natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Due to these recent developments, the current system of financial equalisation and the highly centralised distribution of legislative powers have triggered criticism primarily from the five net contributors among the richer German Lander.
Viimeaikaisen kehityksen takia erityisesti viisi nettomaksajaa - jotka kuuluvat Saksan rikkaimpiin osavaltioihin - onkin arvostellut nykyistä tasoitusjärjestelmää ja lainsäädäntävallan voimakasta keskittämistä.
As a consequence, there has been a lively reform discussion in Germany since the second half of the 1990s as to whether the legislative and financial autonomy of the Länder should be strengthened and the system of "cooperative federalism" should be transformed into a system of "competitive federalism".
Saksassa on 1990-luvun jälkipuoliskolta lähtien keskusteltu vilkkaasti siitä, pitäisikö osavaltioiden lainsäädäntävaltaa ja taloudellista itsehallintoa vahvistaa ja pitäisikö yhteistoiminnalliseen federalismiin perustuva järjestelmä muuttaa
Directly elected assemblies and mayors form lhe local tier of government.
"kilpailufederalismiin" perustuvaksi järjestelmäksi.
The principle of local self-rule for all matters of local interest is included in the German Constitution in art. 28.
Hallinnon paikallistason muodostavat välittömillä vaaleilla valitut edustajistot sekä pormestarit.
With this legally set framework, there is a strong support for local self-rule in the political practice.
Kyseiset lainsäädännössä asetetut puitteet takaavat käytännössä vahvan tuen paikalliselle itsehallinnolle.
From 1982 ("Loi Delerre") to 1992 ("Loi Joxe-Marchand") a number of laws were adopted by the French government which have decentralised this EU Member State by creating the institutional framework for the new intermediary level of the 22 "régions" (and 4 overseas regions), devolving a number of competencies to this newly established regional level and by re-arranging the tasks of the local level that consists of the
Ranskan hallitus antoi vuoden 1982 (Loi Déferre) ja vuoden 1992 (Loi Joxe-
"départements" and the "communes"3
kunnista (communes) koostuvan paikallisen tason tehtävät'.
In practice, however, this clear-cut distribution of competencies could not be realised and the territorial authorities fulfil voluntary tasks outside their explicit competencies as well.
Tätä selkeää toimivallan jakoa ei kuitenkaan pystytty toteuttamaan käytännössä, ja kaikilla alueellisilla viranomaisilla on nimenomaisen toimivaltansa ohella myös vapaaehtoisia tehtäviä.
The national level is still the only level with legislative power and remains an important actor with regard to the implementation of laws at regional level.
Valtiollinen taso on edelleen ainoa lainsäädäntävaltaa omaava taso, joten valtakunnallisilla viranomaisilla on yhä tärkeä rooli lakien täytäntöön panossa aluetasolla.
For that purpose, there exist numerous state agencies at regional level, which are coordinated by the prefects as representatives of the central state appointed for each region. These decentralised bodies of the
Tästä syystä aluetasolla on lukuisia valtion virastoja, joita koordinoivat maaherrat kullekin alueelle nimitettyinä valtiovallan edustajina.
French state exist beside the institutions of the regions, i.e. the regional council, the president of the regional council, and the regional economic and social committee.
Nämä Ranskan valtion hajautetut hallintoelimet toimivat alueellisten elinten rinnalla, ts. aluevaltuustojen, aluevaltuustojen puheenjohtajien ja alueellisten talous- ja sosiaalineuvostojen ohella.
Therefore, a number of mixed powers, parallel or even competing competencies have emerged and the relation between the levels is characterised by various forms of joint decision-making.
Monet toimivaltuudet ovatkin nyt yhteisiä, rinnakkaisia tai jopa kilpailevia, ja eri hallintotasojen välisille suhteille ovat tyypillisiä useat yhteisen päätöksenteon muodot.
The main competencies of the regions are spatial planning and regional economic development including vocational training and research and technology promotion.
