natgillin/translations-raw huggingface dataset:
When the paragraph at issue is read in its proper context, it is therefore clear that the reasoning of the Court of First Instance is not based on the premiss that, in restructuring the pension scheme, the Community legislature was bound by the principles of legal certainty and acquired rights but not by the principle of equal treatment.
Kun riitautettu kohta luetaan omassa asiayhteydessään, on siis selvää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen päättely ei perustu oletukseen siitä, että eläkejärjestelmää muutettaessa yhteisön lainsäätäjää sitovat oikeusvarmuuden ja saavutettujen oikeuksien periaatteet muttei yhdenvertaisen kohtelun periaate.
It follows from the foregoing that the first part of the sole ground of appeal, alleging infringement of the principle of equal treatment and the obligation to state reasons, which is binding on the Community judicature, must be rejected as unfounded.
Edellä esitetystä seuraa, että ainoan valitusperusteen ensimmäinen osa, joka perustuu yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamiseen ja yhteisöjen tuomioistuimilla olevan perusteluvelvollisuuden noudattamatta jättämiseen, on hylättävä perusteettomana.
The findings of the Court of First Instance concerning the fourth argument, alleging discrimination in comparison with pensioners residing in one of the ‘less expensive’ Member States on the basis of the introduction of a minimum correction coefficient of 100%
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi neljännestä väitteestä, joka perustui syrjintään niihin eläkeläisiin nähden, jotka asuvat jossakin ”halvassa” jäsenvaltiossa, sen vuoksi, että käyttöön on otettu korjauskertoimen vähimmäismäärä 100 prosenttia a) Asianosaisten ja muiden osapuolten lausumat
The appellant claims that, contrary to what was held at paragraphs 132 to 135 of the judgment under appeal, he can establish an interest in bringing proceedings.
Valittaja väittää, että toisin kuin valituksenalaisen tuomion 132–135 kohdassa on katsottu, hänellä oli oikeussuojan tarve.
He disputes that such an interest can flow only from the enrichment of pensioners living in a ‘less expensive’ Member State at the expense of pensioners residing in an ‘expensive’ Member State and states that his criticism is based on infringement of the ‘principle of equality of purchasing power’.
Hän kiistää sen, että tällainen tarve voisi seurata vain siitä, että ”halvassa” jäsenvaltiossa asuvat eläkeläiset rikastuvat ”kalliissa” jäsenvaltiossa asuvien eläkeläisten kustannuksella, ja korostaa, että hänen kritiikkinsä perustuu siihen, että ”yhtäläisen ostovoiman periaatetta” on loukattu.
Even if it were necessary to consider the relationship between the benefits paid to one group of pensioners and those paid to another group, it would have to be concluded that the cost incurred in applying the minimum correction coefficient of 100% is ‘compensated for’ by the introduction of the ‘country method’.
Vaikka oletettaisiin, että pitäisi pohtia tietylle eläkeläisryhmälle maksettujen etuuksien ja toiselle eläkeläisryhmälle maksettujen etuuksien välisiä suhteita, olisi todettava, että korjauskertoimen vähimmäismäärän 100 prosentin soveltamisesta aiheutunut kustannus on kompensoitu ottamalla käyttöön maamenetelmä.
With regard to the finding made by the Court of First Instance at paragraph 136 of the judgment under appeal that the introduction of a minimum correction coefficient of 100% cannot in any event be characterised as manifestly arbitrary or inappropriate, the appellant claims that the simple reference to the legislature’s wide power and to the objective of bringing the transitional arrangements into line with the definitive rules cannot justify that conclusion.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen valituksenalaisen tuomion 136 kohdassa tekemästä toteamuksesta, jonka mukaan korjauskertoimen vähimmäismäärän 100 prosentin käyttöönottoa ei missään tapauksessa voida pitää selvästi mielivaltaisena tai epäasianmukaisena, valittaja tuo esiin, että pelkkä viittaus lainsäätäjän laajaan harkintavaltaan ja tavoitteeseen lähentää siirtymäkauden järjestelmää lopulliseen järjestelmään ei voi oikeuttaa mainittua johtopäätöstä.
