natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the latter, apart from the regular meetings (Commission on Human Rights, United Nations General Assembly), the period covered has been rich in special occasions where the Member States of the European Union have been able to work together: the Beijing + 5 and Copenhagen + 5 reviews; preparation for the European and world conferences against racism; negotiation and adoption of two optional protocols to the Con vention on the Rights of the Child, one on the involvement of children in armed conflict, and the other on the sale of children, child prostitution and child pornography; the creation of the post of Special Representative of the Secretary-General for Human Rights Defenders; and OSCE 'human dimension' conferences and seminars on children in armed conflicts and on trafficking in human beings.
Näitä ovat ar­viointikokoukset Beijing+5 ja Kööpenhamina+5, eurooppalaisten ja kansainvälisten rasismin vas­taisten konferenssien valmistelu, neuvottelut lapsen oikeuksia koskevaan yleissopimukseen liitettävistä kahdesta valinnaisesta pöytäkirjasta eli lasten osallisuutta aseellisiin selkkauksiin koskevasta pöytäkirjasta sekä lasten myyntiä, lapsiprostituutiota ja lapsipornografiaa koske­vasta pöytäkirjasta ja pöytäkirjojen hyväksymi­nen, ihmisoikeuksien puolustajiin yhteydessä olevan pääsihteerin erityisedustajan viran perustaminen sekä lasten asemaa aseellisissa konflikteissa sekä ihmiskauppaa koskeneet ETYJ:n inhimillinen ulottuvuus ­konferenssit ja seminaarit.
This report is the second of its kind, following the one published in October 1999; it implements one of the measures announced in Vienna.
Euroopan unionin ihmisoikeusraportti julkais­tiin ensimmäisen kerran lokakuussa 1999.
It does not aim to pass judgment, but to make the commitment of the European Union to universal respect for human rights and fundamental freedoms better known, and to share it.
Nyt julkaistavassa toisessa raportissa ei niinkään esitetä arvioita vaan pyritään tekemään laajem­min tunnetuksi Euroopan unionin sitoumus edistää ihmisoikeuksia ja perusvapauksia kaik­kialla maailmassa.
It is not intended to be exhaustive, but seeks to ensure greater transparency for the principal positions and activities of the EU, and to be a reference document on the latter for the period which it covers, namely 1 July 1999 to 30 June 2000.
Raportti ei ole kaikenkattava, vaan siinä pyritään tuomaan esiin EU:n tärkeim­mät kannanotot ja toiminta tarkasteluajanjakso­na eli 1. heinäkuuta 1999 ja 30. kesäkuuta 2000 välisenä kautena.
This report is the result of joint work carried out by human rights experts from the 15 Member States, with the support of the staff of the Com mission and the Council Secretariat.
Tämä raportti on syntynyt viidentoista jäsenval­tion ihmisoikeusalan asiantuntijoiden, komis­sion yksiköiden ja neuvoston pääsihteeristön yhteistyönä.
Although its contents are primarily focused on the external activities of the European Union and its role on the international stage, this second report, in accordance with the wishes expressed at the first European Union Human Rights Forum which met in Brussels from 30 November to 1 December 1999 during the Finnish Presidency, also includes a substantial section devoted to human rights within the European Union.
Suomen puheenjohta­jakaudella Brysselissä 30.11. ja 1.12.1999 ensimmäisen kerran kokoontuneen Euroopan unionin ihmisoikeusfoorumin toivomuksen mukaisesti kyseisessä osassa esitellään toimet, joita viisitoista jäsenvaltiota ovat toteuttaneet yhdessä tietyillä keskeisillä aloilla (rasismi, turvallisuus ja oikeus, sosiaalinen syrjäytymi­nen, lapsen oikeudet ja naisten oikeudet).
This looks at the activities un dertaken by the Fifteen in a number of priority areas (racism, security and justice, social exclu-
Eu­roopan unioni on hyvin tietoinen siitä, että sen
Annual report on human rights 2000 and promote
Vuosittainen ihmisoikeusraportti, 2000 ■
To increase transparency dialogue with civil society to be mentioned in particular: the first annual EU human rights discussion forum (30 November to 1 December 1999 in Brussels), and the Conference on the European Union and the central role of human rights and democratic principles in the relations with third countries (Venice, May 2000).
