natgillin/translations-raw huggingface dataset:
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-402/05 P the respondents conclude that the Court should treat assessments made by the Security Council with the utmost deference and, if it does anything at all, should exercise a minimal review in respect of Community acts based on those assessments.
Näistä syistä vastaajat päättelevät, että yhteisöjen tuomioistuimen olisi suhtauduttava turvallisuusneuvoston tekemiin arviointeihin äärimmäisen kunnioittavasti ja, mikäli se ylipäätään tekee mitään, valvottava näihin arviointeihin perustuvien yhteisön säädösten laillisuutta erittäin suppeasti.
The appellant alleges several breaches of his fundamental rights and, on those grounds, seeks the annulment of the contested regulation in so far as it concerns him.
Valittaja esittää useita perusoikeuksiensa loukkaamista koskevia väitteitä ja vaatii näiden perusteella riidanalaisen asetuksen kumoamista siltä osin kuin se koskee häntä.
The respondents — in particular the Commission and the United Kingdom — argue that, to the extent that the contested regulation may interfere with the appellant’s fundamental rights, this is justified for reasons relating to the suppression of international terrorism.
Vastaajat – erityisesti komissio ja Yhdistynyt kuningaskunta – väittävät, että siltä osin kuin riidanalaisella asetuksella mahdollisesti kajotaan valittajan perusoikeuksiin, tämä on perusteltua kansainvälisen terrorismin torjuntaan liittyvistä syistä.
In this connection, they also argue that the Court should not apply normal standards of review, but instead should — in the light of the international security interests at stake — apply less stringent criteria for the protection of fundamental rights.
Tässä yhteydessä ne toteavat myös, että yhteisöjen tuomioistuimen olisi sovellettava perusoikeuksien suojaamiseen tavanomaisten tuomioistuinvalvonnan kriteerien sijaan – kyseessä olevat kansainvälisen turvallisuuden näkökohdat huomioon ottaen – lievempiä kriteerejä.
I disagree with the respondents.
Olen eri mieltä vastaajien kanssa.
They advocate a type of judicial review that at heart is very similar to the approach taken by the Court of First Instance under the heading of jus cogens.
Ne puoltavat sentyyppistä tuomioistuinvalvontaa, joka on pohjimmiltaan hyvin samankaltainen kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ehdottomien normien (jus cogens) osalta omaksuma lähestymistapa.
In a sense, their argument is yet another expression of the belief that the present case concerns a ‘political question’ and that the Court, unlike the political institutions, is not in a position to deal adequately with such questions.
Tietyssä mielessä vastaajien väite kuvastaa jälleen käsitystä siitä, että nyt esillä oleva asia koskee poliittista kysymystä ja ettei yhteisöjen tuomioistuin, toisin kuin poliittiset instituutiot, pysty käsittelemään tällaisia kysymyksiä asianmukaisesti.
The reason would be that the matters at issue are of international significance and any intervention of the Court might upset globally-coordinated efforts to combat terrorism.
Syynä on niiden mukaan se, että käsiteltävänä olevat asiat ovat kansainvälisesti merkittäviä ja että yhteisöjen tuomioistuimen kaikenlainen väliintulo saattaisi haitata maailmanlaajuisesti koordinoituja terrorismin vastaisia toimia.
The argument is also closely connected with the view that courts are ill equipped to determine which measures are appropriate to prevent international terrorism. The Security Council, in contrast, presumably has the expertise to make that determination.
Vastaajien esittämä väite liittyy myös läheisesti näkemykseen siitä, että tuomioistuimilla on heikot edellytykset määrittää, mitkä toimet ovat tarkoituksenmukaisia kansainvälisen terrorismin torjumiseksi.
For these reasons,
Turvallisuusneuvostolla
It is true that courts ought not to be institutionally blind.
On totta, etteivät tuomioistuimet saisi olla institutionaalisesti sokeita.
Thus, the Court should be mindful of the international context in which it operates and conscious of its limitations.
Yhteisöjen tuomioistuimen olisi siten pidettävä mielessä kansainvälinen ympäristö, jossa se toimii, ja tiedostettava omat rajoitteensa.