In addition, no transitional arrangements were made for pensioners residing in ‘less expensive’ countries.
Mitään siirtymäkauden järjestelmää ei sitä paitsi ole vahvistettu niiden eläkeläisten osalta, jotka asuvat halvoissa maissa.
There is no objective justification in the nature or the substance of the transitional arrangements for the differentiation resulting from the fact that the introduction of a minimum correction coefficient conferred upon those pensioners benefits which substantially exceeded the cost of living in their place of residence.
Siirtymäkauden järjestelmän luonne tai ominaispiirteet eivät objektiivisesti mitenkään perustele erottelua, joka seuraa siitä, että säännöstä, jolla otetaan käyttöön kyseisiin eläkeläisiin sovellettava korjauskertoimen vähimmäismäärä, seuraa heille etuuksia, jotka ylittävät huomattavasti elinkustannukset heidän asuinpaikassaan.
The Commission and the Council consider that the Court of First Instance was correct in declaring the appellant’s argument inadmissible.
Komissio ja neuvosto katsovat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on aivan oikein katsonut, että valittajan väite on jätettävä tutkimatta.
They contend that, even if the Court of First Instance had considered the argument well founded, the consequence would have been a reduction in the amount of the pension paid to pensioners residing in ‘less expensive’ Member States, which would not have made any change whatsoever in the appellant’s situation.
Ne tuovat esiin tältä osin sen, että vaikka ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin olisi katsonut, että kyseinen väite on perusteltu, siitä olisi seurannut, että ”halvoissa” jäsenvaltioissa asuvien eläkeläisten eläkkeen määrää pienennetään, mikä ei olisi mitenkään muuttanut valittajan tilannetta.
In the alternative, they contend that, by aligning the transitional arrangements with the definitive rules for a large number of Member States and to the advantage of pensioners residing in ‘less expensive’ Member States, the legislature made a consistent and appropriate choice.
Toissijaisesti ne väittävät, että päättäessään, että useiden jäsenvaltioiden osalta ja sellaisten eläkeläisten kannalta, jotka asuvat ”halvoissa” jäsenvaltioissa, siirtymäkauden järjestelmä on sama kuin lopullinen järjestelmä, lainsäätäjä on tehnyt johdonmukaisen ja asianmukaisen valinnan.
The Council points out that, for that group of pensioners, there were no legitimate expectations to be protected, which explains why no transitional measures were necessary for them.
Neuvosto korostaa, että viimeksi mainittujen osalta ei ollut oikeutettuja odotuksia suojattavana, mikä selittää sen, että heidän osaltaan siirtymätoimenpiteet eivät olleet tarpeen.
The criticisms of the grounds on which the Court of First Instance, in the judgment under appeal, rejected the appellant’s argument alleging discrimination by comparison with pensioners residing in one of the ‘less expensive’ Member States as a result of the introduction of a minimum correction coefficient of 100% relate both to that Court’s findings on the admissibility of that argument and its examination of the substance of the argument.
Näihin valituksenalaisen tuomion perusteluihin, joilla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on hylännyt valittajan väitteen, joka perustuu syrjintään jossakin ”halvassa” jäsenvaltiossa asuviin eläkeläisiin nähden sen johdosta, että on otettu käyttöön korjauskertoimen vähimmäismäärä 100 prosenttia, kohdistuva kritiikki koskee sekä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviota kyseisen väitteen tutkittavaksi ottamisen edellytysten täyttymisestä että kyseisen väitteen aineellista tutkimista.
In fact, the appellant is seeking to show that, contrary to what the Court of First Instance held, that argument is admissible and well founded.
Valittajan tarkoituksena on nimittäin osoittaa, että toisin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on katsonut, kyseinen väite voidaan ottaa tutkittavaksi ja että se on perusteltu.
