natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Annex III are reserved for wines with which they are linked, that is to say wines belonging to the same categories of wine. Thus the designation ‘Reserve’ is reserved for wines in the category ‘quality wine psr’ produced in Austria and is protected against unlawful misuse, imitation or evocation for wines in the same category from other Member States, including wines in the category ‘quality wine psr’ produced in Germany.
Komission mukaan tästä seuraa, että merkintä ”Reserve” on varattu Itävallassa tuotetuille tma-laatuviinien luokan viineille ja suojattu väärinkäytöltä, jäljittelyltä tai mielleyhtymiltä muista jäsenvaltioista peräisin oleviin saman luokan viineihin eli myös Saksassa tuotettuihin tma-laatuviinien luokan viineihin nähden.
In the interpretation given below it is therefore important to bear in mind the historical background to Regulation No 1493/1999, in particular the deliberate structural modification of the fundamental principles of the legislation on wine designations compared with its predecessor, Regulation (EEC) No 2392/89.
pänä esitetyssä tulkinnassa on näin ollen otettava huomioon asetuksen N:o 1493/1999 syntyhistoria, erityisesti viinien merkintöjä koskevaan lainsäädäntöön sisältyvien perusperiaatteiden tarkoituksellinen rakenteellinen muuttaminen edeltävään asetukseen (ETY) N:o 2392/89 6verrattuna.
6The system of Regulation No 2392/89 was characterised with respect to wine designations for still wines by the principle of prohibition, according to which only the designations listed exhaustively in the regulation could be used.
Asetuksessa N:o 2392/89 säädetyssä järjestelmässä kuohumattomien viinien merkintöihin sovellettiin kieltoperiaatetta, jonka mukaan ainoastaan asetuksessa tyhjentävästi lueteltujen merkintöjen käyttö oli sallittua.
7 On the other hand, under Article 11 and the first subparagraph of Article 12(1) of Regulation No 2392/89 all designations not listed in the regulation were originally prohibited, with a few exceptions, until Regulation No 1427/96 8introduced a certain relaxation. 9
7 Kaikki merkinnät, joita ei ollut lueteltu asetuksessa, olivat sitä vastoin siihen asti, kunnes säännöksiä hieman höllennettiin asetuksella N:o 1427/96, 8harvoja poikkeuksia lukuun otta- matta alun perin kiellettyjä asetuksen N:o 2392/89 11 artiklan ja 12 artiklan 1 kohdan ensimmäisen virkkeen nojalla. 9
Since the principle of prohibition was felt to be too rigid and no longer consistent
Koska kieltoperiaatetta pidettiin liian jäykkänä eikä sen katsottu enää täyttävän
The blocked development of optional wine designations feared by the Bundesverwaltungsgericht does not justify any other interpretation either.
Toisenlaista tulkintaa ei voida komission mukaan perustella myöskään vapaaehtoisten viinimerkintöjen jäykkyydellä, johon myös BVerwG viittasi.
This follows inevitably from any prohibition on unlawful misuse and also covers only identical, and not merely similar or derived terms, like the term ‘Privat-Reserve’.
Jokainen väärinkäyttöä koskeva kielto aiheuttaa komission mukaan väistämättä tällaista jäykkyyttä, mutta ainoastaan identtisten eikä pelkästään samankaltaisten tai johdettujen käsitteiden, kuten merkinnän ”PrivatReserve”, käytössä.
That term may be used freely provided there is no unlawful imitation or evocation, which is to be assessed by the national court.
Komissio toteaa, että merkintää ”PrivatReserve” voidaan käyttää vapaasti, ellei kyseessä ole lainvastainen jäljittely tai mielleyhtymä, joiden arviointi on kansallisen tuomioistuimen asia.
Ultimately the interpretation favoured by that court is necessary for reasons of the effectiveness (effet utile) of the protection of wine designations in the Common Market.
Komissio pitää kannattamaansa tulkintaa välttämättömänä lisäksi syistä, jotka liittyvät viinimerkintöjen suojan tehokkuuteen yhteismarkkinoilla (tehokas vaikutus).
6 — Council Regulation (EEC) No 2392/89 of 24 July 1989 laying down general rules for the description and presentation of wines and grape musts (OJ 1989 L 232, p. 13).
6 – Viinien ja rypäleen puristemehun kuvausta ja esittelyä koskevista yleisistä säännöistä 24.7.1989 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2392/89 (EYVL L 232, s. 13).