It should be aware of the impact its rulings may have outside the confines of the Community.
Sen pitäisi olla tietoinen tuomioidensa mahdollisesta vaikutuksesta yhteisön rajojen ulkopuolella.
In an increasingly interdependent world, different legal orders will have to endeavour to accommodate each other’s jurisdictional claims.
Maailmassa, jossa keskinäinen riippuvuus on yhä suurempaa, eri oikeusjärjestysten on pyrittävä sopeutumaan toistensa tuomiovaltaa koskeviin vaatimuksiin.
As a result, the Court cannot always assert a monopoly on determining how certain fundamental interests ought to be reconciled.
Tämän seurauksena yhteisöjen tuomioistuin ei voi aina vaatia yksinoikeutta sen määrittämisessä, miten tietyt perustavat edut olisi sovitettava yhteen.
It must, where possible, recognise the authority of institutions, such as the Security Council, that are established under a different legal order than its own and that are sometimes better placed to weigh those fundamental interests.
Sen on mahdollisuuksien mukaan tunnustettava sellaisten turvallisuusneuvoston kaltaisten instituutioiden arvovalta, jotka on perustettu muun kuin yhteisön oikeusjärjestyksen nojalla ja joilla on toisinaan paremmat edellytykset arvioida näitä perustavia etuja.
However, the Court cannot, in deference to the views of those institutions, turn its back on the fundamental values that lie at the basis of the Community legal order and which it has the duty to protect.
Yhteisöjen tuomioistuin ei kuitenkaan voi näiden instituutioiden näkemyksiä kunnioittaen kääntää selkäänsä perusarvoille, jotka muodostavat yhteisön oikeusjärjestyksen perustan ja joiden suojeleminen on sen velvollisuus.
Respect for other institutions is meaningful only if it can be built on a shared understanding of these values and on a mutual commitment to protect them.
Toisten instituutioiden kunnioittaminen on mielekästä vain, jos se perustuu näitä arvoja koskevaan yhteisymmärrykseen ja yhteiseen sitoumukseen suojella niitä.
Consequently, in situations
Tilanteissa, joissa yhteisön
KADI v COUNCIL AND COMMISSION where the Community’s fundamental values are in the balance, the Court may be required to reassess, and possibly annul, measures adopted by the Community institutions, even when those measures reflect the wishes of the Security Council.
KADI v. NEUVOSTO JA KOMISSIO perusarvot ovat uhattuina, yhteisöjen tuomioistuin voi näin ollen joutua arvioimaan uudelleen ja mahdollisesti kumoamaan yhteisöjen toimielinten toimia, vaikka nämä toimet kuvastaisivatkin turvallisuusneuvoston toiveita.
‘It is when the cannons roar that we especially need the laws … Every struggle of the state — against terrorism or any other enemy — is conducted according to rules and law.
”Tarvitsemme lakeja erityisesti tykkien jylistessä – –. Jokainen valtion taistelu – terrorismia tai muuta vihollista vastaan – käydään sääntöjen ja lakien mukaan.
There is always law which the state must comply with.
Aina on olemassa laki, jota valtion on noudatettava.
There are no “black holes”. … The reason at the foundation of this approach is not only the pragmatic consequence of the political and normative reality.
Tältä osin ei ole ’mustia aukkoja’. – – Tämän lähestymistavan perustana olevat perustelut eivät ole ainoastaan pragmaattinen seuraus poliittisesta ja normatiivisesta todellisuudesta.
Its roots lie much deeper.
Niiden juuret ovat paljon syvemmällä.
It is an expression of the difference between a democratic state fighting for its life and the fighting of terrorists rising up against it.
Ne ilmentävät demokraattisen valtion olemassaolonsa puolesta käymän taistelun ja sitä vastaan kapinoivien terroristien taistelun välistä eroa.
The state fights in the name of the law and in the name of upholding the law.
Valtio taistelee lain nimissä ja lain puolustamisen nimissä.
The terrorists fight against the law, while violating it.
Terroristit taistelevat lakia vastaan sitä samanaikaisesti rikkoen.
