natgillin/translations-raw huggingface dataset:
'Article 48 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 39 EC) precludes a Member State from calculating the sickness insurance contributions of a retired worker subject to its legislation on the basis of the gross amount of the supplementary retirement pension payable under an agreement which that worker draws in another Member State, without taking account of the fact that apart of the gross amount of that pension has already been deducted by way of sickness insurance contributions in the latter State.'
Se, että jäsenvaltio laskee lainsäädäntönsä piiriin kuuluvan eläkkeelle jääneen työntekijän sairausvakuutusmaksut tämän toisesta jäsenvaltiosta saaman työehtosopimukseen perustuvan lisäeläkkeen bruttomäärän perusteella ottamatta huomioon sitä, että tämän eläkkeen bruttomäärästä on jo pidätetty sairausvakuutusmaksu viimeksi mainitussa jäsenvaltiossa, on ristiriidassa perustamissopimuksen 48 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 39 artikla) kanssa.
Advocate General D. Ruiz­Jarabo Colomer delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 8 February 2000.
Julkisasiamies D. Ruiz-Jarabo Colomer on esittänyt ratkaisuehdotuksensa kuudennen jaoston istunnossa 8 päivänä helmikuuta 2000.
Preliminary ruling (Directive 92/801EEC — National tax consisting either in a specific duty for products which are not above a certain price, or in an ad valorem duty for products which are above that price) (Sixth Chamber) p.
Ennakkoratkaisu Direktiivi 92/80/ETY — Kansallinen vero, jossa tiettyyn hintaan asti tuotteille määrätään erityinen vero ja tämän hinnan ylittäville tuotteille suhteellinen vero (kuudes jaosto)
By order of 5 October 1998, the Finanzgericht Düsseldorf (Finance Court, Düsseldorf) referred to the Court for a preliminary ruling a question on the interpretation of Council Directive 92/80/EEC of 19 October 1992.
Finanzgericht Düsseldorf on 5.10.1998 tekemällään päätöksellä esittänyt ennakkoratkaisukysymyksen muun valmistetun tupakan kuin savukkeiden verojen lähentämisestä 19.10.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/80/ETY tulkinnasta.
different from the mixed duty laid down in Article 3(1) of the Directive and constitutes, therefore, a tax formula which is not laid down in that provision.
verotusmuodosta, on selvitettävä, voidaanko sitä pitää direktiivissä tarkoitettuna valmisteverojen yhdistelmänä.
Each time, it lodged administrative complaints with those tax declarations, requesting that the Hauptzollamt determine the tobacco tax, calculated on the basis of Paragraph 4.1.2 of the TabStG, without applying the minimum levy of 3.1 pfennig (DEM 0.031), in order to take into account the Directive.
Direktiivin mukaan säännöksessä tarkoitettu valmisteverojen yhdistelmä merkitsee suhteellisen ja erityisen veron kumulatiivista soveltamista siten, että näistä kahdesta eri tekijästä valmisteveron määrä on tulosta.
Since the Hauptzollamt rejected those complaints, Brinkmann brought an action before the Finanzgericht.
Kysymys on esitetty Brinkmann Tabakfabriken GmbH:n ja Hauptzollamt Bielefeldin (Bielefeldin tulliviranomainen) välisessä asiassa, joka koskee sitä, että Hauptzollamt oli kieltäytynyt määräämästä Tabaksteuergesetzin (tupakkatuotteiden verotuksesta annettu laki, BGBl 1992 I, s.
By the second part of its question, the national court asks in substance whether the Directive confers on taxable persons the right to rely on it before a national court in order to avoid the application to them solely of the element of the formula under which they were taxed, which they deem contrary to the Directive, such as the minimum specific duty applied in Germany to cigars and cigarillos, and, consequently, to be taxed in accordance with the Directive.
TabStGm 4 §:n 1 momentin 2 kohdassa säädetyn kaltainen suhteellisesti määräytyvä vero, joka ei saa alittaa tiettyä vähimmäismäärää, merkitsee sitä, että enintään tietynhintaisille tuotteille määrätään erityinen vero ja tämän hinnan ylittäville tuotteille suhteellinen vero. Tällaisessa järjestelmässä verotusmuotoja ei sovelleta kumulatiivisesti vaan vaihtoehtoisesti tietyn hintakynnyksen mukaan.
