natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In those circumstances, the Oberlandesgericht Stuttgart decided to stay the proceedings and to refer to the Court of Justice the following questions for a preliminary ruling:
Näissä olosuhteissa Oberlandesgericht Stuttgart on päättänyt lykätä asian ratkaisemista ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:
(c) he commits crimes there systematically for financial gain; and/or
”1) Tarkoittaako se, että henkilö a) ei oleskele keskeytyksettä [täytäntöönpano]jäsenvaltion alueella, b) ei oleskele siellä jäsenvaltion oleskeluoikeutta koskevien säännösten mukaisesti, c) harjoittaa jäsenvaltiossa ammattimaista rikollista toimintaa ja/tai
(d) he is in detention there serving a custodial sentence?
KOZŁOWSKI d) suorittaa jäsenvaltiossa vankeusrangaistusta, sitä, että hän ei ’asu vakinaisesti’ tai ’oleskele’ [täytäntöönpanosta vastaavassa] jäsenvaltiossa – – puitepäätöksen 4 artiklan 6 alakohdassa tarkoitetulla tavalla?
(2) Is transposition of Article 4(6) of the Framework Decision … in such a way that the extradition of a national of the [executing] Member State against his will for the purpose of execution of sentence is always impermissible, whereas extradition of nationals of other Member States against their will can be authorised at the discretion of the authorities, compatible with Union law, in particular with the principle of nondiscrimination and with Union citizenship under Article 6(1) EU, read in conjunction with Articles 12 EC and 17 EC et seq., and if so, are those principles at least to be taken into account in the exercise of that discretion?’
2) Onko – – puitepäätöksen 4 artiklan 6 alakohdan saattaminen osaksi kansallista oikeutta sillä tavalla, että [täytäntöönpanosta vastaavan] jäsenvaltion oman kansalaisen luovuttaminen tuomion täytäntöönpanoa varten ei ole sallittua vastoin hänen tahtoaan, mutta viranomaiset voivat harkintansa mukaan suostua muiden jäsenvaltioiden kansalaisten luovuttamiseen heidän tahtonsa vastaisesti, yhteensoveltuvaa unionin oikeuden kanssa, erityisesti EU 6 artiklan 1 kohdan, luettuna yhdessä EY 12 artiklan ja EY 17 artiklan ja sitä seuraavien artiklojen kanssa, mukaisen syrjintäkiellon periaatteen ja unionin kansalaisuuden periaatteen kanssa, ja mikäli näin on, onko mainitut periaatteet otettava huomioon vähintäänkin harkintavaltaa käytettäessä?”
As a preliminary point, it should be recalled that, as noted in paragraph 12 of this judgment, the Court has jurisdiction, in the present case, to rule on the interpretation of the Framework Decision under Article 35 EU.
Ensiksi on syytä palauttaa mieleen, että kuten tämän tuomion 12 kohdasta ilmenee, yhteisöjen tuomioistuin on tässä tapauksessa EU 35 artiklan nojalla toimivaltainen lausumaan puitepäätöksen tulkinnasta.
By its first question, the national court seeks, in essence, to ascertain what is the scope of the terms ‘resident’ and ‘staying’ contained in Article 4(6) of the Framework Decision and, in particular, whether in circumstances such as those in the main proceedings, a requested person in proceedings relating to the execution of a European arrest warrant can be considered as covered by that provision.
Kansallinen tuomioistuin haluaa ensimmäisellä kysymyksellään pääasiallisesti selvittää, mikä on puitepäätöksen 4 artiklan 6 alakohdassa esiintyvien ilmausten ”asuu vakinaisesti” ja ”oleskelee” ulottuvuus, ja erityisemmin, voidaanko pääasian kaltaisissa olosuhteissa eurooppalaisen pidätysmääräyksen täytäntöönpanoa koskevassa menettelyssä etsityn henkilön katsoa kuuluvan tämän säännöksen soveltamisalaan.
According to Article 1(2) of the Framework Decision, Member States are to execute any European arrest warrant on the basis of the principle of mutual recognition and in accordance with the provisions of that Framework Decision.
