natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It is likely that for small operators compliance with administrative requirements laid out by the directive is more burdensome and related costs will be more difficult to offset given the relatively limited amount of electricity which they sell.
On todennäköistä, että direktiivissä asetettujen hallinnollisten edellytysten noudattamisesta koituu pienille verkonhaltijoille enemmän hankaluuksia ja niiden on vaikeampi kattaa noudattamisesta aiheutuvat kustannukset, kun otetaan huomioon kyseessä olevien verkkojen myymän sähkön vähäinen määrä.
Moreover, in the present case, the operator of the transmission system is also required to contribute to the security of electricity supply.
Nyt esillä olevassa asiassa siirtoverkonhaltija on Puolan hallituksen mukaan lisäksi velvollinen myötävaikuttamaan toimitusvarmuuden turvaamiseen.
However, before the operator of a small system can be exempted from obligations
Puolan hallitus kuitenkin katsoo, että ennen kuin pienen verkon haltija voidaan
It recalls that one of the main objectives of the directive was to establish free competition and that it targeted especially
Se muistuttaa, että yksi direktiivin päätavoitteista oli varmistaa vapaa kilpailu ja että se kohdistettiin erityisesti monopoliasemassa tai lähes monopoliasemassa
G — The Commission
G Komissio oleviin yrityksiin, jotka estävät toiminnallaan tehokkaan kilpailun.
The Commission is of the view that Paragraph 110(1)(1) of the EnWG is incompatible with Article 20(1) of the Directive.
Komissio katsoo, että EnWG:n 110 §:n 1 momentin 1 kohta on ristiriidassa direktiivin 20 artiklan 1 kohdan kanssa.
The application of the provisions of the directive to even the smallest systems would be absurd and unreasonable.
Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus katsoo, että direktiivin säännösten soveltaminen kaikkein pienimpiinkin verkkoihin olisi absurdia ja kohtuutonta.
Compliance with third party access obligations would make it too burdensome to run small and new systems and thus harder for them to compete effectively with larger-scale electricity undertakings.
Kolmansien osapuolten verkkoon pääsyä koskevien velvoitteiden noudattaminen tekisi pienten ja uusien verkkojen ylläpitämisestä liian hankalaa, jolloin näiden verkkojen olisi vaikeampi kilpailla tehokkaasti suurempien sähköyhtiöiden kanssa.
In contrast, their exclusion from third party access requirements would have a negligible impact on the liberalisation of the electricity market given their very limited sphere of operation.
Pienten ja uusien verkkojen vapauttaminen kolmansien osapuolten verkkoon pääsyä koskevien velvoitteiden noudattamisesta ei sen sijaan vaikuttaisi juuri lainkaan sähkömarkkinoiden vapauttamiseen, kun otetaan huomioon näiden verkkojen suppea toiminta-alue.
It submits that Article 20 of the Directive, which requires that third parties are granted access to transmission and distribution systems, is applicable to the factual situation which gave rise to the dispute before the referring court.
Se väittää, että direktiivin 20 artiklaa, jossa edellytetään, että kolmansille osapuolille varmistetaan pääsy siirto- ja jakeluverkkoihin, on sovellettava ennakkoratkaisua pyytäneessä tuomioistuimessa vireillä olevaan oikeudenkäyntiasiaan johtaneeseen konkreettiseen tilanteeseen.
The system in question is a distribution system within the meaning of Article 2(6) of the Directive because it serves to distribute electricity to FLH and further 93 companies located at the airport.
Kyseessä oleva verkko on direktiivin 2 artiklan 6 alakohdassa tarkoitettu jakeluverkko, koska sitä käytetään sähkönjakeluun FLH:lle ja 93 muulle lento-asema-alueelle sijoittautuneelle yritykselle.
Therefore the freedom to access such a system must be ensured in accordance with Article 20(1) of the Directive.
Näin ollen vapaa pääsy tällaiseen verkkoon on varmistettava direktiivin 20 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
Lastly, according to the wording of the definition of ‘distribution’ in Article 2(5) of the Directive, it is made ‘with a view to its delivery to customers’.
