natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The appellant compares this case to the judgments in SAT.1 v OHIM and Proctor & Gamble v OHIM. In the first of these judgments, it was in particular because the Court 17 — SAT.1 v OHIM, cited in footnote 5, paragraph 28.
Valittaja vertaa esillä olevaa tapausta tapauksiin, jotka johtivat tuomioihin asioissa SAT.1 vastaan SMHV ja Procter & Gamble vastaan SMHV. Ensimmäisessä näistä tuomioista yhteisöjen tuomioistuin kumosi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomion muun muassa siksi, että tämä ei 17 – Em. asia C-239/02 P, SAT.1 v. SMHV (tuomion 28 kohta).
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-304/06 P alia, meat products, since this sign does not create ‘an impression sufficiently far removed from that produced by the mere juxtaposition of the verbal elements of which it is composed as to modify the meaning or the scope’. 22
JULKISASIAMIES TRSTENJAKIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-304/06 P ollut ottanut huomioon mielikuvituksellisen osatekijän olemassaoloa kokonaisvaikutelmassa, jonka sanayhdistelmä SAT.2 luo.
Therefore, the appellant’s argument that the Court of First Instance did not assess the overall impression arising from the word sign ‘EUROHYPO’ should not be accepted.
On siis hylättävä valittajan väite, jonka mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei arvioinut sanamerkin EUROHYPO kokonaisvaikutelmaa.
18 In the present case, contrary to what the appellant maintains, there is no element of imaginativeness introducing any originality that might confer the slightest distinctiveness on the word sign EUROHYPO.
Toisin kuin valittaja väittää, esillä olevassa asiassa sellaista mielikuvituksellista osatekijää ei ole, jonka omaleimaisuuden ansiosta sanamerkki EUROHYPO olisi edes jossain määrin erottamiskykyinen.
As to the appellant’s reference to the judgment in Proctor & Gamble v OHIM, it is sufficient, as OHIM has pointed out, to note that paragraph 56 of the judgment under appeal indicated that the word combination BABY-DRY was a lexical invention which had an unusual structure, 19which is not the case with the word sign EUROHYPO. According to the judgment in Proctor & Gamble v OHIM, any perceptible difference between the combination of words submitted for registration and the terms used in the common parlance of the relevant class of consumers to designate the goods or services or their essential characteristics is apt to confer distinctive character on the word combination enabling it to be registered as a trade mark. 20In the present case, it must be said that there is no perceptible difference between the compound sign and the sum of the meanings lent by its descriptive elements. 21 41.
Valittajan viittauksesta asiassa Procter & Gamble vastaan SMHV annettuun tuomioon riittää todeta, kuten SMHV korostaa, että valituksenalaisen tuomion 56 kohdassa todettiin, että sanayhdistelmä BABY-DRY on sanastollinen keksintö, joka on rakenteeltaan epätavallinen, 19 mistä ei ole kyse sanamerkin EUROHYPO tapauksessa. Asiassa Procter & Gamble vastaan SMHV annetun tuomion mukaan kaikki havaittavat erot rekisteröitäväksi esitetyn sanayhdistelmän muotoilun ja sen terminologian välillä, jota asianomainen kuluttajaryhmä yleisesti käyttää kuvaillessaan tavaroita tai palveluja tai niiden olennaisia ominaisuuksia, ovat omiaan aiheuttamaan sen, että tämä sanayhdistelmä on katsottava erottamiskykyiseksi ja näin ollen rekisteröintikelpoiseksi. 20 Esillä olevassa asiassa voidaan vain todeta, ettei yhdistelmämerkin ja kuvailevien osatekijöiden merkintöjen summan välillä ole havaittavaa eroa. 21 41.
The appellant next criticises the Court of First Instance for having incorrectly interpreted Article 7(1)(b) of the regulation by using the criterion according to which a mark made up of descriptive components may be capable of registration if the compound word has entered general linguistic use and has acquired a meaning of its own.
Valittaja moittii seuraavaksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta siitä, että se tulkitsi väärin asetuksen 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa, kun se käytti kriteeriä, jonka mukaan kuvailevista osatekijöistä muodostuvaa tavaramerkkiä voidaan pitää rekisteröintikelpoisena, jos yhdyssana on tullut yleiseen kielenkäyttöön ja saanut siinä oman merkityksensä.