The Finanzgericht Düsseldorf decided to stay proceedings and to refer a question to the Court of Justice for a preliminary ruling.
Brinkmann omistaa tupakkatehtaan, joka valmistaa muun muassa pikkusikareja, joista käytetään nimitystä "Steckzigarillos" (puolivalmiit pikkusikarit).
It must be observed that Article 3(1) of the Directive allows Member States a certain discretion by leaving them the choice between three different tax formulae.
Näiden pikkusikarien valmistuksen osalta se teki vuosina 1996 ja 1997 toistuvasti veroilmoituksia, joissa se oli itse laskenut tupakkaveron.
By the first part of its question, the national court seeks to ascertain whether the Directive precludes the levying on cigars or cigarillos of a tax which is calculated ad valorem without being able to be below a minimum amount, as laid down in Paragraph 4.1.2 of the TabStG.
Tästä seuraa, että Saksan lainsäätäjän valitsema verotusmuoto eroaa selvästi direktiivissä säädetystä valmisteverojen yhdistelmästä, joten kyseessä on verotusmuoto, josta ei säädetä direktiivissä.
It should be noted, first, that Article 3(1) of the Directive lays down three tax formulas, namely an ad valorem formula, a specific formula, by quantity, and a mixed formula, combining an ad valorem element and a specific element.
Joka kerralla Brinkmann liitti veroilmoituksen yhteyteen oikaisuvaatimuksen, jossa se pyysi Hauptzollamtia määräämään TabStGm 4 §:n 1 momentin 2 kohdan mukaisesti tupakkaveron soveltamatta 3,1 Pf:n suuruista vähimmäisveroa direktiivin perusteella.
Since a tax such as that laid down in Paragraph 4.1.2 of the TabStG clearly does not fall into the first two categories, it is necessary to examine whether it can be regarded as a mixed excise duty for the purposes of the Directive.
Haupzollamt hylkäsi vaatimukset, minkä vuoksi Brinkmann nosti kanteen Finanzgerichtissä.
According to the case-law of the Court of Justice, it would be incompatible with the binding effect conferred on directives by Article 189 of the EC Treaty for the possibility for those concerned to rely on the obligation which directives impose to be excluded in principle.
Finanzgericht Düsseldorf on lykännyt asian käsittelyä esittääkseen yhteisöjen tuomioistuimelle ennakkoratkaisukysymyksen.
Particularly where the Community authorities have, by directive, imposed on Member States the obligation to pursue a particular course of conduct, the effectiveness of such an act would be diminished if individuals were prevented from relying on it in legal proceedings and if national courts were prevented from taking it into consideration as a matter of Community law in determining whether the national legislature, in exercising its choice as to the form and methods for implementing the directive, had kept within the limits of its discretion as defined by the directive.
Kansallisen tuomioistuimen ennakkoratkaisukysymyksen toinen osa koskee asiallisesti sitä, annetaanko direktiivin 3 artiklan 1 kohdassa verovelvolliselle oikeus vedota tähän säännökseen kansallisessa tuomioistuimessa välttääkseen osaltaan verotusmuodon tietyn osan soveltamisen, jonka mukaisesti verovelvollista on mielestään verotettu direktiivin vastaisesti, mistä oli kyse Saksassa sikareihin ja pikkusikareihin sovellettavan vähimmäisveron osalta, ja voiko verovelvollinen näin ollen vaatia direktiivin mukaista verotusta.
It must be stated that the mixed duty laid down in that provision involves the cumulative application of an ad valorem element and a specific element, so that the sum of those two elements constitutes the amount of the excise duty.
Kansallisen tuomioistuimen ennakkoratkaisukysymyksen ensimmäinen osa koskee sitä, onko sikarien ja pikkusikarien veron kantaminen TabStGm 4 §:n 1 momentin
In the present case, since the German legislature chose a tax formula which is not laid down in Article 3(1) of the Directive, taxable persons can rely on that provision in order to avoid the application to them of that tax formula which goes beyond the discretion left to the national legislature.
On aluksi todettava, että direktiivin 3 artiklan 1 kohdassa jäsenvaltioille annetaan tiettyä harkintavaltaa, koska ne voivat valita kolmesta eri verotusmuodosta.
