natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The more connected political organisations and bodies are with immigrants, the more active they will be in pushing for mainstreaming.
Mitä enemmän yhteyksiä poliittisilla organisaatioilla ja elimillä on maahanmuuttajiin, sitä ponnekkaammin ne vaativat valtavirtaistamista.
The issue of voting rights for immigrants at local level can be raised here, since much of service provision takes place at the local level.
Tässä yhteydessä voidaan ottaa esiin myös kysymys äänioikeuden myöntämisestä maahanmuuttajille paikallisvaaleissa, koska suuri osa palveluista tarjotaan nimenomaan paikallistasolla.
Frequently services are municipality funded, and decisions on how they are delivered are taken at the local level.
Palvelut ovat usein kuntien rahoittamia, ja päätökset niiden toteuttamisesta tehdään paikallisesti.
As Common Basic Principle Nr. 9 notes, the participation of immigrants in the democratic process, including involvement in elections, the right to vote and membership in political parties, supports integration and should be promoted wherever possible.
Kuten yhteisessä perusperiaatteessa nro 9 todetaan, maahanmuuttajien osallistuminen demokraattiseen prosessiin, muun muassa vaaleihin, sekä äänioikeus ja mahdollisuus liittyä poliittisten puolueiden jäseneksi edistävät kotoutumista, minkä vuoksi niitä olisi tuettava, aina kun se on mahdollista.
In the dynamic relationship between general and targeted services, NGOs and mainstream providers develop changing patterns of interaction.
Kun yleisten ja kohdennettujen palvelujen suhde on varsin dynaaminen, myös valtiosta riippumattomien järjestöjen ja yleispalvelujen tarjoajien vuorovaikutuksen muodot vaihtelevat.
They can be characterised by complementarity or competition, by coordination or duplication, by transparency or inefficiency.
Nämä kaksi tahoa voivat joko täydentää toisiaan tai kilpailla keskenään. Ne voivat koordinoida toimiaan avoimesti tai toteuttaa niitä päällekkäin tehottomasti.
The challenge is to build on common interests and relative strengths to create a relationship in which an equal partnership is possible.
Haasteena on kehittää toimintaa yhteisten etujen ja eri osapuolten vahvuuksien pohjalta ja luoda näin suhde, joka luo edellytykset tasavertaiselle kumppanuudelle.
However, sustainability is a key concern for NGOs.
Kotouttamiskäsikirja
Social counselling for refugees in Hungary- The NGO Menedék – the Hungarian Association for Migrants - was established in 1995 as a civil initiative with funding from UNHCR.- In 1998, Menedék launched a UNHCR-funded project whose aim was to mediate between users and governmental or municipality service providers.
Pakolaisille tarkoitettu sosiaalineuvonta Unkarissa– Unkarilainen valtiosta riippumaton pakolaisjärjestö Menedék perustettiin vuonna 1995 kansalaisaloitteen pohjalta. Rahoitus saatiin YK:n pakolaisasiain päävaltuutetun toimistolta (UNHCR).– Vuonna 1998 Menedék käynnisti UNHCR:n rahoittaman hankkeen, jossa se tarjoutui toimimaan välittäjänä kansallisten tai kunnallisten palveluntarjoajien ja niiden käyttäjien välillä.
In the course of the project, Menedék found that many cases were not effectively taken up by the mainstream services.
Hankkeen yhteydessä Menedék totesi, että yleisten palvelujen tarjoajat eivät ottaneet monia tapauksia lainkaan käsiteltäväksi.
It therefore started its own counselling service for refugees.- The counselling service became known among mainstream agencies, and refugee users were referred to it in growing numbers.- In 2002-2003, UNHCR withdrew its funding.
Siksi se aloitti oman pakolaisneuvon-nan.– Kun tieto neuvontapalvelusta levisi yleisvirastojen keskuudessa, sinne alettiin ohjata yhä useampia pakolaisasiakkaita.– Vuosina 2002–2003 UNHCR lopetti hankkeen rahoittamisen.
Menedék then tried to interest mainstream providers in the service without success.
Tämän jälkeen Menedék yritti turhaan saada yleisten palvelujen tarjoajia jatkamaan toimintaa.