According to the appellant, that criterion is relevant only in the context of Article 7(1)(c).
Valittajan mukaan tällä kriteerillä on merkitystä yksinomaan 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan yhteydessä.
It is also interesting to note that, in a judgment of 14 June 2007, the Court of First Instance took the view that the word sign EUROPIG could not be registered for, inter
On sitä paitsi kiinnostavaa todeta, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi 14.6.2007 antamassaan tuomiossa, että merkkiä EUROPIG ei voitu rekisteröidä muun muassa leikkeleitä varten, koska
18 — SAT.1 v OHIM, cited in footnote 5, paragraph 35.
18 – Em. asia C-329/02 P, SAT.1 v. SMHV, tuomion 35 kohta.
The judgment under appeal confirmed the decision of the Board of Appeal, which
Valituksenalaisessa tuomiossa tosiasiassa pysytettiin valituslautakunnan, joka muun muassa katsoi, että sanamerkki EUROHYPO kuvailee palveluja ”talousasiat; raha-asiat; kiinteistöasiat, finanssipalvelut, rahoitus”,
19 — Proctor & Gamble v OHIM, cited in footnote 6, paragraph 43. 20 — Ibid., paragraph 40.
19 – Asiassa Procter & Gamble v. SMHV annetun tuomion 43 kohta. 20 – Idem, 40 kohta.
EUROHYPO v OHIM tion pursues an aim which is in the public interest, 24which requires that descriptive considered inter alia that the word sign EUROHYPO was descriptive of ‘financial affairs; monetary affairs; real estate affairs; provision of financial services; financing’, under reference to Article 7(1)(b) of the regulation.
EUROHYPO v. SMHV dalla pyritään siihen yleisen edun mukaiseen tavoitteeseen, 24että merkkejä tai ilmauksia, viittaamalla asetuksen 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaan, päätös.
signs or indications relating to the characteristics of goods or services in respect of which registration is sought may be freely used by all.
joilla kuvaillaan sentyyppisten tavaroiden tai palvelujen ominaisuuksia, joita varten rekisteröintiä haetaan, on jokaisen saatava vapaasti käyttää.
25The notion of public interest underlying Article 7(1)(b) of the regulation is indissociable from the essential function of a trade mark which is to guarantee the identity of the origin of the marked product or service to the consumer or end-user by enabling him, without any possibility of confusion, to distinguish the product or service from others which have another origin. 26
25Asetuksen 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan taustalla oleva yleisen edun käsite yhdistyy aivan ilmeisesti tavaramerkin pääasialliseen tehtävään eli siihen, että sillä taataan kuluttajalle tai loppukäyttäjälle tavaramerkillä varustetun tavaran tai palvelun tietty alkuperä, jolloin tämä voi erottaa ilman sekaannuksen mahdollisuutta tämän tavaran tai palvelun niistä, joilla on eri alkuperä. 26
However, Article 7(1)(b) of the regulation refers expressly to ‘trade marks which are devoid of any distinctive character’.
Asetuksen 7 artiklan 1 kohdan b alakohta koskee kuitenkin nimenomaisesti ”tavaramerkkejä, joilta puuttuu erottamiskyky”.
It is the following subparagraph, namely Article 7(1)(c) of the regulation, which gives examples of signs or indications that cannot be used as trade marks because of their descriptive nature.
Seuraavassa kohdassa eli asetuksen 7 artiklan 1 kohdan c alakohdassa annetaan esimerkkejä merkeistä tai merkinnöistä, joita ei voida käyttää tavaramerkkeinä, koska ne ovat kuvailevia.
However, the Court, 27 finding that there is a clear overlap between the scope of the grounds set out in Article 7(1)(b) to (d) of
Yhteisöjen tuomioistuin 27on todennut, että asetuksen 7 artiklan 1 kohdan b–d alakohdassa säädettyjen esteiden soveltamis-
24 — Ekey, F.L. and Klippel, D., cited in footnote 13, p.
24 – Em. teos Ekey, F. L. ja Klippel, D., s.
893: the authors explain that the rationale of Article 7(1)(c) is the ‘Freihaltungsbedürfnis’ (requirement that this concept should not be monopolised).
893: kirjoittaja esittää, että 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan ratio legis on ”Freihaltungsbedürfnis” (tarve olla monopolisoimatta tätä käsitettä).