Lisäksi direktiivin 2 artiklan 5 alakohtaan sisältyvän ”jakelun” määritelmän mukaan jakelu tarkoittaa ”sähkön siirtämistä – – asiakkaille”.
Therefore, delivery to customers must be the main objective of a distribution system, but this is obviously not the case of FLH which itself consumes 85.4% of the electricity transported through its system.
Näin ollen jakeluverkon päätavoitteena on Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen mukaan oltava sähkön siirtäminen asiakkaille, mutta näin ei selvästikään ole FLH:n tapauksessa, sillä se itse kuluttaa
Thus, the directive provides for only one general exception to third party access obligations.
Direktiivissä säädetäänkin ainoastaan yhdestä kolmansien osapuolten verkkoon pääsyä koskevasta yleisestä poikkeuksesta.
That exception is set out in Article 20(2) and is linked to the lack of necessary capacity of the system operator.
Tämä poikkeus sisältyy 20 artiklan 2 kohtaan, ja se on kytköksissä verkonhaltijan energiantoimittamiseen tarvitseman kapasiteetin puuttumiseen.
However, this provision of the directive cannot justify a general exception defined by law because operation networks within the meaning of Paragraph 110(1)(1) of the EnWG are neither necessarily nor permanently subject to such a lack of capacity.
Direktiivin tällä säännöksellä ei kuitenkaan voida komission mielestä perustella lainsäädännössä määriteltyä yleistä poikkeusta, koska EnWG:n 110 §:n 1 momentin 1 kohdassa tarkoitetut verkot eivät kärsi välttämättä tai pysyvästi riittämättömästä kapasiteetista.
The size of a system only plays a role for issues relating to the legal separation of distribution system operators, as it appears from Article 15(2) of the Directive.
Verkon koolla on merkitystä ainoastaan tapauksissa, jotka liittyvät jakeluverkonhaltijoiden oikeudelliseen eriyttämiseen, mikä käy ilmi direktiivin 15 artiklan 2 kohdasta.
According to consistent caselaw, it is solely for the national court to determine, in the light of the particular circumstances of the case, both the need for a preliminary ruling in order to enable it to deliver judgment and the relevance of the questions which it submits to the Court.
Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan yksinomaan kansallisen tuomioistuimen tehtävänä on kunkin asian erityispiirteiden perusteella harkita, onko ennakkoratkaisu tarpeen asian ratkaisemiseksi ja onko sen yhteisöjen tuomioistuimelle esittämillä kysymyksillä merkitystä asian kannalta.
The Court can refuse a request submitted by a national court only where it is quite obvious that the ruling sought by that court on the interpretation of Community law bears no relation to the actual facts of the main action or its purpose or where the problem is general or hypothetical. 7
Yhteisöjen tuomioistuin voi jättää tutkimatta kansallisen tuomioistuimen esittämän pyynnön ainoastaan, jos on ilmeistä, että kansallisen tuomioistuimen pyytämällä yhteisön oikeussäännön tulkitsemisella ei ole mitään yhteyttä kansallisessa tuomioistuimessa käsiteltävän asian tosiseikkoihin tai kohteeseen, tai jos kysymys on yleisluonteinen tai hypoteettinen. 7
Article 13 of the Directive does not offer any justification for an exemption of certain systems from third party access obligations.
Direktiivin 13 artiklalla ei komission mukaan voida perustella tiettyjen verkkojen vapauttamista kolmansien osapuolten verkkoon pääsyä koskevasta velvoitteesta.
This, however, is not the case here.
Näin ei kuitenkaan ole nyt esillä olevassa asiassa.
It is clear from the order for reference that the referring court has doubts as to whether Paragraph 110(1)(1) of the EnWG, as it
Ennakkoratkaisupyynnöstä käy selväksi, että kansallinen tuomioistuin
Neither can the exception provided for under Article 26(1) of the Directive for ‘micro isolated systems’ serve as a basis for Paragraph 110(1)(1) EnWG because, inter alia, no request has been submitted to the Commission for that purpose.
