natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Court held that, while a Member State may, pursuant to the provisions of Directive 96/71 concerning the posting of workers in the framework of the provision of services (19), impose minimum rates of pay on undertakings established in other Member States in the framework of the transnational provision of services, it is not entitled to impose on those undertakings a rate of pay— even if it exceeds the rate of pay applicable pursuant to law — provided for by a collective agreement which is in force at the place where the services concerned are performed and which has not been declared to be of general application, by requiring, by a measure of a legislative nature, the contracting authority to designate as contractors for public works contracts only contractors which, when submitting their tenders, agree in writing to pay their employees, in return for performance of the services concerned, at least the wage provided for in the collective agreement.
Yhteisöjen tuomioistuin totesi, että palvelujen tarjoamisen yhteydessä tapahtuvasta työntekijöiden lähettämisestä työhön toiseen jäsenvaltioon annetun direktiivin 96/7119 säännösten nojalla jäsenvaltio voi määrätä muihin jäsenvaltioihin sijoittautuneille yrityksille vähimmäispalkan, joka niiden on maksettava tarjotessaan valtioiden välisiä palveluja. Sen sijaan se ei voi määrätä tällaisia yrityksiä maksamaan sovellettavan työehtosopimuksen mukaista palkkaa, vaikka jälkimmäinen ylittäisi lain mukaisen vähimmäispalkan palvelujen suorittamispaikassa, kun työehtosopimus ei ole yleisesti sovellettava, antamalla lainsäädäntötoimenpiteen, jonkamukaan hankintaviranomainen voi tehdä sopimuksia rakennusalan palvelujen suorittamisesta ainoastaan sellaisten yritysten kanssa, jotka tarjousta tehdessään sitoutuvat kirjallisesti maksamaan työntekijöilleen näiden palvelujen suorittamisesta vähintään voimassa olevassa työehtosopimuksessa määrätyn palkan.
Such legislation constitutes a restriction on the freedom to provide services laid down under Article 49 EC insofar as it may impose on service providers established in another Member State where minimum rates of pay are lower an additional economic burden that may prohibit, impede or render less attractive the provision of their services in the host Member State.
Tällainen lainsäädäntö on EY 49 artiklassa tarkoitettu palvelujen vapaan liikkuvuuden rajoitus, koska sillä saatetaan asettaa toiseen jäsenvaltioon, jossa vähimmäispalkat ovat pienempiä, sijoittautuneille palvelujen tarjoajille sellainen ylimääräinen taloudellinen rasitus, joka voi estää niitä tarjoamasta palvelujaan vastaanottavassa valtiossa tai haitata niiden tarjoamista tai tehdä sen vähemmän houkuttelevaksi.
Finally, in Case C-319/06 Commission v Luxembourg (judgment of 19 June 2008), the Court held that the first indent of Article 3(10) of Directive 96/71 concerning the posting of workers in the framework of the provision of services constitutes a derogation from the principle that the matters with respect to which the host Member State may apply its legislation to undertakings which post workers to its territory are set out in an exhaustive list in the first subparagraph of Article 3(1).
Kolmas asia on komissio vastaan Luxemburg (C-319/06, tuomio 19.6.2008), jossa yhteisöjen tuomioistuin totesi, että palvelujen tarjoamisen yhteydessä tapahtuvasta työntekijöiden lähettämisestä työhön toiseen jäsenvaltioon annetun direktiivin 96/71 3 artiklan 10 kohdan ensimmäinen luetelmakohta on poikkeus periaatteesta, jonkamukaan ne alat, joilla vastaanottava jäsenvaltio voi vaatia työntekijöitä lähettäviä yrityksiä noudattamaan sen lainsäädäntöä, on tyhjentävästi lueteltu kyseisen direktiivin 3 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa.
The possibility, under the first indent of Article 3(10), for the host Member State to apply to those undertakings, in a non-discriminatory manner, terms and conditions of employment on matters other than those referred to in the first subparagraph of Article 3(1) of the directive, provided that public policy provisions are involved, constitutes an exception to the system put in place by that directive as well as a derogation from the fundamental principle of freedom to provide services, and must be interpreted strictly.
