natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In many cases, armed conflicts and widespreadhuman rights violations constitute the root causes of displacement. Therefore, the prevention andresolution of conflicts and the promotion of good governance and respect for human rights areessential policies in preventing displacement and allowing displaced people to return home in safetyand with dignity.
Aseelliset konfliktit jalaajamittaiset ihmisoikeuksien rikkomukset ovat monissa tapauksissa siirtymisen perimmäisiä syitä.Sen vuoksi konfliktien ehkäiseminen ja ratkaiseminen sekä hyvän hallintotavan edistäminen jaihmisoikeuksien kunnioittaminen ovat keskeisessä asemassa pyrittäessä ehkäisemään siirtymäänjoutumista ja antamaan siirtymään joutuneille mahdollisuus palata koteihinsa turvallisesti jaihmisarvoa kunnioittaen.
The EU, together with international partners, is strongly engaged in this regard.
EU on voimakkaasti sitoutunut tähän yhdessä kansainvälistenkumppaniensa kanssa.
Insome cases, however, the hope for improvement in the places of origin of the displaced are dim, andalternative durable solutions have to be sought, such as local integration or resettlement.
Joissakin tapauksissa toiveet olojen paranemisesta siirtymään joutuneidenalkuperäisellä asuinpaikalla ovat heikot, ja on etsittävä vaihtoehtoisia kestäviä ratkaisuja kutenpaikallinen integroituminen tai uudelleensijoittaminen.
Among thedisplaced, a high percentage are women and children.
Naisten ja lasten osuus siirtymäänjoutuneista on korkea.
Frequently, persons belonging to minoritiesare particularly vulnerable to displacement.
Erityisesti vähemmistöihin kuuluvat ovat usein vaarassa joutua siirtymään.
In 2002, there were an estimated 12 million refugees worldwide who had fled their countries.
Vuonna 2002 maailmassa oli arviolta 12 miljoonaa varsinaista pakolaista eli henkilöä, jotka olivatpaenneet omasta maastaan.
Thenumber of those displaced within their own homeland (IDPs) has been estimated to be as much astwice as high.
Kotimaassaan siirtymään joutuneiden henkilöiden eli nk. maan sisäistenpakolaisten määrän on arvioitu olevan jopa kaksi kertaa tätä suurempi.
While the total numbers of displaced persons barely changed during 2002, thenumber of refugees could be reduced in particular through the repatriation of 2 million Afghanrefugees.
Siirtymään joutuneidenhenkilöiden kokonaismäärä ei juuri muuttunut vuonna 2002, mutta pakolaisten lukumäärä onvähentynyt, koska kaksi miljoonaa afgaanipakolaista on palannut kotiseudulleen.
The 1951 Geneva Refugee Convention and its 1967 Protocol provide a strong legal framework forthose who have fled abroad and cannot return due to a well-founded fear of persecution.
Vuoden 1951 Geneven pakolaisyleissopimus ja siihen liittyvä vuoden 1967 lisäpöytäkirjamuodostavat hyvät oikeudelliset puitteet niitä varten, jotka ovat paenneet ulkomaille eivätkä voipalata kotiseudulleen sen vuoksi, että heillä on perustellusti aihetta pelätä joutuvansa siellävainotuiksi.
All EUMember States are among the over 140 countries which have ratified these important instruments.For internally displaced persons, no comparable regime exists, as the primary responsibility fortheir protection and assistance rests with their own governments.
Kaikki EU:n jäsenvaltiot ovat niiden yli 140 maan joukossa, jotka ovat ratifioineetnämä tärkeät asiakirjat. Maan sisäisten pakolaisten osalta ei ole olemassa vastaavaa järjestelmää, jaheidän maidensa hallituksilla on ensisijainen vastuu heidän suojelustaan ja avustamisestaan.
When these governments areunable or unwilling to adequately fulfil this duty, however, the international community shouldprovide the necessary support.
Josnämä hallitukset eivät kuitenkaan voi tai halua riittävällä tavalla täyttää tätä velvollisuuttaan,kansainvälisen yhteisön olisi annettava tarvittavaa tukea.
A fundamental role in the protection of and assistance to refugees falls to the UN High Commissioner for Refugees (UNHCR). The EU has, in recent years, been collectively the largestdonor to UNHCR, and supportive of the efforts initiated by the High Commissioner to review theoptimum profile of the organisation based on its mandate and its funding base.