A tax, such as that laid down in Paragraph 4.1.2 of the TabStG, which is calculated ad valorem without being able to be below a minimum amount, results in the application of a specific duty to products which are not above a certain price and an ad valorem duty to products above that price.
2 kohdan mukaisesti suhteellisena verona, joka ei voi alittaa tiettyä vähimmäismäärää, direktiivin vastaista.
In that formula, the two forms of taxation are applied not cumulatively but alternatively according to a price threshold.
Todettakoon aluksi, että direktiivin 3 artiklan 1 kohdassa säädetään kolmesta verotusmuodosta, eli suhteellisesta verotuksesta, erityisestä kappalekohtaisesta verotuksesta sekä näiden yhdistelmästä, johon kuuluu suhteellisen veron osuus ja erityisen veron osuus.
First, it is clear that it is not the minimum specific duty taken separately, but the whole tax formula chosen by the German legislature which goes beyond the discretion conferred by Article 3(1) of the Directive.
Koska TabStG:n 4 §:n 1 momentin 2 kohdassa säädetyn kaltainen vero ei ilmiselvästi kuulu kumpaankaan kahdesta ensin mainitusta
As a consequence, a technique such as that chosen by the German legislature is clearly
Yksityisen oikeudesta vedota direktiiviin, yhteisöjen tuomioistuin on oikeuskäytännössään todennut, että olisi EY:n perustamissopimuksen 189 artiklassa direktiiville tunnustetun sitovan vaikutuksen vastaista, että niillä, joita asia koskee, ei periaatteessa olisi mahdollisuutta vedota direktiivissä säädettyyn velvollisuuteen.
take the place of the national legislature on which alone it is incumbent to choose the tax formula which it deems appropriate, within the framework defined in Article 3(1) of the Directive.
Suhteellinen verotusmuoto on kuitenkin vain yksi direktiivissä omaksutuista vaihtoehdoista, eikä direktiiviä voida tulkita siten, että siinä velvoitettaisiin kansallinen tuomioistuin päättämään sovellettavasta verotusmuodosta kansallisen lainsäätäjän sijasta, koska sopivan verotusmuodon valinta on yksinomaan lainsäätäjän asia direktiivin 3 artiklan 1 kohdassa säädetyissä rajoissa.
Second, to consider that taxable persons may rely on Article 3(1) of the Directive in order to avoid solely the application of the minimum specific duty presupposes, in the present case, that Article 3(1) of the Directive gives rise to the right for taxable persons to be taxed according to the ad valorem formula.
Saksan lainsäätäjä on valinnut verotusmuodon, josta ei säädetä direktiivin 3 artiklan 1 kohdassa, minkä vuoksi verovelvollinen voi vedota tähän säännökseen välttääkseen osaltaan tämän verotusmuodon soveltamisen, jolla kansallinen lainsäätäjä on ylittänyt sille jätetyn harkintavallan.
Accordingly, that provision does not confer on taxable persons the right to rely on it before a national court in order to avoid the application to them solely of the minimum specific duty and thus to have solely an ad valorem tax levied.
Kyseisessä säännöksessä ei siis anneta verovelvollisille oikeutta vedota siihen kansallisessa tuomioistuimessa välttääkseen erityisen vähimmäisvalmisteveron soveltamisen eli saadakseen verotuksen toimiiettua puhtaasti suhteellisena verotuksena.
However, the ad valorem formula is only one of the options provided by the Directive, and the Directive cannot therefore be interpreted as meaning that it requires the national court to
Saksan lainsäätäjä on ylittänyt valitsemallaan verotusmuodolla sille direktiivin 3 artiklan 1 kohdassa myönnetyn harkintavallan, mikä ei johdu tämän sisältämästä erityisestä vähimmäisvalmisteverosta erikseen tarkasteltuna, vaan verotusmuodosta kokonaisuutena.
Article 3(1) of Council Directive 92/80/EEC of 19 October 1992 on the approximation of taxes on manufactured tobacco other than cigarettes must be interpreted as meaning that it precludes the levying on cigars or cigarillos of a tax which is calculated ad valorem without being able to be below a minimum amount.
