natgillin/translations-raw huggingface dataset:
However, he may benefit from the amnesty provisions in either Article 8 or Article 9 if he has (a) filed (complete or incomplete) returns for any of the tax years in question but none for other years, or (b) filed returns for all of the tax years in question, but some or all of those returns are incomplete or inaccurate.
Häneen voidaan kuitenkin soveltaa joko 8 §:n tai 9 §:n armahdussäännöksiä, jos hän on a) tehnyt (täydellisen tai puutteellisen) ilmoituksen joltakin asianomaiselta verovuodelta muttei yhtään ilmoitusta muilta vuosilta tai b) tehnyt ilmoituksen kaikilta asianomaisilta verovuosilta, mutta jotkin tai kaikki ilmoitukset ovat puutteellisia tai virheellisiä.
On that basis, a taxable person using the procedure under Article 8 will pay an
Näin ollen 8 §:n mukaista menettelyä käyttävä verovelvollinen maksaa summan,
23 — The percentage falls even lower for amounts payable in excess of EUR 11 600 000, which are reduced by 80% — thus to 0.2% of the input and/or output tax initially declared.
23 – Prosenttiosuus pienenee edelleen yli 11 600 000 euron suuruisten maksettavien määrien osalta, joita alennetaan 80 prosentilla – eli 0,2 prosenttiin alun perin ilmoitetusta ostoihin sisältyvästä ja/tai myynteihin sisältyvästä verosta.
When, in respect of a particular tax year, a taxable person files a supplementary return under the Article 8 procedure, showing a greater amount of taxable added value (difference between taxed inputs and taxable outputs) than that originally declared, then (a) he must pay an amount equal to the
Kun verovelvollinen tekee tietyltä verovuodelta 8 §:n mukaisessa menettelyssä täydentävän ilmoituksen, jonka mukaan verotettava arvonlisäys (verotettujen ostojen ja verotettavan myynnin välinen erotus) on suurempi kuin on alun perin ilmoitettu, a) hänen on maksettava summa, joka on yhtä
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-132/06 procedure appears advantageous, providing immunity from further investigation in exchange for payment of half the amount of VAT due.
JULKISASIAMIES SHARPSTONIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-132/06
Where it has been more extensive (and thus perhaps more likely to be due to intentional fraud), the Article 9 proced- ure will provide immunity in exchange for payment of an amount equivalent to a smaller (and in extreme cases, vanishingly small 24) proportion of the tax due but not accounted for.
Kun taas määrä on suuri (jolloin taustalla on luultavimmin tahallinen petos), 9 §:n mukaisessa menettelyssä annetaan suojaa vastineeksi sellaisen summan maksamisesta, joka vastaa pienempää (ja ääritapauksissa häviävän pientä) 24 osuutta maksettavasta mutta tilittä- mättä jätetystä verosta.
amount equal to the full VAT due on his previously undeclared, but now declared, added value — but only in respect of years for which he has not submitted a full, accur- ate return.
joka on yhtä suuri kuin hänen aiemmin ilmoittamatta jättämästään mutta nyt hänen ilmoittamastaan arvonlisäyksestä kannettava täysimääräinen arvonlisävero – mutta vain niiltä vuosilta, joilta hän ei ole tehnyt täydellistä, paikkansapitävää ilmoitusta.
However, he is thereby protected from any further reassessment in respect of amounts due up to double that amount.
Hän saa kuitenkin tuolloin suojaa myöhempiä oikaisuja vastaan maksattavana olevien määrien osalta kerrottuna enintään kahdella.
It therefore seems unlikely, in practice, that he will declare more than half of his previously undeclared added value.
Käytännössä lieneekin epätodennäköistä, että verovelvollinen ilmoittaa enemmän kuin puolet aiemmin ilmoittamatta jättämästään arvonlisäyksestä.
The tax authorities will then recover up to half the tax actually due while renouncing any possibility of recovering the other half.
Veroviranomaiset voivat silloin periä enintään puolet tosiasiallisesti maksettavasta verosta ja ne luopuvat samalla mahdollisuudesta periä loppuosa.
A taxable person using the Article 9 procedure must make a payment in respect of each year during the period concerned, whether an accurate return was originally made for that year or not.