In particular, the suggestion that mainstream agencies should themselves work with refugees and immigrants while retaining Menedék as a ‘resource centre’ was not taken up.- In 2005, Menedék developed a system of ‘case-management’ where it plays a coordinating and mediating role between refugee users and service providers.
Ehdotus, jonka mukaan yleiset virastot ryhtyisivät itse tarjoamaan palveluja pakolaisille ja maahanmuuttajille, samalla kun Menedék jatkaisi toimintaansa jonkinlaisena resurssikeskuksena, ei saanut kannatusta.– Vuonna 2005 Menedék kehitti järjestelmän, jossa se toimii koordinoijana ja välittäjänä palveluntarjoajien ja palveluja käyttävien pakolaisten välillä.
One of its aims has been the recognition of Menedék’s position and expertise at the policy level.
Yksi Menedékin tavoitteista on ollut saada asemalleen ja asiantuntemukselleen tunnustusta päätöksentekotasolla.
Targeted activities geared towards immigrants are a key source of knowledge for mainstream organisations.
Erityisesti maahanmuuttajille tarkoitetut erityispalvelut ovat yleisille organisaatioille keskeinen tietolähde.
Policy-makers should be proactive in soliciting information from voluntary and community organisations directly in touch with particular groups.
Poliittisten päättäjien tulisi hankkia aktiivisesti tietoa eri yhteisöjä edustavilta ja vapaaehtoisjärjestöiltä, joilla on suorat yhteydet eri ryhmiin.
Information can be gathered through commissioning qualitative studies or through direct consultation of the practitioners involved.
Tietoja voidaan kerätä tekemällä laadullista tutkimusta tai kuulemalla suoraan kentällä toimivia työntekijöitä.
Best practice seminars for targeted initiatives can be organised which bring together those carrying out targeted measures and staff from agencies not yet involved with mainstreaming immigrant integration.
Kohdennettujen aloitteiden yhteydessä voidaan järjestää parhaiden käytäntöjen keräämiseksi seminaareja, joihin osallistuu sekä kohdennettujen toimenpiteiden toteuttajia että sellaisten virastojen henkilöstöä, jotka eivät vielä ole mukana maahanmuuttajien kotouttamisen valtavirtaistamisessa.
Where targeted activities are State-funded, the implementing organisations could be asked to gear their evaluation reports towards sharing experience.
Silloin kun kohdennetut toimet ovat valtion rahoittamia, niiden täytäntöönpanosta vastaavia organisaatioita voidaan pyytää laatimaan arviointiraporttinsa niin, että niiden pohjalta on helppo jakaa kokemuksia.
Reports could, for instance, include a section on ‘lessons learned for mainstream agencies’.
Raporteissa voitaisiin käsitellä erikseen sellaisia kokemuksia, joista on hyötyä erityisesti yleisiä palveluja
Evaluations should be seen as helpful learning opportunities in this context.
* tuottaville viranomaisille. Arvioinnit olisi nähtävä hyödyllisenä tietolähteenä.
They are further discussed in Chapter 4 of this handbook.
Tätä aihetta käsitellään lähemmin tämän käsikirjan 4. luvussa.
Independently of specific projects, NGOs, including migrant associations, can become ‘centres of expertise’ and capitalise on their knowledge of communities by becoming trainers and advisors for mainstream providers or governmental authorities.
Valtiosta riippumattomat järjestöt, myös maahanmuuttajien omat järjestöt, voivat toimia paitsi erillisten hankkeiden toteuttajina myös osaamiskeskuksina ja hyödyntää tiettyjen yhteisöjen tuntemustaan antamalla koulutusta ja konsultointiapua yleisten palvelujen tarjoajille tai kansallisille viranomaisille.
They can also develop materials to be used in mainstream curricula for public administration staff, social workers, etc.
Ne voivat myös laatia tiedotusmateriaalia julkishallinnon yleisten palvelujen henkilöstöä varten, esimerkiksi sosiaalityöntekijöitä varten.
Demand for such activities is likely to grow further as intercultural competences are increasingly valued.
Tällaisen toiminnan kysyntä todennäköisesti lisääntyy sitä mukaa kuin monikulttuurista osaamista aletaan arvostaa yhä enemmän.
NGOs can also be advocacy and campaigning organisations.
