natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Although the Court found it regrettable that the notice had not been published in the Ocial Journal, it stated that it remained the case that the information contained in that Communication was wholly unambiguous.
Asiassa T-256/04, EDF vastaan komissio, 15.12.2009 antamassaan tuomiossa (ei vielä julkaistu) unionin yleinen tuomioistuin muistutti, että julkisvallan mukaantulo yrityksen pääomaan voi muodostaa valtiontukea, toteutettiinpa se missä muodossa tahansa.
Moreover, to adopt the construction proposed by the applicants was to give the 1983 Communication on illegal aid a signi¤cance which is contrary to Article 88(3) EC.
Julkisten ja yksityisten yritysten yhdenvertaisen kohtelun periaatteen soveltamisen johdosta tilanne ei kuitenkaan ole näin, kun pääoma, jonka valtio on antanut yrityksen käytettäväksi välittömästi tai välillisesti, on annettu olosuhteissa, jotka vastaavat normaaleja markkinaehtoja.
The risk attaching to illegally granted aid was a consequence of the practical e¥ect of the obligation to notify laid down in Article 88(3) EC and did not depend on whether or not the notice provided for in the 1983 Communication on illegal aid was published in the Ocial Journal.
Tilanteissa, joissa osallistumiseen ei kuulu julkisen vallan käyttöä, on sovellettava yksityisen sijoittajan kriteeriä sen määrittämiseksi, olisiko yksityinen sijoittaja voinut osallistua yritystoimintaan tällä tavoin voitontavoittelutarkoituksessa.
In particular, if the system of monitoring State aid established by the Treaty were to be maintained, the recovery of illegally granted aid could not be rendered impossible merely because there had been no publication of such a notice by the Commission.
Esillä olleessa asiassa unionin yleinen tuomioistuin huomautti, että komissio ei ollut tutkinut, oliko Électricité de Francen (EDF) osakepääoman korotus, jonka Ranskan tasavalta toteutti luopumalla verosaatavastaan, lainmukainen toimenpide yksityisen sijoittajan kriteerin valossa.
The Court concluded that the failure to publish the notice provided for in the 1983 Communication on illegal aid did not constitute an exceptional circumstance capable of justifying any expectation whatever that the illegally granted aid was lawful.
Komission mukaan tätä kriteeriä ei voitu soveltaa kyseiseen veronluonteiseen etuuteen, sillä tällainen luopuminen perustuu siihen, että valtio käyttää säännösvaltaansa tai julkisvallan etuoikeuksiaan.
In addition, in France and France Télécom v Commission, the Court stated that very aim of the obligation to notify measures which were liable to grant undertakings State aid was to enable any doubts to be dispelled as to whether those measures did in fact amount to State aid.
Unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi tämän tulkinnan ja korosti, että yksityisen sijoittajan kriteeriä ei voida jättää soveltamatta pelkästään siitä syystä, että EDF:n osakepääoman korottaminen johtui siitä, että valtio luopui verosaatavasta, joka sillä oli EDF:ään nähden.
At the date of adoption of the law which provided for the special tax regime applicable to France Télécom, there was some doubt as to whether that regime conferred an advantage on the undertaking. The Court thus held that France should have noti¤ed the Commission of the measure in question.
Komission olisi näissä olosuhteissa tullut varmistua – täysin riippumatta siitä, missä muodossa valtio osallistui EDF:n osakepääoman korottamiseen, ja siitä, käytettiinkö tätä varten mahdollisesti verovaroja – olisiko yksityinen sijoittaja tehnyt vastaavansuuruisen sijoituksen samanlaisissa olosuhteissa, jotta se olisi voinut varmistua kyseisen sijoituksen taloudellisesta järkevyydestä, ja verrata sitä tapaan, jonka mukaisesti yksityinen sijoittaja olisi toiminut saman yrityksen suhteen samoissa olosuhteissa.
Since it had failed to give that noti¤cation before the implementation of the tax regime in question, it could not rely on the principle of protection of legitimate expectations unless it could prove that there were exceptional circumstances.