Alueiden pääasialliseen toimivaltaan kuuluvat aluesuunnittelu ja alueellinen talouskehitys, ammatillinen koulutus sekä tutkimuksen ja teknologian edistäminen.
Furthermore, the regions take share in General Training Policy (as they are in charge of the lycées) and transport policy.
Lisäksi alueet vastaavat osaltaan yleisestä koulutuspolitiikasta (sillä ne vastaavat lukioista) ja liikennepolitiikasta.
The départements are in charge of social aid, public health, school transport, parts of the general training policy (collèges), regional road infrastructure, rural development, environmental protection and sports.
Läänit vastaavat sosiaaliavustuksista, kansan terveydestä, koulukuljetuksista, osasta yleistä koulutuspolitiikkaa (peruskoulun yläaste), alueellisesta tieinfrastruktuurista, maaseudun kehityksestä, ympäristönsuojelusta ja liikunnasta.
The communes as local level of government are in charge of urban
Kunnat ovat hallinnon paikallistasona vastuussa kaupunkikehityksestä, paikallisinfrastruktuurista, asumisesta,
As already mentioned above (Footnote 2), the communes, departments and regions are on the same level, according to the French constitutional law.
Kuten edellä alaviitteessä 2 jo huomautettiin, kunnat, läänit ¡a alueet ovat Ranskan perustuslain mukaan samalla tasolla.
All three subnational entities are qualified as "pouvoirs locaux".
Kaikki kolme valtiotasoa alempaa hallinto yksikköä luetaan "paikallisviranomaisiksi".
Taking a political science perspective and analysing the political practice, it seems however more appropriate to characterise the regions as regional or intermediate level.
Valtio-opin näkökulmasta ja käytännön analyysin perusteella vaikuttaisi kuitenkin asianmukaisemmalta kutsua alueita aluetai väliportaan hallintotasoksi.
development, local infrastructure, housing, public services, social actions, leisure activities and parts of the educational policies (primary level).
julkisista palveluista ja sosiaalihuollosta, vapaa-ajan toiminnasta ja osasta koulutuspolitiikkaa (ala-aste).
As concerns the local level, many of the 36,621 French municipalities are comparatively small and do not dispose of the personal, administrative and financial resources to make use of their increased autonomy resulting from the recent decentralisation process.
36 621 kunnasta ovat suhteellisen pieniä, eikä niillä ole henkilöresursseja eikä hallinnollisia tai taloudellisia voimavaroja hyödyntää hallinnon viimeaikaisen hajauttamisprosessin myötä lisääntynyttä itsehallintoaan.
Plans for a communal reform have failed so far.
Kuntauudistusta koskevat suunnitelmat ovat toistaiseksi epäonnistuneet.
The 100 departments (existing since the French Revolution) have received important competencies especially in the social and health sector during decentralisation.
Ranskan 100 läänille, jotka ovat olleet olemassa Ranskan vallankumouksesta lähtien, on hallinnon hajauttamisen yhteydessä annettu tärkeitä toimivaltuuksia erityisesti sosiaali- ja terveysalalla.
Compared to the "regions", there is more room for manoeuvre in policymaking for the municipalities and departments as the
Alueisiin verrattuna kunnilla ja lääneillä on politiikan muotoilussa enemmän liikkumavaraa
"classical" territorial authorities in the French system of public administration since they are much better equipped with financial resources than the regions.
"klassisina" alueellisina viranomaisina, koska niillä on paljon enemmän taloudellisia resursseja kuin alueilla.
With respect to the financial resources, 42% of the subnational finances are made up of own resources, whereas the rest is provided by resources transferred by the national level (29%), loans, fees and others.
42 prosenttia valtiotasoa alemman tason varoista koostuu omista varoista, ja loppu on valtiotasolta siirrettyjä varoja (29 prosenttia) sekä lainoja, maksuja ja muita varoja.
The Italian Constitution of 1946 has foreseen the creation of regions from the beginning; but it was not until 1972 that the fifteen regions with "ordinary statute" were really created as subnational entities.