Mainitussa artiklassa vastaanottavalle valtiolle myönnetty mahdollisuus ketään syrjimättä määrätä, että sen alueelle työntekijöitä lähettävien yritysten on noudatettava muita kuin kyseisen direktiivin 3 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa mainittuja seikkoja koskevia työehtoja ja -oloja siltä osin kuin kyse on yleiseen järjestykseen liittyvistä säännöksistä, on poikkeus kyseisellä direktiivillä käyttöön otetusta järjestelmästä ja palvelujen tarjoamisen vapautta koskevasta perusperiaatteesta, ja sitä on näin ollen tul-
Council Directive 91/533/EEC of 14 October 1991 on an employer’s obligation to inform employees of the conditions applicable to the contractor employment relationship (OJ 1991 L 288, p. 32).
Palvelujen tarjoamisen yhteydessä tapahtuvasta työntekijöiden lähettämisestä työhön toiseen jäsenvaltioon 16.12.1996 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 96/71/EY (EYVL 1997, L 18, s. 1).
Court of Justice hoc agent residing in that State, the documents necessary for monitoring compliance with their obligations under national law and to leave them there for an indeterminate period after the provision of services has ceased and, second, sets out in rules of national law establishing a prior notification procedure when workers are posted conditions relating to access to the basic information necessary for monitoring purposes by the competent national authorities within sufficient clarity to ensure legal certainty for undertakings wishing to post workers to the territory of that Member State, has failed to fulfil its obligations under Article 49 EC.
Yhteisöjen tuomioistuin kittava suppeasti. Näin ollen yhteisöjen tuomioistuin totesi, että jäsenvaltio, joka julistaa, että kansalliseen yleiseen järjestykseen liittyviä pakottavia säännöksiä ovat ensinnäkin yleisesti sovellettaviksi julistettujen työehtosopimusten määräykset ja toiseksi direktiivin 96/71 täytäntöönpanomääräykset, joilla asianomaiset yritykset velvoitetaan lähettämään vain sellaista henkilöstöä, jonka kanssa yritys on tehnyt kirjallisen työsopimuksen tai laatinut direktiivin 91/53320 mukaisena pidettävän muun asiakirjan, ja noudattamaan sen osa-aikatyötä ja määräaikaisia työsopimuksia koskevaa lainsäädäntöä, jättää noudattamatta direktiivin 96/71 3 artiklan 10 kohdan ensimmäisen luetelmakohdan mukaiset jäsenyysvelvoitteensa.
With regard to the freedom of establishment and the freedom to provide services, Case C-347/06 AS M Brescia (judgment of 17 July 2008) relates to Italian legislation adopted in respect of the early cessation, at the end of a transitional period, of concessions for the distribution of natural gas granted without a competitive tendering procedure as envisaged by Directive 2003/55 concerning common rules for the internal market in natural gas and repealing Directive 98/30 (21).
Sijoittautumisvapauden ja palvelujen tarjoamisen vapauden alalla käsiteltiin asiaa ASM Brescia (C-347/06, tuomio 17.7.2008), joka koski Italian lainsäädäntöä, jolla maakaasunjakelukonsessiot, jotka on myönnetty ilman tarjouskilpailumenettelyä, päätetään siirtymäajan jälkeen aikaistetusti maakaasun sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 98/30 kumoamisesta annetun direktiivin 2003/5521 mukaisesti.
The questions referred to the Court for a preliminaryruling related, more specifically, to the compatibility of the extension, on certain conditions, of the length of the transitional period in question with Directive 98/30 and with Articles 43 EC, 49 EC and 86(1) EC.
Yhteisöjen tuomioistuimelle esitetyt ennakkoratkaisukysymykset koskivat tarkemmin ottaen sitä, onko kyseisen siirtymäajan pidentäminen tietyin edellytyksin yhdenmukaista mainitun direktiivin sekä EY 43 ja EY 49 artiklan ja EY 86 artiklan 1 kohdan kanssa.