Puitepäätöksen 1 artiklan 2 kohdan mukaan jäsenvaltioiden on pantava eurooppalainen pidätysmääräys täytäntöön vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen perusteella ja tämän puitepäätöksen määräysten mukaisesti.
In that regard, Article 4(6) of the Framework Decision sets out a ground for optional nonexecution of the European arrest warrant pursuant to which the executing judicial authority may refuse to execute such a warrant issued for the purposes of execution of a sentence where the requested person ‘is staying in, or is a national or a resident of, the executing Member State’, and that State undertakes to execute that sentence in accordance with its domestic law.
Puitepäätöksen 4 artiklan 6 alakohtaan sisältyy tältä osin eurooppalaisen pidätysmääräyksen harkinnanvarainen kieltäytymisperuste, jonka nojalla täytäntöönpanosta vastaava oikeusviranomainen voi kieltäytyä panemasta tällaista rangaistuksen täytäntöönpanoa varten annettua pidätysmääräystä täytäntöön, kun etsitty henkilö ”oleskelee täytäntöönpanosta vastaavassa jäsenvaltiossa, on sen kansalainen tai asuu siellä vakinaisesti”, ja tämä valtio sitoutuu panemaan tämän rangaistuksen itse täytäntöön kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti.
Thus, according to Article 4(6) of the Framework Decision, the scope of that ground for optional nonexecution is limited to persons who, if not nationals of the executing Member State, are ‘staying’ or ‘resident’ there.
Puitepäätöksen 4 artiklan 6 alakohdan mukaan tätä täytäntöönpanosta harkinnanvaraisesti kieltäytymisen perustetta voidaan soveltaa vain henkilöihin, jotka, jos he eivät ole täytäntöönpanosta vastaavan jäsenvaltion kansalaisia, ”oleskelevat” siellä tai ”asuvat siellä vakinaisesti”.
However, the meaning and scope of those two terms are not defined in the Framework Decision.
Näiden kahden ilmauksen merkitystä ja ulottuvuutta ei kuitenkaan ole määritelty puitepäätöksessä.
The Commission of the European Communities, while conceding that, in some linguistic versions of the Framework Decision, the wording of Article 4(6) could suggest that the term ‘staying’ is on the same level of importance as the criteria of residence or nationality, contends that, in any case, that provision must be interpreted as meaning that the fact that the requested person is staying in the executing Member State is a necessary but not sufficient condition for invoking the ground for optional nonexecution referred to in Article 4(6).
Vaikka Euroopan yhteisöjen komissio myöntää, että puitepäätöksen tietyissä kieliversioissa 4 artiklan 6 alakohdan sanamuoto voi merkitä, että ilmaus ”oleskelee” sijoittuu samalle tasolle kuin arviointiperusteet vakinainen asuminen tai kansalaisuus, se toteaa, että tätä säännöstä on joka tapauksessa tulkittava siten, että etsityn henkilön osalta oleskelu täytäntöönpanosta vastaavassa jäsenvaltiossa on välttämätön mutta ei riittävä edellytys, jotta voidaan vedota 4 artiklan 6 alakohdassa tarkoitettuun täytäntöönpanon harkinnanvaraiseen kieltäytymisperusteeseen.
In that regard, it is certainly true that the term ‘staying’ cannot be interpreted in a broad way which would imply that the executing judicial authority could refuse to execute a European arrest warrant merely on the ground that the requested person is temporarily located on the territory of the executing Member State.
Tältä osin on totta, että ilmaisua ”oleskelee” ei voida tulkita sillä tavoin laajasti, että täytäntöönpanosta vastaava oikeusviranomainen voisi kieltäytyä panemasta täytäntöön eurooppalaista pidätysmääräystä pelkästään sillä perusteella, että etsitty henkilö on tilapäisesti täytäntöönpanosta vastaavan jäsenvaltion alueella.
However, Article 4(6) of the Framework Decision equally cannot be interpreted as meaning that a requested person who, without being a national or resident of the executing Member State, has been staying there for a certain period of time is not in any circumstances capable of having established connections with that State which could enable him to invoke that ground for optional nonexecution.
