natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The complainant alleged that the Commission made a large reductionin the final payment without justification.Ecotourism supplied all theinformation the Commission asked for and it had proof of all its expen-diture.As regards the question of time sheets, the complainant statedthat Ecotourism could supply proof of the time spent, but it claimedthat the Commission never asked for this.
Kantelija väitti, että komissio pienensi loppumaksua huomattavastiilman perustetta.Ecotourism toimitti kaikki komission pyytämät tiedot,ja sillä oli todisteet kaikista menoistaan.Kantelija totesi, että Ecotourism voisi toimittaa todisteet käytetystä ajasta eli ajankäyttölomakkeet, mutta väitti, että komissio ei ollut koskaan pyytänyt niitä.
The Commission explained the reduction by the fact that some expenditures were not eligible.If no proof of real costs is provided, theamount could not be paid.As regards the question about time sheets,the Commission stressed that time sheets are normal and reasonablerequirements in the case of claims for personnel costs.Furthermore,the Commission did not accept that individual items of cost couldexceed the corresponding budget heading.
Komissio selvitti loppumaksun pienentämistä sillä, että osa menoistaei ollut tukikelpoisia.Jos todisteita todellisista kustannuksista ei ole,summaa ei voida maksaa.Komissio korosti, että ajankäyttölomakkeetovat yleinen ja kohtuullinen vaatimus vaadittaessa henkilöstökustannusten korvauksia.Komissio ei myöskään hyväksynyt sitä, että jotkinyksittäiset kustannuserät olivat suurempia kuin budjetin vastaaviennimikkeiden loppusummat.
The Ombudsman noted that this part of the case relates to what kindof proof of expenditure the beneficiary should supply and what kind ofproof was in fact provided by Ecotourism.The Declaration did not givea detailed explanation of what documents the beneficiary has tosupply, but merely stated that “all details of income and expenditure”should be submitted.This very wide expression appeared to meanthat Ecotourism must supply any document which it may reasonablybe expected to provide in the context of the project.The Ombudsmanmade a further remark in relation to this point below.
Oikeusasiamies totesi, että tapauksen tämä osa liittyy siihen, millaisiatodisteita edunsaajan tulisi toimittaa menoista ja mitä todisteita Ecotourism oli tosiasiassa toimittanut.Rahoitusosuutta koskevassaselvityksessä ei anneta yksityiskohtaista selitystä siitä, mitä asiakirjojaedunsaajan tulee toimittaa, vaan siinä todetaan pelkästään, että ontoimitettava kaikki yksityiskohtaiset tiedot tuloista ja menoista.Tämähyvin laaja ilmaus näyttäisi tarkoittavan sitä, että Ecotourismin on toimitettava kaikki hankkeeseen liittyvät asiakirjat, joita sen voidaan kohtuudella olettaa toimittavan.Oikeusasiamies esitti tästä asiasta jäljempänä olevan lisähuomautuksen.
The Ombudsman noted that the dispute arose mainly from the factthat Ecotourism did not supply the Commission with time sheets.Thesubmission of time sheets appears to be a reasonable requirement forjustification of claims for personnel costs.The complainant claimedthat Ecotourism could supply alternative proof of the time spent onproduction of a manual, for which the Commission did not accept part
Oikeusasiamies totesi ristiriidan johtuvan pääosin siitä, että Ecotourism ei toimittanut komissiolle ajankäyttölomakkeita.Ajankäyttölomakkeiden toimittaminen näyttää olevan kohtuullinenvaatimus henkilöstökustannusten perusteluksi.Kantelija väitti, että Ecotourism voisi toimittaa vaihtoehtoiset todisteet käsikirjan tuottamiseen käytetystä ajasta.Komissio ei ollut hyväksynyt kaikkia siihen liit-
DECISIONS of the costs.The Commission should have been prepared to evaluatethese proofs in order to establish whether they are comparable to timesheets.However, there was no evidence that Ecotourism actually submitted its claimed proofs to the Commission.There appeared therefore to be no maladministration in relation to this aspect of the case.