Unionin yleinen tuomioistuin huomauttaa lisäksi, että tämä komissiolla oleva velvoite varmistua siitä, onko valtio luovuttanut pääomaa normaaleja markkinaehtoja vastaavissa olosuhteissa, on olemassa riippumatta siitä, missä muodossa valtio on luovuttanut pääomaa, ja siitä, olisiko yksityinen sijoittaja voinut käyttää samankaltaista muotoa pääoman luovuttamiseksi.
In France and France Télécom v Commission, the Court provided important clari¤cation concerning the procedure for the adoption of Commission decisions on State aid. The Court held that it is possible, as provided in the second paragraph of Article 13 of the Rules of Procedure of the Commission (20), for the College of Commissioners to instruct one or more of its Members to adopt the de¤nitive text of any decision the substance of which has already been determined in discussion.
Unionin yleinen tuomioistuin toteaa lopuksi, että yksityisen sijoittajan kriteerillä pyritään nimenomaisesti varmistumaan siitä, olisiko yksityinen sijoittaja – huolimatta siitä seikasta, että valtiolla on käytettävissään keinoja, joita yksityisellä sijoittajalla ei ole – tehnyt samoissa olosuhteissa vastaavanlaisen sijoituspäätöksen kuin valtio teki.
Where the College exercises that power, it is for the Court which is considering the question of whether that power was properly exercised to ascertain whether the College may be regarded as having adopted all the factual and legal elements of the decision in question.
Osakepääomaksi muutetun saatavan luonne ja näin ollen se seikka, että yksityisellä sijoittajalla ei voi olla verosaatavaa, ovat täten merkityksettömiä sen kysymyksen ratkaisemiseksi, onko yksityisen sijoittajan kriteeriä sovellettava vai ei.
Since this Court found here that the technical di¥erences between the version of the contested decision adopted on 2 August 2004 and the text which had been approved by the College of Commissioners on 19 and 20 July 2004 did not a¥ect the scope of the contested decision, it did not uphold the plea.
Tämän perusteella unionin yleinen tuomioistuin katsoi, että komissio oli tehnyt oikeudellisen virheen, koska se oli kieltäytynyt tutkimasta riidanalaista toimenpidettä sen asiayhteydessä ja soveltamasta yksityisen sijoittajan kriteeriä.
Decisions relating to the application of Regulation (EC) No 40/94, replaced by Regulation (EC)
Näin ollen riidanalainen päätös kumottiin osittain.
However, in this Report, reference is made only to the numbering of the articles in Regulation No 40/94.
Tuomiossa todetaan, että komissio saattoi näin ollen
Proceedings represent in 2009 a large number of the cases disposed of by the Court (168 cases, that is to say 30% of the total number of cases disposed of in 2009).
Tuomiossa todetaan tältä osin, että komissio on riidanalaisessa päätöksessä esittänyt, että kyseessä olevan tuen määrä oli 798 ja 1140«miljoonan euron välillä.
In Case T-234/06 Torresan v OHIM — Klosterbrauerei Weissenohe (CANNABIS) (judgment of 19 November 2009), the Court dismissed the appeal against the decision of the Board of Appeal of the Oce for Harmonisation in the Internal Market (Trade Marks and Designs) (OHIM) according to which, for the average consumer, the word sign CANNABIS was descriptive of the characteristics of beer, wine and other alcoholic beverages, which could contain among their ingredients cannabis as a ªavouring in the manufacture thereof.
Asiassa T-375/04, Scheucher-Fleisch ym. vastaan komissio, 18.11.2009 annetussa tuomiossa (ei vielä julkaistu) muistutettiin, että komissiolla on velvollisuus aloittaa muodollinen tutkintamenettely muun muassa, jos alustavan tutkintamenettelyn aikana saatujen tietojen valossa sillä on edelleen vakavia vaikeuksia arvioida kyseistä toimenpidettä.
The Court stated that such a ¤nding is not a¥ected by the fact that the word ‘cannabis’ is an evocative and allusive word which gives rise to the idea of pleasure, distraction or relaxation.
Ajankohtana, jolloin komissio tutki kysymyksessä olevien tukien soveltuvuuden yhteismarkkinoille, se kuitenkin tiesi, että eräs kyseessä olevan kansallisen lain pykälistä ei täyttänyt mainonnan valtiontukeen sovellettavissa suuntaviivoissa mainittua edellytystä, jonka mukaan kansallista laadunvalvontajärjestelmää ei voida rajoittaa tiettyä alkuperää oleviin tuotteisiin.