Näin ollen ennakkoratkaisukysymyksen ensimmäiseen osaan on vastattava, että muun valmistetun tupakan kuin savukkeiden verojen lähentämisestä 19 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/80/ETY 3 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että se estää sikarien ja pikkusikarien veron kantamisen suhteellisena verona, joka ei saa alittaa tiettyä vähimmäismäärää.
Article 3(1) of Directive 92/80 does not confer on persons chargeable to a tax on cigars or cigarillos, which is calculated ad valorem without being able to be below a minimum amount, the right to rely on it before a national court in order to avoid the application to them solely of the element of the tax formula relating to the levying of the minimum specific duty and, consequently, to have solely an ad valorem tax levied
Direktiivin 92/80/ETY 3 artiklan 1 kohdassa verovelvolliselle, johon kohdistuu suhteellisena määräytyvä sikarien ja pikkusikarien vero, joka ei saa alittaa tiettyä vähimmäismäärää, ei anneta oikeutta vedota tähän säännö^een kansallisessa tuomioistuimessa välttääkseen sen, että häneen sovelletaan tiettyä osaa verotusmuodosta joka koskee erityistä vähimmäisveroa, ja saadakseen näin verotuksen toimitettua suhteellisena verotuksena.
However, the national court, where it applies provisions of national law adopted either before or after a directive, must interpret them, as far as possible, in the tight of the wording and the purpose of the Directive.'
Kansallisen tuomioistuimen on kuitenkin kansallisen oikeuden säännöksiä soveltaessaan ja riippumatta siitä, onko kyse direktiiviä edeltävistä tai sen jälkeen annetuista säännöksistä, tulkittava säännöksiä mahdollisimman pitkälle direktiivin sanamuodon ja tarkoituksen mukaisesti.
(Failure of a Member State to fidfil its obligations — Incomplete transposition of Directive 90/675IEEC) (Sixth Chamber)
Julkisasiamies J. Mischo on esittänyt ratkaisuehdotuksensa kuudennen jaoston istunnossa 16 päivänä joulukuuta 1999.
Orders the Hellenic Republic to pay the costs.'
15 päivänä kesäkuuta 2000
Advocate General N. Fennelly delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 6 April 20OO.
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivin 96/431/EY kokonaisuudessaan täytäntöönpanon laiminlyönti (kuudes jaosto)
'(1) Declare that the Hellenic Republic is in breach of its obligations under the Treaty and under Council Directive 90/675/EEC of 10 December 1990 laying down the principles governing the organisation of veterinary checks on products entering the Community from third countries, by virtue of its failure to implement, by the end of the prescribed period, the measures necessary to ensure the recovery of the cost of veterinary and administrative checks from the consignors or consignees of third-country products, or their agents, as required by Articles 3(ii) and 4 of that Directive;
1) Helleenien tasavalta ei ole noudattanut kolmansista maista yhteisöön tuotavien tuotteiden eläinlääkintätarkastusten järjestämistä koskevista periaatteista 10 päivänä joulukuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/675/ETY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut säädetyssä määräajassa tarvittavia toimenpiteitä sen takaamiseksi, että lähettäjä, vastaanottaja tai näiden edustaja vastaa sellaisista kyseisen direktiivin 3 artiklan ii alakohdassa ja 4 artiklassa tarkoitetuista eläinlääkintätarkastuksista ja hallinnollisista tarkastuksista, jotka koskevat yhteisöön kolmansista maista tuotavia maataloustuotteita, tuoretta lihaaja siipikarjanlihaa lukuun ottamatta, aiheutuvista kustannuksista ilman valtion korvausta.
Joined Cases T-204/97 and T-270/97
(Suomenkielistä käännöstä ei ole vielä saatavissa.)
EPAC ­ Empresa para a Agroalimentação e Cereais, SA ν Commission of the European Communities State aid
Yhdistetyt asiat T-204/97 ja T-270/97 EPAC - Empresa para a Agroalimentação e Cereais, SA ν. Euroopan yhteisöjen komissio Valtiontuki
(Action for annulment — State aid — Article 92(1) of the EC Treaty (now, after amendment, Article 87(1) and (3) EC) — Concept of aid — State guarantee for financing of public undertaking — Suspension of aid — No need to give judgment) (Fifth Chamber, Extended Composition)
Valtiovarainministerin 30.9.1996 tehdyllä päätöksellä nro 430/96-III tämä takaus myönnettiin osalle sellaista lainaa, josta oli sovittu EPAC:n ja erään pankkikonsortion kesken. Lainan määrä oli 48,7 miljardia PTE, joka vastasi EPAC:n velan kokonaismäärää 30.6.1996.