179 tyviä kustannuksia.Komission olisi pitänyt olla valmis arvioimaannämä todisteet, jotta se olisi voinut todeta, vastaavatko ne ajankäyttö-lomakkeita.Ei kuitenkaan ole mitään todisteita siitä, että Ecotourismolisi tosiasiassa toimittanut mainitut todisteet komissiolle.Tapauksentässä näkökohdassa ei siten ilmennyt hallinnollista epäkohtaa.
Principles of good administration require that payments should bemade within a reasonable time and that clear and understandableinformation should be provided, on request, about the causes of anydelay.In response to repeated inquiries from the complainant, the Commission did not adequately explain why it needed a further threeand a half months to issue payment, following a period of five and ahalf months during which it had sought further information on variousaspects of the complainant’s final report.Nor is it clear whether theapproval of the payment referred to in the Declaration of the financialcontribution means approval by DG XXIII, or by the Directorate General for Financial Control, DG XX.Moreover, the Commissiondoes not appear to have informed the complainant when the finalapproval of the financial aspects of the project was given and whenthe 60 days period allowed for the payment to reach the complainant’sbank account began to run.
Hyvän hallintotavan periaatteet edellyttävät, että maksut olisi suoritettava kohtuullisen ajan kuluessa ja että mahdollisen viivästyksen syistäolisi pyynnöstä annettava selkeää ja ymmärrettävää tietoa.Vastauksessaan kantelijan esittämiin lukuisiin tiedusteluihin komissioei riittävästi selvittänyt, miksi se tarvitsi maksun suorittamiseen vieläkolme ja puoli kuukautta, kun se ensin oli viiden ja puolen kuukaudenajan etsinyt lisätietoja erilaisista kantelijan loppuraporttiin liittyneistäseikoista.Ei myöskään ole selvää, merkitseekö lopullisessa rahoitusosuutta koskeneessa ilmoituksessa tarkoitettu maksun hyväksyminen PO XXIII:n hyväksyntää vai varainhoidon valvonnasta vastaavan PO XX:n hyväksyntää.Komissio ei myöskään ole ilmeisestiilmoittanut kantelijalle sitä, milloin hankkeen taloudelliset näkökohdatlopullisesti hyväksyttiin ja milloin se 60vuorokauden aika, jonkakuluessa maksun oli määrä saapua kantelijan pankkitilille, alkoi kulua.
Given that this aspect of the case concerns procedures relating to specificevents in the past, it was not appropriate to pursue a friendly settlement ofthe matter.The Ombudsman therefore closed the case.
Koska tapauksen tämä näkökohta koski menneisyyden tapahtumia, sovintoratkaisuun pyrkiminen ei ollut aiheellista.Oikeusasiamies lopetti siksiasian käsittelyn.
It should be obvious to any beneficiary of a Community subvention that the Commission’s responsibility for the correct execution of the Communitybudget requires it to adhere strictly to the conditions of eligibility of expenditure which are applicable to the subvention.Beneficiaries can thereforereasonably be expected to read these conditions and seek clarification ifnecessary.The Ombudsman noted, however, that the Declaration of thefinancial contribution used for this project appears to provide little usefulguidance to beneficiaries as to what in practice will be expected of them.The Commission may therefore wish to consider whether the Tourism Unitcould provide easily understandable written guidelines for beneficiaries ofsubventions, in order to help avoid possible problems and misunderstandings in the future.
Yhteisön tukea saavalle edunsaajalle tulisi olla selvää, että komissionvastuu yhteisön talousarvion oikeasta toteuttamisesta vaatii sitä noudattamaan tiukkoja ehtoja niiden menojen kelpuuttamisessa, joihin tukea hae-taan.Näin ollen on kohtuullista odottaa, että edunsaajat lukevat nämäehdot ja pyytävät tarvittaessa asiaan lisäselvitystä.Oikeusasiamies kuitenkin totesi, että tätä hanketta varten käytetyssä rahoitusosuutta koskevassa selvityksessä annetaan edunsaajille varsin vähän hyödyllisiä ohjeitasiitä, mitä heiltä käytännössä odotetaan.Komissio voisi siksi harkita, voisiko matkailuyksikkö toimittaa helposti ymmärrettäviä ohjeita tukien saajille, jotta tulevaisuudessa vältyttäisiin ongelmilta ja väärinymmärryksiltä.