Lain 9 §:n mukaista menettelyä käyttävän verovelvollisen on suoritettava maksu kultakin vuodelta kyseisellä ajanjaksolla riippumatta siitä, onko tuolta vuodelta alun perin tehty paikkansapitävää ilmoitusta vai ei.
If a return (accur ate or inaccurate) was made, then the payment is a small proportion (up to 2%) of the amount of input and output tax initially declared; if no return was made, it is a flatrate sum of EUR 1 500 or EUR 3 000, regardless of the amount of VAT left undeclared.
Jos ilmoitus (paikkansapitävä tai paikkansapitämätön) on tehty, maksu on vain pieni osa (enintään 2 prosenttia) alun perin ilmoitetusta ostoihin sisältyvän ja myynteihin sisältyvän veron määrästä; jos ilmoitusta ei ole tehty, maksu on 1 500 euron tai 3 000 euron suuruinen kiinteämääräinen summa riippumatta ilmoittamatta jätetyn arvonlisäveron määrästä.
In either case, the taxable person gains immunity from further reassessment.
Kummassakin tapauksessa verovelvollinen saa suojaa myöhempää oikaisua vastaan.
The Commission stresses that under Article 9 any taxable person may eliminate any risk of verification or reassessment in respect of a series of tax years, in exchange for a payment quite unrelated to the amount of VAT normally due at the rate of 20%.
Komissio painottaa, että kuka tahansa verovelvollinen voi 9 §:n nojalla välttää kokonaan tarkastusten tai verotuksen oikaisemisen vaaran usealta verovuodelta vastineeksi siitä, että hän suorittaa maksun, jolla ei ole juurikaan tekemistä yleensä 20 prosentin verokannan mukaan kannettavan arvonlisäveron määrän kanssa.
The amnesty under Article 8 also protects the taxable person from further verification or reassessment, albeit in exchange for a higher payment.
Myös 8 §:ssä tarkoitettu armahdus suojaa verovelvollista lisätarkastuksilta tai oikaisulta, joskin vastineeksi suuremmasta maksusta.
Such a wholesale renunciation by the tax authorities of their powers of verification seriously distorts, in the Commission’s view, the neutrality of the common VAT system.
Se, että veroviranomaiset tällä tavoin luopuvat täysin tarkastusvaltuuksistaan, loukkaa komission mielestä vakavasti yhteisen arvonlisäverojärjestelmän neutraalisuutta.
Different taxable persons are subjected to very different treatment in respect of comparable transactions, which in turn undermines fair competition.
Eri verovelvollisia kohdellaan hyvin eri tavalla toisiinsa rinnastettavien liiketoimien osalta, mikä puolestaan heikentää tasapuolista kilpailua.
24 — The Commission cites the case of a taxable person having failed to submit any declaration in a given tax year, in which he should have accounted for EUR 600 000.
24 – Komissio mainitsee tapauksen, jossa verovelvollinen ei ollut tehnyt ilmoitusta tiettynä verovuonna, jona hänen olisi pitänyt tilittää veroja 600 000 euron edestä.
Under the Article 9 procedure, the maximum payable in order to benefit from complete immunity is EUR 3 000 — a definitive loss for the tax authorities of EUR 597 000.
Lain 9 §:n mukaisessa menettelyssä täydellisen suojan saamiseksi on maksettava enintään 3 000 euroa, joten veroviranomaisille koitui 597 000 euron tappio.
I would add that the proportion lost might be even more exorbitant, since the provision explicitly envisages payments in excess of EUR 11 600 000.
Lisäisin vielä, että verotappio voi olla tätäkin huikeampi, sillä säännöksessä nimenomaisesti puhutaan yli 11 600 000 euron suuruisista maksuista.
Where a taxable person has a choice between the two procedures (and wishes to make use of one or other of them), it is reasonable to assume that he will opt for that which costs him less.
Jos verovelvollisella on mahdollisuus valita näiden kahden menettelyn välillä (ja hän haluaa käyttää niistä jompaakumpaa), on kohtuullista olettaa, että hän valitsee niistä sen, joka tulee hänelle edullisemmaksi.