In the case of ¤gurative signs consisting of numbers framed by a rectangle and accompanied by coloured decoration, the Court was also called upon to adjudicate, in Joined Cases T-425/07 and T-426/07 Agencja Wydawnicza Technopol v OHIM (100 and 300) (judgment of 19 November 2009), on the consequences of the refusal of an undertaking which made an application for registration of those signs as Community trade marks to state, in accordance with Article 38(2) of Regulation No 40/94, that it disclaimed any exclusive right to those numbers.
Lisäksi edellä mainituissa yhdistetyissä asioissa Ranska vastaan komissio ja France Télécom vastaan komissio todettiin, että se seikka, että komissio on riidanalaisessa päätöksessä muuttanut arviointiaan muodollisen tutkintamenettelyn aloittamispäätöksen osalta, voi merkitä valtion puolustautumisoikeuksien loukkaamista vain, jos mainittuun päätökseen sisältyvät tiedot tai sittemmin hallinnollisen menettelyn kuluessa kontradiktorisessa kuulemismenettelyssä esitetyt tiedot eivät mahdollistaneet sitä, että valtio saattoi tehokkaasti ottaa kantaa riidanalaisessa päätöksessä esitettyihin tosiseikkoihin ja oikeudellisiin seikkoihin.
Having recalled that, under that provision, where a trade mark contains an element which is not distinctive, and where the inclusion of that element could give rise to doubts as to the scope of protection a¥orded, OHIM may request, as a condition for registration, that the applicant state that he disclaims any exclusive right to that element, the Court explained that the function of such disclaimers is to make apparent the fact that the exclusive rights of the proprietor of a mark do not extend to the non-distinctive elements of that mark and that whether the elements of the marks applied for are distinctive, for the purposes of Article 38(2) of Regulation No 40/94, must be assessed not by reference to the overall impression given by those marks, but by reference to the elements comprising them.
Sitä vastoin riidanalaisen päätöksen ja menettelyn aloittamista koskevan päätöksen väliset erot, jotka johtuvat siitä, että komissio esitti kokonaisuudessaan tai osittain valtion esittämät argumentit, ei voi merkitä kyseisen valtion puolustautumisoikeuksien loukkaamista.
In addition, the Court again adjudicated on the distinctiveness of very simple ¤gurative signs, namely an exclamation mark, on its own or framed by a rectangle, in Case T-75/08 Joop! v OHIM (!) and Case T-191/08 JOOP! v OHIM (!)
Asiassa T-211/05, Italia vastaan komissio, 4.9.2009 annetussa tuomiossa (ei vielä julkaistu) todettiin, että muodollisen tutkintamenettelyn avulla tutkitaan perusteellisemmin ja selvennetään
) Case C-383/99°P Procter & Gamble v OHIM [2001] ECR I-6251, paragraph 39, and Case C-64/02°P OHIM v Erpo
Asia C-441/06, komissio v. Ranska, tuomio 18.10.2007 (Kok. 2007, s. I-8887).
General Court mark which consists of signs that are used as advertising slogans, indications of quality or incitements to purchase the goods or services in question is not excluded as such by virtue of such use.
Unionin yleinen tuomioistuin menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä esiin tuotuja kysymyksiä, joten sen ja lopullisen päätöksen välillä olevan mahdollisen eron ei voida sellaisenaan katsoa olevan viimeksi mainitun laillisuuteen vaikuttava virhe.
A sign which ful¤ls functions other than that of a trade mark in the traditional sense of the term is only distinctive, however, if it may be perceived immediately as an indication of the commercial origin of the goods or services in question.
Mistään valtiontukien valvontaa koskevasta säännöksestä ei ilmene, että komission velvollisuutena olisi tiedottaa asianomaiselle jäsenvaltiolle kannastaan ennen päätöksensä tekemistä, kun jäsenvaltiolle on annettu mahdollisuus esittää huomautuksensa.