The war against terrorism is also law’s war against those who rise up against it.’ 49
Terrorismin vastainen sota on siis myös lain sotaa niitä vastaan, jotka kapinoivat lakia vastaan.” 49
There is no reason, therefore, for the Court to depart, in the present case, from its usual interpretation of the fundamental rights that have been invoked by the appellant.
Yhteisöjen tuomioistuimen ei siten ole syytä poiketa nyt esillä olevassa asiassa perusoikeuksia, joihin valittaja on vedonnut, koskevasta tavanomaisesta tulkinnastaan.
The only novel question is whether the concrete needs raised by the prevention of international terrorism justify restrictions on the fundamental rights of the appellant that would otherwise not be acceptable.
Ainoa uusi kysymys on se, oikeuttavatko kansainvälisen terrorismin torjuntaan perustuvat konkreettiset tarpeet valittajan perusoikeuksiin kohdistuvat rajoitukset, joita ei muutoin voitaisi hyväksyä.
This does not entail a different conception of those fundamental rights and the applicable standard of review.
Tämä ei muuta käsitystä näistä perusoikeuksista eikä sovellettavista tuomioistuinvalvonnan kriteereistä.
It simply means that the weight to be given to the different interests
Se tarkoittaa yksinkertaisesti sitä, että eri eduille, jotka on aina saatettava tasapainoon
49 — Supreme Court of Israel, HCJ 769/02 [2006] The Public Committee Against Torture in Israel et. al. v. The Govern­ment of Israel et. al., paragraphs 61 and 62 (internal quotation marks omitted).
49 – Asia The Public Committee Against Torture in Israel ym. v. Israelin hallitus ym., Israelin korkeimman oikeuden tuomio 13.12.2006 (HCJ 769/02, 61 ja 62 kohta) (lainauksen sisäiset lainausmerkit jätetty pois).
The fact that the measures at issue are intended to suppress international terrorism should not inhibit the Court from fulfilling its duty to preserve the rule of law.
Sen, että kyseessä olevilla toimilla pyritään torjumaan kansainvälistä terrorismia, ei pitäisi estää yhteisöjen tuomioistuinta hoitamasta tehtäväänsä eli ylläpitämästä oikeusvaltioperiaatetta.
In doing so, rather than trespassing into the domain of politics, the Court is reaffirming the limits that the law imposes on certain political decisions.
Näin tehdessään yhteisöjen tuomioistuin ei yritä tunkeutua politiikan alalle vaan vahvistaa rajat, jotka oikeusnormeissa asetetaan tietyille poliittisille päätöksille.
This is never an easy task, and, indeed, it is a great challenge for a court to apply wisdom in matters relating to the threat of terrorism.
Tämä tehtävä ei ole koskaan helppo, ja tuomioistuimella on todellakin erityisenä haasteena tehdä viisaita ratkaisuja terrorismin uhkaan liittyvissä asioissa.
Yet, the same holds true for the political institutions.
Sama pätee kuitenkin poliittisiin instituutioihin.
Especially in matters of public security, the political process is liable to become overly responsive to immediate popular concerns, leading the authorities to allay the anxieties of the many at the expense of the rights of a few.
Erityisesti yleiseen turvallisuuteen liittyvissä asioissa poliittinen prosessi reagoi helposti liian herkästi kansalaisten välittömiin huolenaiheisiin, mikä johtaa siihen, että viranomaiset lievittävät monien pelkoja muutamien henkilöiden oikeuksien kustannuksella.
This is precisely when courts ought to get involved, in order to ensure that the political neces sities of today do not become the legal realities of tomorrow.
Juuri tällöin tuomioistuinten olisi puututtava asiaan varmistaakseen, ettei tämän päivän poliittisista tarpeista tule huomisen oikeudellisia realiteetteja.
Their responsibility is to guarantee that what may be politically expedient at a particular moment also complies with the rule of law without which, in the long run, no democratic society can truly prosper.
Niiden velvollisuus on taata, että toimet, jotka saattavat olla poliittisesti tarkoituksenmukaisia tiettynä ajankohtana, ovat myös yhteensopivia oikeusvaltioperiaatteen kanssa, jota ilman yksikään demokraattinen yhteiskunta ei voi pitkällä aikavälillä todella kukoistaa.
