natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Mr Turco on the other hand, asks that, if necessary, the case be referred back to the Court of First Instance for judgment.
Turco puolestaan vaatii, että, mikäli tarpeellista, asia palautetaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen, jotta tämä voi lausua siitä uudestaan.
By order of the President of the Court of 19 April 2005, the two appeals were joined for the purposes of the written and oral procedure and the judgment.
Yhteisöjen tuomioistuimen presidentti päätti 19.4.2005 antamallaan määräyksellä yhdistää nämä kaksi valitusta kirjallista ja suullista käsittelyä sekä tuomion antamista varten.
By order of the President of the Court of 5 October 2005, the Kingdom of the Netherlands was granted leave to intervene in support of the forms of order sought by the appellants.
Alankomaiden kuningaskunta hyväksyttiin yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 5.10.2005 antamalla määräyksellä väliintulijaksi tukemaan valittajien vaatimuksia.
The Kingdom of Denmark, the Kingdom of the Netherlands and the Republic of Finland submit that the appeals should be upheld.
Tanskan kuningaskunta, Alankomaiden kuningaskunta ja Suomen tasavalta vaativat, että valitukset hyväksytään.
The United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland, the Council and the Commission contend that the appeals should be dismissed.
Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta, neuvosto ja komissio vaativat, että valitukset hylätään.
The appeals
Valitukset
The appeals put forward five pleas in law, the first three of which refer to the three parts of the plea in law relied on by Mr Turco at first instance.
Valituksissa vedotaan viiteen perusteeseen, joista kolmessa ensimmäisessä viitataan Turcon ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa esittämän kanneperusteen kolmeen osaan.
First, Mr Turco, supported by the Kingdom of the Netherlands, submits that there was a misinterpretation of the second indent of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001 on the part of the Court of First Instance, in that it was wrong to consider that legal opinions relating to legislative proposals could fall within the scope of that provision although only Article 4(3) of the Regulation can apply to such opinions.
Ensimmäiseksi Turco, jota tukee Alankomaiden kuningaskunta, vetoaa siihen, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tulkitsi virheellisesti asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan toista luetelmakohtaa katsoessaan, Turcon mukaan virheellisesti, että lainsäädäntöehdotuksia koskevat oikeudelliset lausunnot voivat kuulua kyseisen säännöksen soveltamisalaan, vaikka tällaisiin lausuntoihin voidaan Turcon mukaan soveltaa vain kyseisen asetuksen 4 artiklan 3 kohtaa.
Secondly, the Kingdom of Sweden and Mr Turco, supported by the Kingdom of the Netherlands and the Republic of Finland, submit that the Court of First Instance misapplied the second indent of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001 in holding that legal opinions of the Council’s legal service relating to legislative proposals are by their very nature covered by the exception laid down in that provision.
Toiseksi Ruotsin kuningaskunta ja Turco, joita tukevat Alankomaiden kuningaskunta ja Suomen tasavalta, väittävät, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin sovelsi virheellisesti asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan toista luetelmakohtaa katsoessaan, että neuvoston oikeudellisen yksikön lausunnot, jotka koskevat lainsäädäntöehdotuksia, kuuluvat niiden luonteen vuoksi tässä säännöksessä säädetyn poikkeuksen soveltamisalaan.
Thirdly, Mr Turco, supported by the Kingdom of the Netherlands and the Republic of Finland, submits that the Court of First Instance inaccurately interpreted and applied the notion of an overriding public interest capable, under Article 4(2) of Regulation No 1049/2001, of justifying the disclosure of a document which is in principle covered by the exception provided for in that provision in respect of the confidentiality of legal advice.
Kolmanneksi Turco, jota tukevat Alankomaiden kuningaskunta ja Suomen tasavalta, väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tulkitsi ja sovelsi virheellisesti ylivoimaisen yleisen edun käsitettä, jolla asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti voidaan perustella tietojen ilmaisemista asiakirjasta, joka lähtökohtaisesti on luottamuksellinen tässä samassa säännöksessä oikeudellista neuvonantoa varten säädetyn poikkeuksen nojalla.