Valtiosta riippumattomat järjestöt voivat myös ajaa edustamiensa ryhmien etuja ja toteuttaa tiedotuskampanjoita.
By focusing attention on specific aspects of immigrant integration, they help to sustain the profile of the issue.
Tuomalla esiin maahanmuuttajien kotoutumiseen liittyviä erityisnäkökohtia ne edistävät osaltaan näiden kysymysten näkyvyyttä.
Good practice suggests that governments should recognise the varied roles of NGOs as advocacy organisations, as providers of services such as interpretation or information
Parhaat käytänteet osoittavat, että kansallisten viranomaisten tulisi tunnustaa valtiosta riippumattomien järjestöjen monimuotoinen asema etujärjestöinä, palveluntarjoajina (esimerkiksi tulkkaus tai tiedonhankinta) sekä vuoropuhelun välittäjinä.
(ANDBOOK฀ON฀)NTEGRATION
Kotouttamiskäsikirja
Chapter 1: Conclusions
1. luku: Päätelmät
Can processes and structures be adapted to improve accessibility to immigrants on the basis of equality?2.
Kokemus on osoittanut, että valtavirtaistamiskäytänteet ovat tehokkaampia, jos ne perustuvat johdonmukaiseen poliittiseen viestiin.
Experience demonstrates that mainstreaming practices are more effective if they are based on a coherent political message, namely that considering immigrant integration is not a ‘luxury’ but simply an element of an institution’s mandate when its clients, members or stakeholders are becoming increasingly diverse.3.
Tämä viesti on se, että maahanmuuttajien kotouttaminen ei ole ylellisyyttä, vaan luonnollinen osa jokaisen sellaisen organisaation toimintaa, jonka asiakkaista, jäsenistä tai sidosryhmistä yhä useampi kuuluu johonkin maahanmuuttajaryhmään.
One way of making such an assessment is by looking at the services themselves: are they used in the manner that they were designed for, or are they used inappropriately, suggesting that there are communication gaps or mismatches between needs and offers?4.
Yksi tapa arvioida tätä on tarkastella palveluja siltä kannalta, käytetäänkö niitä niin kuin suunnittelijat ovat tarkoittaneet vai tavalla tai toisella väärin, mikä saattaa olla merkki viestintäkatkosta tai siitä, että kysyntä ja tarjonta eivät kohtaa.
Once mainstream providers become aware of service gaps, the challenge is to find a good balance between targeted services and general ones.
Kun yleisten palvelujen tarjoajat havaitsevat palveluissaan puutteita, haasteena on löytää oikea tasapaino yleisten ja kohdennettujen palvelujen välillä.
A clear division of roles and tasks can help to avoid service overlaps and lack of coordination.5.
Selkeä tehtävänjako voi auttaa välttämään palvelujen päällekkäisyyttä ja koordinoinnin puutetta.
In the light of the constant inflow of information about their target public, service providers need to make judgments about whether the usual organisational processes, policies, practices and structures can be adjusted or whether additional measures are needed.6.
Kun palveluntarjoajat keräävät jatkuvasti tietoa palvelujen käyttäjistä, niiden on samalla ratkaistava, voidaanko tavanomaisia organisatorisia menettelyjä, toimintamalleja, käytänteitä ja rakenteita mukauttaa vai tarvitaanko lisätoimenpiteitä.
In considering these factors, those concerned should be guided by a concern for proportionality.7.
Näitä tekijöitä punnittaessa olisi sovellettava oikeasuhteisuuden periaatetta.
Knowledge about immigrant and refugee clients can be gained in different ways: by analysing and generating data, by making intercultural competence a priority in the selection, training and evaluation of staff, by involving outside experts, by consulting with immigrant groups or individual citizens, and by learning from targeted initiatives.8.
Maahanmuuttaja- ja pakolaistaustaisista asiakkaista voidaan hankkia tietoa eri tavoin: analysoimalla ja tuottamalla tietoa, asettamalla monikulttuurinen osaaminen painopisteeksi henkilöstön valinnassa, koulutuksessa ja arvioinnissa, käyttämällä ulkopuolisia asiantuntijoita, kuulemalla maahanmuuttajayhteisöjen edustajia tai yksittäisiä kansalaisia ja ottamalla oppia kohdennetuista aloitteista.
NGOs can act as intermediaries and help to change perceptions that service providers and users have of each other.
