natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Article 18(1)(a) of the Portuguese Value Added Tax Code (‘the VAT Code’) provides that the imports, supplies of goods, and supplies of services mentioned in List I annexed to the VAT Code are subject to a reduced VAT rate of 5%.
Portugalin arvonlisäverolain (jäljempänä CIVA) 18 §:n 1 momentin a kohdassa säädetään, että CIVAn liitteenä olevassa luettelossa I mainittuihin maahantuonteihin, tavaroiden luovutuksiin ja palvelujen suorituksiin sovelletaan alennettua viiden prosentin arvonlisäverokantaa.
Point 2.19 on that list covers ‘[r]oad tolls for crossing the Tagus at Lisbon’.
Mainitun luettelon 2.19 kohdassa mainitaan ”Lissabonissa Tejojoen yli kulkevan sillan ylittämisestä maksettavat maksut”.
The Portuguese regulations concerning the rate of VAT applicable to that type of toll have evolved as follows:
Portugalin lainsäädännön kehitys mainitunlaisiin maksuihin sovellettavan arvonlisäverokannan osalta on ollut seuraavanlainen:
— on 1 January 1991 a reduced rate of 8% was in force, which was the same as the rate applying to motorway tolls;
– 1.1.1991 voimassa oli alennettu kahdeksan prosentin verokanta, joka oli sama kuin moottoriteiden tiemaksuihin sovellettava verokanta
— from 24 March 1992 until 31 December 1994, the standard rate of VAT was applied under Law No 2/92 of 9 March 1992;
– 24.3.1992–31.12.1994 sovellettiin 9.3.1992 annetun lain nro 2/92 nojalla yleistä arvonlisäverokantaa
— since 1 January 1995 a reduced VAT rate of 5% has applied to road tolls for crossing the Tagus at Lisbon, under Law No 39-B/94 of 27 December 1994, whilst the standard rate has applied to other tolls.
– 1.1.1995 lukien Lissabonissa Tejojoen yli kulkevan sillan ylittämisestä maksettaviin maksuihin sovellettiin 27.12.1994 annetun lain nro 39-B/94 nojalla viiden prosentin alennettua arvonlisäverokantaa, kun taas muihin tiemaksuihin sovellettiin yleistä verokantaa.
Facts in the case and prelitigation procedure
Tosiseikat ja oikeudenkäyntiä edeltänyt menettely
Background to the present case
Esillä olevan asian tausta
The application by the Portuguese Republic of a VAT rate of 5% on road tolls for crossing the Tagus at Lisbon was the subject of earlier proceedings for failure to fulfil obligations instituted by the Commission in April 1996 in Case C-276/98 Commission v Portugal [2001] ECR I-1699.
Komissio on ensimmäisen kerran vuoden 1996 huhtikuussa aloittanut jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn, jonka kohteena on ollut se, että Portugalin tasavalta soveltaa Lissabonissa Tejojoen yli kulkevan sillan ylittämisestä maksettaviin maksuihin viiden prosentin arvonlisäverokantaa.
That case concerned not only services linked to crossing the Tagus by toll bridges but also transactions relating to certain goods.
Asia, jossa mainittu tuomio on annettu, koski Tejojoen ylittämiseen maksullista siltaa pitkin liittyvien palvelujen lisäksi myös tiettyjä tavaroita koskevia liiketoimia.
The Commission submitted that, by applying a VAT rate of 5% to those services and transactions, the Portuguese Republic had failed to fulfil its obligations under Articles 12 and 28(2) of the Sixth Directive.
Komissio väitti, että koska Portugalin tasavalta sovelsi kyseisiin palveluihin ja liiketoimiin viiden prosentin arvonlisäverokantaa, se ei noudattanut velvoitteita, jotka sillä oli kuudennen direktiivin 12 artiklan ja 28 artiklan 2 kohdan nojalla.
In Case C-276/98, the Court upheld the Commission’s action in so far as it concerned the goods but dismissed it in so far as it concerned the tolls.
Edellä mainitussa asiassa komissio vastaan Portugali yhteisöjen tuomioistuin hyväksyi komission kanteen mainittujen tavaroiden osalta mutta hylkäsi kanteen tiemaksujen osalta.