The final two pleas in law raised by Mr Turco rely, respectively, on the principle that the Community legal order is based on the rule of law and a failure on the part of the Court of First Instance to give sufficient reasons for the judgment under appeal.
Kahdessa viimeisessä valitusperusteessaan Turco vetoaa periaatteeseen, jonka mukaan yhteisön oikeusjärjestys perustuu oikeusvaltioperiaatteeseen, sekä puutteellisiin perusteluihin.
Initial observations
Alustavat toteamukset
Before dealing with the pleas relied on in support of the appeals, it is necessary to consider the relevant rules relating, first, to the examination to be undertaken by the Council where disclosure of an opinion of its legal service relating to a legislative process is requested and, secondly, to the statement of reasons which the Council must provide in order to justify any refusal to disclose.
Ennen kuin tarkastellaan valitusten tueksi esitettyjä perusteita, on muistutettava, mitkä ovat merkitykselliset säännöt, jotka koskevat yhtäältä tarkastelua, joka neuvoston on suoritettava, kun sitä pyydetään ilmaisemaan tiedot, jotka sisältyvät lainsäädäntöehdotukseen liittyvään sen oikeudellisen yksikön lausuntoon, ja toisaalta perusteluita, jotka neuvoston on esitettävä tietojen ilmaisemista koskevan pyynnön epäävän päätöksen tueksi.
The examination to be undertaken by the institution
Toimielimelle kuuluva tarkastelu
Regulation No 1049/2001 seeks, as indicated in recital 4 of the preamble and Article 1, to give the public a right of access to documents of the institutions which is as wide as possible.
Asetuksella N:o 1049/2001 pyritään, kuten sen neljännestä perustelukappaleesta ja sen 1 artiklasta käy ilmi, myöntämään yleisölle mahdollisimman laaja oikeus tutustua toimielinten asiakirjoihin.
As appears from recital 1 of the preamble to Regulation No 1049/2001, that regulation reflects the intention expressed in the second paragraph of Article 1 of the EU Treaty, which was inserted by the Treaty of Amsterdam, to mark a new stage in the process of creating an ever closer union among the peoples of Europe, in which decisions are taken as openly as possible and as closely as possible to the citizen.
Tämän asetuksen ensimmäisen perustelukappaleen mukaisesti asetus liittyy unionisopimuksen 1 artiklan toisessa kohdassa, joka lisättiin Amsterdamin sopimuksella, ilmaistuun tahtoon saavuttaa uusi vaihe kehityksessä sellaisen yhä läheisemmän Euroopan kansojen välisen liiton luomiseksi, jossa päätökset tehdään mahdollisimman avoimesti ja mahdollisimman lähellä kansalaisia.
As recital 2 of the preamble to Regulation No 1049/2001 notes, the right of public access to documents of the institutions is related to the democratic nature of those institutions.
Kuten kyseisen asetuksen toisessa perustelukappaleessa muistutetaan, yleisön oikeus tutustua toimielinten asiakirjoihin liittyy toimielinten demokraattisuuteen.
When the Council is asked to disclose a document, it must assess, in each individual case, whether that document falls within the exceptions to the right of public access to documents of the institutions set out in Article 4 of Regulation No 1049/2001.
Kun neuvostoa pyydetään ilmaisemaan asiakirjan sisältämiä tietoja, sen on arvioitava jokaisessa yksittäistapauksessa, kuuluuko tämä asiakirja asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklassa lueteltujen niiden poikkeusten soveltamisalaan, jotka koskevat yleisön oikeutta tutustua toimielinten asiakirjoihin.
As regards the exception relating to legal advice laid down in the second indent of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001, the examination to be undertaken by the Council when it is asked to disclose a document must necessarily be carried out in three stages, corresponding to the three criteria in that provision.