That regulation was followed by Commission Regulation (EEC) No 3201/90 of 16 October 1990 laying down detailed rules for the description and presentation of wines and grape musts (OJ 1990 L 309, p. 1).
Tämän asetuksen lisäksi kyse on myös viinien ja rypäleen puristemehujen kuvausta ja esittelyä koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 16.10.1990 annetusta komission asetuksesta (ETY) N:o 3201/90 (EYVL L 309, s. 1).
V — Advocate General’s assessment
V Julkisasiamiehen arviointi asiasta
8 — Council Regulation (EC) No 1427/96 of 26 June 1996 amending Regulation No 2392/89 laying down general rules for the description and presentation of wines and grape musts (OJ 1996 L 184, p. 3).
8 – Viinien ja rypäleen puristemehun kuvausta ja esittelyä koskevista yleisistä säännöistä annetun asetuksen N:o 2392/89 muuttamisesta 26.6.1996 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1427/96 (EYVL L 184, s. 3).
A — Preliminary remarks
A Alustavat toteamukset
Regulation No 1493/1999 reformed the common organisation of the market in wine.
Asetuksella N:o 1493/1999 muutettiin viinin yhteistä markkinajärjestelyä. Jäljem-
The legislation on designations for still wines was thus harmonised with the legislation on sparkling wines. 10
Kuohumattomien viinien merkintöjä koskevaa lainsäädäntöä yhdenmukaistettiin näin kuohuviinien merkintöjä koskevan lainsäädännön kanssa. 10
From this point of view too, the replacement of the principle of prohibition by the principle of authorisation or misuse with the wider freedom enjoyed by distributors in labelling is to be seen as a rearticulation of the balance between the legitimate interests of producers and of consumers. 14
13 Myös tästä näkökulmasta tarkasteltuna kieltoperiaatteen korvaamista hyväksymis- tai väärinkäyttöperiaatteella, jossa viinituotteita kaupan pitävälle annetaan aiempaa laajempi vapaus päällysmerkinnöissä, on pidettävä tuottajien ja kuluttajien oikeutettujen etujen välisen tasapainon uudelleenilmaisuna. 14
It should be borne in mind, first of all, in interpreting the rules of the legislation on wine designations, that national labelling rules affect not only the commercial interests of consumers, but also entail a restriction on the free movement of goods. Therefore, in
Viinien merkintöjä koskevan lainsäädännön säännösten tulkinnassa on otettava jo etukäteen huomioon, että päällysmerkintöjä koskevissa kansallisissa säännöksissä on kyse kuluttajien kaupallisista eduista ja että ne voivat lisäksi rajoittaa tavaroiden vapaata liikkuvuutta.
According to the principle of authorisation or misuse, in addition to the optional designations listed in Regulation No 1493/1999, all other useful information for still wines is permitted unless it is prohibited by law or misleads consumers.
Hyväksymis- tai väärinkäyttöperiaatteen mukaan kuohumattomissa viineissä sallitaan asetuksessa N:o 1493/1999 lueteltujen vapaaehtoisten merkintöjen lisäksi kaikki muut hyödylliset merkinnät, mikäli niitä ei ole kielletty lainsäädännössä tai mikäli ne eivät johda kuluttajia harhaan.
11This relaxation has also been described as liberalisation.
11Tätä säännösten höllentämistä nimitettiin myös vapauttamiseksi.
The liberalisation of the legislation on wine designations served the overriding aim of the reform, which was to guarantee the necessary flexibility of the common organisation of the market in wine to adapt smoothly to new developments. 12
Viinien merkintöjä koskevan lainsäädännön vapauttamisen ensisijaisena tavoitteena oli uudistaa viinin yhteinen markkinajärjestely, jotta voitaisiin taata riittävä jousto, jonka avulla voidaan mukautua uuteen kehitykseen. 12
13 — Recital 50 in the preamble to Regulation No 1493/1999 states: ‘The description, designation and presentation of products covered by this Regulation can have significant effects on their marketability; this Regulation should therefore lay down rules in this connection which take into account the legitimate interests of consumers and producers and promote the smooth operation of the internal market and the production of quality products; the fundamental principles of these rules should provide for the obligatory use of certain terms so as to identify the product and provide consumers with certain important items of information and the optional use of other information on the basis of Community rules or subject to rules concerning the prevention of fraudulent practices.’