In addition, the Court of Justice has pointed out many times, as, for that matter, is mentioned in paragraph 42 of the judgment under appeal, that each of the grounds for refusal to register listed in Article 7(1) of the regulation is independent of the others and calls for separate examination.
Yhteisöjen tuomioistuin on lisäksi useaan otteeseen todennut, kuten myös valituksenalaisen tuomion 42 kohdassa muistutetaan, että kukin asetuksen 7 artiklan 1 kohdassa mainituista rekisteröinnin hylkäysperusteista on muista hylkäysperusteista riippumaton ja jokaista niistä on tarkasteltava erikseen.
According to the Court, the various grounds for refusal must be interpreted in the light of the public interest underlying each of them.
Yhteisöjen tuomioistuimen mukaan kyseisiä hylkäysperusteita on tulkittava ottaen huomioon se yleinen etu, joka on kunkin hylkäysperusteen taustalla.
The public interest taken into account may, or even must, reflect different considerations, depending on the ground for refusal in question.
Yleinen etu, joka otetaan huomioon kutakin hylkäysperustetta tarkasteltaessa, voi kuvastaa tai sen jopa on kuvastettava erilaisia pyrkimyksiä kyseessä olevan hylkäysperusteen mukaan.
23Article 7(1)(c) of the regula-
23Asetuksen 7 artiklan 1 kohdan c alakoh-
25 — Case C-191/01 P OHIM v Wrigley [2003] ECR I-12447, paragraph 31.
25 – Asia C-191/01 P, SMHV v. Wrigley, tuomio 23.10.2003 (Kok. 2003, s. I-12447, 31 kohta).
1), which applies to national and not Community trade marks, but whose wording is identical to that of Article 7(1)(c) of the regulation on the Community trade mark, in Joined Cases C-108/97 and C-109/97 Windsurfing Chiemsee [1999] ECR I-2779, paragraph 25, and Joined Cases C-53/01 to C-55/01 Linde and Others [2003] ECR I-3161, paragraph 73.
1) 3 artiklan 1 kohdan c alakohdan johdosta, joka koskee kansallisia eikä yhteisön tavaramerkkejä mutta jonka sanamuoto vastaa yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan sanamuotoa, yhdistetyissä asioissa C-108/97 ja C-109/97, Windsurfing Chiemsee, 4.5.1999 annetun tuomion (Kok. 1999, s.
26 — SAT.1 v OHIM, cited in footnote 5, paragraphs 23 and 27, and BioID v OHIM, cited in footnote 23, paragraph 60. See, inter alia, Monteiro, J., ‘La marque verbale: examen des décisions majeures concernant l’appréciation des motifs absolus’, Propriété industrielle, March 2006.
26 – Em. asia SAT.1 v. SMHV, tuomion 23 ja 27 kohta ja em. asia BioID v. SMHV, tuomion 60 kohta. Ks. mm. Monteiro, J., ”La marque verbale: examen des décisions majeures concernant l’appréciation des motifs absolus”, Propriété industrielle, maaliskuu 2006.
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-304/06 P a general rule also devoid of any distinctive character.
JULKISASIAMIES TRSTENJAKIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-304/06 P yksinomaan kuvailevat merkit ovat yleisesti ottaen myös erottamiskyvyttömiä.
31 the regulation, 28 has first and foremost taken the view that a word mark which is descriptive of characteristics of goods or services for the purposes of Article 7(1)(c) of the regulation is, on that account, necessarily devoid of any distinctive character with regard to the same goods or services for the purposes of Article 7(1)(b) of the regulation. 29
31 alat ovat ilmeisellä tavalla päällekkäiset, 28ja katsonut ensinnäkin, että sanamerkiltä, joka kuvailee asianomaisten tavaroiden tai palvelujen ominaisuuksia asetuksen 7 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetulla tavalla, puuttuu tämän takia väistämättä saman asetuksen 7 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettu erottamiskyky näiden samojen tavaroiden tai palvelujen osalta. 29
It is also interesting 32to observe that, in the proposal for a Council regulation, 33descriptive signs are presented as examples of signs devoid of any distinctive character. 34
On myös kiinnostavaa 32neuvoston asetusehdotuksessa todeta, että 33kuvailevat merkit esitettiin esimerkkeinä erottamiskyvyttömistä merkeistä.