The Court held that neither Directive 2003/55 nor Articles 43 EC, 49 EC and 86(1) EC preclude such national legislation, provided that, as regards compatibility with the articles of the ECTreaty referred to, such an extension can be regarded as being necessary to enable the contracting parties to untie their contractual relations on acceptable terms both from the point of view of the requirements of the public service and from the economic point of view.
Yhteisöjen tuomioistuin totesi, ettei tällainen lainsäädäntö ole ristiriidassa direktiivin 2003/55 tai EY 43 ja EY 49 artiklan ja EY 86 artiklan 1 kohdan kanssa, jos edellä mainittujen EY:n perustamissopimuksen artiklojen osalta tällaista pidentämistä voidaan pitää tarpeellisena, jotta sopimuskumppanit voisivat päättää sopimussuhteensa olosuhteissa, jotkaovat hyväksyttävissä niin julkisen palvelun asettamien edellytysten kannalta kuin taloudelliseltakin kannalta.
Regarding that last point, the Court considered that, while the Italian legislation establishes a difference in treatment amounting to indirect discrimination on the basis of nationality, that difference in treatment may nevertheless be justified by the necessity of complying with the principle of legal certainty which requires, particularly, that rules of law be clear, precise and predictable in their effects.
Viimeksi mainitusta näkökohdasta yhteisöjen tuomioistuin totesi, että jos Italian lainsäädännöstä seuraa erilaista kohtelua, joka on kansalaisuuteen perustuvaa välillistä syrjintää, tällainen erilainen kohtelu voidaan oikeuttaa tarpeella noudattaa oikeusvarmuuden periaatetta, joka edellyttää muun muassa, että oikeussäännöt ovat selviä ja täsmällisiä ja että niiden soveltaminen on ennakoitavissa.
According to the Court, that principle not only permits but also requires that the termination of such a concession be coupled with a transitional period which enables the contracting parties to untie their contractual relations on acceptable terms both from the point of view of the requirements of the public service and from the economic point of view.
Yhteisöjen tuomioistuimen mukaan tämä periaate ei ainoastaan salli velvollisuutta vaan siitä myös johtuu velvollisuus siihen, että tällaisen konsession päättämiseen liitetään siirtymäaika, jokamahdollistaa sen, että sopimuskumppanit voivat päättää sopimussuhteensa olosuhteissa, jotkaovat hyväksyttävissä niin julkisen palvelun asettamien edellytysten kannalta kuin taloudelliseltakin kannalta katsoen.
Directive 2003/55/EC of the European Parliament and of the Council of 26 June 2003 concerning common rules for the internal market in natural gas and repealing Directive 98/30/EC (OJ 2003 L 176, p. 57).
Maakaasun sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 98/30/EY kumoamisesta 26.6.2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/55 (EUVL L 176, s. 57).
State in which the immovable property is situated cannot, in order to justify a restriction on the freemovement of capital arising from its rules, rely on the existence of a possibility, beyond its control, of a tax credit being granted by the Member State in which the deceased was residing at the time of death, which could, wholly or partly, offset the loss incurred by that person’s heirs as a result of the fact that, for the purposes of assessing transfer duties, no account is taken in the Member State in which that property is situated of overendowment debts resulting from a testamentary parental partition inter vivos.
Pääomien vapaan liikkuvuuden alalla on syytä tuoda esiin asia Arens-Sikken (C-43/07, tuomio 11.9.2008), jossa oli kyse jäsenvaltion lainsäädännöstä, joka koskee tässä jäsenvaltiossa sijaitsevasta kiinteästä omaisuudesta maksettavan perintö- ja varainsiirtoveron laskemista.
In Case C-282/07 Truck Center (judgment of 22 December 2008), the Court responded to a request for interpretation of the Treaty provisions relating to the freemovement of capital in the light of Belgian corporation tax legislation. Under that legislation, interest paid by a resident company to a recipient company resident in another Member State was subject to a retention at source (withholding tax), whereas interest paid to a resident recipient company was exempt from that retention.