In the words of Aharon Barak, the former President on the Supreme Court of Israel:
Israelin korkeimman oikeuden entisen presidentin Aharon Barakin sanoin:
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-402/05 P may justify restrictions on the right to property.
JULKISASIAMIES POIARES MADURON RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-402/05 P terrorismin torjunta voi oikeuttaa omistusoikeutta koskevat rajoitukset.
However, that does not ipso facto relieve the authorities of the requirement to demonstrate that those restrictions are justified in respect of the person concerned.
Tämä ei kuitenkaan ipso facto vapauta viranomaisia vaatimuksesta osoittaa, että nämä rajoitukset ovat perusteltuja kyseisen henkilön osalta.
Procedural safeguards are necessary precisely to ensure that that is indeed the case.
Menettelylliset takeet ovat tarpeen juuri sen varmistamiseksi, että näin todellakin on.
In the absence of those safeguards, the freezing of someone’s assets for an indefinite period of time infringes the right to property.
Näiden takeiden puuttuessa varojen jäädyttämisellä määräämättömäksi ajaksi loukataan omistusoikeutta.
which are always to be balanced in the application of the fundamental rights at issue may be different as a consequence of the specific needs arising from the prevention of international terrorism.
kyseisiä perusoikeuksia sovellettaessa, saatetaan antaa erilainen painoarvo kansainvälisen terrorismin torjuntaan perustuvien erityistarpeiden johdosta.
But this is to be assessed in a normal exercise of judicial review by this Court.
Yhteisöjen tuomioistuimen on kuitenkin arvioitava tätä tavanomaisen tuomioistuinvalvonnan yhteydessä.
The present circumstances may result in a different balance being struck among the values involved in the protection of fundamental rights but the standard of protection afforded by them ought not to change.
Nyt esillä olevan asian olosuhteet voivat johtaa siihen, että perusoikeuksien suojeluun liittyviä arvoja tasapainotetaan eri tavalla, mutta niillä taattavan suojan tason ei pitäisi muuttua.
The appellant contends that, regarding the sanctions taken against him, no such safeguards are in place.
Valittaja väittää, ettei tällaisia takeita ole olemassa häntä vastaan asetettujen pakotteiden osalta.
He maintains that he has not been given any opportunity of being heard on the facts and circumstances alleged and on the evidence adduced against him.
Hän toteaa, ettei hänelle ole annettu mahdollisuutta tulla kuulluksi väitetyistä tosiseikoista ja olosuhteista sekä häntä vastaan esitetystä näytöstä.
He claims that he would have been in a better position if criminal charges had been brought against him, since then at least he would have enjoyed the protection afforded by a criminal trial.
Valittaja huomauttaa myös, että hänen asemansa olisi ollut parempi, jos häntä vastaan olisi esitetty rikossyytteitä, sillä siinä tapauksessa hän olisi ainakin nauttinut rikosoikeudenkäynnin tuomaa suojaa.
In this context, he seeks to rely on the right to be heard by the administrative authorities, as well as on the right to effective judicial review by an independent tribunal.
Tässä yhteydessä hän vetoaa oikeuteen tulla kuulluksi hallintoviranomaisten toimesta sekä riippumattoman tuomioistuimen harjoittamaa tehokasta tuomioistuinvalvontaa koskevaan oikeuteen.
Both the right to be heard and the right to effective judicial review constitute fundamental rights that form part of the general principles of Community law.
Sekä oikeus tulla kuulluksi että oikeus tehokkaaseen tuomioistuinvalvontaan ovat perusoikeuksia, jotka kuuluvat yhteisön oikeuden yleisiin periaatteisiin.
According to settled caselaw, ‘observance of the right
Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan ”kuulluksi
KADI v COUNCIL AND COMMISSION are justified.
KADI v. NEUVOSTO JA KOMISSIO
They maintain that any effort on the part of the Community or its Member States to provide administrative or judicial procedures for challenging the lawfulness of the sanctions imposed by the contested regulation would contravene the underlying Security Council resolutions and therefore jeopardise the fight against international terrorism.