Article 7(1), as a rule imposing a prohibition, must be interpreted restrictively. 35In this wording, the descriptive character referred to in Article 7(1)(c) is presented as an absolute ground for refusing registration, alternative to the ground based on the absence of any distinctive character the different grounds for refusal should be seen as equivalent and independent grounds and not as being in an inclusive relationship with one another, even though the writers concede that merely descriptive signs are as
Osassa oikeuskirjallisuutta 30on kritisoitu vahvasti tätä näkemystä, jonka mukaan eri hylkäysperusteita olisi pidettävä yhdenvertaisina ja toisistaan riippumattomina perusteina eikä katsottava sulkevan toisensa sisäänsä, vaikka kirjoittajat myöntävät, että
91, and Ekey, F.L., and Klippel, D., cited in footnote 13, p. 878.
91 sekä em. teos Ekey, F. L. ja Klippel, D., s. 878.
28 — On this issue, see, inter alia, Simon, I., ‘What’s Cooking at the CFI?
28 – Ks. tästä kysymyksestä mm. Simon, I., ”What’s Cooking at the CFI? More Guidance on Descriptive and Non-Distinctive Trade Marks”, European Intellectual Property Review, 2003, s. 322 ja Handler, M., ”The Distinctive Problem of European Trade Mark Law”, European Intellectual Property Review, 2005, s.
875) that the regulation was finally worded in such a way that each absolute ground for refusal has the same value.
875, että asetuksessa hyväksyttiin lopulta, että kukin ehdoton hylkäysperuste on samanarvoinen.
The regulation thus clearly rejected the still widespread belief that the sole ground for refusal is lack of distinctiveness and that the other grounds are merely applications of this.
Asetuksessa hylättiin näin ollen selkeästi yhä erittäin laajalle levinnyt näkemys, jonka mukaan ainoa hylkäysperuste on erottamiskyvyn puuttuminen, ja muut perusteet ovat yksinomaan sovelluksia.
29 — Campina Melkunie, cited in footnote 27, paragraph 19, and Koninklijke KPN Nederland, cited in footnote 21, paragraph 86.
29 – Em. asia Campina Melkunie, tuomion 19 kohta ja em. asia Koninklijke KPN Nederland, tuomion 86 kohta.
33 — ‘Article 6 (Absolute grounds for refusal) 1. Trade marks … which are not distinctive, shall not be registered; in particular …: (a) those which consist solely of signs or indications which in trade may be requisite for the purpose of showing the kind, quality, quantity, intended purpose, value, geographical origin, the time of production of the goods or of rendering of the service, or other characteristics of the goods or service’ (OJ 1980 C 351, p. 5).
33 – ”6 artikla [Ehdottomat hylkäysperusteet] ”1 Seuraavia merkkejä ei rekisteröidä: – – tavaramerkit, joilta puuttuu erottamiskyky, ja erityisesti: a)tavaramerkit, jotka muodostuvat yksinomaan sellaisista merkeistä tai merkinnöistä, joita voidaan elinkeinotoiminnassa käyttää osoittamaan tavaroiden tai palvelujen lajia, laatua, määrää, käyttötarkoitusta, arvoa tai maantieteellistä alkuperää, tavaroiden valmistusajankohtaa tai palvelujen suoritusajankohtaa taikka muita tavaroiden tai palvelujen ominaisuuksia” (EYVL C 351, s. 5).
434) explains that, on the initiative of the German delegation, among others, the draft text, which provided that the ground for refusal was the lack of distinctive character and that descriptive character was only an example of this, was amended so as to differentiate between trade marks devoid of distinctive character and descriptive trade marks.
434) selittää, että mm. saksalaisvaltuuskunnan aloitteesta säädöshanketta, jonka mukaan hylkäysperuste oli erottamiskyvyn puuttuminen ja kuvailevuus oli pelkkä esimerkki, muutettiin siten, että otettiin käyttöön ero erottamiskyvyttömien tavaramerkkien ja kuvailevien tavaramerkkien välillä.
Lack of distinctiveness is not a generic concept of which subparagraphs (c) and (d) would be merely examples.
Erottamiskyvyn puuttuminen ei ole yleiskäsite, josta c ja d alakohta ovat yksinomaan esimerkkejä.