EnWG:n 110 §:n 1 momentin 1 kohtaa ei voida sen mielestä perustella myöskään direktiivin 26 artiklan 1 kohdassa säädetyllä erittäin pieniä erillisiä verkkoja koskevalla poikkeuksella muun muassa siksi, että komissiolta ei ole pyydetty poikkeuksen soveltamista.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-439/06 serve to supply the energy needs of the undertaking itself or of connected undertakings.
JULKISASIAMIES MAZÁKIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-439/06 epäilee, onko EnWG:n 110 §:n 1 momentin 1 kohta nykyisessä sanamuodossaan yhteensoveltuva direktiivin 20 artiklan 1 kohdan kanssa.
stands, is compatible with Article 20(1) of the Directive.
yritysverkot, jotka sijaitsevat alueellisesti yhteenkuuluvalla yritysalueella ja palvelevat pääasiallisesti energiantoimituksia oman yrityksen sisällä tai omistussuhteessa olevaan yritykseen.
Directive 2003/54 marks the second phase of the liberalisation of the market in electricity within the European Community.
2003/54 käynnisti toisen vaiheen Euroopan yhteisön sähkömarkkinoiden vapauttamisessa.
Its objective is to complete the internal market in electricity launched by Directive 96/92/EC 8(the ‘first electricity directive’). 9
Sen tarkoituksena on saattaa päätökseen direktiivillä 96/92/EY 8(jäljempänä ensimmäinen sähköalan direktiivi) käynnistettyjen sähkön sisämarkkinoiden toteuttaminen. 9
It is true that the question referred to the Court not only refers to the actual formulation of Paragraph 110(1)(1) of the EnWG, but adds the phrase ‘even where such system access would not impose an unreasonable burden’.
On totta, että yhteisöjen tuomioistuimelle esitetyssä kysymyksessä paitsi viitataan EnWG:n 110 §:n 1 momentin 1 kohdan tosiasialliseen muotoiluun, siinä myös lisätään lause ”silloinkaan, kun vapaasta verkkoon pääsystä ei aiheudu kohtuuttomia hankaluuksia”.
By such a statement the referring court merely identifies where in its view the problem of compatibility of the implementing national law with the directive arises, namely in the fact that the derogation from third party access obligations is granted without further consideration of the actual burden that compliance with such obligations may actually impose on the system operator, whereas, in the referring court’s view, a requirement to take that burden into account follows from the directive.
Tällä toteamuksella kansallinen tuomioistuin ainoastaan ilmaisee, mihin täytäntöönpanevan kansallisen lainsäädännön yhteensoveltuvuutta koskeva ongelma sen mielestä perustuu, nimittäin siihen, että poikkeukset kolmansien osapuolten verkkoon pääsyä koskeviin velvoitteisiin myönnetään ottamatta riittävän hyvin huomioon niitä tosiasiallisia hankaluuksia, joita verkonhaltijalle voi aiheutua mainittujen velvoitteiden noudattamisesta, kun taas kansallisen tuomioistuimen mukaan aiheutuvat hankaluudet on otettava direktiivin nojalla huomioon.
However, this does not make the question hypothetical.
Tämä ei kuitenkaan tee kysymyksestä hypoteettista.
One of the key elements of the liberalisation of the internal market for electricity is third party access to the network.
Yksi sähkön sisämarkkinoiden vapauttamisen keskeisiä osatekijöitä on kolmansien osapuolten pääsy verkkoon.
In the directive the principle of third party access is reflected in Article 20(1), which requires Member States to ensure the implementation of third party access to transmission
Kolmansien osapuolten verkkoon pääsyä koskeva periaate sisältyy direktiivin 20 artiklan 1 kohtaan, jonka nojalla jäsenvaltioiden on varmistettava kolmansien osapuolten pääsy siirto- ja
8 — Directive of the European Parliament and of the Council of 19 December 1996 concerning common rules for the internal marked in electricity (OJ 1997 L 27, p. 20).
8 – Sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä 19.12.1996 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EYVL 1997, L 27, s. 20).
9 — A third legislative package has been presented by the Commission on 19 September 2007 (see Commission press release IP/07/1361 and Explanatory Memorandum of the third energy package, available at http://ec.europa.eu/energy/ electricity/package_2007/doc/2007_09_19_explanatory_ memorandum_en.pdf).
