natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It should be pointed out in that regard that Articles 14 and 15 of the Regulation provide for the imposition of fines or periodic penalty payments where incorrect or misleading information is submitted and that Article 8(5)(a) of the Regulation gives the Commission the power to revoke a decision which is based on incorrect information for which one of the undertakings concerned is responsible or which has been obtained by deceit.
Tässä yhteydessä on muistutettava siitä, että asetuksen 14 ja 15 artiklassa säädetään sakkojen tai uhkasakkojen määräämisestä, jos ilmoitetaan virheellisiä tai harhaanjohtavia tietoja, ja että saman asetuksen 8 artiklan 5 kohdan a alakohdassa annetaan komissiolle oikeus peruuttaa päätös, joka perustuu virheellisiin tietoihin, joista jompikumpi yrityksistä on vastuussa, tai joka on saatu aikaan vilpillisesti.
It is true that the Commission is required to examine carefully the arguments of the parties to the concentration as regards their exactitude, completeness and cogency and to disregard them where justified doubts arise.
Komissio on kyllä velvollinen tutkimaan huolellisesti yrityskeskittymän osapuolten perustelujen paikkansapitävyyden, täydellisyyden ja vakuuttavuuden ja hylkäämään ne, jos on perusteltuja epäilyjä.
It is also true that, under Article 3(1) of the Implementing Regulation, the notification of the proposed concentration must contain information that is correct and complete and that, in accordance with Article 11 of the Regulation, the notifying parties are bound to provide a response to any requests for information by the Commission which is complete, correct and submitted within the periods laid down, failing which, where the information in question was requested by decision, the Commission may, by virtue of Articles 14 and 15 of the Regulation, impose fines and periodic penalty payments.
Lisäksi soveltamisasetuksen 3 artiklan 1 kohdan mukaan suunnitellusta yrityskeskittymästä tehtävän ilmoituksen pitää sisältää oikeat ja täydelliset tiedot, ja asetuksen 11 artiklan mukaan ilmoituksen tekevien osapuolten on vastattava täydellisesti, täsmällisesti ja määräajassa komission mahdollisiin tietopyyntöihin tai muutoin, jos kyseisiä tietoja on pyydetty päätöksellä, komissio voi määrätä asetuksen 14 ja 15 artiklan nojalla sakkoja ja uhkasakkoja.
None the less, it remains the case that the Commission must, at the stage of the reply to the statement of objections, if it is not to undermine the rights of the defence of the notifying parties, apply the same criteria as those applied for the purposes of the examination of the arguments of third parties or those adopted at an earlier stage of its investigation, while being entitled to draw the appropriate consequences in the event that it should transpire at a very advanced stage of the procedure that the notification concerned does not comply with the requirements of Article 3(1) of the Implementing Regulation.
Komission pitää kuitenkin väitetiedoksiantoon annettavan vastauksen yhteydessä soveltaa samoja perusteita kuin silloin, kun se tutkii kolmansien osapuolten perusteluja, tai samoja perusteita kuin tutkimuksensa aikaisemmassa vaiheessa, koska muuten se heikentäisi ilmoituksen tehneiden osapuolten puolustautumisoikeuksia, samalla kun se voi tehdä asianmukaisia päätelmiä, jos menettelyn erittäin myöhäisessä vaiheessa ilmenee, että asianomainen ilmoitus ei ole soveltamisasetuksen 3 artiklan 1 kohdassa asetettujen vaatimusten mukainen.
It follows that the Court of First Instance committed an error of law, first, in requiring, in essence, that the Commission apply particularly demanding requirements as
Tästä seuraa, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen yhtäältä vaatiessaan komissiolta lähinnä erityistä tiukkuutta ilmoituksen
BERTELSMANN AND SONY CORPORATION OF AMERICA v IMPALA regards the probative character of the evidence and arguments put forward by the notifying parties in reply to the statement of objections and, secondly, in finding that the lack of additional market investigations after communication of the statement of objections and the adoption by the Commission of the appellants’ arguments in defence amounted to an unlawful delegation of the investigation to the parties to the concentration.
BERTELSMANN JA SONY CORPORATION OF AMERICA v. IMPALA tehneiden osapuolten väitetiedoksiantoon antamassa vastauksessa esittämien todisteiden ja perusteluiden todistusarvon osalta ja toisaalta tehdessään sen päätelmän, että se, että väitetiedoksiannon jälkeen ei tehty täydentäviä markkinatutkimuksia ja että komissio toisti valittajien puolustuksekseen esittämät perustelut, merkitsi tutkimuksen tekemisen lainvastaista delegoimista keskittymän osapuolille.