The grounds of that judgment are as follows:
Mainitun tuomion perustelut ovat seuraavat:
‘22 The Commission accuses the Portuguese Republic of infringing Articles 12(3) and 28(2) of the Sixth Directive by taxing tolls for crossing the toll bridge over the Tagus in Lisbon at a reduced VAT rate of 5% rather than the normal rate in Portugal of 17%.
”22 Komissio väittää, että Portugalin tasavalta on rikkonut kuudennen direktiivin 12 artiklan 3 kohtaa ja 28 artiklan 2 kohtaa, koska se on soveltanut Lissabonissa sijaitsevan Tejojoen sillan ylittämisestä kannettaviin maksuihin 5 prosentin alennettua arvonlisäverokantaa eikä Portugalissa sovellettavaa yleistä 17 prosentin arvonlisäverokantaa.
23 However, the Commission has not brought before the Court sufficient evidence for it to establish the existence of the alleged failure to fulfil obligations.
23 On kuitenkin katsottava, että komissio ei ole esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle riittävää näyttöä siitä, että Portugali olisi jättänyt noudattamatta jäsenyysvelvoitteitaan.
Indeed, it has not been established that the service in question was subject to VAT.
Ei nimittäin ole osoitettu, että kyseiset palvelut olisivat arvonlisäverollisia.
24 In that respect, it should be noted that, under Article 2, point 1, of the Sixth Directive, only supplies of services by a taxable person acting as such are subject to VAT.
24 Tältä osin on syytä muistuttaa, että kuudennen direktiivin 2 artiklan 1 kohdan mukaan arvonlisäverollisia ovat ainoastaan verovelvollisen tässä ominaisuudessaan suorittamat palvelut.
25 Under Article 4(5) of the same directive, bodies governed by public law are not to be considered taxable persons in respect of the activities or transactions in which they engage as public authorities, even where they are acting for consideration.
25 Kuudennen direktiivin 4 artiklan 5 kohdan mukaan julkisoikeudellisia yhteisöjä ei niiden viranomaisen ominaisuudessa harjoittaman toiminnan tai suorittamien toimien osalta ole pidettävä verovelvollisina, vaikka ne toimisivat vastikkeellisesti.
26 Here, the Commission has not challenged the fact that, as the Portuguese Government stated at the hearing, it is a body governed by public law, acting as a public authority, that places the toll bridge over the Tagus in Lisbon at the disposal of its users.
26 Kuten Portugalin hallitus on todennut asian suullisessa käsittelyssä, komissio ei kuitenkaan ole kiistänyt sitä, että mahdollisuuden käyttää Tejojoen siltaa tarjoaa maksua vastaan sellainen julkisoikeudellinen yhteisö, joka toimii tältä osin viranomaisen ominaisuudessa.
27 It must therefore be held that, since the conditions laid down in the first subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive have been met in this case, the services supplied by the body governed by public law are not taxable.
27 On siis katsottava, että koska kuudennen direktiivin 4 artiklan 5 kohdan ensimmäisessä alakohdassa asetetut edellytykset täyttyvät tässä asiassa, kyseiset julkisoikeudellisen yhteisön suorittamat palvelut eivät ole verollisia.
In this context, the Commission is wrong to claim that that provision offers only an option to derogate from the general principle laid down by Article 2, point 1, of the Sixth Directive.
Komissio on siis virheellisesti väittänyt, että tässä säännöksessä säädetään ainoastaan valinnaisesta poikkeuksesta kuudennen direktiivin 2 artiklan 1 kohdassa säädettyyn yleiseen verollisuuden periaatteeseen.
It is clear from the wording of Article 4(5) of the Sixth Directive that Member
Kuudennen direktiivin 4 artiklan 5 kohdasta ilmenee nimittäin selvästi, että jäsenvaltioilla ei ole oikeutta pitää
States are not entitled to regard bodies governed by public law as taxable persons in respect of an activity performed in the capacity of a public authority not appearing, as in this case, in Annex D to the Sixth Directive and not fulfilling the conditions specified in the second subparagraph of Article 4(5).