13 – Asetuksen N:o 1493/1999 johdanto-osan 50 perustelukappaleessa todetaan seuraavaa: ”tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien tuotteiden kuvauksella, nimityksellä ja tarjontamuodolla voi olla merkittävä vaikutus niiden markkinoitavuuteen; sen vuoksi tässä asetuksessa olisi vahvistettava näitä asioita koskevat säännöt, joissa olisi otettava huomioon kuluttajien ja tuottajien oikeutetut edut sekä sisämarkkinoiden hyvän toiminnan ja laatutuotteiden tuotannon edistäminen, näiden sääntöjen perusperiaatteissa olisi säädettävä velvollisuudesta käyttää tiettyjä ilmaisuja tuotteen tunnistamiseksi ja tiettyjen tärkeiden tietojen antamiseksi kuluttajille sekä mahdollisuudesta käyttää tiettyjä muita ilmaisuja joko yhteisön sääntöjen mukaisesti tai jollei kuluttajien harhauttamisen estämiseksi annetuista säännöksistä muuta johdu”.
10 — Recital 10 in the preamble to Regulation No 753/2002 states: ‘Regulation (EC) No 1493/1999 harmonises the labelling for all wine sector products with the model already established for sparkling wines, by allowing the use of terms other than those expressly covered by Community legislation, provided that they are accurate.
10 – Asetuksen N:o 753/2002 johdanto-osan kymmenennessä perustelukappaleessa todetaan seuraavaa: ”Asetuksella (EY) N:o 1493/1999 yhdenmukaistetaan kaikkia viinituotteita koskevat päällysmerkinnät kuohuviineille jo vahvistetun mallin perusteella sallimalla muiden kuin yhteisön lainsäädännössä nimenomaisesti säädettyjen ilmaisujen käyttö, jos ne ovat täsmällisiä.
The rules for implementing this Regulation should therefore also be harmonised in the same way, using the model established for sparkling wines, while ensuring that there is no risk of these other terms being confused with the terms covered by Community legislation and that such terms may be used only if operators can prove their accuracy where there is any doubt.’
Mainitun asetuksen soveltamista koskevat säännökset on siis syytä yhdenmukaistaa samalla tavalla kuohuviineille jo vahvistetun mallin perusteella; on kuitenkin pyrittävä välttämään kyseisten muiden ilmaisujen ja säädettyjen ilmaisujen sekaantumisvaara sekä säädettävä, että tällaisten ilmaisujen käytön edellytyksenä on toimijoiden velvollisuus todistaa epäilyttävissä tapauksissa niiden täsmällisyys.”
The author stresses that the liberalisation of the legislation on wine designations was generally intended to create more transparency and information for consumers, with positive effects on sales.
Koch korostaa, että viinien merkintöjä koskevan lainsäädännön vapauttamisen tarkoituksena on kaiken kaikkiaan tarjota kuluttajille lisää avoimuutta ja tietoja sekä vaikuttaa myönteisesti myyntiin.
However, he also points out that this had not made it any easier to answer the question what information is permitted or is limited only by the prohibition on misleading consumers and what is not permitted because of particulars already regulated.
Hän huomauttaa kuitenkin lisäksi, ettei tämä helpota vastaamista siihen, mitkä tiedot ovat sallittuja, kun niihin sovelletaan ainoastaan harhaanjohtamiskieltoa, tai mitkä tiedot ovat kiellettyjä jo säänneltyjen merkintöjen vuoksi.
12 — Recital 7 in the preamble to Regulation No 1493/1999.
12 – Asetuksen N:o 1493/1999 johdanto-osan seitsemäs perustelukappale.
Community legislation must also be interpreted specifically in the light of the free movement of goods.
SCHNEIDER tun tuomion 15 mukaan tulkittava tavaroiden vapaan liikkuvuuden perusteella.
16 The risk of misleading consumers cannot override the requirements of the free movement of goods unless that risk is sufficiently serious.
16Kulutta- jien harhaanjohtamisvaaralla voi olla etusija tavaroiden vapaaseen liikkuvuuteen nähden ainoastaan silloin, kun vaara on riittävän vakava.