Where the degree of underdeclaration or non-declaration has been limited (and thus perhaps more likely to be due to honest error), the Article 8
Kun liian pienenä ilmoitettu tai ilmoittamatta jätetty vero on määrältään vähäinen (jolloin taustalla on luultavimmin silkka erehdys), 8
Limitations on the amnesty provisions
Armahdussäännösten rajoitukset
The Commission describes the contested amnesty as a general and indiscriminate renunciation of the right of verification and reassessment, whereas the Italian Government draws attention to a number of limitations on the availability of the amnesty provisions.
Komissio kuvaa riidanalaista armahdusta yleiseksi ja valikoimattomaksi luopumiseksi tarkastusta ja oikaisua koskevasta oikeudesta, kun taas Italian hallitus kiinnittää huomiota armahdussäännösten sovellettavuutta koskeviin useisiin rajoituksiin.
Those limitations are, in its view, significant and mean that the amnesty cannot be described as general or indiscriminate.
Rajoitukset ovat sen mielestä niin merkittäviä, ettei armahdusta voida kuvata yleiseksi tai valikoimattomaksi.
Again, I can only agree with the Commission that a legislative arrangement under which honest and assiduous traders account for VAT in full whereas fraudulent or negligent traders can escape any further scrutiny in exchange for a payment of at most half, and possibly very much less, of the VAT actually due is not in compliance with the obligations imposed on Member States by, in particular, Articles 2 and 22 of the Sixth Directive.
Voin jälleen vain yhtyä komission näkemykseen siitä, että sellainen lainsäädäntöjärjestely, jonka perusteella rehelliset ja ahkerat elinkeinonharjoittajat tilittävät arvonlisäveron täysimääräisenä, kun taas vilpilliset tai leväperäiset elinkeinonharjoittajat voivat välttyä lisätutkimuksilta maksamalla enintään puolet – ja mahdollisesti huomattavasti vähemmän – tosiasiallisesta arvonlisäverovelastaan, ei ole sopusoinnussa jäsenvaltioille erityisesti kuudennen direktiivin 2 ja 22 artiklassa asetettujen velvoitteiden kanssa.
More specifically, the arrangements under Article 9 of the Italian Finance Law for 2003 completely disregard the detailed provisions of Article 22 of the Sixth Directive cited by the Commission 25in that they do not involve a declaration of transactions actually effected and in that the sums payable are not linked in any way to the tax which should have been accounted for on those transactions.
Tarkemmin sanottuna Italian vuoden 2003 talousarviolain 9 §:n mukaiset järjestelyt ovat täysin ristiriidassa komission mainitsemien kuudennen direktiivin 22 artiklan yksityiskohtaisten säännösten kanssa 25siltä osin kuin ne eivät merkitse tosiasiallisesti suoritettujen liiketoimien ilmoittamista ja kun maksettavilla summilla ole mitään yhteyttä veroon, joka kyseisten liiketoimien osalta olisi pitänyt tilittää.
And, as the Commission rightly points out, the amnesty is quite indiscriminate in that it makes no distinction between occasional and regular underdec -laration, between small sums and large, or between negligence and fraud.
Lisäksi – kuten komissio aivan oikein huomauttaa – armahdus on täysin valikoimaton siltä osin kuin siinä ei eroteta toisistaan satunnaisesti ja säännönmukaisesti liian pienenä ilmoitettua veroa, pieniä ja suuria summia tai huolimattomuutta ja petosta.
First the amnesty is not available to taxable persons who did not initially submit any VAT returns at all for any of the tax years concerned.
Sopii todellakin toivoa, että tällainen tilanne on epätavallinen, eikä Italia olekaan eri mieltä siitä, että tilannetta luonnehditaan ”marginaaliseksi”.
26That situation, the Commission replies, is by its nature purely marginal.
Kohtalaisen kokoiset yritykset voivat käytännössä silloinkin, kun ne haluavat harhauttaa veroviranomaisia, tehdä täysin uskottavia veroilmoituksia välttääkseen herättämästä huomiota.
However, the main thrust of Italy’s defence is that the amnesty is of limited availability and is an effective measure, falling within the latitude available to the Member States, for ensuring recovery of sums which would otherwise be lost to the tax authorities.
Italia puolustautuu pääosin toteamalla, että armahdusta sovelletaan rajallisesti ja että se on jäsenvaltioiden liikkumavaran piiriin kuuluva tehokas toimenpide sellaisten määrien perimiseksi, jotka muuten koituisivat veroviranomaisten tappioksi.