Ne toteavat, että kaikki yhteisön tai sen jäsenvaltioiden pyrkimykset luoda hallinnollisia tai oikeudellisia menettelyjä riidanalaisella asetuksella asetettujen pakotteiden laillisuuden kyseenalaistamista varten olisivat ristiriidassa asetuksen perustana olevien turvallisuusneuvoston päätöslauselmien kanssa ja siten vaarantaisivat kansainvälisen terrorismin torjunnan.
In consonance with that view, they have not made any submissions that would enable this Court to exercise review in respect of the specific situation of the appellant.
Tämän näkemyksen mukaisesti ne eivät ole esittäneet ehdotuksia, jotka antaisivat yhteisöjen tuomioistuimelle mahdollisuuden tutkia valittajan nimenomaista tilannetta.
The respondents argue, however, that in so far as there have been restrictions on the right to be heard and the right to effect ive judicial review, these restrictions
Vastaajat väittävät kuitenkin, että siltä osin kuin oikeutta tulla kuulluksi ja oikeutta tehokkaaseen tuomioistuinvalvontaan on rajoitettu, nämä rajoitukset ovat perusteltuja.
50 — Case C-32/95 P Lisrestal and Others [1996] ECR I-5373, paragraph 21.
50 – Asia C-32/95 P, Lisrestal ym., tuomio 24.10.1996 (Kok. 1996, s. I-5373, 21 kohta).
See also Article 47 of the Charter on Fundamental Rights and Articles 6 and 13 ECHR.
Ks. myös perusoikeuskirjan 47 artikla ja ihmisoikeussopimuksen 6 ja 13 artikla.
I shall not dwell too much upon the alleged breach of the right to be heard.
En käsittele kovinkaan laajasti väitettä, jonka mukaan valittajan oikeutta tulla kuulluksi on loukattu.
Suffice it to say that, although certain restrictions on that right may be envisaged for public security reasons, in the present case the Community institutions have not afforded any opportunity to the appellant to make known his views on whether the sanctions against him are justified and whether they should be kept in force.
On riittävää todeta, että vaikka tälle oikeudelle saatetaankin asettaa tiettyjä rajoituksia yleiseen turvallisuuteen liittyvistä syistä, nyt esillä olevassa asiassa yhteisön toimielimet eivät ole antaneet valittajalle mahdollisuutta ilmaista kantaansa siihen, ovatko häntä vastaan asetetut pakotteet perusteltuja ja olisiko ne pysytettävä voimassa.
The existence of a de-listing procedure at the level of the United Nations offers no consolation in that regard.
Yhdistyneissä Kansakunnissa käytössä oleva menettely luettelosta poistamiseksi on tältä osin laiha lohtu.
That procedure allows petitioners to submit a request to the Sanctions Committee
Tässä menettelyssä hakijat voivat esittää pakotekomitealle tai hallitukselleen pyynnön
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-402/05 P or to their government for removal from the list.
JULKISASIAMIES POIARES MADURON RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-402/05 P
The right to effective judicial protection holds a prominent place in the firmament of fundamental rights.
Tehokasta oikeussuojaa koskevalla oikeudella on merkittävä asema perusoikeuksien muodostamassa kokonaisuudessa.
While certain limitations on that right might be permitted if there are other compelling interests, it is unacceptable in a democratic society to impair the very essence of that right.
Vaikka tietyt tähän oikeuteen kohdistuvat rajoitukset voidaan sallia, jos asiaan liittyy muita pakottavia etuja, demokraattisessa yhteiskunnassa ei voida hyväksyä tämän oikeuden keskeisen sisällön heikentämistä.
As the European Court of Human Right held in Klass and Others, ‘the rule of law implies, inter alia, that an interference by the executive authorities with an individual’s rights should be subject to an effective control which should normally be assured by the judiciary, at least in the last resort, judicial control offering the best guarantees of independence, impartiality and a proper procedure’.