Puitepäätöksen 4 artiklan 6 alakohtaa ei kuitenkaan voida tulkita silläkään tavoin, että etsityn henkilön, joka ei ole täytäntöönpanosta vastaavan jäsenvaltion kansalainen eikä asu siellä vakinaisesti mutta on oleskellut siellä jonkin aikaa, ei voitaisi missään tapauksessa katsoa solmineen tähän jäsenvaltioon sellaisia siteitä, joiden perusteella tähän täytäntöönpanosta kieltäytymisen harkinnanvaraiseen perusteeseen voitaisiin vedota.
It follows that, notwithstanding differences in the various language versions of Article 4(6), the category of requested persons who are ‘staying’ in the executing Member State within the meaning of that provision is not, as was argued in par -ticular by the Netherlands Government at the hearing of the present case, completely irrelevant for the purposes of ascertaining the scope of that provision.
Tästä seuraa, että riippumatta 4 artiklan 6 alakohdan eri kieliversioiden välisistä eroista, tässä säännöksessä tarkoitettu niiden etsittyjen henkilöiden ryhmä, jotka ”oleskelevat” täytäntöönpanosta vastaavassa jäsenvaltiossa tässä säännöksessä tarkoitetussa merkityksessä, ei – kuten erityisesti Alankomaiden hallitus totesi käsiteltävänä olevan asian istunnossa – ole täysin merkityksetön määritettäessä kyseisen säännöksen soveltamisalaa.
Consequently, it is not sufficient to take into account only the term ‘resident’ within the meaning of Article 4(6) of the Framework Decision, but it is also necessary to ascertain in what way the term ‘staying’ may complement the meaning of the first of those two terms.
Näin ollen ei riitä, että otetaan huomioon puitepäätöksen 4 artiklan 6 alakohdassa tarkoitettu ilmaus ”asuu vakinaisesti”, vaan on myös määritettävä, millä tavoin ilmaus ”oleskelee” voi täydentää näistä kahdesta ilmauksesta ensimmäisen ulottuvuutta.
First, that reading of Article 4(6) of the Framework Decision cannot be affected by the fact that, according to the wording of Article 5(3) of the Framework Decision, which concerns a person who is the subject of a European arrest warrant for the purposes of prosecution, surrender may be made subject by the law of the executing Member State to the condition contained in that provision only if the person concerned is a national or resident of that Member State, no reference being made to his ‘staying’ there.
Yhtäältä tähän tapaan tulkita puitepäätöksen 4 artiklan 6 alakohtaa ei voi vaikuttaa se, että saman puitepäätöksen 5 artiklan 3 alakohdan, joka koskee henkilöä, josta eurooppalainen pidätysmääräys on annettu syytteen nostamista varten, sanamuodon mukaan täytäntöönpanosta vastaavan jäsenvaltion lainsäädännössä luovuttamiselle voidaan asettaa tässä säännöksessä mainittu ehto vain, jos asianomainen henkilö on tämän jäsenvaltion kansalainen tai siellä vakinaisesti asuva, eikä siinä viitata hänen ”oleskeluunsa”.
Second, with regard to the interpretation of the terms ‘staying’ and ‘resident’, it should be pointed out that, contrary to the argument of the Czech and Netherlands Governments, the definition of those two terms cannot be left to the assessment of each Member State.
Toisaalta ilmausten ”oleskelee” ja ”asuu vakinaisesti” tulkinnan osalta on täsmennettävä, että toisin kuin Tšekin ja Alankomaiden hallitukset väittävät, näiden kahden ilmauksen tulkintaa ei voida jättää kunkin jäsenvaltion harkintaan.
Since the objective of the Framework Decision, as indicated in paragraph 31 of this judgment, is to put in place a system of surrender, as between judicial authorities, of convicted persons or suspects for the purpose of enforcing judgments or of criminal proceedings, based on the principle of mutual recognition — a surrender which the executing judicial authority can oppose only on one of the grounds for refusal provided for by the Framework Decision — the terms ‘staying’ and ‘resident’, which determine the scope of Article 4(6), must be defined uniformly, since they concern autonomous concepts of Union law.