The Court went on to observe that, in the cases in point, consumers, including those with a higher degree of attention, were not able to determine the origin of the goods designated by reference to an exclamation mark, which would be viewed rather as a term of praise, even if the exclamation mark were positioned inside a rectangular frame — a secondary element giving the sign in question the appearance of a label.
Yhdistetyissä asioissa T-30/01–T-32/01 ja T-86/02–T-88/02, Diputación Foral de Álava ym. vastaan komissio, 9.9.2009 annetussa tuomiossa (ei vielä julkaistu, muutoksenhaku vireillä) kantajat väittivät muun muassa, että komission menettely oli sellainen poikkeuksellinen olosuhde, joka aiheutti kantajien perustellun luottamuksen kyseisten tukijärjestelmien sääntöjenmukaisuuteen siitä syystä, ettei tukien mahdollisille saajille julkaistu sääntöjenvastaisesti myönnetystä tuesta vuonna 1983«annetussa tiedonannossa määrättyä ilmoitusta.
Under Article 7(3) of Regulation No 40/94, a trade mark may be registered if it has become distinctive in relation to the goods or services in question in consequence of the use which has been made of it.
Sääntöjenvastaisesti myönnettyjen tukien takaisinperintä ei saa käydä mahdottomaksi vain sen vuoksi, ettei tällaista ilmoitusta ole julkaistu virallisessa lehdessä, sillä muussa tapauksessa perustamissopimuksessa määrätty valtiontukien valvontajärjestelmä vaarantuisi.
In this respect, in Case T-137/08 BCS v OHIM — Deere (Combination of the colours green and yellow) (judgment of 28 October 2009, under appeal), the Court ¤rst recalled that not every use of a sign, in the case in point a combination of the colours green and yellow, necessarily constitutes use as a trade mark.
Tuomiossa katsottiin täten, että sääntöjenvastaisesti myönnetystä tuesta vuonna 1983 annetussa tiedonannossa edellytetyn ilmoituksen julkaisematta jättämistä virallisessa lehdessä ei voida pitää sellaisena poikkeuksellisena olosuhteena, johon perusteltu luottamus sääntöjenvastaisesti myönnettyjen tukien sääntöjenmukaisuuteen voisi perustua.
However, in the circumstances of this case, OHIM’s decision not to declare the mark consisting of that sign invalid was based inter alia on statements from professional associations according to which the combination of the colours green and yellow referred to the intervener’s agricultural machines and on the fact that the intervener had been using the same combination of colours on its machines for a considerable time.
Edellä mainituissa yhdistetyissä asioissa Ranska vastaan komissio ja France Télécom vastaan komissio todettiin lisäksi, että toimenpiteistä, joilla mahdollisesti myönnetään valtiontukea yrityksille, ilmoittamista koskevan velvollisuuden tarkoituksena oli nimenomaisesti mahdollistaa kaikkien epäilysten poistaminen sen kysymyksen osalta, muodostivatko nämä toimenpiteet todellisuudessa valtiontukea.
The Court also stated that, although it must be proved that the disputed mark has acquired distinctive character throughout the Union, the same types of evidence do not have to be provided in respect of each Member State.
Sen lain antamispäivänä, jossa säädetään France Télécomiin sovellettavasta erityisestä verojärjestelmästä, ei ollut vielä varmaa, että tällä järjestelmällä myönnettäisiin etuus kyseiselle yritykselle.
Relative grounds for refusal and relative grounds for invalidity
Päätösten tekemismenettely
On the other hand, in Case T-434/07 Volvo Trademark v OHIM — Grebenshikova (SOLVO) (judgment of 2 December 2009), the Court held that there is a certain degree of phonetic similarity between the signs SOLVO and VOLVO and, accordingly, that OHIM was wrong to believe that it could dispense with a global assessment of the likelihood of confusion.
Edellä mainituissa yhdistetyissä asioissa Ranska vastaan komissio ja France Télécom vastaan komissio esitettiin huomattava täsmennys komission valtiontukien osalta tekemien päätösten tekemisme-
Proceedings comparison between signs can counteract the visual and phonetic similarities between those signs.
Toiminta toisessa kohdassa todetaan, ei ole mahdotonta, että komission jäsenten kollegio antaa yhden tai useamman jäsenensä tehtäväksi vahvistaa päätöksen lopullinen teksti, jonka asiasisällön se on hyväksynyt käsittelyssään.