Pääasiallisesti pakolaisten suojelusta ja avustamisesta vastaa YK:n pakolaisasiain päävaltuutettu.EU on viime vuosina ollut kollektiivisesti YK:n pakolaisasiain päävaltuutetun viraston suurintuenantaja, ja se on tukenut tämän pyrkimyksiä määritellä organisaatiolle paras mahdollinen profiilisille annetun tehtävän ja sen rahoituspohjan mukaan.
While thisprioritisation has helped sharpen the operational focus of UNHCR, the funding situation hasremained precarious and the demands on UNHCR have continued to grow.
Asioiden priorisoiminen on helpottanutpakolaisasian päävaltuutetun toiminnan kohdentamista, mutta rahoitustilanne on edelleen epävarmaja päävaltuutettuun kohdistuvat vaatimukset ovat edelleen kasvaneet.
UNHCR's Global Consultations on International Protection finally led to the Agenda for Protection which wasendorsed by UNHCR's Executive Committee in October 2002 (see also section 3.1.3).
UNHCR:n kansainvälistäsuojelua koskevat valmistelukokoukset johtivat lopulta suojeluohjelmaan, jonka UNHCR:ntoimeenpaneva komitea hyväksyi lokakuussa 2002 (ks. myös jakso 3.1.3).
To make the Agenda as effective as possible, responsibilities will have to be prioritised and identified.
Jotta suojeluohjelma olisimahdollisimman tehokas, vastuualueet on priorisoitava ja määriteltävä.
The EU isfirmly committed to this follow-up process.
EU on voimakkaastisitoutunut seurantaprosessiin.
It also pays great attention to the “HCR 2004” processon new challenges, activities and the role of UNHCR within the UN system.
Se kiinnittää huomiota myös UNHCR:n uusia haasteita, toimintaa jaroolia YK:n järjestelmässä koskevaan HCR 2004 -prosessiin.
Numerous international and non-governmental organisations provide assistance and protection tothe 25 million internally displaced persons in more than 50 countries worldwide.
Useat kansainväliset järjestöt ja kansalaisjärjestöt pyrkivät avustamaan ja suojelemaan maailman25 miljoonaa maan sisäistä pakolaista yli viidessäkymmenessä maassa.
However, they donot, in many cases, have the necessary access to these populations.
Usein ne eivät kuitenkaanpysty tarvittavalla tavalla tavoittamaan näitä väestöryhmiä.
A central role of advocacy forthis often neglected group is played by the Representative of the UN Secretary-General (RSG) for Internally Displaced Persons.
Keskeisessä asemassa tämän useinlaiminlyödyn ryhmän asioiden hoitajana on maan sisällä siirtymään joutuneiden henkilöidenasioista vastaava YK:n pääsihteerin edustaja.
The European Union and its Member States have from the very outsetplayed a leading role in supporting the work of the RSG, the Guiding Principles on internaldisplacement which he compiled and the inter-agency Unit on internal displacement established in2002.
Euroopan unioni ja sen jäsenvaltiot ovat alusta alkaenmerkittävällä tavalla tukeneet YK:n pääsihteerin edustajan työtä, hänen kokoamiaan maan sisäistäpakolaisuutta koskevia ohjaavia periaatteita ja vuonna 2002 perustettua maan sisäistä pakolaisuuttakäsittelevää erityisjärjestöjen välistä yksikköä.
On the occasion of the tenth anniversary of the mandate of the Representative of the Secretary-General and in order to take stock of the progress made and to chart the future of themandate, the governments of Norway and Austria hosted an international symposium in Vienna in December 2002.
Norjan ja Itävallan hallitukset järjestivät joulukuussa2002 Wienissä pääsihteerin edustajan toimeksiannon kymmenvuotispäivänä kansainvälisensymposiumin, jonka tarkoituksena oli arvioida alalla saavutettua edistystä ja kartoittaa tehtäväntulevaisuutta.
During the 57th Session of the United Nations General Assembly, the European Union contributedactively to the deliberations relating to refugees, returnees and displaced persons. The Danish Presidency, on behalf of the Union, welcomed the efforts of the High Commissioner for Refugeesto ensure that more is done to achieve sustainable solutions, which implies an increased emphasison transitional needs in post-conflict and protracted refugee situations.