Tässä yhteydessä on aiheellista mainita kaksi tapahtumaa, joiden tavoitteena oli vuoropuhe­lun ja avoimuuden edistäminen: ensimmäinen EU:n ihmisoikeuksia käsittelevä keskustelufoo­rumi (30.11. ja 1.12.1999 Brysselissä), joka on tarkoitus järjestää vuosittain, sekä konferenssi "Euroopan unioni ja ihmisoikeuksien ja demo­kraattisten periaatteiden keskeinen asema suh­teissa kolmansiin maihin" (toukokuussa 2000 Venetsiassa).
The forum
Foorumi
Dialogue and cooperation between governments and civil society, and support for the human rights defenders, are of the utmost importance for achieving progress in the global implementation of human rights and fundamental free doms.
Kansalaisjärjestöjen kanssa on perinteisesti tehty kansallista ja kansainvälistä yhteistyötä.
The European Union is committed to strengthening this relationship further, at the level of both Member State governments and EU institutions.
EU pitää näitä järjestelyjä tärkeänä osana kansa­laisyhteiskuntaa, antaa täyden tunnustuksensa niiden osuudelle demokratian ja ihmisoikeuk­sien edistämisessä ja arvostaa niiden asiantun­temusta ja niiden toimien vaikutuksia.
Following a tradition of cooperation with non governmental organisations at national and in ternational level, the EU recognises the importance of their contribution as part of civil society to the promotion of democracy and human rights, and values their expertise and the impact of their action.
Euroopan unioni kannattaa voimakkaasti sitä, et­tä kansalaisjärjestöt osallistuvat tärkeimpien asioiden käsittelyyn.
NGO involvement in extremely important issues such as the fight against racism and xenophobia, efforts to stop the use of children in armed conflict, rights of women, the fight against the death penalty, support for the victims of torture and support for the establishment of the Inter national Criminal Court —just to mention a few — is strongly encouraged by the EU.
Esimerkkeinä voidaan mai­nita rasismin ja muukalaisvihan torjunta, pyrki­mykset lopettaa lasten osallistuminen aseellisiin konflikteihin, naisten oikeuksien edistäminen, kuolemanrangaistuksen poistaminen, kidutuk­sen uhrien tukeminen ja kansainvälisen rikos­tuomioistuimen perustamisen tukeminen.
The role of NGOs in the review processes of the World Con ference on Women (Beijing + 5) and Summit on Social Development (Copenhagen + 5) has proved useful and constructive.
Kansalaisjärjestöjen osallistuminen naisten maa­ilmankonferenssin (Beijing+5) ja sosiaalisen kehityksen huippukokouksen(Kööpenhamina+5) arviointiprosessiin on osoittautunut erittäin hyödylliseksi ja rakentavaksi.
Their mobilisation before and during the Commission on Hu man Rights and the General Assembly, on both country-specific situations and thematic issues, has become an important element of these twoyearly events in the field of human rights.
Niiden maakohtai­sista erityistilanteista ja asiakysymyksistä esit­tämistä kannanotoista ihmisoikeuskomitean ja yleiskokouksen aikana sekä ennen kyseisiä kokouksia on tullut näiden kahden vuosittaisen ihmisoikeuksia käsittelevän kokouksen tärkeä osatekijä.
The first annual EU human rights discussion forum was organised jointly by the Finnish Presidency of the EU and the European Commission on 30 November and 1 December 1999 in Brussels.
Suomi järjesti puheenjohtajakaudellaan yhdessä Euroopan komission kanssa ensimmäisen EU:n ihmisoikeuksia käsittelevän keskustelufoorumin Brysselissä 30.11. ja 1.12.1999.
This event, organised following the adop tion of the EU declaration on the occasion of the 50th anniversary of the UN Declaration on Hu man Rights, brought together representatives of EU institutions including the European Parliament, nongovernmental organisations, academics, as well as governments of the Member States of the EU.