TAXATION OF TACIS AID TO RUSSIADecision on complaint 620/98/IJH against the European Commission
VENÄJÄN TACIS-AVUSTUSTEN VEROTTAMINENPäätös kanteluun 620/98/IJH Euroopan komissiota vastaan
The complainant worked in Russia from February 1995 to February 1997as project manager for a firm of consultants which had won a contract withthe Commission under the Tacis78programme.
Kantelija työskenteli Venäjällä helmikuusta 1995 helmikuuhun 1997 hankkeen johtajana konsulttiyrityksessä, joka oli saanut Tacis-ohjelmaan78kuu-luvan sopimuksen komission tarjouskilpailussa.
According to the contract between the Commission and the firm, expatriatestaff from Member States were to be exempt from income tax in Russia.The complainant accepted the post of project manager on this basis.
Komission ja yrityksen välisen sopimuksen mukaan jäsenvaltioista kotoisinoleva Venäjällä työskentelevä henkilöstö vapautettaisiin Venäjän tulove-rosta.Kantelija hyväksyi hankkeen johtajan toimen tältä pohjalta.
In 1996, the Russian authorities agreed that the complainant should notpay tax on his 1995 earnings.However, in 1997 they required him to paytax on his 1996 earnings.They based the tax demand on the fact that the Protocol signed by the Commission and the government of the former USSR on 2 August 1991, which provides that taxes are not to be financedout of European Community funds, was never ratified by the former USSRor by Russia.
Vuonna 1996 Venäjän viranomaiset hyväksyivät, ettei kantelijan tarvinnutmaksaa veroa vuoden 1995 ansioistaan.Vuonna 1997 viranomaiset kuitenkin vaativat verojen maksamista vuoden 1996 ansioista.He perustelivatvaatimustaan sillä, että Venäjä tai Neuvostoliitto ei ollut koskaan ratifioinut2.elokuuta 1991 allekirjoitettua komission ja entisen Neuvostoliiton hallituksen välistä pöytäkirjaa, jossa säädetään, ettei Euroopan yhteisönvaroista kanneta veroa.
The complainant claims that the Commission wrongly advised that the Protocol could be relied on.He also claimed that the Commission failed toanswer his correspondence on this matter and abandoned both himselfand other Tacis consultants in Russia.
Kantelija väittää, että komissio oli väärässä neuvoessaan, että pöytäkirjaanvoi luottaa.Kantelija väitti myös, että komissio ei vastannut hänen tätäasiaa koskeviin kirjeisiinsä ja hylkäsi kantelijan ja muut Tacis-konsultit Venäjälle.
The complainant claimed compensation for his financial losses as a resultof the Commission’s negligence:i.e.25.000 US Dollars taxes paid for 1996and a similar amount which he risked having to pay retrospectively for1995.
Kantelija vaati korvauksia komission laiminlyönneistä johtuneista taloudellisista menetyksistään, eli 25 000 Yhdysvaltain dollaria vuonna 1996 maksetuista veroista ja vastaavan määrän, jonka hän oli vaarassa joutua maksamaan takautuvasti vuodelta 1995.
The complainant also pointed out that Tacis aid money is allocated by the European Parliament for specific purposes and is already the product oftaxation.To permit taxation of this money indirectly funds the policies of the Russian government, over which the European Parliament has no control.
Kantelija huomautti myös, että Euroopan parlamentti on jakanut Tacisavustuksiin käytettävät varat tiettyjä tarkoituksia varten ja että nämä varaton saatu verotuksen kautta.Näiden varojen verotuksen salliminen rahoittaisi epäsuorasti Venäjän hallituksen politiikkaa, johon Euroopan parlamentti ei voi vaikuttaa.
In its opinion, the Commission confirmed that the 1991 Protocol and the“General Rules applicable to the Technical Assistance of the European Communities” (signed with Russia in July 1997), exempt individualsworking on Tacis contracts from Russian income tax.The Commission alsostated that, despite its intensive efforts, neither the Protocol nor the General Rules have been ratified by the Duma or by presidential decree.