YK:n yleiskokouksen 57. istunnossa Euroopan unioni vaikutti osaltaan aktiivisesti pakolaisia,paluumuuttajia ja siirtymään joutuneita henkilöitä koskevien asioiden käsittelyyn.Puheenjohtajavaltio Tanska antoi unionin puolesta tunnustusta YK:n pakolaisasiain päävaltuutetunpyrkimyksille taata, että kestäviä ratkaisuja etsitään entistä tarmokkaammin, mikä tarkoittaahuomion kiinnittämistä siirtymäkauden tarpeisiin konfliktin jälkeisissä tilanteissa ja pitkittyneissäpakolaisongelmissa.
The EU also expressed itssupport for the continued efforts within the UN system to ensure that the needs of IDPs are met inan effective and comprehensive manner, including through the establishment of a special unit for IDPs within OCHA, and through the dissemination and implementation of the Guiding Principleson Internal Displacement.
EU antoi myös tukensa YK:n sisällä jatkuville ponnisteluille, joilla pyritäänvarmistamaan, että maan sisäisten pakolaisten tarpeisiin vastataan tehokkaasti jakokonaisvaltaisesti, muun muassa perustamalla YK:n humanitaarisen avun toimistoon erityinenyksikkö, joka hoitaa maan sisäisiä pakolaisia koskevia kysymyksiä, ja tekemällä tunnetuksi sisäistäpakolaisuutta koskevia johtavia periaatteita ja panemalla niitä täytäntöön.
The EU Member States actively contributed to and co-sponsoredresolutions on the Office of the UN High Commissioner for Refugees and on assistance to refugees,returnees and displaced persons in Africa.
EU:n jäsenvaltiotosallistuivat aktiivisesti YK:n pakolaisasiain päävaltuutetun virastoa koskevan päätöslauselman ja Afrikan pakolaisten, paluumuuttajien ja siirtymään joutuneiden henkilöiden avustamista koskevanpäätöslauselman antamiseen.
Particular concern was expressed at the grave problems faced by many internally displacedwomen and children, including violence and abuse, sexual exploitation, forced recruitment andabduction.
Erityisesti tunnettiin huolta siirtymäänjoutuneiden naisten ja lasten kohtaamista vakavista ongelmista, väkivallasta ja huonosta kohtelusta,seksuaalisesta riistosta, pakkovärväyksistä ja sieppauksista.
4.3.16 Human Rights Defenders
4.3.16 Ihmisoikeuksien puolustajat
The EU attaches the utmost importance to the work performed by all human rights defenders.
EU pitää kaikkien ihmisoikeuksien puolustajien työtä erittäin tärkeänä.
Thesecourageous individuals document human rights violations, seek remedies for victims of suchviolations through the provision of legal, psychological, medical or other support and fight againstimpunity of the perpetrators of these violations.
Nämä rohkeat kansalaisetdokumentoivat ihmisoikeusloukkauksia, pyrkivät parantamaan uhrien tilannetta antamallaoikeudellista, psykologista, lääketieteellistä tai muuta tukea ja toimimaan sen puolesta, etteivätrikosten tekijät jää rangaistuksetta.
The activities of Human Rights Defenders have over the years become more effective.
Ihmisoikeuksien puolustajien toiminta on vuosien kuluessa tehostunut.
They haveincreasingly come to ensure greater protection for the victims of violations.
He ovat onnistuneetsuojelemaan ihmisoikeusloukkausten uhreja entistä paremmin.
However, this progresshas been achieved at a high price: the defenders themselves have increasingly become targets ofattacks and their rights are violated in many a country.
Tämä kehitys on kuitenkinsaavutettu kalliilla hinnalla; ihmisoikeuksien puolustajat ovat yhä useammin joutuneet itsehyökkäysten kohteeksi, ja heidän oikeuksiaan on loukattu monissa maissa.
Through the Declaration on the Right and Responsibility of Individuals, Groups and Organs of Society to Promote and Protect Universally Recognised Human Rights and Fundamental Freedoms,the international community has recognised the importance and legitimacy of the action of humanrights defenders, as well as the difficult situation they sometimes find themselves in, due to theircourage and commitment to the cause of human rights and the need for their protection when atrisk.