Case T-211/98 F ν Commission of the European Communities Staff Regulations of Officials
Koska komissio ei ollut saanut Portugalin viranomaisilta tarkoitettua ilmoitusta, se lähetti niille kirjeen, jossa se tiedusteli, onko tällainen tuki myönnetty.
(Officials — Suspension — No prior hearing — Action for annulment and damages) (Second Chamber)
Vuoden 1996 huhtikuusta alkaen osoittautui, ettei EPAC kyennyt vastaamaan suuresta osasta kustannuksiaan.
Case T-51/99 Sophia Fantechi ν Commission of the European Communities Staff Regulations of Officials
Portugalin tasavalta vahvisti, että EPAClle oli myönnetty valtion takaus.
(Officials — Expatriation allowance — Services provided for an international organisation established in the place of employment -- Article 4(1) (a) of Annex VII to the Staff Regidations) (Second Chamber)
Komissio teki 30.4.1997 päätöksen 97/433/EY, jossa se pyysi Portugalin hallitusta keskeyttämään kaiken tuen, joka EPAClle annettiin valtion takauksen muodossa.
Joined Cases T-298/97, T-312/97, T-313/97, T-315/97, T-600/97, T-601/97, T-602/97, T603/97, T-604/97, T-605/97, T-606/97, T-607/97, T-l/98, T-3/98, T-4/98, T-5/98, T-6/98 and T-23/98 Alzetta Mauro and Others ν Commission of the European Communities State aid
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tutkii kanteet ja kumoaa päätökset 97/433/EY ja 97/762/EY
(Carriage of goods by road — State aid — Action for annulment — Effect on trade between Member States and distortion of competition — Conditions for derogation from prohibition laid down in Article 92(1) of the EC Treaty (now, after amendment, Article 87(1) EC) — New or existing aid — Principal of protection of legitimate expectations — Principle of proportionality — Statement of reasons) (Fourth Chamber, Extended Composition)
Kantaja vetoaa kanteidensa tueksi neljään kanneperusteeseen, jotka koskevat ensinnäkin perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiä, toiseksi perustamissopimuksen 92 artiklan 1 ja 3 kohdan rikkomista, kolmanneksi EY:n perustamissopimuksen 90 ja 222 artiklan (joista on tullut EY 86 artikla ja EY 295 artikla) rikkomista sekä neljänneksi suhteellisuutta, oikeusvarmuutta ja luottamuksensuojaa koskevien yleisten periaatteiden loukkaamista.
Case T-84/98 C ν Council of the European Union Staff Regulations of Officials
Yhteisöjen ensimmäisen tuomiolauselman:
(Officials — Action for annulment — Invalidity Committee — Retirement —Breach of essential procedural requirements — Misuse of powers — Non-material damage) (First Chamber)
Asia T-211/98 F v. Euroopan yhteisöjen komissio Henkilöstösäännöt
Advocate General N. Fennelly delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 15 June 2000.
Henkilöstö — Virantoimituksesta pidättäminen — Edeltävää kuulemista ei ole tapahtunut -Kumoamiskanne ja vahingonkorvauskanne (toinen jaosto)
Advocate General P. Léger delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 13 June 2000.
Asia T-51/99 Sophia Fantechi v. Euroopan yhteisöjen komissio Henkilöstösäännöt
Annul European Parliament and Council Directive 98/43/EC of 6 July 1998 on the approximation of the laws, regulations and administrative provisions of the Member States relating to the advertising and sponsorship of tobacco products, on the ground that the Community was not competent to enact it on the legal bases cited therein.'