KOMISSIO v. PORTUGALI julkisoikeudellisia yhteisöjä verovelvollisina silloin, kun nämä harjoittavat viranomaisen ominaisuudessa sellaista toimintaa, jota ei – kuten tässä tapauksessa – mainita kuudennen direktiivin liitteessä D ja joka ei täytä 4 artiklan 5 kohdan toisessa alakohdassa asetettuja edellytyksiä.
28 It is true that, if exemption of the activity in question from VAT would lead to significant distortions of competition within the meaning of the second subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive, the provision of access to that bridge on payment of a toll would be taxable by virtue of that same provision.
28 Tosin siinä tapauksessa, että kyseisen toiminnan verottomuus johtaisi huomattavaan kilpailun vääristymiseen kuudennen direktiivin 4 artiklan 5 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetulla tavalla, maksullisen sillankäyttömahdollisuuden tarjoaminen olisi verollista tämän saman säännöksen perusteella.
In this case, however, the Commission has not argued the existence of such distortions at any time during the prelitigation procedure.
On kuitenkin katsottava, ettei komissio ole oikeudenkäyntiä edeltäneen menettelyn missään vaiheessa tuonut esiin tällaista kilpailun vääristymistä.
29 Therefore, contrary to what the Commission claims, the Portuguese Republic has not, by introducing or maintaining in force the reduced rate of VAT on tolls paid for crossing the bridge over the Tagus, infringed Articles 12(3) and 28(2) of the Sixth Directive.
29 Toisin kuin komissio väittää, Portugalin tasavalta ei siis ole rikkonut kuudennen direktiivin 12 artiklan 3 kohtaa ja 28 artiklan 2 kohtaa, kun se on soveltanut Tejojoen sillan ylittämisestä kannettaviin maksuihin alennettua arvonlisäverokantaa.
In the context of the present action, it is not necessary to reply to the question whether Portugal has infringed other provisions of that directive.
Nyt käsiteltävänä olevan kanteen yhteydessä ei ole tarpeen vastata siihen kysymykseen, onko kyseinen jäsenvaltio rikkonut muita saman direktiivin säännöksiä.
During the prelitigation procedure, the Commission did not make any complaint based on the infringement of provisions other than those of Articles 12(3) and 28(2) of the Sixth Directive, so that such an infringement does not constitute the subject-matter of the dispute.
Komissio ei nimittäin ole oikeudenkäyntiä edeltävän menettelyn aikana esittänyt Portugalin rikkoneen jotain muuta kuudennen direktiivin säännöstä kuin sen 12 artiklan 3 kohtaa ja 28 artiklan 2 kohtaa, minkä vuoksi tällaisten muiden säännösten rikkominen ei kuulu tämän oikeusriidan piiriin.
30 The Commission’s action must therefore be dismissed in so far as it concerns tolls for crossing the bridge over the Tagus in Lisbon.’
30 Komission kanne on näin ollen hylättävä siltä osin kuin se koskee Lissabonissa sijaitsevan Tejojoen sillan ylittämisestä maksettavia maksuja.”
The prelitigation stage in the present proceedings
Nyt käsiteltävänä olevan jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn oikeudenkäyntiä edeltänyt vaihe
After the judgment was delivered in Case C-276/98 the Commission decided to bring further proceedings for failure to fulfil obligations.
Edellä mainitussa asiassa komissio vastaan Portugali annetun tuomion julistamisen jälkeen komissio päätti aloittaa uuden jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn.
The letter of formal notice of 19 December 2003 listed two complaints against the Portuguese Republic:
Virallisessa huomautuksessa, joka on päivätty 19.12.2003, esitettiin kaksi Portugalin tasavaltaa koskevaa väitettä:
— main submission: the failure complained of resulted from the incompatibility of the VAT Code with Article 4(5) of the Sixth Directive, since the services in question, because they were supplied by a person not liable to VAT, should not have been subject to that tax;
– Ensisijaisesti väitetty jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen johtui siitä, että CIVA ei mahdollisesti ollut sopusoinnussa kuudennen direktiivin 4 artiklan 5 kohdan kanssa, kun otetaan huomioon se, että kyseessä olevista palveluista ei olisi pitänyt kantaa arvonlisäveroa, koska niitä tarjosi yksikkö, joka ei ollut arvonlisäverovelvollinen.