9 – Komissio esitti 19.9.2007 kolmannen lainsäädäntöpaketin (ks. komission lehdistötiedote IP/07/1361 ja kolmannen energiapaketin perustelut, saatavilla osoitteessa http://ec.europa. eu/energy/electricity/package_2007/doc/2007_09_19_expla- natory_memorandum_en.pdf).
It appears that the changes proposed do not concern the provision at issue in the present proceedings.
Näyttää siltä, että ehdotetut muutokset eivät koske nyt esillä olevassa asiassa käsiteltävää säännöstä.
Thus, the reference for a preliminary ruling is admissible and the question to be answered by the Court is, in essence, whether Article 20(1) of the Directive precludes national legislation, such as Paragraph 110(1)(1) EnWG, which excludes, as a rule, the application of the provisions on third party access to so called ‘operation networks’ which are located on a geographically connected operation zone and which predominantly
Näin ollen ennakkoratkaisupyyntö voidaan ottaa tutkittavaksi, ja yhteisöjen tuomioistuimen on vastattava lähinnä siihen, onko direktiivin 20 artiklan 1 kohta esteenä kansalliselle lainsäädännölle, kuten EnWG:n 110 §:n 1 momentin 1 kohdalle, jossa vapautetaan säännönmukaisesti kolmansien osapuolten verkkoon pääsyä koskevien säännösten soveltamisesta niin sanotut
Therefore the relevant issue in the present case is whether a system, such as that operated by FLH and which may be exempted in application of contested German legislation, is in fact a ‘distribution system’ within the meaning of the directive.
Nyt esillä olevan asian kannalta merkityksellinen seikka on näin ollen se, onko FLH:n ylläpitämän kaltainen verkko, johon voidaan soveltaa poikkeusta riidanalaisen Saksan lainsäädännön nojalla, tosiasiassa direktiivissä tarkoitettu jakeluverkko.
It is undisputed that a system such as that operated by FLH is not a transmission 10
On kiistatonta, että FLH:n ylläpitämän verkon kaltainen verkko ei ole siirtoon 10
The directive does not define the term ‘distribution system’ but it defines ‘distribution’ as the ‘transport of electricity on high-voltage, medium voltage and low voltage distribution systems with a view to its delivery to customers, but not including supply’.
Direktiivissä ei määritellä käsitettä jakeluverkko, mutta siinä määritellään ”jakelun” tarkoittavan ”sähkön siirtämistä suur-, keski- ja pienjännitteisissä jakeluverkoissa asiakkaille mutta ei sähkön toimitusta”.
11 system.
11 tarkoitettu verkko.
In order to ascertain whether it is nevertheless required to give access to third parties in accordance with Article 20(1) of the Directive it remains to be determined whether the system in question could be a distribution system.
Sen varmistamiseksi, onko FLH kuitenkin velvoitettu takaamaan direktiivin 20 artiklan 1 kohdan mukaisesti kolmansille osapuolille pääsy verkkoon, on vielä selvitettävä, voiko kyseessä oleva verkko olla jakeluverkko.
In these circumstances it is necessary, in order to determine the scope of the concept of ‘distribution system’ as used in the directive, to consider not only the wording of the relevant provision of the directive but also the context in which it occurs and the objects of the rules of which it forms part. 12
Direktiivissä käytetyn jakeluverkon käsitteen ulottuvuuden selvittämiseksi on otettava huomioon paitsi direktiivin kyseessä olevan säännöksen sanamuoto, myös asiayhteys ja sillä lainsäädännöllä tavoitellut päämäärät, jonka osa säännös on. 12
The directive aims at the completion of the internal market for energy, by liber-
Direktiivin tavoitteena on energian sisämarkkinoiden toteuttaminen vapauttamalla
In this connection, it may be briefly pointed out that it is debatable whether FLH may, for example, also be regarded as a ‘supplier’ and/or a ‘wholesaler’ of electricity within the meaning of the directive.
Tässä yhteydessä todettakoon lyhyesti, että on kyseenalaista, voidaanko FLH:ta myöskään pitää esimerkiksi direktiivissä tarkoitettuna sähkön ”toimittajana” ja/tai ”tukkumyyjänä”.