Tähän tapahtu­maan, joka on tarkoitus järjestää vuosittain ja joka toteutettiin EU:n ihmisoikeuksien yleismaail­mallisen julistuksen 50. vuosipäivänä antaman julkilausuman mukaisesti, osallistui EU:n toimi­elinten, Euroopan parlamentti mukaan lukien, kansalaisjärjestöjen, tiedeyhteisön ja EU:n jäsen­valtioiden hallitusten edustajia.
It was one of the first occasions on which decision-makers at Community and Mem ber State level were able to share ideas with representatives of the NGO sector and academic sphere in a concentrated and focused way.
Se oli ensimmäi­siä tilaisuuksia, joissa yhteisön ja jäsenvaltioiden päätöksentekijät voivat keskustella kansalaisjär­jestöjen ja tiedeyhteisön edustajien kanssa tiettyi­hin kysymyksiin keskittyen.
It al so provided a good opportunity for strengthen ing exchanges and cooperation with the Euro pean Parliament.
Se tarjosi myös hyvän tilaisuuden lisätä yhteydenpitoa ja lujittaa yhteistyötä Euroopan parlamentin kanssa.
The forum examined the following four broad thematic areas: development of EU human rights policy, EC cooperation in the field of human rights, racism and non-discrimination — including in the context of enlargement — and legal perspectives.
Fooru­missa käsiteltiin neljää laajaa asia­aluetta: EU:n ihmisoikeuspolitiikan kehitystä, EY:n yhteistyötä ihmisoikeuksien alalla, rasismin ja syrjinnän tor­juntaa (myös laajentumisen yhteydessä) sekä oikeudellisia näkökohtia.
Some common issues emerged from the discussion, notably the need for more consistency in the EU's approach to human rights within the Union and in its external relations, as human rights issues cross over the three-pillar structure of the EU; the im portance of adequate information and expertise in order to achieve the best impact on the de fence of human rights on the ground, and the role played by civil society organisations in this respect; the need for greater networking and co ordination among the NGOs and a more structured dialogue with the EU institutions.
Keskusteluissa tuli esiin joitain yhteisiä teemoja, kuten tarve lisätä EU:n johdonmukaisuutta ihmisoikeuskysymyksissä unionin sisällä ja ulkosuhteissa, koskevathan ihmisoikeuskysymykset EU:n kaikkia kolmea pila­ria; riittävän tiedon ja asiantuntemuksen tarpeelli­suus, jotta ihmisoikeuksien puolustaminen käy­tännössä tuottaisi parhaan tuloksen, ja kansalais­yhteiskunnan järjestöjen asema tässä suhteessa ja tarve lisätä kansalaisjärjestöjen verkottumista ja yhteistyötä sekä kehittää EU:n toimielinten kanssa käytävän vuoropuhelun rakenteita.
Transparency is a key word in public administration nowadays.
Avoimuus on nykyään avainsana julkishallinnos­sa.
It means both openness to out side scrutiny and broad-based and regular con sultations with relevant actors, in particular during preparatory phases of international events.
Siihen sisältyy sekä avoimuus ulkopuoliseen valvontaan nähden että asiaankuuluvien tahojen laaja­alainen ja säännöllinen kuuleminen erityi­sesti kansainvälisten tapahtumien valmisteluvai­heessa.
The EU is determined to enhance the trans parency of its human rights policy.
EU on vakaasti päättänyt lisätä ihmisoi­keuspolitiikkansa avoimuutta.
In this spirit, it has made increasing efforts to make relevant information accessible to the interested public, and to develop regular contacts with NGOs active in the field of human rights, in preparation for and during the main relevant meetings in this area, at European or international level.
Osana tätä tavoi­tetta se on lisännyt pyrkimyksiään saattaa ylei­sön saataville asiaa koskevaa tietoa ja luoda säännölliset yhteydet ihmisoikeusalan kansalais­järjestöihin tämän alan tärkeimpiä eurooppalai­sia tai kansainvälisiä kokouksia valmisteltaessa ja kyseisten kokousten aikana.
The conference on the European Union and the central role of human rights and democratic principles in relations with third countries
Portugali järjesti yhdessä Euroopan
In this context, two specific events aimed at promoting dialogue and transparency deserve
Tämä tapahtuma, jonka puheenjohtajakaudellaan
Annual report on human rights 2000 ■ which guides its action.