It is therefore necessary to examine those aspects before reaching a final conclusion.
Ennen lopullisen johtopäätöksen tekemistä onkin tarpeen tutkia näitä seikkoja.
25 — See points 8 to 10 above.
25 – Ks. edellä 8–10 kohta.
26 — Articles 8(4) and 9(14)(c).
26 – Lain 8 §:n 4 momentti ja 9 §:n 14 momentin c kohta.
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-132/06 rule. 27
JULKISASIAMIES SHARPSTONIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-132/06 lisen vähäisyyssäännön vuoksi.
In addition, it is probable that many illegal activities will not be declared at all for VAT purposes, even where in principle they are subject to the tax. 28
27Lisäksi on todennäköistä, ettei monista lainvastaisista toiminnoista tehdä lainkaan arvonlisäveroilmoitusta, vaikka nekin ovat periaatteessa verollisia. 28
On balance, therefore, it seems to me unlikely that the exclusion of taxable persons who have failed to submit any return at all for any of the tax years concerned will have a significant effect on the numbers benefiting or seeking to benefit from the amnesty.
Mielestäni näyttää kaiken kaikkiaan epätodennäköiseltä, että sellaisten verovelvollisten vapauttamisella, jotka eivät ole tehneet yhtään ilmoitusta miltään asianomaiselta verovuodelta, olisi merkittävää vaikutusta niiden henkilöiden määrään, jotka hyötyvät tai pyrkivät hyötymään armahduksesta.
I am thus not convinced that the exclusion is marginal in overall terms.
En siten ole vakuuttunut siitä, että vapautus on kaiken kaikkiaan marginaalinen.
As regards the visible economy, it is no doubt marginal, simply because anyone visibly carrying on taxable business will feel the need to declare at least enough of that business to ward off uncomfortable scrutiny and, having done so, will not be excluded from the amnesty.
Näkyvän talouden osalta se on epäilemättä marginaalinen jo siksi, että kuka tahansa verollista liiketoimintaa näkyvästi harjoittava henkilö tuntee tarvetta ilmoittaa kyseisestä liiketoiminnasta vähintään sen verran, että hän välttyy ikäviltä tarkastuksilta, ja tällöin hän kuuluu armahduksen piiriin.
But such reasoning does not hold true for the invisible, or underground, economy, which has been estimated at over 26% of GDP in Italy. 29
Tällainen päätelmä ei kuitenkaan koske näkymätöntä, harmaata taloutta, jonka osuus Italian BKT:stä on arviolta yli 26 prosenttia. 29
The Commission counters that the exclusion is not complete — in some cases another settlement procedure under Articles 15 and 16 of Law No 289/2002 may be used in order to terminate reassessment proceedings and reopen the possibility of recourse to the amnesty — but the Italian Government rejoins that the arrangement in question concerns only those for whom such proceedings were still open to challenge.
30 Komissio toteaa tähän, ettei vapautus ole täydellinen – joissakin tapauksissa voidaan käyttää lain nro 289/2002 15 ja 16 §:n mukaista toista määrittämismenettelyä ja siten päättää oikaisumenettely ja saada uusi mahdollisuus turvautua armahdukseen – mutta Italian hallitus vastaa, että kyseinen järjestely koskee vain niitä henkilöitä, joiden osalta tällainen menettely on vielä voitu riitauttaa.
On the other hand, a (theoretically) taxable person who aspires to escape altogether the notice of the tax authorities is perhaps less likely to seek the protection of an amnesty than one who is already known to those authorities but has hidden something from them.
Toisaalta sellainen (teoriassa) verovelvollinen henkilö, joka haluaa kokonaan välttyä veroviranomaisten huomiolta, ei todennäköisesti hae armahduksen tarjoamaa suojaa yhtä helposti kuin verovelvollinen, joka on jo veroviranomaisten tiedossa mutta on salannut näiltä jotakin.
He is also less likely to be audited by them, particularly if their resources are limited, as is argued by the Italian Government.
Hän ei myöskään todennäköisesti joudu yhtä helposti veroviranomaisten tarkastamaksi, varsinkaan jos niiden voimavarat ovat rajalliset, kuten Italian hallitus väittää.