Kun on kyse asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan toisessa luetelmakohdassa oikeudellista neuvonantoa varten säädetystä poikkeuksesta, tarkastelu, joka neuvoston on suoritettava silloin, kun sitä pyydetään ilmaisemaan asiakirjan sisältämiä tietoja, on ehdottomasti toteutettava kolmessa vaiheessa, jotka vastaavat tässä säännöksessä säädettyjä kolmea kriteeriä.
First, the Council must satisfy itself that the document which it is asked to disclose does indeed relate to legal advice and, if so, it must decide which parts of it are actually concerned and may, therefore, be covered by that exception.
Ensimmäiseksi neuvoston on varmistettava, että asiakirjassa, jonka sisältämien tietojen ilmaisemista on pyydetty, on kysymys oikeudellisesta neuvonannosta, ja, jos asia on näin, sen on määritettävä, missä asiakirjan osissa tosiasiallisesti on neuvonantoa ja mitkä asiakirjan osat saattavat näin ollen kuulua kyseisen poikkeuksen soveltamisalaan.
The fact that a document is headed ‘legal advice/opinion’ does not mean that it is automatically entitled to the protection of legal advice ensured by the second indent of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001.
Asiakirjaan ei pidä automaattisesti soveltaa suojaa, joka oikeudelliselle neuvonannolle taataan asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan toisessa luetelmakohdassa, sillä perusteella, että sen otsikko on ”oikeudellinen lausunto”.
Second, the Council must examine whether disclosure of the parts of the document in question which have been identified as relating to legal advice ‘would undermine the protection’ of that advice.
Toiseksi neuvoston on tutkittava, vahingoittaisiko kyseessä olevan asiakirjan niiden osien ilmaiseminen, joiden osalta on todettu, että niissä on kyse oikeudellisesta neuvonannosta, tälle viimeksi mainitulle taattua suojaa.
In that regard, it must be pointed out that neither Regulation No 1049/2001 nor its travaux préparatoires throw any light on the meaning of ‘protection’ of legal advice.
Tältä osin on todettava, että asetuksessa N:o 1049/2001 ja sen valmistelevissa asiakirjoissa ei selvennetä oikeudellisen neuvonannon ”suojan” käsitteen ulottuvuutta.
Therefore, that term must be interpreted by reference to the purpose and general scheme of the rules of which it forms part.
Näin ollen tätä käsitettä on tulkittava sen lainsäädännön yleisen rakenteen ja tarkoituksen mukaan, jonka osa tämä käsite on.
Consequently, the exception relating to legal advice laid down in the second indent of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001 must be construed as aiming to protect an institution’s interest in seeking legal advice and receiving frank, objective and comprehensive advice.
Näin ollen asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan toisessa luetelmakohdassa oikeudellista neuvonantoa varten säädettyä poikkeusta on tulkittava siten, että sillä pyritään suojaamaan toimielimen intressiä pyytää oikeudellista neuvonantoa ja saada rehellisiä, objektiivisia ja kattavia lausuntoja.
The risk of that interest being undermined must, in order to be capable of being relied on, be reasonably foreseeable and not purely hypothetical.
Jotta tämän intressin loukatuksi joutumisen vaaraan voidaan vedota, vaaran on oltava kohtuullisesti ennakoitavissa eikä se saa olla täysin hypoteettinen.
Third and last, if the Council takes the view that disclosure of a document would undermine the protection of legal advice as defined above, it is incumbent on the Council to ascertain whether there is any overriding public interest justifying disclosure despite the fact that its ability to seek legal advice and receive frank, objective and comprehensive advice would thereby be undermined.