2000 muotoisuudesta.
The EU recognises the diversity of the world, which is a source of wealth for the whole of humanity. But, regard­less of different cultures, social background, state of development, or geographical region, human rights are inalienable rights of every person.
Eri kulttuureista, sosiaalisista taustoista, kehitysasteesta tai maantieteellisestä alueesta riippumatta ihmisoikeudet ovat kuitenkin jokaisen luovuttamattomia oikeuksia.
Respect for human rights is a legacy to preserve and to pass on to future generations, without distinction of any kind, such as race, colour, sex, language, religion, political or other opinion, national or social origin, birth or other status.
Ihmisoikeuksien kunnioittaminen on perintö, joka on säilytettävä ja siirrettävä tuleville sukupolville ilman erottelua rodun, ihonvärin, sukupuolen, kielen, uskonnon, poliittisen tai muun mielipiteen, kansallisen tai sosiaalisen alkuperän, syntyperän tai muun tekijän perusteella.
The principle of respect for national sovereignty should not be used by governments to absolve them from their obligations to re­spect human rights and fundamental freedoms.
Hallitukset eivät saa vedota kansallisen suvereniteetin periaatteeseen vapautuakseen velvollisuudestaan kunnioittaa ihmisoikeuksia ja perusvapauksia.
Based on the declaration adopted during the World Conference on Human Rights (Vienna, 1993), the EU considers the promotion and pro­tection of human rights in the world as a legiti­mate concern of the international community.
Ihmisoikeuksien maailman konferenssissa Wienissä vuonna 1993 annettuun julistukseen perustuen EU pitää ihmisoikeuksien edistämistä ja suojelua maailmassa kansainvälisen yhteisön oikeutettuna pyrkimyksenä.
The EU is committed to continuing to work in the UN and within the European framework to improve the implementation of the principles enshrined in human rights instruments, notably the Universal Declaration of Human Rights and the core human rights covenants and conven­tions.
EU on sitoutunut jatkamaan työtään YK:ssa ja eurooppalaisissa yhteyksissä, jotta ihmisoikeusasiakirjoissa, erityisesti ihmisoikeuksien yleismaailmallisessa julistuksessa ja keskeisissä ihmisoikeussopimuksissa, vahvistettujen periaatteiden soveltamista voitaisiin tehostaa.
operation with the European Master's Degree in Human Rights and Démocratisation, this event, although not formally a follow­up to the dis­cussion forum, was again an opportunity for strengthening the ties between policy­thinkers and public opinion in the area of human rights.
komission kanssa ja yhteistyössä European Master's Degree in Human Rights and Démocratisation -organisaation kanssa, ei virallisesti liittynyt edellä mainittuun keskustelufoorumiin, mutta myös se tarjosi mahdollisuuden lujittaa päättäjien ja yleisön yhteydenpitoa ihmisoikeuskysymyksissä.
The active participation of representatives of the governments of Member States, EU institu­tions and NGOs as well as academics and sci­entific experts, provided a frank and lively ex­change of views on how to reinforce the inte­gration of human rights and democratic princi­ples in the EU's relations with third countries.
Jäsenvaltioiden hallitusten, EU:n toimielinten ja kansalaisjärjestöjen edustajien sekä korkeakoulujen ja tiedeyhteisön asiantuntijoiden aktiivinen osallistuminen mahdollisti avoimen ja vilkkaan keskustelun siitä, kuinka ihmisoikeudet ja demokratian periaatteet voitaisiin paremmin sisällyttää EU:n suhteisiin kolmansien maiden kanssa.
The conference addressed the following four thematic areas: EU human rights policy in the context of globalisation, human rights clauses in agreements between the EU and third coun­tries, the human rights dimension in practice and human rights education, training and in­formation in EU external relations.
Konferenssissa käsiteltiin seuraavaa neljää asia-aluetta: EU:n ihmisoikeuspolitiikkaa globalisaation yhteydessä, ihmisoikeuslausekkeita EU:n ja kolmansien maiden välisissä sopimuksissa, ihmis oikeuksia käytännössä sekä ihmisoikeuksia koskevaa opetusta, koulutusta ja tiedotusta EU:n ulkosuhteissa.