The Court observed that, although the sign ESTEVE has no meaning in any ocial Union language apart from Spanish, the sign ESTER-E will be associated with a well-known ¤rst name or with a chemical compound and that that conceptual di¥erence between those signs means that there is no likelihood of confusion.
Koska unionin yleinen tuomioistuin katsoi esillä olevassa asiassa, että niillä muodollisilla eroavaisuuksilla, joita 2.8.2004 tehdyn riidanalaisen päätöksen ja komission kollegion 19. ja 20.7.2004 hyväksymän tekstin välillä oli, ei ollut merkitystä riidanalaisen päätöksen ulottuvuuden kannalta, se hylkäsi tätä koskevan kanneperusteen.
Other signi¤cant case-law developments in 2009 concern Article 8(4) of Regulation No 40/94, in particular in the context of invalidity proceedings.
Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohdassa kielletään rekisteröimästä yhteisön tavaramerkiksi merkkejä, jotka eivät kuvailevan luonteensa vuoksi voi täyttää tavaramerkin tehtävää eli osoittaa kyseisten tavaroiden tai palvelujen kaupallista alkuperää.
In Joined Cases T-318/06 to T-321/06 Moreira da Fonseca v OHIM – General Óptica (GENERAL OPTICA) (judgment of 24 March 2009), the Court recalled that, in order to oppose the registration or apply for a declaration of invalidity of a Community trade mark under that provision, the sign relied on must satisfy all of four conditions: it must be used in the course of trade; it must be of more than mere local signi¤cance; the right to that sign must have been acquired in accordance with the law of the Member State in which the sign was used prior to the date of application for registration of the Community trade mark and it must confer on its proprietor the right to prohibit the use of a subsequent trade mark.
Asiassa T-234/06, Torresan vastaan SMHV – Klosterbrauerei Weissenohe (CANNABIS), 19.11.2009 annetussa tuomiossa (ei vielä julkaistu) hylättiin kanne, joka oli nostettu sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) valituslautakunnan päätöksestä, jonka mukaan keskivertokuluttajalle sanamerkillä CANNABIS kuvattiin ominaisuuksia, joita on oluella, viinillä ja muilla alkoholijuomilla, joiden sisältämiin aineisiin voi sisältyä kannabista aromina kyseisten tuotteiden valmistuksessa.
The Court went on to state that the ¤rst two conditions must be interpreted in the light of European Union law alone, while the other two conditions must be assessed in the light of the criteria set by applicable national law.
Tätä johtopäätöstä ei horjuteta sillä seikalla, että sana kannabis on mielikuvia luova ja vihjaileva sana, joka luo ajatuksen mielihyvästä, vaihtelusta tai rentoutumisesta.
Lastly, as regards the second condition, the Court held, ¤rst, that the signi¤cance must be assessed in the light of both the geographical dimension and the economic dimension and, second, that the fact that a sign confers on its proprietor an exclusive right throughout the national territory is in itself insucient to prove that it is of more than mere local signi¤cance.
Lisäksi 19.11.2009 annetuissa tuomioissa Agencja Wydawnicza Technopol vastaan SMHV (yhdistetyt asiat T-200/07–T-202/07) (222, 333 ja 555), (yhdistetyt asiat T-64/07–T-66/07) (350, 250 ja 150) ja (asia T-298/06) (1000) (mitään tuomioista ei julkaistu) täsmennettiin, että sanamerkeillä, jotka koostuivat yksinomaan numeroista, voitiin kuvailla tavaroita, kuten esitteitä, aikakauslehtiä ja pelejä, kunhan niillä viitattiin mainittujen tavaroiden ominaisuuksiin, kuten niiden sisältämien sivujen, teosten, tietojen tai pelien määrään.
Moreover, in Joined Cases T-114/07 and T-115/07 Last Minute Network v OHIM — Last Minute Tour (LAST MINUTE TOUR) (judgment of 11 June 2009), the Court held that, when applying Article 8(4) of Regulation No 40/94, the Board of Appeal is required to take into consideration both the legislation of the Member State concerned, applicable by virtue of the reference made by that provision, and the relevant national case-law.