These possible additional qualifications are irrelevant for the present case, however, since it cannot be inferred from the directive that they would prevent FLH from being at the same time a distribution system operator and, as such, in principle obliged to give third parties access to the distribution system it operates.
Näillä mahdollisilla lisämääritteillä ei kuitenkaan ole merkitystä nyt esillä olevan asian kannalta, koska direktiivistä ei voida päätellä, että ne estäisivät FLH:ta olemasta samanaikaisesti myös jakeluverkonhaltija ja sellaisena lähtökohtaisesti velvollinen takaamaan kolmansille osapuolille pääsy ylläpitämäänsä jakeluverkkoon.
12 — See, to this effect, inter alia, Case 292/82 Merck [1983] ECR 3781, paragraph 12; Case 337/82 St. Nikolaus Brennerei [1984] ECR 1051, paragraph 10; and Case C-223/98 Adidas [1999] ECR I-7081, paragraph 23.
10 – Direktiivin 2 artiklan 5 alakohdan mukaisesti ”siirrolla” tarkoitetaan sähkön siirtämistä yhteenliitetyissä siirtojän-nite- ja suurjänniteverkoissa loppukäyttäjälle tai jakelijoille, mutta ei sähkön toimitusta.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-439/06 alising and harmonising the conditions in which the electricity market operates so as to fully integrate the national markets in one true and fully operational single market for energy.
JULKISASIAMIES MAZÁKIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-439/06 oikeus toimittaa vapaasti hyödykkeitä asiakkailleen. 15Nämä kaksi oikeutta ovat vält- ja yhdenmukaistamalla edellytykset, joiden mukaisesti sähkömarkkinat toimivat, jotta kansalliset markkinat voidaan yhdistää täydellisesti yksiksi todellisiksi ja toimiviksi sähkön sisämarkkinoiksi.
13 customers. 15These two rights are necessarily linked because, if customers are to choose freely their supplier, it is necessary that suppliers have the right to access, for an adequate and nondiscriminatory remuneration, the different transmission and distribution systems which carry electricity to the customer.
13 tämättä sidoksissa toisiinsa siksi, että jotta asiakkaat voivat valita vapaasti toimittajansa, toimittajilla on oltava oikeus päästä riittävää ja syrjimätöntä korvausta vastaan eri siirto- ja jakeluverkkoihin, joilla toimitetaan sähköä asiakkaille.
The importance of the principle of third party access is also apparent from the legislative history of the directive.
Kolmansien osapuolten verkkoon pääsyä koskevan periaatteen merkitys käy ilmi myös direktiivin valmisteluasiakirjoista.
The provision requiring Member States to ensure third party access was an essential element of the Commission’s proposal to amend the first electricity directive 16and was adopted, essentially unchanged, in Article 20 of the Directive.
Säännös, jossa jäsenvaltioita edellytetään takaamaan kolmansien osapuolten pääsy verkkoon, oli olennainen osa komission tekemää ehdotusta ensimmäisen sähköalan direktiivin 16muut-tamisesta, ja se sisällytettiin pääosin muuttumattomana direktiivin 20 artiklaan.
The objective of achieving a level playing field between Member States in term of market opening 14requires a uniform interpretation of the material scope to which the directive applies.
Tavoite, joka koskee tasapuolisten kilpailuolosuhteiden varmistamista eri jäsenvaltioiden välillä markkinoiden avaamisen yhteydessä, 14edellyttää, että direktiivin aineellista soveltamisalaa tulkitaan yhdenmukaisesti.
This requires that restrictions to the general principle of third party access be interpreted narrowly and be limited to those provided for under the directive.
Tämä puolestaan edellyttää, että kolmansien osapuolten verkkoon pääsyä koskevan yleisperiaatteen rajoituksia tulkitaan suppeasti ja että niihin luetaan ainoastaan direktiivissä säädetyt rajoitukset.
This also precludes the possibility that a provision such as Article 13 of the Directive, which provides that Member States are to designate, or to require undertakings that own or are responsible for distribution systems to designate, one or more distribution system operators, could give Member States total freedom in the definition of a ‘distribution system’.