Before addressing those criticisms, the objection of inadmissibility raised by the Commission must be considered.
Ennen kuin tähän kritiikkiin vastataan, on tutkittava komission esittämä oikeudenkäyntiväite.
The Commission contends that the Court of First Instance should have declared the argument inadmissible of its own motion, since it was put forward by the appellant for the first time only in his reply in the proceedings at first instance and is therefore a new argument.
Komissio tuo esiin, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen olisi pitänyt viran puolesta todeta, että väitettä ei voida tutkia, koska valittaja oli esittänyt sen vasta vastauskirjelmässään ensimmäisessä oikeusasteessa käydyssä menettelyssä, joten kyse on uudesta väitteestä.
It is sufficient to note in that regard that, as the Advocate General pointed out at points 103 and 104 of his Opinion, the argument in question appeared, albeit in embryonic form, in the part of the application alleging misuse of powers and
Tältä osin voidaan vain todeta, kuten julkisasiamies on tehnyt ratkaisuehdotuksensa 103 ja 104 kohdassa, että kyseessä oleva väite sisältyi, joskin vasta alkutekijöissään, siihen kannekirjelmän osaan, joka koski harkintavallan väärinkäyttöä,
CAMPOLI v COMMISSION infringement of the principle of proportionality and the obligation to state reasons.
CAMPOLI v. KOMISSIO suhteellisuusperiaatteen loukkaamista ja perusteluvelvollisuuden laiminlyömistä.
As to whether the appellant’s criticisms are well founded, consideration must first be given to those made in regard to paragraph 136 of the judgment under appeal, in which the Court of First Instance, having concluded that the argument in question was inadmissible on the basis that the appellant had failed to establish an interest in bringing proceedings, held that, in any event, the introduction of a minimum correction coefficient of 100% cannot be characterised as manifestly arbitrary or inappropriate, since that rule was adopted in order to bring the transitional arrangements protecting the correction coefficients applicable to pensions as far as possible into line with the definitive rules, which abolish them.
Valittajan moitteiden perusteltavuuden osalta on ensin tarkasteltava moitteita, jotka koskevat valituksenalaisen tuomion 136 kohtaa, jossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin todettuaan ensin, että kyseessä oleva väite on jätettävä tutkimatta, koska valittajalla ei ollut oikeussuojan tarvetta, on katsonut, että korjauskertoimen vähimmäismäärän 100 prosentin käyttöönottoa ei missään tapauksessa voida pitää selvästi mielivaltaisena tai epäasianmukaisena, kun otetaan huomioon se, että mainittu sääntö on annettu, jotta siirtymäkauden järjestelmää, jossa eläkkeisiin sovellettavat korjauskertoimet säilytetään, voitaisiin mahdollisimman suuressa määrin lähentää lopulliseen järjestelmään, jossa ne poistetaan.
It is only if that finding were vitiated by an error of law that that part of the plea relied on by the appellant could ultimately succeed.
Ainoastaan siinä tapauksessa, että mainitussa toteamuksessa olisi oikeudellinen virhe, nyt käsiteltävä valittajan valitusperusteen osa voisi nimittäin lopulta menestyä.
That, however, is not the case.
Näin ei kuitenkaan ole.
As the Court of First Instance correctly pointed out, the introduction, as part of the transitional arrangements, of a minimum correction coefficient of 100% simply anticipates the abolition of correction coefficients for certain pensioners provided for under the new rules.
Kuten ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on aivan oikein todennut, korjauskertoimen vähimmäismäärän 100 prosentin käyttöönotto siirtymäkauden järjestelmässä vain ennakoi sitä, että lopullisen järjestelmän mukaan osalta eläkeläisiä korjauskertoimet poistetaan.
Whether the transitional rules are in conformity with the principle of equal treatment must therefore be analysed from that perspective.