Kuten Euroopan ihmisoikeustuomioistuin katsoi asiassa Klass ym. antamassaan tuomiossa, ”oikeusvaltioperiaate merkitsee muun muassa sitä, että toimeenpanoviranomaisten yksilön oikeuksille asettamia rajoituksia on valvottava tehokkaasti, minkä varmistaa normaalisti oikeuslaitos, ainakin viime kädessä, sillä tuomioistuinvalvonnalla voidaan antaa parhaat takeet riippumattomuudesta, puolueettomuudesta ja asianmukaisesta menettelystä”.
53 purely a matter of intergovernmental consultation.
53 luettelosta poistamiseksi.
There is no obligation on the Sanctions Committee actually to take the views of the petitioner into account.
52Pyyntöä käsitellään kuitenkin pelkästään hallitustenvälisissä neuvotteluissa. Pakotekomitealla ei ole velvoitetta ottaa hakijan näkemyksiä huomioon.
Moreover, the de-listing procedure does not provide even minimal access to the information on which the decision was based to include the petitioner in the list.
Lisäksi luettelosta poistamista koskevassa menettelyssä ei anneta minkäänlaista oikeutta tutustua tietoihin, joiden perusteella päätös sisällyttää hakija luetteloon on tehty.
In fact, access to such information is denied regardless of any substantiated claim as to the need to protect its confidentiality.
Itse asiassa oikeus tutustua tällaisiin tietoihin evätään huolimatta perustelluista vaatimuksista, jotka koskevat tarvetta suojata tietojen luottamuksellisuutta.
One of the crucial reasons for which the right to be heard must be respected is to enable the parties concerned to defend their rights effectively, particularly in legal proceedings which might be brought after the administrative control procedure has come to a close.
Yksi keskeinen syy siihen, että oikeutta tulla kuulluksi on kunnioitettava, on se, että asianosaisille on annettava mahdollisuus puolustaa oikeuksiaan tehokkaasti erityisesti oikeudenkäynneissä, jotka saatetaan panna vireille hallinnollisen valvontamenettelyn päättymisen jälkeen.
In that sense, respect for the right to be heard is directly relevant to ensuring the right to effective judicial review.
Tässä mielessä kuulluksi tulemista koskevan oikeuden kunnioittamisella on suora merkitys tehokasta tuomioistuinvalvontaa koskevan oikeuden takaamisen kannalta.
Procedural safeguards at the administrative level can never remove the need for subsequent judicial review.
Hallinnollisen tason menettelylliset takeet eivät voi koskaan tehdä myöhemmästä tuomioistuinvalvonnasta tarpeetonta.
Yet, the absence of such administrative safeguards has significant adverse affects on the appellant’s right to effective judicial protection.
Tällaisten hallinnollisten takeiden puuttumisella on kuitenkin merkittäviä kielteisiä vaikutuksia tehokasta oikeussuojaa koskevaan valittajan oikeuteen.
The appellant has been listed for several years in Annex I to the contested regulation and still the Community institutions refuse to grant him an opportunity to dispute the grounds for his continued inclusion on the list.
Valittaja on mainittu useita vuosia riidanalaisen asetuksen liitteeseen I sisältyvässä luettelossa, ja yhteisön toimielimet kieltäytyvät edelleen antamasta valittajalle mahdollisuutta kiistää perusteet hänen pitämiselleen luettelossa.
They have, in effect, levelled extremely serious allegations against him and have, on that basis, subjected him to severe sanctions.
Ne ovat itse asiassa esittäneet erittäin vakavia syytöksiä valittajaa vastaan ja määränneet tämän perusteella hänelle ankaria pakotteita.
Yet, they entirely reject the notion of an independent tribunal assessing the fairness of these allegations and the reasonableness of these sanctions.
Yhteisön toimielimet kuitenkin torjuvat täysin ajatuksen siitä, että riippumaton tuomioistuin arvioisi näiden syytösten oikeudenmukaisuuden ja seuraamusten kohtuullisuuden.
As a result of this denial, there is a real possibility that the sanctions taken against the appellant within the Community may be disproportionate or even misdirected, and might nevertheless remain in place indefinitely. The Court has no way
Tämän vuoksi on täysin mahdollista, että valittajalle yhteisössä määrätyt pakotteet ovat suhteettomia tai jopa virheellisiä mutta saattavat tästä huolimatta pysyä voimassa määräämättömän ajan.