Kun otetaan huomioon, että puitepäätöksen tavoitteena on, kuten tämän tuomion 31 kohdasta ilmenee, ottaa käyttöön vastavuoroisen tunnustamisen periaatteeseen perustuva oikeusviranomaisten välinen rikoksesta tuomittujen tai epäiltyjen henkilöiden luovuttamisjärjestely tuomioiden täytäntöönpanoa tai syytteeseen asettamista varten, ja täytäntöönpanosta vastaava oikeusviranomainen voi vastustaa luovuttamista vain jollakin puitepäätöksessä tarkoitetulla kieltäytymisperusteella, ilmaukset ”oleskelee” ja ”asuu vakinaisesti”, jotka määrittävät puitepäätöksen 4 artiklan 6 alakohdan soveltamisalan, on määriteltävä yhdenmukaisesti, koska ne liittyvät unionin oikeuden itsenäisiin käsitteisiin.
Therefore, in their national law transposing Article 4(6), the Member States are not entitled to give those terms a broader meaning than that which derives from such a uniform interpretation.
Jäsenvaltioilla ei siis ole oikeutta antaa kansallisessa lainsäädännössään, jolla ne saattavat tämän 4 artiklan 6 alakohdan osaksi kansallista oikeusjärjestystään, näille ilmauksille laajempaa ulottuvuutta kuin se, joka seuraa tällaisesta yhdenmukaisesta tulkinnasta.
In order to establish whether, in a specific situation, the executing judicial authority may refuse to execute a European arrest warrant, it must, initially, ascertain only whether the requested person is a national of the executing Member State, a ‘resident’ of that State or ‘staying’ there within the meaning of Article 4(6) of the Framework Decision and thus covered by it.
Sen ratkaisemiseksi, voiko täytäntöönpanosta vastaava oikeusviranomainen konkreettisessa tilanteessa kieltäytyä eurooppalaisen pidätysmääräyksen täytäntöönpanosta, kyseisen oikeusviranomaisen on aluksi pelkästään ratkaistava, onko etsitty henkilö puitepäätöksen 4 artiklan 6 alakohdassa tarkoitettu kansalainen, ”asuuko” hän ”vakinaisesti” tai ”oleskeleeko” hän kysymyksessä olevassa jäsenvaltiossa tässä säännöksessä tarkoitetulla tavalla ja kuuluuko hän näin ollen tämän puitepäätöksen soveltamisalaan.
Second, and only if the executing judicial authority finds that that person is covered by one of those terms, it must assess whether there is a legitimate interest which would justify the sentence imposed in the issuing Member State being executed on the territory of the executing Member State.
Toiseksi ja ainoastaan, jos täytäntöönpanosta vastaava oikeusviranomainen toteaa, että kyseinen henkilö kuuluu näistä ilmauksista jonkin soveltamisalaan, tämän viranomaisen on arvioitava, onko olemassa oikeutettu intressi, joka on perusteena sille, että pidätysmääräyksen antaneessa jäsenvaltiossa määrätty rangaistus pannaan täytäntöön täytäntöönpanosta vastaavan jäsenvaltion alueella.
In that regard, it must be emphasised, as also pointed out by all the Member States which submitted observations to the Court as well as by the Commission, that the ground for optional nonexecution stated in Article 4(6) of the Framework Decision has in particular the objective of enabling the executing judicial authority to give particular weight to the possibility of increasing the requested person’s chances of reintegrating into society when the sentence imposed on him expires.
Tältä osin on korostettava – kuten ovat tehneet kaikki yhteisöjen tuomioistuimelle huomautuksensa esittäneet jäsenvaltiot ja komissio –, että puitepäätöksen 4 artiklan 6 alakohdassa ilmaistun täytäntöönpanosta kieltäytymisen harkinnanvaraisen perusteen tavoitteena on etenkin sen mahdollistaminen, että täytäntöönpanosta vastaava oikeusviranomainen voi antaa erityisesti painoa mahdollisuudelle parantaa etsityn henkilön mahdollisuuksia sopeutua uudelleen yhteiskuntaan hänen suoritettuaan rangaistuksensa.
Accordingly, the terms ‘resident’ and ‘staying’ cover, respectively, the situations in which the person who is the subject of a European arrest warrant has either established his actual place of residence in the executing Member State or has acquired, following a stable period of presence in that State, certain connections with that State which are of a similar degree to those resulting from residence.