Sitä, onko siirtymäkauden järjestelmä sopusoinnussa yhdenvertaisen kohtelun periaatteen kanssa, on siis arvioitava tältä kannalta.
The decision of the Community legislature to reform the pension scheme by abolishing the correction coefficients applicable to pensions is not incompatible with the principle of equal treatment.
On kuitenkin todettava, että yhteisön lainsäätäjän päätös muuttaa eläkejärjestelmää niin, että eläkkeisiin sovellettavat korjauskertoimet poistetaan, ei ole ristiriidassa yhdenvertaisen kohtelun periaatteen kanssa.
Although the former pension scheme, based on a system of correction coefficients and, consequently, on a certain compensation for loss of purchasing power according to the Member State in which the pensioner resided, constituted an appropriate way of implementing that principle, it cannot be inferred from this that any other system is incompatible with that principle.
Vaikka onkin totta, että vanha eläkejärjestelmä, joka perustuu korjauskerroinjärjestelmään ja siis tiettyyn ostovoiman kompensointiin eläkeläisen asuinjäsenvaltion mukaan, oli asianmukainen keino panna mainittu periaate täytäntöön, tästä ei kuitenkaan voida päätellä, että kaikki muut järjestelmät ovat ristiriidassa mainitun periaatteen kanssa.
As the Council rightly pointed out, a pension scheme intended to create equality of purchasing power is just one possible way of ensuring compliance with the principle of equal treatment.
Kuten neuvosto on nimittäin aiheellisesti todennut, eläkejärjestelmä, jonka tarkoituksena on ostovoiman vastaavuus, on vain yksi niistä keinoista, joilla on mahdollista taata yhdenvertaisen kohtelun periaate.
That principle is just as equally complied with by a scheme under which pensioners receive, for an equivalent contribution, the same nominal pension, which is also, as the Commission noted, generally the case under existing pension schemes in the Member States and in other international organisations.
Mainittua periaatetta noudattaa myös järjestelmä, jonka mukaan eläkeläiset saavat vastaavin maksuin nimellisarvoltaan saman eläkkeen, mikä sitä paitsi on yleensä tilanne jäsenvaltioissa ja muissa kansainvälisissä järjestöissä olemassa olevissa eläkejärjestelmissä, kuten komissio on todennut.
Since the definitive pension scheme under the new Staff Regulations, inasmuch as it no longer pursues the objective of guaranteeing a certain equality of purchasing power among officials, regardless of their place of residence, is therefore compatible with the principle of equal treatment, the transitional arrangements, which simply anticipate the principle whereby a ‘single’ amount pension is paid to pensioners for whom that principle is favourable, cannot constitute discrimination.
Kun otetaan huomioon se, että uusista henkilöstösäännöistä johtuva lopullinen eläkejärjestelmä on siltä osin kuin siinä ei enää tavoitella tietyn ostovoiman vastaavuuden takaamista eläkeläisille heidän asuinpaikastaan riippumatta siis sopusoinnussa yhdenvertaisen kohtelun periaatteen kanssa, siirtymäkauden järjestelmä, jolla vain ennakoidaan yhdensuuruisen eläkkeen periaate niiden eläkeläisten osalta, jotka hyötyvät kyseisestä periaatteesta, ei voi olla syrjintää.
It must therefore be held that the Court of First Instance was correct in finding that the appellant’s argument alleging discrimination by comparison with pensioners residing in one of the ‘less expensive’ Member States was unfounded, since the transitional arrangements introduced a minimum correction coefficient of 100%.
On siis todettava, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on aivan oikein todennut, että valittajan väite, joka perustuu syrjintään jossakin ”halvassa” jäsenvaltiossa asuviin eläkeläisiin nähden sen vuoksi, että siirtymäkauden järjestelmässä on otettu käyttöön korjauskertoimen vähimmäismäärä 100 prosenttia, ei ole perusteltu.
Under those circumstances, there is no further need to consider the objection that that argument is inadmissible since the appellant does not have locus standi.
