas.
Yli 1,7 miljoonaa euroa on myönnetty neljääihmiskauppaa, seitsemää lasten seksuaalista hyväksikäyttöä ja viittä sekä ihmiskauppaa ettäseksuaalista hyväksikäyttöä koskevaa hanketta varten.
While the STOP II Programme expired at the end of 2002, the Council on 22 July 2002 adopted the AGIS framework programme on police and judicial cooperation in criminal matters 4.
Koska STOP II -ohjelma päättyi vuoden 2002 lopussa, neuvosto hyväksyi 22.7.2002poliisiyhteistyötä ja oikeudellista yhteistyötä rikosasioissa koskevan AGIS-puiteohjelman4.
AGIS has been established for the period from 1 January 2003 to 31 December 2007 and allocated EUR 65 million in order to replace STOP and the other previous funding programmes for the areaof justice and home affairs under Title VI TEU.
AGIS-ohjelma on perustettu ajalle 1.1.2003–31.12.2007 ja sille on myönnetty määrärahoja65 miljoonaa euroa korvaamaan STOP-ohjelmat ja muut aiemmin EU:sta tehdyn sopimuksen VI osaston mukaisesti rahoitetut ohjelmat oikeus- ja sisäasioiden alalla.
25.Council Decision of 28 June 2001 establishing a second phase of the programme of incentives, exchanges,training and cooperation for persons responsible for combating trade in human beings and the sexual exploitationof children (STOP II), OJ L 186, 7.7.2001, p. 7.OJ L 203, 1.8.2002, p. 5.
25.Neuvoston päätös, tehty 28 päivänä kesäkuuta 2001, ihmiskaupan ja lasten seksuaalisen hyväksikäytöntorjunnasta vastaaville henkilöille tarkoitetun kannustus-, vaihto-, koulutus- ja yhteistyöohjelman toisen vaiheenperustamisesta (STOP II), EYVL L 186, 7.7.2001, s. 7.EYVL L 203, 1.8.2002, s. 5.