Kyseisen lainsäädännön mukaan jäljelle jääneen puolison hyväksi suoritetusta testamentilla määrätystä perinnönjaosta johtuvaan perintöosuutta suurempaan perintöön liittyvät velat eivät ole edellä mainittujen verojen laskemisen yhteydessä vähennyskelpoisia silloin, kun perinnönjättäjä ei kuolinhetkellään asunut valtiossa, jossa tämä kiinteä omaisuus sijaitsee, vaan jossain toisessa jäsenvaltiossa.
The Court held that the Treaty provisions relating to the freedom of establishment and the freemovement of capital do not preclude such tax legislation. After recalling that, in relation to direct taxes, the situations of residents and non-residents are, as a rule, not comparable, the Court found that the difference in treatment at issue, consisting in the application of different taxation arrangements to those companies established in Belgium and to those established in another Member State, relates to situations which are not objectively comparable.
Yhteisöjen tuomioistuin totesi, että tällainen lainsäädäntö rikkoo pääomien vapaaseen liikkuvuuteen liittyviä EY:n perustamissopimuksen määräyksiä, koska tällaisessa lainsäädännössä sovelletaan progressiivista verokantaa ja koska mainittujen velkojen huomioon ottamatta jättäminen yhdistettynä tähän progressiiviseen verokantaan saattaa aiheuttaa suuremman verotaakan perillisille, jotka eivät voi vedota tällaiseen vähennyskelpoisuuteen.
According to the Court, the position of the Belgian State, the types of taxation of interest, which rest on separate legal bases, and the situations in which the companies receiving interest find themselves with regard to recovery of the tax differ according to whether the companies receiving the interest are resident or not.
Näin ollen yhteisöjen tuomioistuin hylkäsi väitteen, jonkamukaan tämä erilainen kohtelu koskee tilanteita, jotka eivät ole objektiivisesti katsoen toisiinsa rinnastettavissa, koska kyseisessä lainsäädännössä kohdellaan valtion asukkaiden ja muiden henkilöiden perintöjä perintöveron osalta samalla tavalla velkojen vähennyskelpoisuutta lukuun ottamatta.
The Court also held that the difference in treatment resulting from the legislation at issue does not necessarily procure an advantage for resident recipient companies because, first, those companies are obliged to make advance payments of corporation tax and, second, the amount of withholding tax deducted from the interest paid to a non-resident company is significantly lower than the corporation tax charged on the income of resident companies which receive interest. In those circumstances, the difference in treatment thereby created does not constitute a restriction of the freedom of establishment or of the freemovement of capital.
Yhteisöjen tuomioistuin myös tarkensi, että ilman kaksinkertaisen verotuksen estävää sopimusta jäsenvaltio, jossa kiinteä omaisuus sijaitsee, ei voi sen lainsäädännöstä johtuvan pääomien vapaata liikkuvuutta koskevan rajoituksen perustelemiseksi vedota sellaiseen sen tahdosta riippumattomaan mahdollisuuteen, että jäsenvaltio, jossa perinnönjättäjä asui kuolinhetkellään, myöntää veronhyvityksen, joka voisi kokonaan tai osittain kompensoida viimeksi mainitun perillisten kärsimän vahingon, joka aiheutuu siitä, että jäsenvaltio, jossa kiinteä omaisuus sijaitsee, ei ota varainsiirtoverojen laskemisessa huomioon jäljelle jääneen puolison hyväksi suoritetusta testamentilla määrätystä perinnönjaosta johtuvaan perintöosuutta suurempaan perintöön liittyviä velkoja.
By contrast, the host Member State cannot examine the basis on which the diplomas have been awarded.
Yhteisöjen tuomioistuin ten koronsaajayhtiöiden tuloista kannettu yhtiövero.
Finally, the Court held that, under Article 3 of the directive, the host Member State must allow, in the public sector, the reclassification in a higher grade of persons recruited at a level lower than that to which they would have been entitled if their diplomas had been recognised by the competent authority.