Valtiosta riippumattomat järjestöt voivat toimia välittäjinä ja auttaa muuttamaan palveluntarjoajien ja käyttäjien näkemyksiä toisistaan.
For instance, community support groups can have an effect on what immigrants know and expect from service provision.9.
Esimerkiksi yhteisöjen omat tukiryhmät voivat vaikuttaa siihen, mitä maahanmuuttajat tietävät palvelujen tarjoajista ja mitä he näiltä odottavat.
Of particular importance are the attitudes of staff members in service providing institutions that have to adapt their working processes to accommodate diversity.
Erityisen tärkeää on se, miten palveluja tarjoavien instituutioiden henkilöstö suhtautuu siihen, että sen on muutettava työskentelymenetelmiään monikulttuurisuuden huomioonottamiseksi.
Can they be motivated to listen to users, review their methods and work on their competences?
Voidaanko henkilöstöä motivoida kuuntelemaan käyttäjiä, tarkistamaan työskentelymenetelmiään ja kehittämään osaamistaan?
The more connected political organisations and bodies are with immigrants, the more active they will be in pushing for mainstreaming.11.
Mitä enemmän yhteyksiä poliittisilla organisaatioilla ja elimillä on maahanmuuttajiin, sitä ponnekkaammin ne vaativat valtavirtaistamista.
Targeted activities geared towards immigrants are a key source of knowledge for mainstream organisations.
11) Erityisesti maahanmuuttajille tarkoitetut erityispalvelut ovat yleisille organisaatioille keskeinen tietolähde.
(OUSING฀IN฀AN฀URBAN฀ENVIRONMENT
Asuminen kaupunkiympäristössä
Housing is vitally important for individuals, families and communities and it is a critical factor in promoting integration.
Asuminen on olennainen osa yksilöiden, perheiden ja yhteisöjen elämää, minkä vuoksi se on ratkaisevan tärkeä tekijä myös kotouttamisen edistämisessä.
This chapter describes practices that aim to broaden the housing choices of immigrants by lowering barriers to access and improving housing quality.
Tässä luvussa kuvaillaan käytäntöjä, joiden tarkoituksena on laajentaa maahanmuuttajien asumisvaihtoehtoja madaltamalla kynnystä asunnon saamiseen ja parantamalla asumisen laatua.
While such measures are mostly small-scale and targeted, they are implemented against the backdrop of broader urban policies and structures.
Vaikka tällaiset toimet ovat yleensä pienimuotoisia ja kohdennettuja, ne ovat osa laajempaa kaupunkipolitiikkaa ja -rakenteita.
In some European cities today, more than half the residents have an immigrant background, leading to new conditions of diversity.
Eräissä Euroopan kaupungeissa jo yli puolet asukkaista on maahanmuuttajataustaisia, mikä merkitsee aivan uutta monikulttuurisuuden astetta.
Such cities are often pioneers in the development of measures relating to urban regeneration, mixed ownership and tenancy, inclusive institutions and services, and communication and participation, which can contribute to a better living environment for an increasingly diverse population.
Tällaiset kaupungit ovat usein edelläkävijöitä, kun on suunniteltava kaupunkialueiden elvyttämiseen tähtääviä toimenpiteitä, jotka voivat liittyä esimerkiksi omistus- ja vuokra-asumisen yhdistämiseen samalla alueella tai osallistavien instituutioiden ja palvelujen sekä viestinnän ja osallistamisen suunnitteluun, niin että voidaan edistää entistä paremman elinympäristön muodostumista yhä monikulttuurisemmalle väestölle.
Common Basic Principle Nr. 7 provides the context for situating housing policies within the framework of immigrant integration. It reads: ‘Frequent interaction between immigrants and Member State citizens is a fundamental mechanism for integration.
Yhteinen perusperiaate nro 7 koskee asuntopolitiikan merkitystä maahanmuuttajien kotouttamisessa: ”Maahanmuuttajien ja jäsenvaltion kansalaisten välinen jatkuva kanssakäyminen on keskeinen osa kotouttamista.
Shared forums, intercultural dialogue, education about immigrants and immigrant cultures, and stimulating living conditions in urban environments enhance the interactions between immigrants and Member State citizens.’