27 — In contrast with the situation in some other Member States, Italy has no VAT registration threshold, so that even the smallest businesses are required to account for tax.
27 – Toisin kuin eräissä muissa jäsenvaltioissa, Italiassa arvonlisäverovelvolliseksi hakeutumiselle ei ole asetettu alarajaa, vaan pienimpienkin yritysten on tilitettävä veronsa.
It appears from the text of Articles 15 and 16 provided by Italy in its rejoinder that reassessment proceedings which have not yet reached the stage of a definitive order or ruling may be terminated by the payment of a sum of at least EUR 150 and up to 50% of the amount of tax claimed, and from Art -icles 8(10) and 9(14) that, once such payment has been made within the relevant time-limit, the taxable person may have recourse to the amnesty under either Article 8 or Article 9.
Italian hallituksen vastaukseensa oheistamasta 15 ja 16 §:n tekstistä ilmenee, että oikaisumenettely, joka ei vielä ole edennyt lopulliseen ratkaisuvaiheeseen, voidaan päättää maksamalla summa, jonka suuruus on vähintään 150 euroa ja enintään 50 prosenttia verosaatavan määrästä, ja 8 §:n 10 momentista ja 9 §:n 14 momentista puolestaan ilmenee, että kun tällainen maksu on suoritettu määräajassa, verovelvollinen voi käyttää joko 8 §:ssä tai 9 §:ssä säädettyä armahdusta.
30 — Articles 8(10) and 9(14).
30 – Lain 8 §:n 10 momentti ja 9 §:n 14 momentti.
COMMISSION v ITALY and wholly dependent on the accuracy of the returns made — which is itself excluded from verification by the amnesty procedure.
KOMISSIO v. ITALIA ovat pelkästään muodollisia ja täysin riippuvaisia veroilmoitusten paikkansapitävyydestä – mitä puolestaan ei voida tarkastaa armahdusmenettelyssä.
The second type of verification concerns claims for reimbursement of VAT, that is to say, situations where input tax exceeds output tax so that the difference between the two is in favour of the taxable person rather than the tax authorities.
Viimeksi mainitut tarkastukset koskevat arvonlisäveron palautushakemuksia eli tilanteita, joissa ostoihin sisältyvä vero on suurempi kuin myynteihin sisältyvä vero, jolloin näiden kahden välinen erotus koituu verovelvollisen eikä veroviranomaisten hyväksi.
The Italian Government asserts that in such cases, regardless of the amnesty, the verification can extend to the supplier who issued the invoices showing the input VAT and who must in any event account for the tax by virtue of having issued the invoice. 32
Italian hallitus katsoo, että tällaisissa tapauksissa tarkastus voidaan armahduksesta huolimatta ulottaa koskemaan tavarantoimittajaa, jonka antamissa laskuissa näkyy ostoihin sisältyvä vero ja joka on laskun antajana joka tapauksessa tilitettävä. 32
Consequently, the exclusion invoked by the Italian Government is of limited scope.
Italian hallituksen mainitsema vapautus on siten soveltamisalaltaan rajallinen.
It is only natural that a tax amnesty seeking to elicit voluntary contributions in lieu of tax which would normally have been due, but which is perceived as difficult to collect by other means, should not extend to reopening, to the benefit of the taxable person, proced -ures which have already been concluded in the tax authorities’ favour.
On vain luonnollista, ettei veroarmahdusta, jolla pyritään saamaan vapaaehtoisia suorituksia sellaisen veron sijasta, joka olisi normaalisti pitänyt maksaa mutta jonka perimistä muilla tavoin pidetään vaikeana, tulisi ulottaa koskemaan menettelyjen avaamista uudelleen verovelvollisen hyödyksi, jos ne on jo päätetty veroviranomaisten hyväksi.
However, taxable persons subject to a pending procedure may benefit from the amnesty, by paying a portion of the sum in issue in that procedure in addition to the sum required under the amnesty procedure.
Ne verovelvolliset, joiden osalta menettely on kesken, voivat kuitenkin hyötyä armahduksesta maksamalla osan menettelyssä kyseessä olevasta summasta armahdusmenettelyssä vaaditun summan lisäksi.