Kansainvälinen yhteisö on tunnustanut ihmisoikeuksien puolustajien toiminnan merkityksen jaoikeutuksen antamalla julistuksen yksilöiden, ryhmien ja yhteiskuntaelinten oikeudesta javelvollisuudesta edistää ja suojella yleismaailmallisesti tunnustettuja ihmisoikeuksia japerusvapauksia.
The EU accords particular attention to the situation of women human rights defenders and todefenders exposed to particular risks, such as defenders of persons subject to discrimination becauseof their sexual orientation.
Samassa yhteydessä tunnustetaan myös, että nämä henkilöt joutuvat joskusvaikeisiin tilanteisiin rohkeutensa ja ihmisoikeuskysymyksiin sitoutumisen takia ja että hetarvitsisivat suojelua vaaratilanteissa.
In its statement at the 59th Session of CHR, the EU welcomed the Special Representative's report tothe Commission and expressed its concern for the violations of the rights of human rights defendershighlighted therein, which include, inter alia, executions, death threats, intimidation, arbitrary arrestand detention, prosecutions and defamation.
EU ilmaisi YK:n ihmisoikeustoimikunnan 59. istunnossa tyytyväisyytensä erityisedustajantoimikunnalle esittämään raporttiin ja esitti huolensa siinä esille tuotujen ihmisoikeuksienpuolustajien oikeuksien loukkauksista, jotka käsittivät muun muassa teloituksia, tappouhkauksia,pelottelua, mielivaltaisia vangitsemisia ja pidätyksiä, syytteitä ja kunnianloukkauksia.
The Union urged States to provide the necessaryprotection to human rights defenders against such violations, to combat impunity for those crimes,and to see to it that the victims and their families obtain redress.
Unionikehotti valtioita antamaan ihmisoikeuksien puolustajille tarvittavaa suojelua mainittuja rikoksiavastaan ja estämään tällaisista rikoksista rankaisematta jättäminen ja varmistamaan, että uhrit jaheidän perheensä saavat hyvityksen.
The European Union expressed itsagreement with the Special Representative that counter-terrorism and security legislation should beconsistent with States' obligations under international human rights law, and should not have anegative effect on or restrict the work of human rights defenders or target the defenders themselves.
Euroopan unioni oli erityisedustajan kanssa samaa mieltä siitä,että terrorismin vastaisen lainsäädännön ja turvallisuuslainsäädännön olisi oltava johdonmukainenkunkin valtion kansainvälisen ihmisoikeuslainsäädännön mukaisten velvoitteiden kanssa, eikä sesaisi vaikuttaa kielteisesti ihmisoikeuksien puolustajien työhön, rajoittaa sitä tai kohdistua itseihmisoikeuksien puolustajiin.
Moreover, the Union noted with interest the recommendations of the Special Representative onstrengthening the implementation of the Declaration, especially with regard to its mainstreamingthrough United Nations activities and cooperation between special procedures and treaty bodies.
Lisäksi unioni pani mielenkiinnolla merkille erityisedustajan suositukset julistuksentäytäntöönpanon tehostamisesta erityisesti sisällyttämällä se kaikkeen YK:n toimintaan sekäerityismenettelyistä vastaavien tahojen ja sopimuselinten väliseen yhteistyöhön.
Italso expressed its agreement with the recommendation that the "contextual space" in whichdefenders operate is of utmost importance and that international and regional efforts in the area ofdemocratisation should put an emphasis on the role of human rights defenders.
Se ilmaisi myöshyväksyvänsä suosituksen, jonka mukaan konteksti, jossa ihmisoikeuksien puolustajat toimivat, onerittäin tärkeä ja että kansainvälisissä ja alueellisissa demokratisointipyrkimyksissä olisikiinnitettävä huomiota ihmisoikeuksien puolustajien toimintaan.
At the 57th Session of the General Assembly, all EU Members-States co-sponsored a draftresolution, tabled by Norway and adopted without a vote, on the Declaration on the Right and Responsibility of Individuals, Groups and Organs of Society to Promote and Protect Universally Recognised Human Rights and Fundamental Freedoms.
Kaikki EU:n jäsenvaltiot tukivat Norjan YK:n yleiskokouksen 57. istunnossa esittämääpäätöslauselmaehdotusta, joka koski julistusta yksilöiden, ryhmien ja yhteiskuntaelinten oikeudestaja velvollisuudesta edistää ja suojella yleismaailmallisesti tunnustettuja ihmisoikeuksia japerusvapauksia. Päätöslauselma hyväksyttiin ilman äänestystä.