Kohtaamispaikat, kulttuurienvälinen vuoropuhelu, maahanmuuttajista ja heidän kulttuuristaan annettava opetus sekä elinolojen parantaminen kaupunkialueilla lisäävät maahanmuuttajien ja jäsenvaltioiden kansalaisten välistä vuorovaikutusta.”
Broadening immigrants’ housing choices
Maahanmuuttajien asumisvaihtoehtojen laajentaminen
Immigrants, like all residents, develop housing strategies based on their needs and on the opportunities offered by the environment.
Maahanmuuttajat suunnittelevat asumistaan samalla tavoin kuin muutkin ihmiset eli omien tarpeidensa ja tarjolla olevien mahdollisuuksien pohjalta.
Policies should seek to broaden their choices by ensuring equal opportunities in the housing market, in terms of access as well as quality.
Päätöksentekoprosessin yhteydessä olisi pyrittävä laajentamaan heidän valinnanmahdollisuuksiaan turvaamalla yhtäläiset oikeudet asuntomarkkinoilla niin asuntojen saatavuuden kuin niiden laadunkin suhteen.
Access to housing
Asunnon saaminen
Many immigrants experience direct and indirect discrimination in the housing market.
Monet maahanmuuttajat kohtaavat asuntomarkkinoilla sekä välitöntä että välillistä syrjintää.
Home owners may be unwilling to sell or rent to immigrants altogether.
Jotkut kiinteistönomistajat eivät halua myydä tai vuokrata asuntoaan maahanmuuttajille.
Others may ask for excessive rents and advance deposits, refuse to accept guarantors, or require unnecessary documentation and references.
Toiset saattavat vaatia ylisuurta vuokraa ja vuokratakuuta, kieltäytyä hyväksymästä takaajia tai vaatia esittämään asiakirjoja ja suosituksia, joita ei todellisuudessa tarvita.
Because of the difficulties in accessing private housing, the demand for social rented accommodation is often high among immigrants.
Yhteiskunnan tukemien vuokra-asuntojen kysyntä on usein suurta maahanmuuttajien keskuudessa muun muassa siksi, että heidän voi olla vaikeaa hankkia asuntoa yksityisiltä markkinoilta.
However, social housing is a scarce resource and waiting lists are long.
Sosiaalisin perustein jaettavia vuokra-asuntoja ei kuitenkaan ole saatavissa rajattomasti, ja niihin on usein jonotettava kauan.
Disadvantage and discrimination affecting immigrants and minorities across the EU15 are documented in the 2005 EUMC publication Migrants, Minorities and Housing: Exclusion, Discrimination and Anti-Discrimination in 15 Member States of the European Union, which is based on national reports by the EUMC focal points.
Euroopan rasismin ja muukalaisvihan seurantakeskus (EUMC) julkaisi vuonna 2005 raportin maahanmuuttajien ja vähemmistökansallisuuksien kohtaamasta epätasa-arvoisesta kohtelusta ja syrjinnästä EU:n 15 jäsenvaltiossa otsikolla Migrants, Minorities and Housing: Exclusion, Discrimination and Anti-Discrimination in 15 Member States of the European Union.
Community law provides for equal treatment of longterm residents with nationals with regard to access to goods and services and protects against discrimination on the basis of race and ethnicity in the supply of goods and services (including housing).
* tavuuden suhteen. Lainsäädännössä myös kielletään rotuun tai kansallisuuteen perustuva syrjintä tavaroiden ja palvelujen (muun muassa asuntojen) saamisessa.
More intensive use can be made of legislation banning discrimination in the field of service provision, including housing.
Syrjinnän kieltävää lainsäädäntöä olisi sovellettava yhä tehokkaammin palvelujen, myös asuntojen, tarjoamisessa.
In this case the court convicted a landowner of racial discrimination based on Article 225-2 of the Penal Code for refusing to sell a piece of land on grounds of race.
Syrjintäkieltoa koskevan lainsäädännön soveltaminen Ranskassa Asia: Hamida ja Audrey Brahmia, Grenoblen rikostuomioistuimen 14. syyskuuta 2004 antama tuomio
After having accepted an offer for the sale of a piece of land, the owner refused to complete the transaction, arguing that he was afraid of provoking problems with the neighbours because the buyer was ‘Arab’.