Nevertheless, that error of law does not vitiate the whole of the judgment under appeal, in particular that part of it which relates to the inadequacies of reasoning in the contested decision and the finding of the Court of First Instance in paragraph 377 of the judgment under appeal that ‘the evidence, as mentioned in the [contested decision], does not support the conclusions drawn from it’.
Tämä oikeudellinen virhe ei rasita kuitenkaan koko valituksenalaista tuomiota eikä etenkään sitä osaa, joka koskee riidanalaisen päätöksen perustelujen puutteita sekä valituksenalaisen tuomion 377 kohtaan sisältyvää ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointia, jonka mukaan ”todisteet, sellaisina kuin ne mainitaan [kyseisessä] päätöksessä, eivät tue päätelmiä, joita niiden perusteella on tehty”.
Further grounds of appeal thus fall to be examined.
Näin ollen seuraavassa on tutkittava muut valitusperusteet.
The seventh ground of appeal, alleging an error of law in that the Court of First Instance relied on evidence that was not disclosed to the parties to the concentration
Seitsemäs valitusperuste, jonka mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen nojautuessaan todisteisiin, joita ei ole paljastettu yrityskeskittymän osapuolille
In paragraph 352 of the judgment under appeal, when examining price transparency and, in particular, the possibility that the retail market was monitored by the majors through weekly reports drawn up by their sales representatives, the Court of First Instance referred to a finding of the Commission in the contested decision that the appellants had set up a system of weekly reports which also included information on competitors.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tuo esiin valituksenalaisen tuomion 352 kohdassa, kun se tutkii hintojen läpinäkyvyyttä ja erityisesti sitä mahdollisuutta, että suuret yhtiöt valvovat vähittäiskauppamarkkinoita myyntihenkilöstönsä viikoittaisten seurantaraporttien avulla, komission toteamuksen, joka sisältyy riidanalaiseen päätökseen ja jonka mukaan valittajat olisivat ottaneet käyttöön viikoittain julkaistavien raporttien järjestelmän ja raportteihin sisältyisi tietoja kilpailijoista.
In paragraphs 356 to 360 of the judgment under appeal, the Court of First Instance referred additionally in that regard to a number of documents submitted by Impala, which were classified as confidential.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin viittaa valituksenalaisen tuomion 356–360 kohdassa tämän seikan täydennykseksi tiettyihin Impalan esittämiin ja luottamuksellisiksi luonnehtimiin asiakirjoihin.
Accordingly, paragraphs 356 to 360 of the version of the judgment under appeal published in the European Court Reports are simply marked ‘[confidential]’.
Esimerkiksi oikeustapauskokoelmassa julkaistun valituksenalaisen tuomion version 356–360 kohtaan on merkitty vain ”[luottamuk­sellinen tieto]”.
Reference is also made to the weekly monitoring reports in paragraphs 389 and 451 of the judgment under appeal, with paragraph 389 containing a section marked ‘[confidential]’ in the version published in the European Court Reports.
Myös tuomion 389 ja 451 kohdassa viitataan viikoittaisiin seurantaraportteihin, ja kyseiseen 389 kohtaan sisältyy osa, joka on merkitty ”[luottamuksel­linen tieto]”, sellaisena kuin tämä kohta on julkaistu oikeustapauskokoelmassa.
The appellants maintain that the Court of First Instance committed an error of law in relying, in paragraphs 356 to 360 of the judgment under appeal, on evidence that was not before the Commission when the contested decision was adopted and which had never been disclosed to them.
Valittajat väittävät ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tehneen oikeudellisen virheen, kun se nojautuu valituksenalaisen tuomion 356–360 kohdassa todisteisiin, jotka eivät olleet komission käytettävissä silloin, kun se teki riidanalaisen päätöksen, ja joita ei ollut koskaan esitetty valittajille.
According to the appellants, it is hard to imagine why the Court of First Instance would have discussed those documents over five paragraphs of its judgment and referred to them on two other occasions, in paragraphs 389 and 451 of the judgment under appeal, if it did not consider them relevant to the outcome of its review.
Tästä syystä niiden mielestä on vaikea ymmärtää, miksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on viitannut näihin asiakirjoihin tuomionsa viidessä kohdassa ja maininnut ne kaksi muuta kertaa valituksenalaisen tuomion 389 ja 451 kohdassa, jos se ei pitänyt niitä merkityksellisinä valvontansa lopputuloksen kannalta.
Impala submits that the information in question was mentioned during the hearing of 14 and 15 June 2004 in the presence of the parties and was provided to the Commission on a confidential basis after the hearing.