The partici­pants agreed on the need to build an overall long­term political strategy and to make better use of the existing instruments and resources of the Union (development cooperation, hu­manitarian assistance, human rights clauses in trade agreements and the EC financial instru­ments available, such as the European initia­tive for democracy and human rights (Chapter B7­7 of the budget)); they stressed the impor­tance of a coherent outreach education policy with respect to human rights education in third countries and they insisted on the need to improve mainstreaming while pursuing a spirit of complementarity between institutions as well as between the existing tools or instru­ments.
Osallistujat olivat yhtä mieltä siitä, että on luotava pitkän aikavälin poliittinen kokonaisstrategia ja tehostettava EU:n nykyisten välineiden ja resurssien käyttöä (kehitysyhteistyö, humanitaarinen apu, ihmis oikeuslausekkeet kauppasopimuksissa ja käy tettävissä olevat EU:n rahoitusvälineet, kuten demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskeva eurooppalainen aloite (talousarvion osasto B7-7)). He korostivat johdonmukaisen ja laaja-alaisen koulutuspolitiikan merkitystä kolmansien maiden ihmisoikeuskasvatuksessa ja pitivät erityisen tarpeellisena valtavirtaistamisen lisäämistä pyrittäessä täydentävyyteen toimielinten työskentelyssä ja olemassa olevien välineiden ja keinojen käytössä.
It considers that all human rights, be they civil and political or economic, social and cultural rights, are not only equal but also indivisible, in­terdépendant and interrelated.
EU katsoo, että kaikki ihmisoikeudet, niin kansalaisoikeudet ja poliittiset oikeudet kuin taloudelliset, sosiaaliset ja sivistyksellisetkin oikeudet, ovat yhtä merkittäviä ja jakamattomia ja ne riippuvat toisistaan ja vaikuttavat toisiinsa.
The realisation of the latter should not be a prerequisite for the application of the former.
Ensiksi mainittujen oikeuksien on toteuduttava riippumatta siitä, toteutuvatko jälkimmäiset oikeudet.
At the same time the mutually reinforcing action between human rights, democracy, development and fundamen­tal freedoms must be recognised and fostered.
On tiedostettava, että ihmisoikeudet, demokratia, kehitys ja perusvapaudet vahvistavat toi siaan ja tätä vaikutusta on edistettävä.
The contribution of human rights to peace and stability should be enhanced.
Ihmisoikeuksien myönteistä vaikutusta rauhaan ja vakauteen olisi korostettava.
In both meetings there was an overall acknowl­edgement of the need to continue this process on a regular basis, as it provides fruitful ground on which a more structured dialogue can be developed with a view to the improve­ment of the EU human rights policy.
Molemmissa kokouksissa todettiin tarve jatkaa tätä prosessia säännöllisesti, koska näin voidaan kehittää vuoropuhelua ja siten parantaa EU:n ihmisoikeuspolitiikkaa.
The full conclusions of both meetings are available on the Internet.
Molempien kokousten päätelmät löytyvät kokonaisuudessaan Inter netistä.
To restate the legal bases for, and the role of the various players in, European human rights policy, and the principles which underpin it
Euroopan unionin ihmisoikeuspolitiikan oikeudelliset perusteet ja eri toimijoiden asema sekä ihmisoikeuspolitiikkaa ohjaavat periaatteet
The EU takes universality of human rights, as reaffirmed by the World Conference on Human Rights (Vienna, 1993), as a central principle
EU pitää ihmisoikeuksien maailmankonferenssissa (Wien 1993) vahvistettua ihmisoikeuksien yleismaailmallisuutta toimintaansa ohjaavana keskeisenä periaatteena.
■ Annual report on human rights 2000
■ Vuosittainen ihmisoikeusraportti, 2000 ■
Finally, it feels that cooperation and dialogue ought to be given priority whenever possible as the best means to help make progress.
Lisäksi EU katsoo, että yhteistyötä ja vuoropuhe­lua on aina kun se on mahdollista pidettävä ensisijaisena keinona saada aikaan edistystä.
death penalty. In that context, the conference noted that since the signing of the Protocol on 28 April 1983 the death penalty had been abol­ished in most of the Member States of the EU and had not been applied in any of them.