Näin ollen yhteisöjen tuomioistuimen ei tarvitse enää ottaa kantaa vastapuolen väitteeseen, jonka mukaan kyseinen valittajan väite on jätettävä tutkimatta, koska valittajalla ei ole oikeussuojan tarvetta.
It follows from the foregoing that this part of the sole plea in law, alleging infringement of the principle of equal treatment and failure to have regard to the concept of locus standi, must be rejected.
Edellä esitetystä seuraa, että ainoan valitusperusteen nyt käsitelty osa, joka perustuu yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamiseen ja oikeussuojan tarpeen käsitteen virheelliseen soveltamiseen, on hylättävä.
The findings made by the Court of First Instance on the third argument, concerning discrimination by comparison with pensioners living in Belgium
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi kolmannesta väitteestä, joka koskee syrjintää Belgiassa asuviin eläkeläisiin nähden a) Asianosaisten ja muiden osapuolten lausumat
The appellant claims that, contrary to what was held in the judgment under appeal, the new pension scheme is linked to the cost of living in Brussels.
Valittaja väittää tältä osin, että toisin kuin valituksenalaisessa tuomiossa on todettu, uusi eläkejärjestelmä sisältää liitynnän elinkustannuksiin Brysselissä.
Article 3 of Annex XI to the new Staff Regulations states that the adjustment of remuneration and pensions is to be based on a series of factors set out in Article 1 thereof, which include changes in the cost of living for Brussels (Brussels International Index).
Uusien henkilöstösääntöjen liitteessä XI olevassa 3 artiklassa täsmennettiin siis, että palkkojen ja eläkkeiden mukautus perustuu useisiin mainitun liitteen 1 artiklassa tarkoitettuihin osatekijöihin, joihin kuuluu elinkustannusten kehitys Brysselissä (Brysselin kansainvälinen indeksi).
The fact that no correction coefficient is applicable in Belgium, as provided in Article 3(5) of Annex XI to the new Staff Regulations, means that a de facto correction coefficient of 100% is applied to pensions.
Se, että Belgiaan ei sovelleta korjauskerrointa, kuten uusien henkilöstösääntöjen liitteessä XI olevassa 3 artiklan 5 kohdassa säädetään, merkitsee, että kyseisiin eläkkeisiin sovelletaan tosiasiallisesti 100 prosentin korjauskerrointa.
Consequently, the income of pensioners living in Belgium is fixed solely by taking account of the cost of living in Brussels, the capital of that Member State.
Näin ollen Belgiassa asuvien eläkeläisten tulot vahvistetaan niin, että huomioon otetaan vain elinkustannukset Brysselissä, joka on kyseisen jäsenvaltion pääkaupunki.
The appellant also criticises the grounds set out at paragraph 124 of the judgment under appeal, according to which ‘the lawfulness of a Community legislative act cannot depend on the manner in which it is applied in practice’, and those set out at paragraph 125, which refers to the caselaw to the effect that respect for the principle of equal treatment must be reconciled with respect for the principle of legality, according to which a person may not rely, in support of his claim, on an unlawful act committed in favour of a third party.
Valittaja moittii lisäksi valituksenalaisen tuomion perusteluja, jotka on esitetty sekä sen 124 kohdassa ja joiden mukaan ”yhteisöjen asetuksen laillisuus ei voi riippua siitä, miten kyseistä asetusta käytännössä sovelletaan”, että kyseisen tuomion 125 kohdassa, jossa viitataan oikeuskäytäntöön, jonka mukaan yhdenvertaisen kohtelun periaatteen noudattaminen on sovitettava yhteen laillisuusperiaatteen noudattamisen kanssa ja laillisuusperiaatteen mukaan kukaan ei voi omaksi edukseen vedota toisen hyväksi tehtyyn lainvastaisuuteen.
The appellant invokes in that regard infringement of the principles of equal treatment and the equality of the parties before the Community judicature, the rights of the defence and the obligation to state reasons, which is binding on the Community judicature and the institutions.