Näin ollen ilmaus ”asuu vakinaisesti” koskee siis tilanteita, joissa henkilö, josta on annettu eurooppalainen pidätysmääräys, on asettunut tosiasiallisesti asumaan täytäntöönpanosta vastaavaan jäsenvaltioon, ja ilmaus ”oleskelee” puolestaan koskee tilanteita, joissa tämä henkilö on jonkin aikaa tässä jäsenvaltiossa pysyvästi oleskeltuaan luonut tähän jäsenvaltioon siteitä, jotka vastaavat vakinaisen asumisen perusteella syntyviä siteitä.
In the light of the information contained in the order for reference, Mr Kozłowski is not ‘resident’ in Germany within the meaning of Article 4(6) of the Framework Decision.
Ennakkoratkaisupyynnön sisältämien tietojen mukaan Kozłowski ei ”asu vakinaisesti” Saksassa puitepäätöksen 4 artiklan 6 alakohdassa tarkoitetuin tavoin.
Consequently, the interpretation which follows concerns only the term ‘staying’ contained in that provision.
Näin ollen jäljempänä esitettävä tulkinta koskee vain samassa säännöksessä esiintyvää ilmausta ”oleskelee”.
In order to determine whether, in a specific situation, there are connections between the requested person and the executing Member State which lead to the conclusion that that person is covered by the term ‘staying’ within the meaning of Article 4(6) of the Framework Decision, it is necessary to make an overall assessment of various objective factors characterising the situation of that person, which include, in par -ticular, the length, nature and conditions of his presence and the family and economic connections which he has with the executing Member State.
Sen ratkaisemiseksi, onko etsityn henkilön ja täytäntöönpanosta vastaavan jäsenvaltion välillä konkreettisessa tilanteessa siteitä, joiden perusteella voidaan todeta, että viimeksi mainittu kuuluu puitepäätöksen 4 artiklan 6 alakohdassa tarkoitetun ilmauksen ”oleskelee” soveltamisalaan, on arvioitava kokonaisvaltaisesti useita objektiivisia seikkoja, jotka ovat ominaisia tämän henkilön tilanteelle ja joihin kuuluvat esimerkiksi etsityn henkilön oleskelun kesto, luonne ja edellytykset sekä ne perhesiteet ja taloudelliset siteet, joita hänellä on täytäntöönpanosta vastaavaan jäsenvaltioon.
Since it is for the executing judicial authority to make an overall assessment in order to determine, initially, whether the person concerned falls within Article 4(6) of the Framework Decision, a single factor characterising the person concerned cannot, in principle, have a conclusive effect of itself.
Kun otetaan huomioon, että täytäntöönpanosta vastaavan oikeusviranomaisen on suoritettava kokonaisarviointi aluksi sen selvittämiseksi, kuuluuko asianomainen henkilö puitepäätöksen 4 artiklan 6 alakohdan soveltamisalaan, asianomaiseen henkilöön liittyvällä yksittäisellä seikalla ei lähtökohtaisesti voi olla yksinään ratkaisevaa merkitystä.
With regard to circumstances such as those related by the national court in its first question, under points (a) to (d), the fact that, as explained under point (a), the requested person’s stay in the executing Member State was not uninterrupted and the fact that, as described under point (b), his stay in that State does not comply with the national legislation on residence of foreign nationals, while not constituting factors which lead by themselves to the conclusion that he is not ‘staying’ in that Member State within the meaning of Article 6(4) of the Framework Decision, can however be of relevance to the executing judicial authority when it is called upon to assess whether the person concerned is covered by that provision.
Kansallisen tuomioistuimen ensimmäisen kysymyksensä a–d kohdassa luettelemien kaltaisista seikoista on todettava, että se a kohdassa mainittu seikka, että etsitty henkilö ei oleskele keskeytyksettä täytäntöönpanojäsenvaltion alueella, ja se b kohdassa mainittu seikka, että kyseinen henkilö ei oleskele siellä jäsenvaltion oleskeluoikeutta koskevien säännösten mukaisesti, eivät ole tekijöitä, joiden perusteella yksinään voitaisiin päätellä, että tämä henkilö ei oleskele tässä jäsenvaltiossa puitepäätöksen 4 artiklan 6 alakohdassa tarkoitetulla tavalla, mutta niillä voi kuitenkin olla merkitystä täytäntöönpanosta vastaavalle oikeusviranomaiselle, kun sen on arvioitava, kuuluuko asianomainen henkilö kyseisen säännöksen soveltamisalaan.