Henkilöstö UTkomaankorvaus Muualle kuin asemapaikkaan sijoittautuneelle kansainväliselle järjestölle tuotetut palvelut Henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 4 artiklan 1 kohdan a alakohta (toinen jaosto)
Annulment of Directive 98/43'IEC of the European Parliament and of the Council on the approximation of the laws, regulations and administrative provisions of the Member States
Yhdistetyt asiat T-298/97, T-312/97, T-313/97, T-315/97, T-600/97, T-601/97, T-602/97, T-603/97, T-604/97, T-605/97, T-606/97, T-607/97, T-l/98, T-3/98, T-4/98, T-5/98, T-6/98 ja T-23/98 Alzetta Mauro ym. v. Euroopan yhteisöjen komissio Valtiontuki
and of freedom to pursue a trade or professional activity.'
15 päivänä kesäkuuta 2000
Annul Article 3(3) of Directive 98/43/EC on the ground of infringement of freedom of expression; and/or
Useimmat kantajista ovat pieniä yrityksiä, jotka harjoittavat yksinomaan paikallista tai alueellista kuljetustoimintaa yhdellä ainoalla ajoneuvolla.
Preliminary ruling—High Court of Justice (Queen's Bench Division) - Validity of Directive 98/43/EC of the European Parliament and of the Council on the approximation of the laws, regulations and administrative provisions of the Member States relating to the advertising and sponsorship of tobacco products — Choice of legal basis — Freedom of expression — Principle of proportionality — Principle of subsidiarity — Duty to give reasons — Article 122 of the EC Treaty or property rights -Infringement?
Friuli-Venezia Giulian alueen (Italia) myöntämistä tuista maanteiden tavaraliikennettä harjoittaville alueen yrityksille 30 päivänä heinäkuuta 1997 tekemällään päätöksellä 98/182/EY komissio totesi osan näistä tuista yhteismarkkinoille soveltumattomiksi ja määräsi ne perittäviksi takaisin korkoineen.
Annul Article 3(3)(a) of Directive 98/43/EC on the ground of failure to give reasons.'
Myös Friuli-Venezia Giulian aluehallinto nosti kanteen kohteena olevasta päätöksestä kumoamiskanteen, joka saapui ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen 10.11.1997.
Advocate General N. Fennellv delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 15 June 2000.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi komission oikeudenkäyntiväitteen asiassa Regione autonoma Friuli-Venezia Giulia vastaan komissio, 15.6.1999 antamallaan tuomiolla.
See Case C-376/98
Oikeudenkäynti jatkuu edelleen.
Case C-384/99 Commission of the European Communities ν Kingdom of Belgium
Asiassa on ratkaistava, onko ennen markkinoiden avaamista kilpailulle perustetun tukijärjestelmän perusteella myönnettyjä tukia pidettävä tästä vapauttamispäivästä lukien uusina tukina vai olemassa olevina tukina.
Failure by a State to comply with its obligations -Failure to comply with Article 73b of the EC Treaty (now Article 56 EC) — Issue of a loan abroad to which Belgian residents are not entitled to subscribe
Komissio ilmoitti 14.2.1997 päivätyllä kirjeellään Italian hallitukselle päätöksestään aloittaa perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan mukainen menettely laeilla 4/1985 ja 28/1981 maanteiden tavaraliikennettä toisen lukuun harjoittavien yritysten hyväksi perustettua tukijärjestelmää vastaan.
Advocate General F.G. Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 15 June 2000.
Se kehotti Italian viranomaisia ja muita, joita asia koski, esittämään huomautuksensa ja toimittamaan kaikki sellaiset asiakirjat ja tiedot, jotka ovat tarpeen tutkittaessa kyseisten tukien soveltuvuutta yhteismarkkinoille.
He proposed that the Court should:
Komissio vastaanotti Italian tasavallan huomautukset 3.4.1997.
Failure by a State to comply with its obligations — Defective transposition of Article 5 of Directive 97133/EC of the European Parliament and of the Council on interconnection in telecommunications with regard to ensuring universal service and interoperability through application of the principles of Open Network Provision (ONP) — Preferential rate granted to the press media — Method of calculation of contributions — Method of calculation of the net cost of universal service
Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan olemassa olevina tukina on pidettävä tukia, jotka olivat olemassa ennen perustamissopimuksen voimaantuloa tai jäsenvaltion liittymistä Euroopan yhteisöihin, ja tukia, jotka on pantu sääntöjen mukaisesti täytäntöön perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdassa määrättyjen edellytysten täyttyessä.