At the 59th Session of CHR all EU Member States co-sponsored a draft resolution, tabled by Norway and adopted without a vote, which extends the mandate of the Special Representative of the Secretary-General on human rights defenders for a further three years.
Kaikki EU:n jäsenvaltiot tukivat Norjan YK:n ihmisoikeustoimikunnan 59. istunnossa esittämääpäätöslauselmaehdotusta, jossa jatketaan ihmisoikeuksien puolustajien asioista vastaavan YK:npääsihteerin erityisedustajan toimeksiantoa vielä kolmella vuodella.
Both resolutions request all governments to take all necessary measures to ensure the protection ofhuman rights defenders and urge them to assist, together with UN agencies and organisations, the Special Representative in the performance of her tasks, and to provide all information necessary forthe fulfilment of her mandate.
Molemmissa päätöslauselmissa vaaditaan kaikkia hallituksia toteuttamaan tarvittavat toimenpiteetihmisoikeuksien puolustajien suojelun varmistamiseksi ja kehotetaan hallituksia auttamaan yhdessä YK:n elinten ja organisaatioiden kanssa erityisedustajaa tehtävän hoitamisessa ja toimittamaankaikki tämän tehtävän suorittamiseen tarvittavat tiedot.
For its part, the EU stands ready to do so.
EU on omalta osaltaan valmis tekemään sen.
Again, the two resolutions request the Secretary-General to provide the Special Representative withall necessary human material and financial resources, in order to enable her to continue to carry outher mandate effectively.
Molemmissa päätöslauselmissa pyydetään pääsihteeriä myös antamaan erityisedustajan käyttööntarvittavat inhimilliset, aineelliset ja taloudelliset voimavarat, jotta tämä voisi jatkaa tehokkaastitoimeksiantonsa toteuttamista.
4.4 Situation of human rights in the world
Maailman ihmisoikeustilanne
This section describes the response of the EU to developments in the situation of human rights inthe various regions of the world.
Tässä jaksossa kuvaillaan sitä, miten EU on reagoinut ihmisoikeustilanteen kehittymiseen maailmaneri alueilla.
First, reference is made to the relevant resolutions adopted at the57th session of the UN General Assembly and the 59th session of the Commission on Human Rights.
Ensinnäkin viitataan YK:n yleiskokouksen 57. istunnossa ja YK:nihmisoikeustoimikunnan 59. kokouksessa hyväksyttyihin päätöslauselmiin.
Second, the statement on the situation of human rights in the world, presented on behalf ofthe EU by the Greek Presidency at the 59th CHR, is outlined.
Toiseksi korostetaanpuheenjohtajavaltio Kreikan EU:n puolesta ihmisoikeustoimikunnan 59. istunnossa esittämäälausuntoa maailman ihmisoikeustilanteesta.
In this respect, it is worth mentioningthat this newly structured statement under agenda item 9 focussed on the main aspects of the EU'shuman rights policy and addressed situations where violations of human rights remain a cause ofdeep concern for the EU.
Todettakoon tässä yhteydessä, että tässä esityslistankohdassa 9 olevassa uudelleen muotoillussa lausunnossa esitettiin EU:n ihmisoikeuspolitiikanpääpiirteet ja käsiteltiin tilanteita, joissa tapahtuneista ihmisoikeuksien loukkauksista EU on syvästihuolestunut.
The European Union warmly welcomes the abolition of the death penalty in Cyprus, Serbia and Montenegro and Turkey.
Euroopan unioni pitää erittäin myönteisenä kuolemanrangaistuksen poistamista Kyproksessa,Serbia ja Montenegrossa sekä Turkissa.
At the 59th session of the Commission on Human Rights the EU introduced resolutions on thesituation of human rights in Turkmenistan and in the Republic of Chechnya of the Russian Federation.
EU esitteli 59. ihmisoikeustoimikunnassa päätöslauselmat ihmisoikeustilanteesta Turkmenistanissasekä Venäjän federaatioon kuuluvassa Tšetšeniassa.
In addition, the human rights situation in Turkey, Cyprus, Albania, Bosnia and Herzegovina, the Former Yugoslav Republic of Macedonia, Croatia, Serbia and Montenegro as wellas Belarus, Kazakhstan and Uzbekistan was addressed in the EU's statement on agenda item 9 onthe question of the violation of human rights and fundamental freedoms in any part of the world.