Italian alueiden luomisesta säädettiin jo vuodelta 1946 olevassa perustuslaissa, mutta vasta vuonna 1972 valtakunnan tasoa alemmas luotiin viisitoista aluetta
Only the five "special statute" regions have some exclusive legislative competencies.
"erityisasemassa" olevalla alueella on jonkin verran yksinomaista lainsäädäntävaltaa.
At the beginning of the 1990s a strong tendency towards federalism could be observed in Italy within the context of a broader institutional reform process.
Italiassa esiintyi 1990-luvun alussa yleisen institutionaalisen uudistusprosessin yhteydessä voimakkaita federalistisia pyrkimyksiä.
In summer 1998, however, the envisaged constitutional reform failed.
Kaavailtu perustuslaki uudistus kariutui kuitenkin kesällä 1998.
Important reasons for the failure of the reform were that political players could not agree on the fédéralisation of the state, disagreed on the future structure of the judicial system and other factors in the reform process.
Uudistuksen epäonnistumisen tärkeitä syitä olivat poliittisten toimijoiden kyvyttömyys sopia valtion federalisoinnista, tuomioistuinlaitoksen tulevasta rakenteesta ja uudistusprosessin muista tekijöistä.
Since then there has been a standstill concerning the further fédéralisation or régionalisation of the country.
Maan federalisointi tai sen alueellistaminen on sen jälkeen ollut pysähdyksissä.
In March 2001, a constitutional law concerning the territorial structure of Italy has been approved.
Vuoden 2001 maaliskuussa hyväksyttiin Italian alueellista rakennetta koskeva perustuslaki.
Especially article 117 of the constitution has been changed introducing the principle that regions have legislative powers with reference to all matters that are not explicitly attributed to the national government.
Erityisesti perustuslain 1 17 artiklaa on muutettu lisäämällä siihen periaate, jonka mukaan alueilla on lainsäädäntävaltaa kaikissa asioissa, joita ei ole nimenomaisesti osoitettu kuuluvaksi keskushallinnon toimivaltaan.
The regions have concurrent legislative powers concerning several policy areas.
Alueilla on kilpailevaa lainsäädäntävaltaa useilla politiikanaloilla.
These are especially police matters, public services, public health, vocational training, museums, libraries, local transport infrastructure and others.
Niihin kuuluvat erityisesti poliisiasiat, julkiset palvelut, kansanterveys, ammatillinen koulutus, museot, kirjastot, paikallinen liikenneinfrastruktuuri ym.
In these areas, the regions are competent to exercise legislative power within the framework of the legislation and norms set by the national government and while taking account of the national interest.
Näillä aloilla alueilla on lainsäädäntävaltaa keskushallituksen lainsäädännön ja normien sekä maan edun sallimissa puitteissa.
Furthermore, the administrative autonomy of the local authorities is strengthened (according to the reformed article 118 of the constitution).
118 artiklan mukaan).
With this reform, Italy is moving from a regional state structure towards more federal structures of state organisation.
Tämän uudistuksen myötä Italia siirtyy aluepohjaisesta valtio muodosta kohti liittovaltiomuotoista järjestelmää.
However, the political consequences of this shift remains to be seen in the political practice'.
Muutoksen poliittiset vaikutukset käytännössä jäävät kuitenkin nähtäväksi .
In October 2001 a referendum was held on lhe law agreed upon in March 2001, which covers lhe reform of the territorial structure of Italy. The constitutional reform has been approved by 64.2% of the voters.
Italian alueiden välillä on huomattavia eroja, ja tähän on useita syitä: pohjoisen alueet ovat hyvin lähellä Euroopan keskusta paitsi sijaintinsa myös talous-
For several reasons there are considerable disparities between the regions in Italy: the northern regions are very close to the centre of Europe, not only in geographical terms but also in terms of economic development whereas the southern regions belong to the periphery position of Europe and are economically underdeveloped.
kehityksensä kannalta, kun taas etelän alueet kuuluvat Euroopan reuna-alueisiin ja niiden talous on heikommin kehittynyttä.