Sellaisten kuviomerkkien osalta, jotka muodostuvat numeroista, jotka ovat suorakulmion sisällä ja joihin liittyy värillisiä koristeita, yhdistetyissä asioissa T-425/07 ja T-426/07, Agencja Wydawnicza
Furthermore, in Case T-165/06 Fiorucci v OHIM — Edwin (ELIO FIORUCCI) (judgment of 14 May 2009, under appeal), the Court ascertained whether the conditions for the application of Article 52(2) of Regulation No 40/94 had been observed by the Board of Appeal of OHIM.
Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s.
In the case in point, Mr Elio Fiorucci applied, inter alia, for a declaration of invalidity in respect of the mark ELIO FIORUCCI, relying on his right to a name protected by Italian law.
1), joka on korvattu yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annetulla neuvoston asetuksella (EUVL L 78, s. 1).
OHIM may declare a Community trade mark to be invalid if its use can be prohibited pursuant to, in particular, a right to a name protected by a national law, the Court held that the protection guaranteed by the relevant Italian provision is not precluded where the name of the person concerned has achieved renown on account of his commercial activity.
Technopol vastaan SMHV (100 ja 300) 19.11.2009 annetussa tuomiossa (ei vielä julkaistu) ratkaistiin kysymys niistä seurauksista, joita aiheutuu siitä, että merkin rekisteröintiä yhteisön tavaramerkiksi hakenut yritys kieltäytyy antamasta asetuksen (EY) N:o 40/94 38 artiklan 2 kohdan mukaista selitystä siitä, että se luopuu vaatimasta yksinoikeutta mainittuihin lukuihin.
In addition, Case T-435/05 Danjaq v OHIM — Mission Productions (Dr. No) (judgment of 30 June 2009) enabled the Court to make it clear that the same sign may be protected as an original creative work by copyright and as an indicator of the commercial origin of the goods and services in question by trade mark law.
Unionin yleinen tuomioistuin otti jälleen kantaa erittäin yksinkertaisten kuviomerkkien erottamiskykyyn. Asioissa T-75/08, JOOP! vastaan SMHV (!) ja T-191/08, JOOP! vastaan SMHV (Suorakulmion sisällä oleva huutomerkki), 30.9.2009 annetuissa tuomioissa (kumpaakaan ei julkaistu) oli kyse irrallisesta tai suorakulmion sisällä olevasta huutomerkistä.
The Court recalled that those two exclusive rights are based on distinct qualities, that is to say the original nature of a creation, on the one hand, and the ability of a sign to distinguish that commercial origin, on the other.
Tuomioissa muistutettiin, että sellaisen tavaramerkin rekisteröinti, joka koostuu merkeistä, joita käytetään sellaisinaan mainosten iskusanoina, laatua koskevina ilmauksina tai kehotuksina ostaa kyseessä olevia tavaroita tai palveluja, ei sinänsä ole mahdotonta tällaisen käytön johdosta.
Therefore, even if the title of a ¤lm can be protected by certain national laws as an artistic creation independently of the protection a¥orded to the ¤lm itself, it does not automatically enjoy the protection a¥orded to trade marks.
Merkki, joka täyttää muita tehtäviä kuin tavaramerkin tehtävän sen tavanomaisessa merkityksessä, on kuitenkin erottamiskykyinen vain siinä tapauksessa, että se voidaan heti ymmärtää niiden tavaroiden tai palvelujen, joita varten sitä on käytetty, kaupallista alkuperää koskevaksi merkinnäksi.
Accordingly, even if the signs Dr. No and Dr. NO serve to distinguish the ¤lm bearing that title from the other ¤lms in the ‘James Bond’ series, that does not establish that such signs indicate the commercial origin of the goods and services in question.
Mainituissa tuomioissa todettiin vielä, että esillä olleissa tilanteissa edes tavanomaista tarkkaavaisempi kuluttaja ei voinut määrittää tavaramerkillä kuvattujen tuotteiden alkuperää huutomerkin perusteella, sillä tämä merkki mielletään paremminkin korostukseksi, vaikka se olisikin suorakulmion sisällä, joka on toissijainen tekijä, jolla tehdään kyseessä olevasta merkistä etiketin oloinen.