Valittaja vetoaa tältä osin yhdenvertaisen kohtelun periaatteen, asianosaisten yhdenvertaisuutta yhteisöjen tuomioistuimissa koskevan periaatteen ja puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen sekä yhteisöjen tuomioistuimilla ja toimielimillä olevan perusteluvelvollisuuden noudattamatta jättämiseen.
The Commission and the Council refer to the terms of Article 1(3)(a) and the second paragraph of Article 3(5)(b) of Annex XI to the new Staff Regulations and point out that the first of those provisions provides that Eurostat is to calculate the economic parities ‘with reference to Belgium’.
Komissio ja neuvosto viittaavat henkilöstösääntöjen liitteessä XI olevan 1 artiklan 3 kohdan a alakohdan ja 3 artiklan 5 kohdan toisen alakohdan b alakohdan sanamuotoon ja korostavat, että ensimmäisessä näistä artikloista säädetään, että Eurostat laskee taloudelliset pariteetit ”suhteessa Belgiaan”.
The new rules therefore contain no link to the
Uusi järjestelmä ei
The implementation of the transitional arrangements is effected by implementing regulations adopted by the Council, which Eurostat merely applies.
Siirtymäkauden järjestelmän käytännön toteutus seuraa neuvoston soveltamisasetuksista, jotka Eurostat vain panee täytäntöön.
The appellant failed to challenge those implementing regulations, pleading only the illegality of Regulation No 723/2004.
Valittaja on evännyt itseltään mahdollisuuden riitauttaa kyseiset soveltamisasetukset, koska hän on vedonnut vain asetuksen N:o 723/2004 lainvastaisuuteen.
As pointed out at paragraphs 68 and 69 above and paragraph 136 of the judgment under appeal, the introduction under the transitional arrangements of a minimum correction coefficient of 100% does not constitute an infringement of the principle of equal treatment.
Kuten tämän tuomion 68 ja 69 kohdassa ja valituksenalaisen tuomion 136 kohdassa on todettu, se, että siirtymäkauden järjestelmällä on otettu käyttöön korjauskertoimen vähimmäismäärä 100 prosenttia, ei merkitse yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamista.
Under those circumstances, the application, in fact or in law, of a correction coefficient of 100% to pensioners residing in Belgium clearly cannot constitute such an infringement.
Näin ollen on todettava, että se, että Belgiassa asuviin eläkeläisiin sovelletaan oikeudellisesti tai tosiasiallisesti 100 prosentin korjauskerrointa, ei voi loukata kyseistä periaatetta.
Even if the cost of living in Belgium, calculated in accordance with the ‘country method’, was below that taken into account for the calculation of basic salary, with the result that, following the logic of the old pension scheme, a correction coefficient of less than 100% would have been applied, the fact that pensioners residing in Belgium, in the same way as all other pensioners residing in one of the ‘less expensive’ Member States as referred to at paragraph 69 above, receive only the basic full pension and, therefore, enjoy a purchasing power that is greater than that of the appellant does not constitute discrimination in the context of the transitional arrangements.
Edes siinä tapauksessa, että maamenetelmän mukaan lasketut elinkustannukset Belgiassa olisivat pienemmät kuin elinkustannukset, jotka peruspalkan laskemisessa on otettu huomioon, mistä seuraisi vanhan eläkejärjestelmän logiikkaa soveltamalla se, että olisi pitänyt vahvistaa korjauskerroin, joka on pienempi kuin 100 prosenttia, se, että Belgiassa asuvat eläkeläiset, kuten kaikki muutkin jossakin ”halvassa” jäsenvaltiossa asuvat eläkeläiset, joista tämän tuomion 69 kohdassa on kyse, saavat koko peruseläkkeen määrän ja siis suuremman ostovoiman kuin valittaja, ei siirtymäkauden järjestelmän näkökulmasta katsoen ole syrjintää.