This north-south cleavage is a quite strong determinant in Italian politics.
Pohjoisen ja etelän välinen juopa on varsin ratkaiseva tekijä Italian politiikassa.
The local level in Italy consists of the 100 provinces (plus 2 autonomous provinces with special competencies) and the municipalities.
Italian paikallisen tason muodostavat 100 maakuntaa (province) (sekä kaksi autonomista maakuntaa erityisine toimivaltuuksilleen) ja kunnat
Although, the responsibilities of these local bodies are all-embracing within their boundaries according to constitutional theory, national legislation and particularly the explicit transfer of specific tasks to the regional level have restricted provincial activities to a few fields like protection of the environment and the landscape, hunting, fisheries, and road construction.
Vaikka näillä paikallisilla elimillä on perustuslain mukaisesti teoriassa kattava vastuu rajojensa sisäpuolella, valtiollinen lainsäädäntö ja erityisesti tiettyjen tehtävien siirto aluetasolle ovat rajanneet maakuntien tehtävät ympäristön- ja maisemansuojelun, metsästyksen, kalatalouden ja tienrakennuksen aloille.
The responsibilities of the municipalities cover primarily landuse planning, local public services and schools.
Kuntien tehtäviin kuuluvat lähinnä maankäytön suunnittelu, paikalliset julkiset palvelut ja koulut.
Both levels share tasks related to social welfare, public health, and the operation of hospitals.
Maakunnilla ja kunnilla on yhteisiä tehtäviä, jotka liittyvät sosiaalihuoltoon, kansanterveyteen ja sairaaloiden toimintaan.
Portugal has been a centralised political system for a long time not only in terms of its legal system but also in terms of its system of public administration.
Portugali on jo kauan ollut keskitetty poliittinen järjestelmä niin oikeus järjestelmänsä kuin myös julkishallintojärjestelmänsä puolesta.
Yet, it is has to be classified as a regionalised state since there are the island groups of the Azores and Madeira, which constitute two
Se on kuitenkin laskettava aluepohjaiseksi valtioksi, koska Azorien ja Madeiran saariryhmät ovat autonomisia alueita
"Autonomous Regions" with their own governments and legislative assemblies endowed with considerable powers.
Autónomas), joiden hallituksilla ja lainsäädäntään oikeutetuilla edustajistoilla on huomattavasti toimivaltaa.
The island regions are competent for all areas of specific regional interest, as for example regional economic development, and aspects related to their specific status as islands remote from the mainland. Furthermore, the island regions possess consultation rights for all matters affecting the regions.
Saarialueilla on toimivaltaa kaikilla alueellisesta näkökulmasta merkittävillä aloilla kuten alueellisessa talouskehityksessä sekä kysymyksissä, jotka koskevat niiden erityisasemaa erillään mannermaasta olevina saarina.
1976 provided for from the beginning, but which have never been realised due to strong domestic opposition.
Manner-Portugalin alueellistamista on viime aikoina pyritty jatkamaan perustamalla hallintoalueet, joista säädettiin alun perin jo vuodelta 1976 olevassa perustuslaissa mutta joita ei ollut koskaan toteutettu voimakkaan yleisen vastustuksen takia.
ITowever, the proposal to introduce elected regional assemblies at this intermediary level was subject to a referendum and the majority of the Portuguese people finally rejected this plan in November
Ehdotuksesta, joka koski vaaleilla valitun alueellisen edustajakokouksen perustamista tälle väliportaan hallinto- tasolle, toimitettiin kuitenkin kansanäänestys, ja portugalilaisten enemmistö torjui lopulta suunnitelman marraskuussa 1998. Manner-Portugalin 18 lääniä
Their tasks are limited to the maintenance of public order, the conduction of elections and the monitoring of the performance of local government.