Impala väittää, että kyseiset seikat mainittiin 14. ja 15.6.2004 pidetyn kuulemistilaisuuden aikana osapuolten läsnä ollessa ja toimitettiin luottamuksellisesti komissiolle näiden keskustelujen jälkeen.
According to Impala, the appellants were accordingly aware, as a result of the hearing, that that information concerned their own price monitoring practices in France and they gave ample comments on that aspect of the pricing system during both the administrative procedure and the proceedings before the Court of First Instance.
Impalan mukaan valittajat olivat siten saaneet näiden keskustelujen aikana tiedon siitä, että kyseessä olivat niiden omat hintojen seurantakäytännöt Ranskassa, ja ne olivat esittäneet tästä hintojen vahvistamista koskevan järjestelmän piirteestä useita huomautuksia sekä hallinnollisen menettelyn että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen oikeudenkäynnin aikana.
In any event, according to Impala, even if the appellants’ complaint underlying this ground of appeal were correct, it cannot be taken into account since that evidence did not influence the outcome of the judgment under appeal.
Impala katsoo joka tapauksessa, että vaikka valittajien tämän valitusperusteen yhteydessä esittämä arvostelu olisi perusteltua, sitä ei voitaisi ottaa huomioon, sillä nämä seikat eivät ole vaikuttaneet valituksenalaisen tuomion lopputulokseen.
It is necessary, first of all, to reject Impala’s argument set out in paragraph 99 of this judgment that the appellants were adequately informed of the content of the documents forming the subjectmatter of paragraphs 356 to 360 of the judgment under appeal at the hearing before the Commission.
Heti aluksi on hylättävä tämän tuomion 99 kohdassa esitetty Impalan väite, jonka mukaan valittajat olisivat saaneet riittävät tiedot valituksenalaisen tuomion 356–360 kohdan kohteena olevien asiakirjojen sisällöstä komissiossa pidetyn kuulemistilaisuuden aikana.
Impala’s written response to the appeal states that ‘the information was mentioned during the … hearing … and was then provided to the Commission on a confidential basis post the hearing’.
Impalan yhteisöjen tuomioistuimelle toimittamasta vastauskirjelmästä näet ilmenee, että ”tämä tieto mainittiin kuulemistilaisuuden aikana – – ja kuulemistilaisuuden jälkeen se toimitettiin komissiolle luottamuksellisena tietona”.
In those circumstances, it cannot be claimed that the content of those documents was disclosed in good time and in a manner which was sufficiently precise and clear to allow the appellants, if necessary, to reply effectively to the inferences which Impala drew from those documents before the Commission.
Ei siis voida tässä tilanteessa väittää, että näiden asiakirjojen sisältö olisi kuvattu hyvissä ajoin ja tarvittavalla täsmällisyydellä ja johdonmukaisuudella, jotta valittajat olisivat kyenneet tarvittaessa vastaamaan hyödyllisellä tavalla päätelmiin, joita Impala esitti näiden asiakirjojen perusteella komissiossa.
By virtue of Article 18(3) of the Regulation, the Commission may base its decisions taken under the Regulation only on objections on which the parties have been able to submit their observations.
Asetuksen 18 artiklan 3 kohdan mukaan komissio saa perustaa asetuksen nojalla tekemänsä päätökset vain niihin vastaväitteisiin, joista osapuolet ovat voineet esittää huomautuksensa.
It follows that, since the appellants were unable to acquaint themselves in sufficient time with the tenor of the confidential documents in question, the Commission could not rely on those documents for the purposes of the contested decision.
Tästä seuraa, että koska valittajat eivät ole pystyneet tutustumaan hyvissä ajoin kyseisten luottamuksellisten asiakirjojen sisältöön, komissio ei saanut nojautua näihin asiakirjoihin riidanalaisessa päätöksessä.
The Court of First Instance therefore committed an error of law in relying, as a basis for the annulment of the contested decision, on documents submitted by Impala on a confidential basis, since the Commission itself could not have used them for the purposes of adopting that decision by reason of their confidential nature.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt näin ollen oikeudellisen virheen nojautuessaan riidanalaisen päätöksen kumoamisen yhteydessä Impalan luottamuksellisesti esittämiin asiakirjoihin, koska komissiokaan ei olisi saanut käyttää niitä päätöksenteon yhteydessä niiden luottamuksellisuuden vuoksi.
Without it being necessary to adjudicate on the question whether the taking into account of those documents could have had an impact on the outcome of the examination by the Court of First Instance of the arguments relating to manifest errors of assessment on the Commission’s part, it need only be stated that the error of law identified in the seventh ground of appeal is not, in any event, capable of invalidating the finding of the Court of First Instance in paragraph 325 of the judgment under appeal that, in substance, the contested decision should be annulled on the ground of its inadequate reasoning.