Lisäksi ihmisoikeustilannetta Turkissa,Kyproksessa, Albaniassa, Bosnia ja Hertsegovinassa, entisessä Jugoslavian tasavallassa Makedoniassa, Kroatiassa, Serbia ja Montenegrossa sekä Valko-Venäjällä, Kazakstanissa ja Uzbekistanissa käsiteltiin EU:n lausumassa ihmisoikeuksien ja perusvapauksien loukkaamista eripuolilla maailmaa koskevaan esityslistan kohtaan 9.
The EU welcomed the progress achieved in the countries of South Eastern Europe in the field ofhuman rights and took note, in particular, of the ongoing process in Albania of civilian control overthe police; the well-organised and fair elections held in October 2002 in Bosnia and Herzegovinaand the movement towards strengthening of state level institutions in that country; the legislativesteps taken in FYROM towards the implementation of the OHRID framework agreement, and theconsequent promotion of the rights of persons belonging to minorities; the adoption, in Croatia, ofthe constitutional law on national minorities in December 2002; the abolition of the death penalty in Serbia and Montenegro, as well as Serbia and Montenegro becoming the 45th member state of the Council of Europe.
EU piti myönteisenä Kaakkois-Euroopan maissa ihmisoikeuksien alalla saavutettua edistystä ja panierityisesti merkille Albaniassa meneillään olevan prosessin poliisin saattamiseksi siviilienvalvontaan, Bosnia ja Hertsegovinassa lokakuussa 2002 pidetyt hyvin organisoidut ja rehellisetvaalit sekä kehityksen kohti maan valtiollisten instituutioiden vahvistamista, entisessä Jugoslaviantasavallassa Makedoniassa toteutetut lainsäädäntötoimet Ohridin sopimuksentäytäntöönpanemiseksi sekä niistä johtuvan vähemmistöihin kuuluvien henkilöiden oikeuksienedistämisen, Kroatiassa joulukuussa 2002 annetun lain kansallisten vähemmistöjen suojelunsisällyttämisestä valtiosääntöön, kuolemanrangaistuksen poistamisen Serbia ja Montenegrosta sekäsen, että Serbia ja Montenegrosta on tullut Euroopan neuvoston 45. jäsenvaltio.
The EU called for additional efforts in South Eastern Europe in order to effectively enforceinternational human rights standards for persons belonging to minorities at all levels ofadministration, including in Kosovo.
EU kehotti toteuttamaan Kaakkois-Euroopassa lisätoimia kansainvälisten ihmisoikeusnormientosiasialliseksi soveltamiseksi vähemmistöihin kuuluviin henkilöihin kaikilla hallinnon tasoilla,mukaan lukien Kosovossa.
The European Union further urged the states concerned toconsolidate the rule of law by providing effective judicial mechanisms, which protect the rights andfundamental freedoms of all citizens, regardless of their ethnic origin and linguistic or religiousaffiliations.
Lisäksi Euroopan unioni kehotti kyseisiä valtioita vahvistamaanoikeusvaltiota soveltamalla tehokkaita oikeudellisia mekanismeja, joilla suojellaan kaikkienkansalaisten oikeuksia ja perusvapauksia riippumatta heidän etnisestä alkuperästään ja kielellisistätai uskonnollisista yhteyksistään.
Moreover, the EU urged all states in the region to cooperate fully with the International Criminal Tribunal for the Former Yugoslavia.
EU kehotti myös kaikkia alueen valtioita täysipainoiseenyhteistyöhön entisen Jugoslavian alueen kansainvälisen rikostuomioistuimen kanssa.
The EU expected a clear commitment to activelyaddressing the issue of the return of refugees and IDPs.
EU odotti, ettäne selvästi sitoutuisivat käsittelemään aktiivisesti kysymystä pakolaisten ja maan sisäistenpakolaisten paluusta.
The EU called on the governmentsconcerned to cooperate and do their outmost to resolve the outstanding issues.
EU kehotti kyseisiä hallituksia yhteistyössä tekemään parhaansa jäljelläolevien kysymysten ratkaisemiseksi.
To facilitate thereturn process, a systematic regional exchange of information should be considered.
Paluuprosessin helpottamiseksi olisi harkittavajärjestelmällistä alueellista tietojenvaihtoa.