The amnesty will still be attract- ive for them if it means they can gain immunity by paying a lesser amount overall than that which they would have been likely to pay had the procedure been concluded to their detriment.
Armahdus on silloinkin heille houkutteleva, jos he voivat silloin saada suojan maksamalla pienemmän kokonaismäärän kuin minkä he olisivat todennäköisesti joutuneet maksamaan, jos menettely olisi päätetty heidän vahingokseen.
However, the corollary is that the tax authorities will recover a lesser sum than could have been otherwise recovered, while renouncing any further verification.
Tästä kuitenkin seuraa, että veroviranomaiset perivät pienemmän summan kuin mikä olisi muuten voitu periä, ja samalla ne luopuvat lisätarkastuksista.
Third, the Italian Government points out that 31the amount paid under the amnesty may be verified against the figures in the returns made and that, where claims for reimbursement have already been made, recourse to the amnesty procedure does not preclude any verification of the validity of those claims.
Kolmanneksi Italian hallitus huomauttaa, että 31armahduksen perusteella maksettu määrä voidaan tarkastaa vertaamalla sitä tehdyissä ilmoituksissa oleviin lukuihin ja että jos palautushakemuksia on jo tehty, armahdusmenettelyn käyttö ei estä tarkastamasta näiden hakemusten pätevyyttä.
It seems to me that this exclusion from immunity from verification is again likely to be marginal.
Minusta tuntuu, että tällainen vapautus tarkastuksia koskevasta suojasta on sekin lähinnä marginaalinen.
A trader who has claimed a VAT reimbursement to which he was not entitled will have done so either with or without the collusion of his suppliers in providing him with invoices showing an amount of input VAT not in fact accounted for to the authorities.
Elinkeinonharjoittaja, joka on hakenut arvonlisäveron palautusta ilman oikeutta siihen, on menetellyt näin joko salaisella sopimuksella toimittajiensa kanssa tai muuten siten, että hänelle toimitetuissa laskuissa näkyvää ostoihin sisältyvän arvonlisäveron määrää ei itse asiassa ole tilitetty viranomaisille.
If there has been such collusion, it may be wondered whether he will wish to take advantage of the amnesty at all unless detection seems already imminent, since he is in possession of documents entitling him prima facie to the reimbursement and recourse to the amnesty would necessarily involve denouncing his associate(s) in fraud. In
Jos tällainen salainen sopimus on ollut olemassa, voidaan hyvin ihmetellä, haluaako elinkeinonharjoittaja ylipäätänsä hyötyä armahduksesta, jollei hän ole jo vaarassa paljastua, sillä hänen hallussaan on asiakirjoja, jotka näennäisesti oikeuttavat hänet palautukseen, ja hänen olisi armahduksen saadakseen väistämättä annettava ilmi petokseen osallistuneet liikekumppaninsa. Valeyrityksiin perustuvissa
As the Commission rightly points out, the first of those verifications is purely formal
Kuten komissio aivan oikein huomauttaa, ensin mainitut tarkastukset
31 — Under Article 9(9), in particular as interpreted by a judgment of the Constitutional Court of 27 July 2005.
32 – Presidentin asetuksen nro 633/72 54 a §; ks. kuudennen direktiivin 21 artiklan 1 kohdan d alakohta (28 g artiklassa) ja direktiivin 2006/112 203 artikla.
32 — Article 54bis of Presidential Decree No 633/72; cf. Article 21(1)(d) (in Article 28g) of the Sixth Directive, Article 203 of Directive 2006/112.
31 – Lain 9 §:n 9 momentin nojalla, erityisesti sellaisena kuin perustuslakituomioistuin on sitä tulkinnut 27.7.2005 antamassaan tuomiossa.
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-132/06 been achieved.
JULKISASIAMIES SHARPSTONIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-132/06 petoksissa (joissa yksi tai useampi elinkeinonharjoittaja katoaa tilittämättä viranomaisille arvonlisäveroa) toimittajiin kohdistuvasta tutkinnasta ei ymmärrettävästi ole mitään hyötyä.
That falls within the bounds of the latitude which the Commission itself recognises that the Member States enjoy in determining how to deploy resources in order best to ensure compliance and enforcement.
Jos taas mitään salaista sopimusta ei ole ollut, säännönvastaisuudet tuskin paljastuvat ennen tarkastusta.