Maanomistaja hyväksyi ensin tontista tehdyn ostotarjouksen mutta kieltäytyi saattamasta kauppaa päätökseen vedoten siihen, että hän pelkäsi aiheuttavansa naapureille ongelmia, koska ostaja oli ”arabi”.
After requesting a copy of the buyer’s marriage certificate in order to verify his ‘good behaviour’, photographs of the wedding to evaluate his demeanour, and asking for a higher price and reducing the surface to be sold, he still refused to complete the transaction, raising technical problems and estate and property law problems preventing the completion of the sale.
Maanomistaja vaati ostajaa esittämään jäljennöksen vihkitodistuksesta tarkistaakseen tämän ”hyvän käytöksen” ja valokuvia häistä voidakseen arvioida tämän käytöstä. Hän myös korotti kauppahintaa, pienensi myytävän tontin kokoa ja kieltäytyi lopulta saattamasta kauppaa päätökseen vetoamalla teknisiin ja kiinteistölainsäädäntöön liittyviin ongelmiin.
The landowner was sentenced by the Grenoble Criminal Court but appealed the decision.
Grenoblen rikostuomioistuin langetti maanomistajalle tuomion, mutta tämä haki siihen muutosta.
On 27 October 2005, the Court of Appeal increased the verdict to a six-month suspended sentence, together with a 6000 Euro fine and the requirement that the conviction be published in the real estate sections of the two major local papers and the most important publication of the real estate industry ‘la Revue Bleue’.
Muutoksenhakutuomioistuin kovensi rangaistusta määräämällä maanomistajalle 27. lokakuuta 2005 antamallaan tuomiolla kuuden kuukauden ehdollisen vapausrangaistuksen ja 6 000 euron sakon. Lisäksi tuomioistuin vaati, että tuomio on julkaistava kahden suurimman paikallislehden kiinteistösivuilla ja tärkeimmässä kiinteistöalan julkaisussa (la Revue Bleue).
Provisions pertaining to housing are usually dispersed over a great many laws and define, often in complex language, what the rights and obligations of house owners and occupants are.
Asumisesta säädetään yleensä monissa eri säädöksissä, joissa kiinteistönomistajan ja asukkaiden oikeudet ja velvollisuudet saatetaan määritellä monimutkaisin sanakääntein.
Housing codes of conduct can explain in practical terms what housing legislation means in practice.
Asumista koskevissa käytännesäännöissä voitaisiin selittää selkeästi, mitä asumislainsäädäntö käytännössä tarkoittaa.
Codes of Practice on Equality in Housing can have four broad aims:a. To set standards for achieving equality and provide practical guidance on how to prevent unlawful racial discrimination and achieve equality of opportunity in the field of housing and services related to housing;b.
Laaditaan standardit, joita noudattaen tasa-arvoisuus toteutuu, ja annetaan käytännön ohjeita siitä, miten lainvastainen rotusyrjintä voidaan estää ja miten tasavertaiset mahdollisuudet asumisen ja siihen liittyvien palvelujen alalla voidaan toteuttaa.
To help housing organisations and others who have duties under the housing and planning provisions of various national laws to understand their responsibilities and rights;
Autetaan asuntoyhdistyksiä ja muita tahoja, jotka vastaavat asumiseen liittyvistä asioista erilaisten kansallisiin lakeihin sisältyvien, asumista koskevien säännösten nojalla, ymmärtämään vastuunsa ja oikeutensa tällä alalla.
(OUSING฀IN฀AN฀URBAN฀ENVIRONMENT c.
Asuminen kaupunkiympäristössä c)
To help lawyers and other advisers to advise their clients, and to assist courts and tribunals in interpreting legal concepts; andd.
Autetaan lakimiehiä ja muita oikeudellisia neuvonantajia neuvomaan asiakkaitaan ja avustamaan tuomioistuimia oikeudellisten käsitteiden tulkitsemisessa.
To make sure anyone contemplating bringing legal proceedings has a clear understanding of both legislation and good practice in the field of housing and services related to housing.
Varmistetaan, että jos joku harkitsee asian vireillepanoa tuomioistuimessa, hänellä on oikeat tiedot sekä asumista ja asumispalveluja koskevasta lainsäädännöstä että niihin liittyvistä käytänteistä.