With regard to the fact that, as explained in point (c) of the first question, according to which that person systematically commits crimes in the executing Member State and the fact that, as described in point (d) of that question, he is in detention there serving a custodial sentence, it must be held that they are not relevant factors for the executing judicial authority when it initially has to ascertain whether the person concerned is ‘staying’ within the meaning of Article 4(6) of the Framework Decision.
Siitä ensimmäisen kysymyksen c kohdassa mainitusta seikasta, että kyseinen henkilö harjoittaa täytäntöönpanosta vastaavassa jäsenvaltiossa ammattimaista rikollista toimintaa, ja siitä saman kysymyksen d kohdassa mainitusta seikasta, että hän suorittaa siellä vankeusrangaistusta, on todettava, että kysymys on tekijöistä, joilla ei ole merkitystä täytäntöönpanosta vastaavalle oikeusviranomaiselle, kun sen on aluksi ratkaistava, ”oleskeleeko” asianomainen henkilö kysymyksessä olevassa jäsenvaltiossa puitepäätöksen 4 artiklan 6 alakohdassa tarkoitetuin tavoin.
By contrast, such factors may, supposing that the person concerned is ‘staying’ in the executing Member State, be of some relevance for the assessment which the executing judicial authority is then called upon to carry out in order to decide whether there are grounds for not implementing a European arrest warrant.
Jos asianomainen ”oleskelee” täytäntöönpanosta vastaavassa jäsenvaltiossa, tällaisilla tekijöillä voi sitä vastoin olla tiettyä merkitystä tarkastelussa, joka kyseisen viranomaisen on tarvittaessa tehtävä tämän jälkeen sen selvittämiseksi, onko eurooppalaisen pidätysmääräyksen täytäntöön paneminen perusteltua vai ei.
It follows that, without being conclusive, two of the four circumstances related by the national courts in its first question, under points (a) and (b), can be of relevance for the executing judicial authority when it has to ascertain whether the situation of the person concerned falls within Article 4(6) of the Framework Decision.
Tästä seuraa, että vaikka kansallisen tuomioistuimen ensimmäisen kysymyksensä a ja b kohdassa mainitsemista neljästä seikasta kaksi eivät olekaan ratkaisevia, niillä voi olla merkitystä täytäntöönpanosta vastaavalle oikeusviranomaiselle, kun sen on päätettävä, kuuluuko asianomaisen tilanne puitepäätöksen 4 artiklan 6 alakohdan soveltamisalaan.
In that regard, it must be held that, in the light of various factors referred to by the national court as characterising the situation of a person such as Mr Kozłowski, in particular the length, nature and conditions of his stay, the absence of family ties and his very weak economic connections with the executing Member State, such a person cannot be regarded as covered by the term ‘staying’ within the meaning of Article 4(6) of the Framework Decision.
Tältä osin on todettava, että kun otetaan huomioon kansallisen tuomioistuimen mainitsemat pääasiassa kysymyksessä olevan kaltaisen henkilön tilannetta kuvaavat eri seikat, kuten erityisesti hänen oleskelunsa kesto, luonne ja edellytykset sekä perhesiteiden puuttuminen ja vain hyvin vähäiset taloudelliset siteet täytäntöönpanosta vastaavaan jäsenvaltioon, tällaisen henkilön ei voida katsoa kuuluvan puitepäätöksen 4 artiklan 6 alakohdassa tarkoitetun ilmauksen ”oleskelee” soveltamisalaan.
Having regard to all of the foregoing considerations, the answer to the first question must be that Article 4(6) of the Framework Decision is to be interpreted as meaning that:
Edellä esitetty huomioon ottaen ensimmäiseen kysymykseen on vastattava, että puitepäätöksen 4 artiklan 6 alakohtaa on tulkittava siten, että