Jos kolmanneksi neuvosto katsoo, että asiakirjan sisältämien tietojen ilmaiseminen loukkaa oikeudellisen neuvonannon suojaa, sellaisena kuin tämä suoja on tässä tuomiossa määritelty, sen on vielä varmistuttava siitä, että tämä tietojen ilmaiseminen ei ole jonkin ylivoimaisen yleisen edun vuoksi perusteltua siitä huolimatta, että täten heikennettäisiin sen mahdollisuutta pyytää oikeudellista neuvonantoa ja saada rehellisiä, objektiivisia ja kattavia lausuntoja.
In that respect, it is for the Council to balance the particular interest to be protected by nondisclosure of the document concerned against, inter alia, the public interest in the document being made accessible in the light of the advantages stemming, as noted in recital 2 of the preamble to Regulation No 1049/2001, from increased openness, in that this enables citizens to participate more closely in the decisionmaking process and guarantees that the administration enjoys greater legitimacy and is more effective and more accountable to the citizen in a democratic system.
Tässä yhteydessä neuvoston on vertailtava sitä erityistä intressiä, jota on suojattava sillä, että kyseessä olevan asiakirjan sisältämiä tietoja ei ilmaista, ja muun muassa yleistä intressiä siihen, että tähän asiakirjaan voidaan tutustua, ottaen huomioon ne edut, joita laajemman avoimuuden avulla voidaan saavuttaa ja joita ovat, kuten asetuksen N:o 1049/2001 toisesta perustelukappaleesta käy ilmi, se, että parannetaan kansalaisten mahdollisuuksia osallistua päätöksentekomenettelyihin, ja se, että hallinnolla on demokraattisessa järjestelmässä suurempi legitimiteetti suhteessa kansalaisiin ja että hallinto on tehokkaampaa ja vastuullisempaa.
It is also worth noting that, under the second subparagraph of Article 207(3) EC, the Council is required to define the cases in which it is to be regarded as acting in its legislative capacity, with a view to allowing greater access to documents in such cases.
Lisäksi on todettava, että EY 207 artiklan 3 kohdan toisen kohdan nojalla neuvosto on velvollinen määrittämään, missä tilanteissa sen katsotaan toimivan lainsäätäjänä, jotta näissä tapauksissa voidaan laajemmin sallia yleisön oikeus tutustua asiakirjoihin.
Similarly, Article 12(2) of Regulation No 1049/2001 acknowledges the specific nature of the legislative process by providing that documents drawn up or received in the course of procedures for the adoption of acts which are legally binding in or for the Member States should be made directly accessible.
Asetuksen N:o 1049/2001 12 artiklan 2 kohdassa tunnustetaan samalla tavoin lainsäädäntömenettelyn erityinen luonne, koska siinä säädetään, että asiakirjojen, jotka on laadittu tai vastaanotettu sellaisten säädösten antamiseen liittyvien menettelyjen yhteydessä, jotka joko sitovat jäsenvaltioita tai ovat niissä sitovia, olisi oltava suoraan saatavilla.
The reasons for any decision of the Council in respect of the exceptions set out in Article 4 of Regulation No 1049/2001 must be stated.
Kaikki neuvoston päätökset, jotka on tehty asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklassa lueteltujen poikkeusten nojalla, on perusteltava.
If the Council decides to refuse access to a document which it has been asked to disclose, it must explain, first, how access to that document could specifically and effectively undermine the interest protected by an exception laid down in Article 4 of Regulation No 1049/2001 relied on by that institution and, secondly, in the situations referred to in Article 4(2) and (3) of that regulation, whether or not there is an overriding public interest that might nevertheless justify disclosure of the document concerned.
Jos neuvosto päättää olla antamatta tutustuttavaksi asiakirjaa, jonka sisältämien tietojen ilmaisemista siltä on pyydetty, sen on esitettävä selityksiä kysymyksistä, jotka koskevat ensimmäiseksi sitä, millä tavoin tähän asiakirjaan tutustuminen voisi konkreettisesti ja tosiasiallisesti loukata intressiä, jota suojataan asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklassa säädetyllä poikkeuksella ja johon tämä toimielin on vedonnut, ja toiseksi tämän artiklan 2 ja 3 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa sitä, liittyykö asiaan ylivoimainen yleinen etu, jonka perusteella kyseessä olevan asiakirjan sisältämien tietojen ilmaiseminen voi silti olla perusteltua.