17 For that reason I would warn against a very broad interpretation of the criteria relating to misleading information.
17 Edellä esitetyn perusteella varoitan harhaanjohtavuusperusteiden erityisen laajasta tulkinnasta.
nations ‘Réserve’ and ‘Grande Réserve’ and ‘Reserve’ and ‘PrivatReserve’ may be used for wines produced in a Member State in principle, that is, irrespective of any conflict between those designations and designations listed in Annex III to that regulation, as ‘other particulars’ within the meaning of those provisions, provided that Member State has not adopted any legislation regarding the use of those designations as ‘other traditional terms’ within the meaning of Article 47(2)(b) in conjunction with the fifth indent of point B(1)(b) of Annex VII of Regulation No 1493/1999 and Article 23 of Regulation No 753/2002.
kohtaisesti käyttää jäsenvaltiossa valmistetuissa viineissä edellä mainituissa säännöksissä tarkoitettuina ”muina merkintöinä” eli että niitä voidaan käyttää siitä riippumatta, ovatko nämä merkinnät ristiriidassa saman asetuksen liitteessä III lueteltujen merkintöjen kanssa, mikäli kyseessä oleva jäsenvaltio ei ole antanut säännöksiä näiden merkintöjen käytöstä ”täydentävinä perinteisinä merkintöinä”, joista säädetään asetuksen N:o 1493/1999 47 artiklan 2 kohdan b alakohdassa, luettuna yhdessä liitteessä VII olevan B kohdan 1 kohdan b alakohdan viidennen luetelmakohdan ja asetuksen N:o 753/2002 23 artiklan kanssa.
B — The first question
B Ensimmäinen ennakkoratkaisukysymys
With its first question the Bundesverwaltungsgericht is essentially seeking to ascertain whether Article 47(2)(c) and point B(3) of Annex VII of Regulation No 1493/1999 are to be interpreted as meaning that the desig-
BVerwG tiedustelee ensimmäisessä ennakkoratkaisukysymyksessään lähinnä sitä, onko asetuksen N:o 1493/1999 47 artiklan 2 kohdan c alakohtaa sekä liitteessä VII olevan B kohdan 3 kohtaa tulkittava siten, että merkintöjä ”Réserve” ja ”Grande Réserve” tai ”Reserve” ja ”PrivatReserve” voidaan lähtö-
Article 47(2) of Regulation No 1493/1999 mentions three types of particulars: certain compulsory terms, 18optional terms subject to conditions and other optional terms, including information which may be useful for consumers.
Asetuksen N:o 1493/1999 47 artiklan 2 kohdassa mainitaan kolme merkintätyyppiä. Nämä ovat tietyt pakolliset merkinnät, 18 tietyin edellytyksin sallittavat vapaaehtoiset merkinnät ja muut vapaaehtoiset merkinnät, mukaan lukien kuluttajille mahdollisesti hyödylliset tiedot.
The scope of the protection afforded to those particulars is determined according to their substance.
Näiden merkintöjen suojan laajuus määräytyy niiden sisällön perusteella.
In this case, however, only the two optional terms are of relevance.
Nyt esillä olevassa asiassa merkityksellisiä ovat kuitenkin vain molemmat vapaaehtoiset merkinnät.
In paragraph 14 of that judgment, the Court found that Article 30 of the EC Treaty (now Article 28 EC) prohibits obstacles to the free movement of goods resulting from rules that lay down requirements to be met by such goods (such as requirements as to designation, form, size, weight, composition, presentation, labelling, packaging), even if those rules apply without distinction to all products, unless their application can be justified by a public-interest objective taking precedence over the free movement of goods.
I-13, 12 kohta ja sitä seuraavat kohdat). Yhteisöjen tuomioistuin totesi tuomion 14 kohdassa, että EY:n perustamissopimuksen 30 artiklassa (josta on tullut EY 28 artikla) kielletään sellaisista oikeussäännöistä johtuvat tavaroiden vapaan liikkuvuuden rajoitukset, jotka koskevat kyseisille tavaroille asetettuja edellytyksiä (kuten nimitystä, muotoa, kokoa, painoa, koostumusta, ulkoasua, merkintöjä ja pakkausta koskevia edellytyksiä), vaikka kyseisiä sääntöjä sovelletaan erotuksetta kaikkiin tavaroihin, jos soveltaminen ei ole perusteltua sellaisen yleistä etua koskevan tavoitteen vuoksi, jolle on annettava etusija tavaroiden vapaaseen liikkuvuuteen nähden.
In that judgment the Court makes express reference to the judgment in Clinique.