Sopimus Euroopan unionista ja Euroopan yhtei­sön perustamissopimus sisältävät useita ihmis­oikeuksia koskevia määräyksiä, jotka muodosta­vat EU:n toiminnan perustan tällä alalla.
The Treaty on European Union and the Treaty es­tablishing the European Community contain sev­eral provisions relating to human rights, which constitute the foundation and basis for EU action in this area.
osa jäsenvaltioista on allekirjoittanut ja ratifioi­nut, määrätään kuolemanrangaistuksen poista­misesta. Konferenssi totesi, että sen jälkeen kun kyseinen pöytäkirja allekirjoitettiin 28. huhti­kuuta 1983, kuolemanrangaistus on poistettu useimmista jäsenvaltioista eikä sitä ole enää pantu täytäntöön missään niistä.
The Treaty establishing the European Commu­nity (TEC) states specifically that the 'Commu­nity ... may take appropriate action to combat discrimination based on sex, racial or ethnic origin, religion or belief, disability, age or sex­ual orientation' (Article 13).
Euroopan yhteisön perustamissopimuksessa vahvistetaan erityisesti, että yhteisö "voi toteut­taa tarvittavat toimenpiteet sukupuoleen, rotuun, etniseen alkuperään, uskontoon tai vakaumukseen, vammaisuuteen, ikään tai suku­puoliseen suuntautumiseen perustuvan syrjin­nän torjumiseksi" (13 artikla).
As regards develop­ment cooperation, the TEC states that 'Commu­nity policy ... shall contribute to the general objective of developing and consolidating democracy and the rule of law, and to that of respecting human rights and fundamental free­doms' (Article 177).
Kehitysyhteistyön osalta perustamissopimuksessa mainitaan, että "yhteisön politiikalla — myötävaikutetaan kan­sanvallan ja oikeusvaltion kehittämisen ja lujit­tamisen yleiseen tavoitteeseen sekä ihmisoi­keuksien ja perusvapauksien kunnioittamisen tavoitteeseen" (177 artikla).
At Union level, several bodies or institutions are involved in human rights matters: while the Commission, the European Council and the Council play a primary role in the process of policy direction, decision­making and imple­mentation, the respective roles of the European Parliament, the European Court of Justice and the Ombudsman also deserve to be highlighted.
Unionin tasolla ihmisoikeuskysymyksiä käsitel­lään useilla foorumeilla tai useissa toimielimis­sä:
Article 2 of the Treaty on European Union (TEU) states that one of the objectives of the Union is to: 'strengthen the protection of the rights and inter­ests of the nationals of its Member States' and 'to maintain and develop the Union as an area of free­dom, security and justice'.
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen (SEU) 2 artiklassa täsmennetään, että yksi unionin tavoitteista on "lujittaa jäsenvaltioidensa kan­salaisten oikeuksien ja etujen suojaa" ja "pitää yllä ja kehittää unionia vapauteen, turvallisuu­teen ja oikeuteen perustuvana alueena".
Also, Article 6(1) states that the European Union 'is founded on the prin­ciples of liberty, democracy, respect for human rights and fundamental freedoms, and the rule of law, principles which are common to the Member States'.
Toisaalta sen 6 artiklan 1 kohdassa vahviste­taan, että Euroopan unioni "perustuu jäsenval­tioille yhteisiin vapauden, kansanvallan, ihmis­oikeuksien ja perusvapauksien kunnioittamisen sekä oikeusvaltion periaatteisiin".
Under Article 6(2) the Union is bound to respect 'fundamental rights, as guaranteed by the (...)
Sen 6 artik­lan 2 kohdan mukaan unionin on pidettävä arvossa "yhteisön oikeuden yleisinä periaattei­na perusoikeuksia, sellaisina kuin ne taataan ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaami­seksi tehdyssä — [Euroopan neuvoston] yleis­sopimuksessa ja sellaisina kuin ne ilmenevät jäsenvaltioiden yhteisessä valtiosääntöperin­teessä".