It is, in principle, open to the Council to base its decisions in that regard on general presumptions which apply to certain categories of documents, as considerations of a generally similar kind are likely to apply to requests for disclosure relating to documents of the same nature.
Neuvosto voi pääsääntöisesti käyttää tältä osin perusteluina yleisiä olettamia, joita sovelletaan tiettyihin asiakirjojen luokkiin, koska samankaltaiset yleisluonteiset toteamukset saattavat olla sovellettavissa luonteeltaan samanlaisia asiakirjoja koskeviin tiedonsaantipyyntöihin.
However, it is incumbent on the Council to establish in each case whether the general considerations normally applicable to a particular type of document are in fact applicable to a specific document which it has been asked to disclose.
Neuvoston tehtävänä on kuitenkin tarkastaa jokaisessa tapauksessa, voidaanko tietyntyyppisiin asiakirjoihin tavallisesti sovellettavissa olevia yleisluonteisia toteamuksia tosiasiassa soveltaa tiettyyn asiakirjaan, jonka sisältämien tietojen ilmaisemista on pyydetty.
It is in the light of those legal considerations that the pleas on which the appellants base their appeals must be examined.
Valittajien valitustensa tueksi esittämiä perusteita on tarkasteltava näiden oikeudellisten seikkojen kannalta.
The second plea will be examined first.
Ensimmäiseksi on tutkittava toinen valitusperuste.
The second plea is divided into three parts, all three of which allege that the Court of First Instance misinterpreted the second indent of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001.
Toinen valitusperuste jakautuu kolmeen osaan, joista jokainen koskee sitä, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tulkitsi virheellisesti asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan toista luetelmakohtaa.
By the first part, the appellants submit that the Court of First Instance misconstrued that provision by not properly verifying whether the Council had examined the document in question in a sufficiently detailed manner before refusing to disclose it.
Ensimmäisessä osassa valittajat väittävät, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tulkitsi virheellisesti tätä säännöstä, koska se ei tarkistanut asianmukaisella tavalla, oliko neuvosto tutkinut kyseessä olevan asiakirjan riittävän yksityiskohtaisesti ennen kuin se hylkäsi pyynnön, joka koski sen sisältämien tietojen ilmaisemista.
By the second part, the appellants complain that the Court of First Instance accepted reasons for the refusal stated in general terms relating to all legal opinions of the Council’s legal service concerning legislative acts rather than specifically to the legal opinion in question.
Toisessa osassa valittajat arvostelevat ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta siitä, että se hyväksyi epäämiselle esitetyn, yleisin sanamuodoin laaditun perustelun, joka koskee kaikkia lainsäädäntötoimiin liittyviä neuvoston oikeudellisen yksikön oikeudellisia lausuntoja eikä juuri kyseessä olevaa oikeudellista lausuntoa.
By the third part, the appellants maintain that the Court of First Instance infringed that provision by accepting that there was a general need for confidentiality as regards legal opinions on legislative questions.
Kolmannessa osassa valittajat väittävät, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tulkitsi virheellisesti mainittua säännöstä myöntäessään, että lainsäädäntötoimiin liittyvillä oikeudellisilla lausunnoilla on yleinen luottamuksellisuuden tarve.
The Council takes the view that the first and second parts of this plea are based on a confusion between, on the one hand, the principle that each document should be assessed on the basis of its content and, on the other hand, the possibility of relying on generalised reasoning.