— in the alternative: if the Portuguese authorities considered that the services in question were taxable, the failure would be constituted by the incompatibility of the VAT Code with Articles 12 and 28 of that directive, since standard rate VAT should be applied in this case and not a reduced rate.
– Toissijaisesti siinä tapauksessa, että Portugalin viranomaiset katsoivat, että kyseiset palvelut olivat veronalaisia, mainittu jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen johtui komission mukaan siitä, että CIVA ei mahdollisesti ollut sopusoinnussa mainitun direktiivin 12 ja 28 artiklan kanssa, kun otetaan huomioon se, että esillä olevassa asiassa olisi sovellettava yleistä arvonlisäverokantaa eikä alennettua verokantaa.
In the light of the reply from the Portuguese authorities to that letter of formal notice, the Commission sent a reasoned opinion to the Portuguese Republic on 9 July 2004, restating its main and alternative submissions and requesting it to adopt the necessary measures to fulfil its obligations resulting from that opinion within a period of two months of receiving it.
Portugalin viranomaisten mainittuun viralliseen huomautukseen antaman vastauksen johdosta komissio osoitti Portugalin tasavallalle 9.7.2004 perustellun lausunnon, jossa se toisti ensisijaisen ja toissijaisen perusteensa ja kehotti Portugalin tasavaltaa toteuttamaan mainitusta lausunnosta johtuvien velvoitteidensa noudattamisen edellyttämät toimenpiteet kahden kuukauden määräajassa kyseisen lausunnon vastaanottamisesta lukien.
As that Member State did not adopt measures to amend its legislation within the allotted time the Commission decided to bring the present action.
Koska mainittu jäsenvaltio ei toteuttanut annetussa määräajassa toimenpiteitä, joilla sen lainsäädäntöä olisi muutettu, komissio päätti nostaa nyt käsiteltävän jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan kanteen.
In support of its action, the Commission relies only on the second of the two complaints stated in paragraph 13 above, namely that it is not the standard rate of VAT that is applied to road tolls for crossing the Tagus at Lisbon but a rate of 5%.
Komissio vetoaa kanteensa tueksi vain toiseen tämän tuomion 13 kohdassa mainituista väitteistä eli siihen, että Lissabonissa sijaitsevan Tejojoen sillan ylittämisestä kannettaviin maksuihin ei ole sovellettu yleistä arvonlisäverokantaa vaan viiden prosentin verokantaa.
By a separate document, the Portuguese Republic raised an objection of inadmissibility under Article 91(1) of the Rules of Procedure of the Court of Justice.
Portugalin tasavalta esitti erillisellä asiakirjalla yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 91 artiklan 1 kohtaan perustuvan oikeudenkäyntiväitteen.
The Court, by order of 16 January 2007, decided to reserve its decision on that objection for the final judgment and consider them at the same time.
Yhteisöjen tuomioistuin päätti 16.1.2007 päivätyllä päätöksellä yhdistää oikeudenkäyntiväitteen pääasiaan ja tutkia sen samaan aikaan pääasian kanssa.
The objection of inadmissibility
Oikeudenkäyntiväite
The Portuguese Republic raises an objection of inadmissibility on the ground of res judicata.
Portugalin tasavalta on tehnyt oikeudenkäyntiväitteen, joka perustuu mahdolliseen jo ratkaistun asian oikeusvoimaan.
It takes the view that in Case C-276/98 the Court had already given a ruling on the same issue as that raised in the present action.
Sen mukaan yhteisöjen tuomioistuin on edellä mainitussa asiassa komissio vastaan Portugali antamassaan tuomiossa jo lausunut samasta kysymyksestä, joka esillä olevassa kanteessa on esitetty.
As neither the factual circumstances nor the relevant domestic or Community law have changed, the finding made by the Court in paragraph 29 of that judgment concerning the absence of infringement of Articles 12(3) and 28(2) of the Sixth Directive, has the force of res judicata and therefore the action should be declared inadmissible.