It is true that situations covered by subparagraphs (c) and (d) often also lack distinctiveness, but this is not always inevitably the case, just as it is not only signs falling under subparagraphs (c) and (d) that may lack distinctiveness); and Ekey, F.L. and Klippel, D., cited in footnote 13, p.
On totta, että c ja d alakohdan soveltamisalaan kuuluvat merkit ovat usein niin ikään erottamiskyvyttömiä, mutta näin ei välttämättä ole aina, ja myös muut kuin c ja d alakohdan soveltamisalaan kuuluvat merkit voivat olla erottamiskyvyttömiä), ja em. teos Ekey, F. L. ja Klippel, D., s.
874 (according to these authors, the different grounds for refusal under Article 7(1) are parallel and equivalent.
874 (kirjoittajien mukaan 7 artiklan 1 kohdan eri hylkäysperusteet ovat rinnakkaisia ja samanarvoisia.
None is subject to another, nor are they interdependent.
Niiden välillä ei ole alistus- eikä riippuvuussuhdetta.
Nor do they overlap; rather, grounds for refusal are autonomous, so that, for the application to be rejected, it is sufficient that one of the grounds is met).
Ne eivät myöskään ole päällekkäisiä; kyseessä ovat pikemminkin itsenäiset hylkäysperusteet, joten hakemuksen hylkäämiseksi riittää, että yksi perusteista täyttyy).
EUROHYPO v OHIM judgment of the Court of First Instance, on the ground that it relied on the use of a criterion according to which trade marks which are capable of being commonly used, in trade, for the presentation of the goods or services in question may not be registered.
EUROHYPO v. SMHV röinnin ehdottomana hylkäysperusteena siitä, joka perustuu erottamiskyvyn puuttumiseen, josta säädetään 7 artiklan 1 kohdan b alakohdassa. 36 Tätä versiota eikä ehdotuksen versiota on siis sovellettava.
The Court of Justice held that ‘that criterion is relevant in the context of Article 7(1)(c) of the regulation but it is not the yardstick against which Article 7(1)(b) thereof should be judged’.
Jos katsottaisiin, että kuvailevuus on pelkkä esimerkki erottamiskyvyn puuttumisesta, tältä version muutokselta poistettaisiin kokonaan sen hyödyllisyys.
In September 2005, in BioID v OHIM, the Court of Justice, as it had been invited to do by Advocate General Léger 40 in his Opinion, 41 set aside the judgment of the Court of First Instance for the same reason and in the same terms.
Lisäksi kuten oikeuskäytännössä on useaan otteeseen todettu, 37kukin asetuksen 7 artiklan 1 kohdassa lueteltu rekisteröinnin hylkäysperuste on muista riippumaton ja edellyttää erillistä tutkimista.
42 The same conclu- sion was reached by the Court of Justice in its judgment in Deutsche SiSi-Werke v OHIM, delivered in January 2006.
Toisin kuin valituksenalaisessa tuomiossa en siis voi tyytyä olettamaan siitä, että kuvailevalta osatekijältä puuttuu väistämättä erottamiskyky, ja jättää huomiotta sen, että nämä ominaisuudet esitetään vaihtoehtoisina asetuksessa.
43 laid down in Article 7(1)(b). 36 Therefore, it is this wording, and not the one set out in the proposal, which must be applied.
38 kuussa 2004 antamallaan tuomiolla 39ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomion, koska se perustui sellaisen perusteen soveltamiseen, jonka mukaan tavaramerkkejä, joita voidaan käyttää tavanomaisesti elinkeinotoiminnassa kyseessä olevien tavaroiden tai palvelujen esittämiseen, ei voida rekisteröidä.
To take the view that descriptiveness is merely an example of absence of distinctiveness would effectively mean that this amendment to the wording had no purpose.
Yhteisöjen tuomioistuimen mukaan ”tällä perusteella on merkitystä sovellettaessa asetuksen 7 artiklan 1 kohdan c alakohtaa, mutta se ei ole peruste, jonka valossa tämän saman kohdan b alakohtaa on tulkittava”.
In addition, as has been stated many times in the caselaw, 37each of the grounds for refusal to register listed in Article 7(1) of the regulation is independent and requires separate examination.
Kuten julkisasiamies Léger 40ratkaisuehdotuksessaan 41kehotti, yhteisöjen tuomioistuin kumosi asiassa BioID syyskuussa 2005 antamallaan tuomiolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asianomaisen tuomion samasta syystä ja samoin sanamuodoin.