Samalla on suljettava pois se mahdollisuus, että direktiivin 13 artiklan kaltainen säännös, jossa säädetään, että jäsenvaltioiden on nimettävä tai vaadittava jakeluverkon omistavia tai niistä vastuussa olevia yrityksiä nimeämään yksi tai useampi jakeluverkonhaltija, antaisi jäsenvaltioille täysin vapaat kädet määritellä, mikä on jakeluverkko.
Moreover, in its caselaw on the first electricity directive the Court has already highlighted the importance of nondiscriminatory third party access to the network. 17
Yhteisöjen tuomioistuin on lisäksi korostanut ensimmäistä sähköalan direktiiviä koskevassa oikeuskäytännössään kolmansien osapuolten syrjimättömän verkkoon pääsyn merkitystä. 17
It is in the light of these considerations that the scope of the concept of ‘distribution system’, which is essential for the effec-
Jakeluverkon käsitteen ulottuvuutta, joka on olennaisen tärkeä direktiivin 20 artiklan 1 kohdassa säädetyn kolmansien osapuolten
Furthermore, it appears from the directive that one of the essential elements of the liberalisation of energy markets is to ensure that electricity customers have the right to choose freely their suppliers and all suppliers the right to freely deliver their
Direktiivistä ilmenee lisäksi, että energiamarkkinoiden vapauttamiseen kuuluu keskeisesti sen varmistaminen, että sähköalan asiakkailla on oikeus valita vapaasti toimittajansa ja että kaikilla toimittajilla on
15 — See 4th recital to the Directive.
15 – Ks. direktiivin johdantoosan neljäs perustelukappale.
The full implementation of that freedom of choice should be available to non-domestic customers by 1 January 2003 and all categories of customers at the latest by 1 January 2005.
Täysi valinnanvapaus oli tarkoitus taata ulkomaisille asiakkaille 1.1.2003 mennessä ja kaikille asiakasryhmille viimeistään 1.1.2005.
13 — See Explanatory memorandum presented by the Commission with the Proposal for a Directive of the European Parliament and of the Council amending Directives 96/92/EC and 98/30/EC concerning common rules for the internal market in electricity and natural gas (COM/2001/0125 final).
13 – Ks. ehdotukseen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi sähkön ja maakaasun sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä annettujen direktiivien 96/92/EY ja 98/30/EY muuttamisesta (KOM(2001) 125 lopullinen) liittyvät komission esittämät perustelut.
14 — See Explanatory memorandum, cited in footnote 13.
14 – Ks. edellä alaviitteessä 13 mainitut perustelut.
As a first step, I shall analyse the extent to which some criteria, such as the size or the purpose of the system, are essential for the qualification of a ‘distribution system’.
Ensiksi tarkastelen sitä, mikä merkitys joillakin perusteilla, kuten verkon koolla ja sen toiminnallisella tarkoituksella, on jakeluverkon määritelmän kannalta.
20 The threshold regarding micro isolated systems was thus established for a very specific purpose and cannot be regarded as an overall indicator of the size of systems the Community legislature intended to regulate or not.
20 Erittäin pieniä erillisiä verk- koja koskeva kynnysarvo asetettiin näin ollen erityistarkoitusta varten, eikä sitä voida pitää verkkojen kokoa koskevana yleisenä indikaattorina, jonka yhteisön lainsäätäjä mahdollisesti halusi vahvistaa säännöksellä.
It may first be pointed out that the directive does not specify a size threshold in order for an electricity system to be regarded as a ‘distribution system’.
Ensiksi voidaan todeta, että direktiivissä ei määritellä kokoa koskevaa kynnysarvoa, jonka mukaisesti sähköverkko voitaisiin määritellä jakeluverkoksi.
Nevertheless, within the framework of the directive the size of a system is relevant for the application of certain essential obligations, most importantly for the unbundling of distribution system operators. 18
Verkon koolla on kuitenkin direktiivin mukaan merkitystä tiettyjen olennaisten velvoitteiden soveltamisen ja ennen kaikkea jakeluverkonhaltijoiden eriyttämisen kannalta. 18