Lausunnossaan komissio vahvisti, että vuoden 1991 pöytäkirjassa ja“Euroopan yhteisöjen tekniseen apuun sovellettavissa yleisissä sään-nöissä”(allekirjoitettu Venäjän kanssa heinäkuussa 1997) Tacis-tehtävissätyöskentelevät henkilöt vapautetaan Venäjän tuloverosta.Komissio totesimyös, että sen jatkuvista yrityksistä huolimatta pöytäkirjaa ja yleisiä sääntöjä ei ole ratifioitu duumassa eikä myöskään presidentin asetuksella.
According to the Commission, until the present case, pragmatic solutionshad been found in practice through the issuing by the Commission’s Moscow delegation of certificates attesting exemption from tax.“Althoughthe legal situation may have been precarious and still is far from satisfac-
Komission mukaan tähän mennessä asia oli käytännössä ratkaistu siten,että komission toimisto Moskovassa antoi asiakirjan, jolla verovapaustodistettiin.“Vaikka tilanne saattoi olla oikeudellisesti arveluttava ja kaukana toivotusta, näiden todistusten esittäminen asianomaisille veroviran-
DECISIONS tory, the presentation of these certificates to the respective tax officestogether with a refusal to pay has generally solved the problem.”
181 omaisille ja kieltäytyminen verojen maksamisesta on yleensä ratkaissutongelman.”
As regards the complainant’s personal loss, the Commission pointed outthat its standard Tacis contract informs contractors about the tax privilegesprovided for in the Protocol but also warns them that it does not acceptfinancial responsibility “in the event that the authorities should refuse toapply in favour of the contractor the abovementioned exemptions and priv-ileges”.The contract requires the Commission to “exert its best efforts tosupport the contractor in dealing with the competent authorities.”
Mitä tuli kantelijan henkilökohtaisiin menetyksiin, komissio huomautti, ettätavanomaisessa Tacis-sopimuksessa sopimuskumppaneille ilmoitetaanpöytäkirjalla säädetystä verovapaudesta, mutta varoitetaan heitä samalla,ettei komissio ota taloudellista vastuuta “siinä tapauksessa että viranomaiset kieltäytyvät soveltamasta edellä mainittuja vapauksia ja etuoikeuksia sopimuskumppanin eduksi”.Sopimus edellyttää, että komissio“toimii parhaansa kykynsä mukaan tukeakseen sopimuskumppania tämänkanssakäymisissä asianomaisten viranomaisten kanssa”.
The Commission claimed that it informed Tacis contractors about the statusof the Protocol and General Rules at briefing meetings in 1996/7, two ofwhich the complainant personally attended.
Komissio väitti vuosina 1996 - 97 ilmoittaneensa Tacis-sopimuskumppa-neilleen pöytäkirjan ja yleisten sääntöjen tilanteesta tiedotuskokouksissa,joista kahdessa kantelija oli mukana.
The Commission also claimed that it provided the complainant with everyassistance which he could reasonably expect.In particular, when it becameclear late in 1997 that the Russian tax administration had tightened its practices, “the Head of Delegation immediately and repeatedly intervened onthe complainant’s behalf, but unfortunately without any tangible result.”Copies of four letters from the Commission to the Russian authorities(dated in November 1997) were annexed to the Commission’s opinion.
Komissio väitti myös, että se oli auttanut kantelijaa kaikilla kohtuulliseksikatsottavilla tavoilla.Erityisesti silloin, kun loppuvuodesta 1997 kävi ilmi,että Venäjän verohallinto oli kiristänyt tulkintaansa “toimiston johtaja puuttuikantelijan puolesta asiaan välittömästi ja useita kertoja, mutta valitettavastiilman konkreettista tulosta.”Komission lausuntoon oli liitetty neljä komission kirjettä (päivätty marraskuussa 1997) Venäjän viranomaisille.
The Delegation discussed the situation with the complainant in April 1998when the Russian tax authorities made their final demand for payment.Inorder not to undermine the Commission’s continuing efforts to reach anoverall solution by sending the wrong signal to the Russian tax authorities,the complainant was strongly advised to invoke the Protocol again andrefuse payment.