Consequently, I cannot be satisfied, as the judgment under appeal was, with the assumption that an element which is descriptive is necessarily devoid of any distinct ive character and so disregard the fact that the regulation is worded in such a way that these characteristics are put forward in the alternative. 38
42Näin toimittiin myös asiassa Deutsche SiSI-Werke tammikuussa 2006 annetussa yhteisöjen tuomioistuimen tuomiossa. 43
Thus, in September 2004, in SAT.1 v OHIM, 39the Court of Justice set aside the
Näin ollen yhteisöjen tuomioistuin kumosi asiassa SAT.1 vastaan SMHV syys-
40 — Cited in footnote 23, points 80 and 81: ‘… I believe that the Court misinterpreted Article 7(1)(b) of the regulation by basing its conclusion, that the sign in question is devoid of distinctive character, on its finding that “the overall mark is likely to be commonly used in trade to present the goods and services” referred to in the application for registration. … I conclude that the contested judgment is vitiated by the same errors of law as the judgment in SAT.1 v OHIM (SAT.2), cited above.
40 – 2.7.2005 annetun ratkaisuehdotuksen 80 ja 81 kohta: ”Katson, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tulkinnut samalla tavoin virheellisesti asetuksen 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa – – päättelemällä, että kyseessä olevalta merkiltä puuttuu erottamiskyky, sellaisen arvioinnin perusteella, jonka mukaan ’kokonaisuutena tarkasteltuna kyseistä tavaramerkkiä voidaan yleisesti käyttää elinkeinotoiminnassa esitettäessä tavaroita ja palveluita’, joita rekisteröintihakemuksessa tarkoitetaan. – – Tämän vuoksi päättelen, että valituksenalainen tuomio sisältää samat oikeudelliset virheet kuin edellä mainitussa asiassa SAT.1 vastaan SMHV (SAT.2) annettu tuomio.
I therefore suggest that the Court of Justice draw the same conclusions as in SAT.1 v OHIM (SAT.2), and set aside the contested judgment’.
Näin ollen ehdotan, että yhteisöjen tuomioistuin tekee siitä samat päätelmät kuin edellä mainitussa asiassa SAT.1 vastaan SMHV annetussa tuomiossa ja toteaa, että valituksenalainen tuomio on kumottava.”
36 — From the point of view of systematic interpretation, it is apparent both from the internal scheme and the external scheme of Article 7(1) of the regulation that these are two different criteria.
36 – Systemaattisen tulkinnan näkökulmasta asetuksen 7 artiklan 1 kohdan sisäisestä ja ulkoisesta järjestelmästä ilmenee, että kyseessä on kaksi eri kriteeriä.
The external scheme — that is, the structure of the text — clearly shows that subparagraphs (b) and (c) are two distinct points.
Ulkoinen järjestelmä – tekstin rakenne – osoittaa selvästi, että b ja c alakohta ovat kaksi erillistä alakohtaa.
37 — See above.
37 – Ks. edellä.
38 — Advocate General Ruiz-Jarabo Colomer, in his Opinion delivered on 14 May 2002 in DKV v OHIM, cited in footnote 16, states, in point 40: ‘It is … to my mind preferable that the Community Courts apply the grounds for refusal with the same rigour as that employed by the registration authorities.
42 – Em. asia, tuomion 61–63 kohta: ”Valituksenalaisen tuomion 23, 34, 41 ja 43 kohdassa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi lähinnä, että hakemuksen kohteena olevaa tavaramerkkiä voidaan käyttää yleisesti elinkeinotoiminnassa, ja totesi, että se kuuluu mainitun asetuksen 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan soveltamisalaan. – – On kuitenkin todettava, kuten yhteisöjen tuomioistuin katsoi edellä mainitussa asiassa SAT.1 vastaan SMHV antamansa tuomion 36 kohdassa, että vaikka tällä kriteerillä on merkitystä asetuksen 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan yhteydessä, tämän saman säännöksen b alakohtaa ei ole tulkittava tämän kriteerin valossa. – – On näin ollen todettava, että väite, jonka mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin olisi käyttänyt kriteeriä, jolla ei ole merkitystä mainitun asetuksen 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan yhteydessä, vaan tämän saman säännöksen c alakohdan yhteydessä, on perusteltu.”