Yhteisöjen tuomioistuin viittaa tuomiossa nimenomaisesti asiassa Clinique annettuun tuomioon.
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-285/06 abstract risk of misleading consumers would run counter to the purpose of the principle of authorisation or misuse, since a specific, almost casuistic approach to the risk of misleading consumers is inherent in that principle.
JULKISASIAMIES TRSTENJAKIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-285/06 että siinä viitataan abstraktiin harhaanjohtavuusvaaraan, tulkinta olisi ristiriidassa hyväk-symis- tai väärinkäyttöperiaatteen tavoitteen kanssa, sillä kyseiselle periaatteelle on luonteenomaista, että harhaanjohtavuusvaaraa tarkastellaan konkreettisesti, lähestulkoon tapauskohtaisesti.
An abstract approach would also affect disproportionately the legitimate interests of producers.
Abstrakti tarkastelutapa vaikuttaisi myös kohtuuttomasti tuottajien oikeutettuihin etuihin.
Other traditional terms are optional particulars subject to conditions (regulated ‘optional particulars’ in the words of the order for reference).
Täydentävät perinteiset merkinnät ovat tietyin edellytyksin sallittavia vapaaehtoisia merkintöjä (säänneltyjä vapaaehtoisia merkintöjä ennakkoratkaisupyynnön mukaan).
Under Article 23 of Regulation No 753/2002, other traditional terms are ‘additional terms traditionally used … to designate … the production or ageing method or the quality, colour, type of place, or a particular event linked to the history of the wine concerned and defined in a Member State’s legislation for the purposes of designating the wines concerned originating in its territory’.
Asetuksen N:o 753/2002 23 artiklassa perinteisillä täydennysmerkinnöillä tarkoitetaan ”ilmaisua, jota perinteisesti käytetään – – kuvaamaan – – viinejä ja joka viittaa erityisesti viinin tuotanto-, valmistus- tai vanhentamismenetelmään taikka viinin laatuun, väriin, paikkaan, viinin tyyppiin tai kyseiseen viiniin liittyvään historialliseen tapahtumaan ja joka määritellään tuottajajäsenvaltion lainsäädännössä käytettäväksi kyseisten niiden alueella tuotettujen viinien kuvauksessa”.
Article 6 of Regulation No 753/2002 is the protective clause governing other particulars and other traditional terms.
Asetuksen N:o 753/2002 6 artiklassa on muita merkintöjä ja perinteisiä täydennysmerkintöjä koskeva suojalauseke.
The use of other particulars within the meaning of point B(3) of Annex VII to Regulation No 1493/1999 is clarified by Article 6 of Regulation No 753/2002.
Asetuksen N:o 1493/1999 liitteessä VII olevan B kohdan 3 kohdassa tarkoitettujen muiden merkintöjen käyttöä nimittäin täsmennetään asetuksen N:o 753/2002 6 artiklassa.
Under that provision, the use of other particulars is subject to the condition that there is no risk that such particulars might mislead consumers with regard to compulsory or regulated optional particulars.
Sen nojalla muita merkintöjä voidaan käyttää, jos niistä ei voi aiheutua sekaannusta kuluttajille pakollisten ja vapaaehtoisten merkintöjen suhteen.
In my opinion, the wording of Article 6(1) of Regulation No 753/2002 does not refer to an abstract risk of misleading consumers.
Asetuksen N:o 753/2002 6 artiklan 1 kohdassa ei nähdäkseni viitata abstraktiin harhaanjohtavuusvaaraan.
An interpretation of Article 6 of Regulation No 753/2002 as indicating an
Mikäli asetuksen N:o 753/2002 6 artiklaa tulkittaisiin siten,
It is also necessary to establish that use of the brand name is in fact likely to mislead the consumers concerned and thus affect their economic behaviour.
SCHNEIDER keskivertokuluttajan tätä merkintää koskevat oletetut odotukset.” 21
The wording of Article 6 of Regulation No 753/2002 which refers to the specific risk of misleading consumers therefore makes clear that the possibility of an overlap with situations covered by regulated particulars does not mean per se that an ‘other particular’ is not permitted.
Konkreettiseen harhaanjohtavuusvaaraan perustuvan asetuksen N:o 753/2002 6 artiklan sanamuodon perusteella on näin ollen selvää, etteivät muut merkinnät ole kiellettyjä ainoastaan siksi, että ne saattavat olla päällekkäisiä säänneltyjen merkintöjen soveltamisalaan kuuluvien tilanteiden kanssa.