Koska tosiseikat ja sovellettava kansallinen tai yhteisön oikeus eivät ole muuttuneet, yhteisöjen tuomioistuimen mainitun tuomion 29 kohdassa esittämä toteamus, joka koskee sitä, että kuudennen direktiivin 12 artiklan 3 kohtaa ja 28 artiklan 2 kohtaa ei ole rikottu, on oikeusvoimainen ja sen tulisi johtaa siihen, että kanne on jätettävä tutkimatta.
That Member State submits that, although the letter of formal notice and the reasoned opinion relating to the present proceedings concern other failings of the Portuguese legislation in relation to the Sixth Directive, in particular infringement of Article 4(5) of that directive, the subject-matter of this action is ultimately limited to Articles 12 and 28 of that directive, which were relied on in Case C-276/98.
Mainittu jäsenvaltio toteaa, että vaikka tähän oikeudenkäyntiin liittyvä virallinen huomautus tai perusteltu lausunto koskevat muita seikkoja, joiden osalta Portugalin lainsäädäntö ei ole kuudennen direktiivin mukainen, ja erityisesti kyseisen direktiivin 4 artiklan 5 kohdan rikkomista, kanteen kohde on lopulta rajautunut mainitun direktiivin 12 ja 28 artiklaan, joihin on vedottu jo edellä mainitussa asiassa komissio vastaan Portugali.
The Commission challenges the inadmissibility pleaded by the Portuguese Republic in respect of its action.
Komissio kiistää sen, että sen nostama kanne olisi jätettävä tutkimatta, kuten Portugalin tasavalta väittää.
First, the Commission considers that res judicata only covers points of fact and of law actually or necessarily settled in Case C-276/98, and that a finding that the Portuguese legislation is compatible with Articles 12 and 28 of the Sixth Directive cannot be inferred from paragraphs 23 to 28 of the judgment in that case.
Yhtäältä komissio katsoo, että oikeusvoima ulottuu ainoastaan niihin tosiasia- ja oikeuskysymyksiin, jotka edellä mainitussa asiassa komissio vastaan Portugali annetulla tuomiolla nimenomaisesti tai väistämättä on ratkaistu, ja ettei mainitun tuomion 23–28 kohdan lukemisen perusteella voida päätellä, että olisi todettu, että Portugalin lainsäädäntö on kuudennen direktiivin 12 ja 28 artiklan kanssa sopusoinnussa.
In that judgment the Court merely found that the Commission had failed to prove that the operator of the services at issue was a private operator.
Mainitussa tuomiossa yhteisöjen tuomioistuin on vain todennut, että komissio ei ollut näyttänyt, että kyseessä olevien palvelujen tarjoaja oli luonteeltaan yksityinen.
Second, the Commission considers it is clear that there has been a change in the facts which were regarded as having been established in 2001, which prevents the judgment in Case C-276/98 from acquiring the force of res judicata in relation to new proceedings between the same parties which have the same subject-matter as the action which culminated in that judgment.
Toisaalta komissio katsoo, että on selvää, että tosiseikat, jotka on katsottu näytetyiksi vuonna 2001, ovat muuttuneet, mikä komission mukaan estää edellä mainitussa asiassa komissio vastaan Portugali annettua tuomiota saamasta oikeusvoimaa sellaiseen uuteen menettelyyn nähden, jossa on samat asianosaiset ja sama kohde kuin kanteella, jonka johdosta mainittu tuomio on annettu.
In that regard, the Commission refers to the ambiguous and manifestly contradictory nature of the different positions taken successively by the Portuguese authorities regarding the legal status of the body responsible for operating the toll bridges over the Tagus at Lisbon.
Tältä osin komissio tuo esiin sen, että ne peräkkäiset eri kannat, jotka Portugalin viranomaiset ovat ottaneet Lissabonissa Tejojoen yli kulkevasta maksullisesta sillasta vastaavan yksikön oikeudelliseen asemaan, ovat moniselitteisiä ja selvästi ristiriitaisia.
During the hearing in Case C-276/98 the authorities concerned stated that the operator was a body governed by public law; however, during the prelitigation stage of the present proceedings they argued that the operator concerned was a commercial company governed by private law, adding that the Court’s finding in that judgment was based on a misunderstanding of the written and oral statements made by the representatives of the Portuguese Republic.