Toimisto keskusteli tilanteesta kantelijan kanssa huhtikuussa 1998, kun Venäjän veroviranomaiset vaativat lopullisesti maksua.Jotta komission jatkuvia pyrkimyksiä kokonaisratkaisuun pääsemiseksi ei mitätöitäisi lähettämällä vääriä signaaleja Venäjän veroviranomaisille, kantelijaa kehotettiinvetoamaan jälleen pöytäkirjaan ja kieltäytymään maksamisesta.
In his observations, the complainant maintained and restated the complaint.
Kantelijan huomautukset Huomautuksissaan kantelija pitäytyi kantelussaan ja toisti sen.
As regards the claim of failure to answer correspondence and abandonment of himself and other Tacis consultants, the complainant pointed outthat the Commission had not previously made him aware of the letters fromits Head of Delegation to the Russian authorities.
Mitä tuli väitteeseen, jonka mukaan komissio ei ollut vastannut kirjeisiin jahylännyt kantelijan ja muut Tacis-konsultit, kantelija huomautti, etteikomissio ollut kertonut hänelle aiemmin kirjeistä, jotka toimiston päällikköoli lähettänyt Venäjän viranomaisille.
The observations accept that the complainant has no contractual remedy.However they argue that the Commission has a duty of care, which arisesbecause of the proximity of the parties.The observations claim that the Commission has been consistently negligent by failing to make furtherassistance to Russia conditional on ratification of the Protocol and by failingproperly to explain the status of the Protocol to Tacis contractors and consultants.
Huomautuksissa hyväksyttiin, ettei kantelijalla ole sopimuksellisia keinoja.Niissä väitettiin kuitenkin, että komissiolla on huolenpitovelvollisuus, jokajohtuu osapuolten läheisyydestä.Huomautuksissa väitetään, että komissioon laiminlyönyt velvollisuutensa toistuvasti, koska se ei ole asettanut Venäjälle maksettavan lisäavun ehdoksi pöytäkirjan ratifioimista eikä oleselvittänyt perusteellisesti pöytäkirjan tilannetta Tacis-sopimuspuolille ja -konsulteille.
Furthermore, the complainant claims that his losses were foreseeable andthat the Commission is responsible for those losses.The Commission’ssuggested course of action of invoking the Protocol and refusing to pay taxwas wrong because, in the absence of ratification of the Protocol, therewas no legal defense to the Russian tax demands.The certificates of
Kantelija väitti lisäksi, että hänen taloudelliset menetyksensä olivat ennakoitavissa ja että komissio on niistä vastuussa.Komission ehdottamamenettely pöytäkirjaan vetoamisesta ja maksamisesta kieltäytymisestä oliväärä, koska jos pöytäkirjaa ei ole ratifioitu, venäläisten verovaatimuksia eivoida oikeudellisesti torjua.Komission myöntämät verovapaustodistuksetvääristivät tilannetta niin konsulttien kuin Venäjän veroviranomaisten silmissä.
The observations also repeat the claim that the Commission has been negligent towards European taxpayers, since money allocated for aid programmes is taxed by the Russians and put to uses over which the European Parliament has no control.
Huomautuksissa toistettiin myös väite siitä, että komissio on toiminut leväperäisesti Euroopan veronmaksajia kohtaan, koska Venäjä verottaa avustusohjelmiin kohdistettua rahaa ja käyttää sitä tarkoituksiin, joihin Euroopanparlamentti ei voi vaikuttaa.
The claims of misleading advice and lack of information
Väitteet harhaanjohtavista neuvoista ja tiedonpuutteesta
The complainant worked in Russia for a firm which had a contract withthe Commission to provide technical assistance under the Tacis pro-gramme.The standard-form contract between the Commission andthe firm contained the following provision (Annex F Art.5.4):
Kantelija työskenteli Venäjällä yrityksessä, joka oli sopimussuhteessakomission kanssa Tacis-ohjelmaan kuuluvan teknisen avun toimitta-misesta.Komission ja yrityksen välinen tavanomainen sopimus sisälsiseuraavan määräyksen (Liite F, 5 artiklan 4 kohta):
“Natural and legal persons, including expatriate staff, fromthe Member States of the European Community executingtechnical cooperation contracts financed out of EC grantshall be exempted from business and income tax in the NIS[Newly-Independent States].”