22 As the Commission convincingly argues, in view of the broad scope for particulars under the fifth indent of point B(1)(b) of Annex VII to the regulation, this would significantly restrict the scope for the other particulars. 23
22Kuten komissio toteaa vakuuttavasti, tämä rajoittaisi huomattavasti muiden merkintöjen soveltamisalaa, kun otetaan huomioon, että asetuksen liitteessä VII olevan B kohdan 1 kohdan b alakohdan viidennessä luetelmakohdassa tarkoitettujen merkintöjen soveltamisala on laaja.
19 — Case C-303/97 Sektkellerei Kessler [1999] ECR I-513, paragraph 32.
19 – Asia C-303/97, Sektkellerei Kessler, tuomio 28.1.1999 (Kok. 1999, s. I-513, 32 kohta).
The question was whether the general use of a Sekt brand name ‘Kessler Hochgewächs’ is prohibited because of an abstract risk of confusion with the designation ‘Riesling-Hochgewächs’, which is reserved for wines produced exclusively from grapes of the Riesling variety under both Community law and national law.
Kyse oli siitä, onko tietyn kuohuviinejä koskevan merkin eli merkin ”Kessler Hochgewächs” jatkuva käyttö kiellettyä sen vuoksi, että on olemassa abstrakti vaara siitä, että se sekoitetaan ”Riesling-Hochgewächs”-nimityksen kanssa, joka on sekä yhteisön oikeuden että kansallisen oikeuden mukaan varattu yksinomaan Riesling-viiniköynnöslajikkeen rypäleistä valmistetulle viinille.
Advocate General Fennelly also took the view that a purely abstract risk of confusion was not sufficient (Opinion in Case C-303/97 Sektkellerei Kessler [1999] ECR I-513).
Myös julkisasiamies Fenellyn mukaan pelkästään abstrakti sekaannusvaara ei riitä (julkisasiamiehen 29.9.1998 esittämä ratkaisuehdotus asiassa Sektkellerei Kessler).
Any other interpretation would also run counter to the aim of the reform, which is to create marketing freedom by authorising other unregulated particulars, and virtually reverse the intended liberalisation of the legislation on wine designations by the back door.
Toisenlainen tulkinta olisi myös ristiriidassa uudistuksen tavoitteen eli sen kanssa, että hyväksymällä muita sääntelemättömiä merkintöjä luodaan vapauksia viinituotteiden kaupan pitämisessä, ja mitätöisi tavoitteena olevan merkintöjä koskevan lainsäädännön vapauttamisen ikään kuin takaoven kautta.
The main purpose of the new legislation
Merkintöjä koskevan uuden lainsäädännön pääasiallisena tavoitteena on loppujen lopuksi nimenomaan se, ettei käyttö-
21 — Case C-303/97 Sektkellerei Kessler (cited above in footnote 19, paragraph 38).
21 – Edellä alaviitteessä 19 mainittu asia Sektkellerei Kessler, tuomion 38 kohta.
22 — In the specialist literature too, specific examples of ‘other particulars’ permitted under point B(3) are particulars on ‘production methods and processes etc.’, that is, particulars which certainly overlap, in terms of the situation covered, with the particulars under the fifth indent of point B(1)(b): Koch, loc. cit. (footnote 15), p. 2136.
22 – Myös oikeuskirjallisuudessa mainitaan esimerkkinä B kohdan 3 kohdan nojalla sallituista ”muista merkinnöistä” erityisesti ”tuotantotapaa ja valmistusmenetelmää” koskevat tiedot, toisin sanoen merkinnät, jotka ovat säänneltyjä tilanteita tarkasteltaessa selvästi päällekkäisiä B kohdan 1 kohdan b alakohdan viidennessä luetelmakohdassa tarkoitettujen merkintöjen kanssa: edellä alaviitteessä 14 mainittu Koch, s. 2136.
20 — Council Regulation (EEC) No 2333/92 of 13 July 1992 laying down general rules for the description and presentation of sparkling wines and aerated sparkling wines (OJ 1992 L 231, p. 9).
20 – Kuohuviinien ja hiilihapotettujen kuohuviinien kuvausta ja esittelyä koskevista yleisistä säännöistä 13.7.1992 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2333/92 (EYVL L 231, s. 9).