Niiden tehtävät rajoittuvat yleisen järjestyksen ylläpitoon, vaalien toimittamiseen ja paikallishallinnon toiminnan valvontaan.
The districts do not even function as administrative bodies.
Läänit eivät itse asiassa toimi hallintoeliminä.
As a result territorial divisions of national ministries carry out most of the central government's activities.
Valtakunnallisten ministeriöiden alueosastot hoitavatkin useimmat keskushallinnon tehtävät.
The principle of local self-government is included into the Portuguese constitution.
Paikallisen itsehallinnon periaate on kirjattu Portugalin perustuslakiin.
Due to their small numbers of inhabitants and their restricted financial resources, the parishes do not play an important role in Portugal.
Piirien asukasmäärä on vähäinen ja taloudelliset resurssit niukat, joten niillä ei ole Portugalissa kovinkaan suurta roolia.
They arc responsible for a very few tasks like the promotion of tourism and the local supply of public services. This
Perustuslakiuudistus hyväksyttiin 64.2 prosentin ääntenenemmistöllä.
differs considerably from the role of the 275 municipalities, which have regained a substantial share of autonomy during the decentralisation process since 1976 and are considered today as the most important territorial entities of continental Portugal.
vuoden 1976 jälkeen, ja niitä pidetään nykyisin Manner-Portugalin tärkeimpinä alueellisina kokonaisuuksina.
They fulfil important administrative functions transferred to them by the national government, especially in the fields of energy supply and waste disposal, public housing and road construction, public transport, sports and culture, local landscape protection and public health.
Valtiovalta on siirtänyt niille tärkeitä hallinto tehtäviä erityisesti energia- ja jätehuollon, asuntopolitiikan ja teiden rakentamisen, julkisen liikenteen, urheilun ja kulttuurin, paikallisen maisemansuojelun ja kansanterveyden aloilla.
Since the restoration of parliamentary democracy in Spain in 197S there has been a substantial decentralisation based on the creation of the 17
17 autonomista aluetta, jotka muodostavat uuden alueellisen hallintoportaan.
Communities has been a gradual process and has proceeded at an uneven pace.
Autonomisten alueiden kehittäminen on ollut asteittainen prosessi, ja se on edennyt epätasaisesti.
There are two basic types of Autonomous Communities, those with 'high' and those with 'low' responsibilities.
Autonomisia alueita on kahdenlaisia: niitä, joilla on "paljon" tehtäviä, ja niitä, joilla on "vähän" tehtäviä.
The main difference in the range of responsibilities between the two groups has been the assignment of responsibilities in health and education policy to the Autonomous Communities with high responsibilities.
Näiden ryhmien tehtävien pääasiallinen ero on ollut siinä, että ensiksi mainituille autonomisille alueille on annettu terveys- ja koulutuspolitiikkaan liittyviä tehtäviä.
The Autonomous Communities possess own, constitutional taxation rights, as they are competent for levying surcharges on national taxes.
Autonomisilla alueilla on perustuslaillinen verotusoikeus: niillä on oikeus kantaa veroa valtiollisen veron lisäksi.
However, the Spanish regions have decided not to impose additional taxes and remain dependent on resources transferred to them by the national level.
Espanjan alueet ovat kuitenkin päättäneet olla keräämättä ylimääräisiä veroja ja jäädä valtiotasolta siirrettävien resurssien varaan.
The functions of the central government,
muissa tapauksissa ne ovat keskushallinnon vastuulla.
Communities, provinces and municipalities are not sharply separated, and they are overlapping to a considerable degree.
Paikallistasoa edustavien kuntien tehtävät vaihtelevat niiden asukasmäärän mukaan.
Education and health services are assigned to some but not all of the Autonomous Communities, and are otherwise in the responsibility of the centre. Responsibility for housing, roads and transport, welfare services and economic development is divided between the, centre, the Autonomous Communities and, in some cases, the provinces whilst responsibilities for community services, local transport, and sports and cultural facilities is divided between all three levels of sub-central government.