Ei ole tarpeen antaa ratkaisua siitä, onko näiden asiakirjojen huomioon ottaminen saattanut vaikuttaa sen tutkimuksen lopputulokseen, jonka ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt sille esitetyistä komission tekemiä ilmeisiä arviointivirheitä koskeneista argumenteista, vaan on riittävää todeta, että missään tapauksessa tämän seitsemännen valitusperusteen yhteydessä todettu oikeudellinen virhe ei ole omiaan kyseenalaistamaan valituksenalaisen tuomion 325 kohtaan sisältyvää ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen päätelmää, jonka mukaan riidanalainen päätös oli kumottava perustelujen riittämättömyyden vuoksi.
Further grounds of appeal thus fall to be examined.
Seuraavassa on siis tutkittava muut valitusperusteet.
The fifth ground of appeal, alleging an error of law in that the Court of First Instance misconstrued the relevant legal criteria applying to the creation or strengthening of a collective dominant position
Viides valitusperuste, jonka mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen jättäessään huomiotta merkitykselliset oikeudelliset perusteet, joita sovelletaan yhteisen määräävän markkinaaseman syntymisen tai vahvistumisen yhteydessä
In paragraphs 250 to 254 of the judgment under appeal, the Court of First Instance made the following observations as regards the concept of a collective dominant position:
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on esittänyt valituksenalaisen tuomion 250–254 kohdassa erityisesti seuraavaa yhteisen määräävän markkinaaseman käsitteestä:
… The determination of the existence of a collective dominant position must be supported by a series of elements of established facts, past or present, which show that there is a significant impediment of competition on the market owing to the power acquired by certain undertakings to adopt together the same course of conduct on that market, to a significant extent, independently of their competitors, their customers and consumers.
– – Yhteisen määräävän markkinaaseman olemassaolon määrittämisen on perustuttava useisiin jo toteen näytettyihin aikaisempiin tai senhetkisiin tosiseikkoihin, jotka osoittavat merkittävän kilpailunrajoituksen olevan olemassa markkinoilla sen vuoksi, että tietyt yritykset ovat hankkineet vallan päättää yhdessä samasta toimintalinjasta markkinoilla merkittävässä määrin kilpailijoistaan, asiakaskunnastaan ja kuluttajista riippumatta.
Thus, in particular, close alignment of prices over a long period, especially if they are above a competitive level, together with other factors typical of a collective dominant position, might, in the absence of an alternative reasonable explanation, suffice to demonstrate the existence of a collective dom -inant position, even where there is no firm direct evidence of strong market transparency, as such transparency may be presumed in such circumstances.
Siten erityisesti hintojen tiivis yhdenmukaistaminen pitkäksi ajaksi etenkin silloin, [kun] ne ovat [kilpailutilanteessa muodostuvat] hinnat ylittävällä tasolla, yhdistettynä muihin yhteiselle määräävälle asemalle tyypillisiin tekijöihin saattaa muun järkevän selityksen puuttuessa riittää osoittamaan yhteisen määräävän markkinaaseman olemassaolon, vaikka ei ole olemassa vankkoja suoria todisteita markkinoiden [suuresta läpinäkyvyydestä], kun otetaan huomioon se, että [läpinäkyvyys] voidaan päätellä tällaisista seikoista.
It follows that, in the present case, the alignment of prices, both gross and net, over the last six years, even though the products are not the same (each disc having a different content), and also the fact that they were maintained at such a stable level, and at a level seen as high in spite of a significant fall in demand, together with other factors (power of the undertakings in an oligopoly situation, stability of market shares, etc.), as established by the Commission in the [contested decision], might, in the absence of an alternative explanation, suggest, or constitute an indication, that the alignment of prices is not the result of the normal play of effective competition and that the market is sufficiently transparent in that it allowed tacit price coordination.
Tästä seuraa, että tässä tapauksessa sekä brutto- että nettohintojen yhdenmukais[uus] kuuden viime vuoden aikana, vaikka tuotteet eivät ole samanlaisia (koska jokaisen levyn sisältö on erilainen), sekä niiden pysyminen melko vakaalla tasolla, jota pidetään korkeana, vaikka kysyntä on merkittävästi pienentynyt, yhdessä muiden tekijöiden kanssa (oligopolitilanteessa olevien yritysten vahvuus, markkinaosuuksien vakaus jne.), sellaisina kuin komissio on ne [riidanalaisessa] päätöksessä todennut, voisivat muun selityksen puuttuessa viitata siihen tai olla indisio siitä, että hintojen yhdenmukaisuus ei johdu normaalista tehokkaasta kilpailusta ja että markkinat ovat riittävän [läpinäkyvät], jotta hintojen [hiljainen] yhteensovittaminen on ollut mahdollista.