“Euroopan yhteisön jäsenvaltioiden luonnolliset henkilöt jaoikeushenkilöt, ulkomailla asuva henkilöstö mukaan lukien,jotka toteuttavat EU:n rahoittamia teknisen avun sopimuksia, ovat vapautettuja uusien itsenäisten valtioidenyritys- ja tuloveroista.”
1.2 Provision for exemption from taxes was included in a Protocol (1991)and in General Rules (1997), agreed between the Commission andthe USSR and Russian authorities respectively.However, neither the Protocol nor the General Rules were ever ratified by the USSR or by Russia.
Määräys verovapaudesta sisältyi komission ja Neuvostoliiton väliseenpöytäkirjaan (1991) sekä komission ja Venäjän välisiin yleisiin sääntöihin (1997).Neuvostoliitto ja Venäjä eivät kuitenkaan koskaan ratifioineet pöytäkirjaa ja yleisiä sääntöjä.
The complainant received and paid a demand from the Russian taxauthorities for income tax on his earnings.He claims that the Commission wrongly advised that the Protocol could be relied on.Healso claimed that the Commission failed to answer his correspondence on this matter and abandoned both himself and other Tacisconsultants in Russia.
Kantelija vastaanotti ja täytti Venäjän veroviranomaisten vaatimuksettuloveron maksamisesta.Kantelija väittää, että komissio neuvoi häntävirheellisesti luottamaan pöytäkirjaan.Kantelija väitti myös, ettäkomissio ei vastannut asiaa koskeviin kirjeisiin ja hylkäsi hänet ja muut Tacis-konsultit Venäjälle.
Principles of good administrative behaviour require that the Commission should take care not to provide misleading information.In 1995, the Commission included in its contract with the firm forwhich the complainant worked as a Tacis consultant in Russia a provision concerning exemption from taxes, although it knew that the relevant international agreement had not been ratified by the Soviet or Russian authorities.It should have realised that this was likely to mislead potential consultants concerning their tax position.
Hyvän hallinnon periaatteet edellyttävät, että komission pitäisi ollaantamatta harhaanjohtavia tietoja.Vuonna 1995 komissio sisällyttiverovapausmääräyksen sopimukseen, jonka se teki Venäjällä Taciskonsulttina työskennelleen kantelijan työnantajana toimineen yrityksen kanssa.Komissio tiesi kuitenkin, että Venäjän viranomaiseteivät olleet ratifioineet asiaa koskevaa kansainvälistä sopimusta.Komission olisi pitänyt ymmärtää, että tällainen menettely saattaajohtaa mahdollisia konsultteja harhaan verotusasemansa suhteen.
Principles of good administrative behaviour also require the Commission to reply to a citizen’s requests.On the basis of the Ombudsman’s inquiries it appears that, although the Commissionintervened with the Russian authorities on the complainant’s behalf, itfailed to inform him of its activity in due time.
Hyvän hallinnon periaatteet edellyttävät myös, että komissio vastaakansalaisten pyyntöihin.Oikeusasiamiehen tutkimuksen perusteellavaikuttaa siltä, että vaikka komissio vetosikin asiassa Venäjän viranomaisiin kantelijan puolesta, komissio ei kuitenkaan ajoissa ilmoittanut tälle näistä toimista.
The claim for compensation
Korvausvaatimus
The Russian authorities required the complainant to pay 25.000 USDollars in taxes on his Tacis earnings in 1996.The complainant
Venäjän viranomaiset vaativat kantelijaa maksamaan vuoden 1996Tacis-ansioistaan veroina 25 000 Yhdysvaltain dollaria.Kantelijahyväksyi, ettei hänellä ole sopimuksellisia keinoja, mutta väitti, ettähänen taloudelliset menetyksensä olivat ennakoitavissa ja ettäkomissio oli vastuussa niistä.Komissio kiisti vastuunsa.