Kaikkien kuntien on hoidettava joitakin pakollisia tehtäviä, kuten esimerkiksi katuvalaistus, viemäröinti, jätteiden keruu, vedenjakelu, teiden rakentaminen ja hautausmaat, kun taas suuremmilla kaupungeilla on velvollisuus tarjota monenlaisia julkisia palveluita ja niillä on yhdessä aluehallinnon kanssa koulutukseen ja kansanterveyteen liittyviä tehtäviä.
As regards the tasks of the municipalities at the local level, they vary according to the size of their populations.
On korostettava, että Espanjan aluerakenteen poliittista kehitystä luonnehtii voimakkaasti merkittävä suuntautuminen kohti alueellista autonomiaa sekä yhä meneillään oleva avoin hajauttamisprosessi.
With respect to the political evolution of the regional structure in
New Labour -hallituksen sitouduttua vuoden
Spain it needs to be emphasized that it is strongly motivated by important tendencies for regional autonomy and a still ongoing, open process of déconcentration.
1997 vaalien jälkeen (epä symmetriseen) hajauttamiseen Yhdistyneen kuningaskunnan aluepolitiikassa on tapahtunut ja tapahtumassa merkittäviä muutoksia. Skotlannissa, Walesissa ja
The United Kingdom has traditionally been viewed as a centralised, unitary state, albeit one practising asymmetric administrative devolution.
Toimivallan ja poliittisen vastuun siirtäminen valtiotasoa alemmille tasoille tapahtuu epäsymmetrisesti.
With the 1997 election of Blair's New Labour government committed to (asymmetrical) devolution, significant changes in the territorial politics of the United Kingdom are underway.
Siksi on eroteltava primaarinen ja johdettu lainsäädäntävalta.
Regionalised poiitical structures have been introduced for Scotland, AVales and Northern Ireland, whereas the central government established decentralised tiers of government and non- departmental, public bodies in England.
Primaariseen lainsäädäntävaltaan kuuluu pääasiallinen toimivalta tietyllä politiikanalalla, kun taas johdettu lainsäädäntävalta tarkoittaa oikeutta määrätä, miten jäsenvaltion lainsäädäntöä sovelletaan alueilla.
The devolution of power and political responsibility to the sub- national level follows an asymmetric pattern. For that purpose, a differentiation is made between primary and secondary legislative power.
Skotlantiin on perustettu Skotlannin ministeristö ja Skotlannin parlamentti, jolla on ensisijainen lainsäädäntävalta alueille siirretyissä asioissa ja joitakin veronkantoon liittyviä valtuuksia.
Primary legislative power includes the principle competency for the respective policy field, whereas secondary legislative power refers to the power of defining the way, in which national legislation is implemented in the region.
Skotlannin lainsäädäntä- ja täytäntöönpano vallan piiriin kuuluvat talouskehitys, koulutus, ympäristö, liikenne, paikallis hallinto, sosiaalitoimi, terveys, asuminen, oikeus- ja sisäasiat, maatalous, kalastus ja metsätalous, liikunta ja taide.
Furthermore a National Assembly for Wales with secondary legislative powers has been introduced.
John Majorin hallitus perusti vuonna 1994 Englannin yhdeksälle alueelle valtiollisia aluetoimistoja, jotka toimivat alueilla lukuisten eri politiikkojen toteuttajina.
Wales possesses only secondary legislative power, which implies a closer supervision of the national level, on the policy areas of economic development, agriculture, forestry, fishery and food, industry and training, education, local government, health and social services, housing, environment, planning, transport, arts, culture, the protection of the Welsh language, built heritage, sport and recreation.
Ne yhdistävät useiden eri ministeriöiden toimintaa yhteen ainoaan organisaatioon ja huolehtivat moninaisista politiikan täytäntöönpanotehtävistä sekä hallituksen ohjelmien hallinnoinnista. Aluetoimistojen rahoituksesta ja henkilöstön palkkaamisesta vastaavat seitsemän keskushallinnon ministeriötä.