Neuvosto on sillä kannalla, että tämän valitusperusteen ensimmäinen ja toinen osa perustuvat sekaannukseen yhtäältä sen periaatteen, jonka mukaan jokaista asiakirjaa on arvioitava sen sisällön mukaan, ja toisaalta sen mahdollisuuden välillä, jonka mukaan yleisluonteisiin perusteluihin voidaan vedota.
As regards the third part of that plea, the Council maintains the position which it defended before the Court of First Instance, namely that there is a general need for confidentiality in respect of legal advice on legislative questions, since, first, the disclosure of such advice could give rise to lingering doubts as to the lawfulness of the legislative act concerned and, secondly, the independence of its legal service would be compromised by systematic disclosure of that advice.
Kolmannen osan osalta neuvosto pysyttelee ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa puolustamassaan kannassa, jonka mukaan lainsäädäntötoimiin liittyvien oikeudellisten lausuntojen osalta on olemassa yleinen luottamuksellisuuden tarve, koska yhtäältä tällaisten lausuntojen paljastaminen olisi omiaan aiheuttamaan epäilyksiä kyseisen lainsäädäntötoimen laillisuudesta ja koska toisaalta neuvoston oikeudellisen yksikön riippumattomuus joutuisi kyseenalaiseksi, jos näiden lausuntojen sisältämät tiedot ilmaistaisiin järjestelmällisesti.
As regards the first part of this plea, it must be held that the Court of First Instance could reasonably conclude from the fact that the Council agreed to disclose the introductory paragraph of the legal opinion in question but refused access to the rest of that opinion by relying on the protection of legal advice that that institution had indeed examined the request for disclosure of that legal opinion in the light of the latter’s content and had thus at the very least completed the first stage of the examination described in paragraphs 37 to 47 of this judgment.
Tämän valitusperusteen ensimmäisen osan osalta on todettava, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin saattoi perustellusti päätellä siitä seikasta, että neuvosto yhtäältä suostui ilmaisemaan kyseessä olevan oikeudellisen lausunnon johdantokappaleen sisältämät tiedot ja toisaalta epäsi oikeuden tutustua lausunnon muihin osiin vetoamalla oikeudellisen neuvonannon suojaan, että tämä toimielin oli tosiasiallisesti tarkastellut kyseisen oikeudellisen lausunnon sisältämien tietojen ilmaisemista koskevaa pyyntöä lausunnon sisällön kannalta ja oli siis toteuttanut ainakin tämän tuomion 37–47 kohdassa kuvaillun tarkastelun ensimmäisen vaiheen.
Consequently, the first part of this plea must be rejected.
Näin ollen tämän valitusperusteen ensimmäinen osa on hylättävä.
As regards the second part of this plea, the fact that the Court of First Instance accepted that reasons of a general kind could be taken into account by the Council in order to justify the partial refusal of access to the legal opinion at issue does not, as follows from paragraph 50 of this judgment, in itself invalidate the Court of First Instance’s examination of that refusal.
Tämän valitusperusteen toisen osan osalta se seikka, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hyväksyi sen, että neuvosto vetosi yleisluonteisiin perusteluihin evätessään osittain oikeuden saada tutustua kyseessä olevaan oikeudelliseen lausuntoon, ei ole, kuten tämän tuomion 50 kohdasta käy ilmi, sellaisenaan omiaan perustelemaan sitä, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen suorittama tarkastelu, joka koski kyseistä epäämistä, olisi katsottava virheelliseksi.
It must, however, be pointed out, first, that the Court of First Instance did not require the Council to have checked whether the reasons of a general nature on which it relied were in fact applicable to the legal opinion whose disclosure was requested.
On kuitenkin todettava yhtäältä, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei edellyttänyt, että neuvoston olisi pitänyt tarkastaa, voitiinko yleisluonteisia perusteluita, joihin se vetosi, tosiasiallisesti soveltaa oikeudelliseen lausuntoon, jonka sisältämien tietojen ilmaisemista siltä oli pyydetty.