Näin ollen tämä erilainen kohtelu ei ole sijoittautumisvapauden ja pääomien vapaan liikkuvuuden rajoitus.
In addition, the Court developed its case-law in relation to social security for migrant workers in two cases concerning the interpretation of Regulation No 1408/71(24).
Työntekijöiden vapaan liikkuvuuden alalla yhteisöjen tuomioistuin otti kantaa vastaavuuden tunnustamista koskevan sopimuksen mukaisesti myönnetyn tutkintotodistuksen tunnustamiseen.
Case C-212/06 Gou- vernement del a Communauté française and Gouvernement wallon (judgment of 1 April 2008) concerned a care insurance scheme implemented by the Flemish Government of the Kingdom of Belgium in the Dutch-speaking region and in the bilingual region of Brussels-Capital.
Asiassa komissio vastaan Kreikka (C-274/05, tuomio 23.10.2008) komissio moitti Kreikkaa siitä, että se ei tunnustanut tutkintotodistuksia, jotka muiden jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset olivat myöntäneet yksityisen oppilaitoksen Kreikassa antaman koulutuksen vastaavuuden tunnustamista koskevan sopimuksen mukaisesti, ja että se oli antanut korkeammasta koulutuksesta annettavien tutkintotodistusten ammatillisen vastaavuuden tunnustamisesta vastaavalle neuvostolle toimivallan tarkistaa, täyttyivätkö tutkintotodistusten myöntämisen edellytykset ja millaisessa laitoksessa tutkintotodistuksen haltija on suorittanut koulutuksensa.
That scheme provided, subject to certain conditions and up to amaximum amount, for an insurance fund to take responsibility for the paying of certain costs occasioned by a state of dependence for health reasons.
Yhteisöjen tuomioistuin katsoi direktiivin 89/48,22 sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2001/19,23 säännösten nojalla ensinnäkin, että kyseisen direktiivin 1 artiklan a alakohdan ensimmäisen luetelmakohdan ilmaus ”pääosin yhteisössä”kattaa sekä kokonaan koulutusta osoittavan asiakirjan myöntäneessä jäsenvaltiossa suoritetun koulutuksen että osittain tai kokonaan toisessa jäsenvaltiossa suoritetun koulutuksen.
Affiliation to the scheme was open only to persons resident in the two regions referred to and to persons working in the territory of those regions and residing in a Member State other than Belgium.
Kolmanneksi yhteisöjen tuomioistuin vahvisti, että mainitun direktiivin 8 artiklan 1 kohdan nojalla yksinomaan tutkintotodistuksen myöntävä viranomainen voi arvioida oman jäsenvaltionsa ammatillista koulutusta koskevassa järjestelmässä sovellettavien säädösten perusteella, täyttyvätkö tutkintotodistusten myöntämisen edellytykset ja millaisessa laitoksessa tutkintotodistuksen haltija on suorittanut koulutuksensa.
Persons who, although working in the Dutch-speaking region or in the bilingual region of Brussels-Capital, were living in another part of Belgium were thus excluded from the scheme.
Sen sijaan vastaanottava jäsenvaltio ei voi tutkia tällaisten asiakirjojen myöntämisperusteita.
After confirming that the benefits provided under a scheme such as the care insurance scheme in question fall within the scope rationemateriae of Regulation No 1408/71, the Court observed that Articles 39 EC and 43 EC militate against any national measure which, even though applicable without discrimination on grounds of nationality, is
Lopuksi yhteisöjen tuomioistuin totesi, että mainitun direktiivin 3 artiklan nojalla vastaanottavan jäsenvaltion on julkisella sektorilla sallittava sellaisten henkilöiden, jotka on otettu palvelukseen alempaan virka-asteeseen kuin mihin he olisivat voineet hakea, jos toimivaltainen viranomainen olisi tunnustanut heidän tutkintotodistuksensa, virka-aseman uudelleen määrittäminen ylempään virka-asteeseen.
Council Directive 89/48/EEC of 21 December 1988 on a general system for the recognition of higher education diplomas awarded on completion of professional education and training of at least three years’duration (OJ 1989 L 19, p. 16).