Vaikka mainitut viranomaiset väittivät edellä mainittua asiaa komissio vastaan Portugali koskeneessa suullisessa käsittelyssä, että palvelujen tarjoaja on luonteeltaan julkisoikeudellinen, ne ovat komission mukaan vedonneet tätä oikeudenkäyntiä edeltävässä menettelyvaiheessa sitä vastoin siihen, että kyseinen palvelujen tarjoaja on kaupallinen yksityisoikeudellinen yhtiö, ja täsmentäneet, että arvio, jonka yhteisöjen tuomioistuin on mainitussa tuomiossa tehnyt, johtui siitä, että se oli ymmärtänyt väärin Portugalin tasavallan kirjalliset ja suulliset lausumat.
In the present case, although the failure alleged is, as in Case C-276/98, an infringement of Articles 12 and 28 of the Sixth Directive, it should be noted that in that case the Portuguese Republic made no mention, either at the prelitigation stage or during the written procedure before the Court, of the operator of the services concerned being a concession holder.
Vaikka väitetty jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen tosin on kuudennen direktiivin 12 ja 28 artiklan rikkomista, aivan kuten asiassa komissio vastaan Portugali, esillä olevassa asiassa on kuitenkin todettava, että mainitussa asiassa Portugalin tasavalta ei oikeudenkäyntiä edeltäneessä menettelyssä eikä kirjallisessa menettelyssä yhteisöjen tuomioistuimessa millään tapaa maininnut sitä, että kyseessä olevien palvelujen tarjoaja oli luonteeltaan toimiluvan saaja.
The only mention of the operator’s legal status was at the hearing, when the representative of that Member State simply referred to the operator in question as a body governed by public law, acting as a public authority (see in that connection Case C-276/98, paragraph 26).
Palvelujen tarjoajan oikeudellinen asema mainittiin ainoan kerran suullisessa käsittelyssä, jonka aikana kyseisen jäsenvaltion edustaja vain toi esiin sen, että kyseinen palvelujen tarjoaja oli julkisoikeudellinen yhteisö, joka toimi viranomaisena (ks. tältä osin em. asia komissio v. Portugali, tuomion 26 kohta).
However, during the prelitigation procedure in the present case the Portuguese Republic admitted for the first time that the operator of the bridges over the Tagus at Lisbon is Lusoponte — Concessionária para a travessia do Tejo SA (‘Lusoponte’), a consortium of companies which, following an international tendering procedure, was granted a concession expiring on 24 March 2030 and covering project design, construction, financing, operation and maintenance of the current Vasco de Gama Bridge, and also the operation and maintenance of an earlier bridge, namely the 25 de Abril Bridge.
Esillä olevaan asiaan liittyvässä oikeudenkäyntiä edeltäneessä menettelyssä Portugalin tasavalta on kuitenkin myöntänyt ensimmäistä kertaa, että Lissabonissa Tejojoen yli kulkevia siltoja koskevien palvelujen tarjoaja on Lusoponte – Concessionária para a travessia do Tejo SA (jäljempänä Lusoponte), joka on yritysten yhteenliittymä, joka on kansainvälisen tarjouskilpailun jälkeen saanut toimiluvan, jonka voimassaolo päättyy 24.3.2030 ja joka kattaa nykyisen Vasco de Gama -nimisen sillan hankesuunnittelun, rakentamisen, rahoituksen, käytön ja ylläpidon sekä aikaisemman eli 25. huhtikuuta -nimisen sillan käytön ja ylläpidon.
It is clear from the Court’s settled caselaw that, even though in proceedings for failure to fulfil obligations under Article 226 EC it is incumbent on the Commission to establish the existence of the failure it has alleged, Member States are nevertheless required, under Article 10 EC, to facilitate the achievement of the Commission’s tasks, which consist in particular, according to Article 211 EC, in ensuring that the
Yhteisöjen tuomioistuimen vakiintuneesta oikeuskäytännöstä ilmenee, että vaikka komission on EY 226 artiklan mukaisessa jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevassa menettelyssä osoitettava, että sen väittämä jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen on olemassa, jäsenvaltioiden on EY 10 artiklan perusteella kuitenkin helpotettava komissiota tämän tehtävän täyttämisessä, joka