However, as [Impala] has based its line of argument on an incorrect application of the various conditions that must be satisfied in order for there to be a collective dominant position, as defined in Airtours v Commission … and, in particular, the condition relating to market transparency, rather than on the theory that a finding of a common policy over a long period, together with the presence of a series of other factors characteristic of a collective dominant position, might, in certain circumstances and in the absence of an alternative explanation, suffice to demonstrate the existence of a dom -inant position, as opposed to the creation of such a position, without its being necessary positively to establish market transparency, the Court will confine itself, in its examination of the pleas in law put forward, to ascertaining that the [contested decision] properly applied the conditions defined in Airtours v Commission.
Koska [Impala] on kuitenkin perustanut väitteensä pikemminkin yhteisen määräävän markkinaaseman olemassaolon toteamiseksi asetettujen eri edellytysten, sellaisina kuin ne on määritelty edellä – – mainitussa asiassa Airtours vastaan komissio annetussa tuomiossa, ja erityisesti markkinoiden [läpinäkyvyyttä] koskevien edellytysten virheelliseen soveltamiseen kuin näkemykseen, jonka mukaan yhteisen strategian toteaminen pitkällä aikavälillä sekä useiden muiden yhteiselle määräävälle asemalle ominaisten tekijöiden olemassaolo saattaisivat tietyissä olosuhteissa ja muiden selitysten puuttuessa riittää osoittamaan tällaisen aseman olemassaolon eikä sen syntymistä, ilman että olisi tarpeen osoittaa konkreettisesti markkinoiden [läpinäkyvyys], ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin rajoittuu esitettyjä perusteita tutkiessaan ainoastaan selvittämään, että [riidanalaisessa] päätöksessä on sovellettu asianmukaisesti edellä mainitusta tapauksesta Airtours ilmeneviä edellytyksiä.
Without its even being necessary to consider whether the opposite approach would lead the Court to step outside the framework of the dispute as defined by the parties, or whether it would merely constitute an application of the law in the context of a plea raised by [Impala], the Court must follow the approach thus outlined, in view of the inter partes principle, since that issue has not been discussed before the Court.’
Ei näet ole edes tarpeen pohtia sitä, johtaisiko päinvastainen näkemys siihen, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ylittäisi riidan rajat, sellaisina kuin asianosaiset ovat ne määritelleet, vai merkitsisikö se pelkkää lainsäädännön soveltamista [Impalan] esittämän perusteen yhteydessä, vaan tämä menettelytapa on kontradiktorisen periaatteen nojalla välttämätön, koska tätä kysymystä ei ole käsitelty ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa.”
Paragraph 309 of the judgment under appeal reads as follows:
Valituksenalaisen tuomion 309 kohdan sanamuoto on seuraava:
‘Furthermore, it follows from the last sentence of recital 77 to the [contested decision] that discounts are not capable of really affecting the transparency of the market as regards prices resulting from, in particular, public list prices, since it is stated that “[i]f a significant deviation from pricing policies was being implemented by the majors through the grant of discounts, this deviation would have been reflected in their average net prices”.’
”Lisäksi [riidanalaisen] päätöksen 77 perustelukappaleen viimeisestä virkkeestä ilmenee, että alennukset eivät ole todellisuudessa omiaan heikentämään hintoihin liittyvää markkinoiden [läpinäkyvyyttä], joka johtuu muun muassa julkaistuista listahinnoista, koska siinä todetaan, että ’jos suuret levy-yhtiöt olisivat merkittävästi poikenneet sovituista hintastrategioista myöntämällä alennuksia, poikkeaminen olisi ilmennyt niiden keskimääräisistä nettohinnoista’.”
As regards the question of the impact of variations in discounts on the transparency of the market, the Court of First Instance stated in particular in paragraph 420 of the judgment under appeal, that ‘as [Impala] observed, the differences in the ranges of discounts over time could be the result of differences in performance and do not preclude the discounts being based on a known set of rules’.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on todennut alennusten vaihtelujen vaikutuksesta markkinoiden läpinäkyvyyteen valituksenalaisen tuomion 420 kohdassa erityisesti, että ”kuten [Impala] korostaa, alennusvalikoiman erot eri aikoina saattavat johtua menestyksen eroista eivätkä sulje pois sitä, että alennukset perustuisivat tiedossa olevaan sääntöjen kokonaisuuteen”.