Vähintään kolmivuotisesta ammatillisesta korkeammasta koulutuksesta annettujen tutkintotodistusten tunnustamista koskevasta yleisestä järjestelmästä 21.12.1988 annettu neuvoston direktiivi 89/48/ETY (EYVL L 19, s. 16).
Regulation (EEC) No 1408/71 of the Council of 14 June 1971 on the application of social security schemes to employed persons and their families moving within the Community (OJ, English Special Edition 1971 (II), p. 416).
Ammatillisen koulutuksen tunnustamista koskevasta yleisestä järjestelmästä annettujen neuvoston direktiivien 89/48/ETY ja 92/51/ETY sekä yleissairaanhoidosta vastaavien sairaanhoitajien, hammaslääkäreiden, eläinlääkäreiden, kätilöiden, arkkitehtien, farmasian alan ja lääkäreiden toimintaa koskevien direktiivien 77/452/ETY, 77/453/ETY, 78/686/ETY, 78/687/ETY, 78/1026/ETY, 78/1027/ETY, 80/154/ETY, 80/155/ETY, 85/384/ETY, 85/432/ETY, 85/433/ETY ja 93/16/ETY muuttamisesta 14.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/19/EY (EYVL L 206, s. 1).
Proceedings capable of hindering or rendering less attractive the exercise by Community nationals of the fundamental freedoms guaranteed by the Treaty.
Järjestelmään saivat liittyä vain henkilöt, jotka asuivat kahdella edellä mainitulla alueella, ja henkilöt, jotka tekivät työtä kyseisellä alueella ja asuivat jossakin toisessa jäsenvaltiossa.
Therefore, on a proper construction of Articles 39 EC and 43 EC, legislation of a federated entity of a Member State, such as that governing a care insurance scheme, limiting affiliation to a social security scheme and entitlement to the benefits provided by that scheme to persons either residing in the territory coming within that entity’s competence or pursuing an activity in that territory but residing in another Member State is contrary to those provisions, insofar as such limitation affects nationals of other Member States or nationals of the Member State concerned who have made use of their right to freedomofmovement within the European Community.
Näin ollen EY 39 ja EY 43 artiklaa on tulkittava niin, että ne ovat esteenä hoitovakuutusta säätelevän kaltaiselle jäsenvaltion liittovaltiorakenteeseen kuuluvan alayksikön antamalle säännöstölle, jolla rajataan oikeus liittyä sosiaaliturvajärjestelmään ja saada siinä määrättyjä etuuksia koskemaan sellaisia henkilöitä, jotka joko asuvat mainitun yksikön toimivaltaan kuuluvalla alueella tai tekevät työtä kyseisellä alueella ja asuvat jossakin toisessa jäsenvaltiossa, siltä osin kuin mainittu rajoitus vaikuttaa muiden jäsenvaltioiden kansalaisiin tai sellaisiin Belgian kansalaisiin, jotkaovat käyttäneet oikeuttaan liikkua vapaasti Euroopan yhteisön alueella.
Article 13(2)(a) of Regulation No 1408/71, as amended by Regulation No 647/2005 (25), provides that a person employed in the territory of one Member State is to be subject to the legislation of that State even if he resides in the territory of another Member State.
Asetuksen N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 647/2005,25 13 artiklan 2 kohdan a alakohdassa säädetään, että jäsenvaltion alueella työskentelevä henkilö on tämän valtion lainsäädännön alainen, vaikka hän asuu toisen jäsenvaltion alueella.
In Case C-352/06 Bosmann (judgment of 20 May 2008), the Court considered the situation of a worker who found herself ineligible for child benefits in her Member State of residence because she took up employment in another Member State.
Asiassa Bosmann (C-352/06, tuomio 20.5.2008) yhteisöjen tuomioistuin tarkasteli sellaisen työntekijän tilannetta, jolta asuinvaltio eväsi perhe-etuudet sen perusteella, että hän oli siirtynyt työskentelemään toisessa jäsenvaltioissa.