natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Independent reports cannot be considered as internal Commission docu-ments,and therefore the exemptions provided for in Decision 94/90/EC should not applyto this type of documents.
Riippumattomia raportteja ei voida pitää komissionsisäisinä asiakirjoina,ja siksi päätöksessä 94/90/EY määrättyjä poikkeuksia ei tulisisoveltaa tämäntyyppiseen asiakirjaan.
In order to hold the Commission accountable in its role asguardian of the Treaty,the public should have access to the independent advice which the Commission has received.
Jotta komission tehtävää perustamissopimuksenvartijana voidaan valvoa,yleisön tulisi saada tietoa komissiolle annetuista puolueettomistaneuvoista.
(ii) The requested documents did not concern a specific “investigation”,but were at mosta prelude to a possible investigation.
(ii) Pyydetyt asiakirjat eivät koskeneet yksittäistä tutkimusta,vaan olivat enintään alkumahdolliselle tutkimukselle.
Thus,the reports were not drawn up solely for thepurpose of a specific investigation,neither were they internal documents concerning theinvestigation of a case before the court.
Näin ollen raportteja ei ollut laadittu pelkästään yksittäistätutkimusta varten. Ne eivät myöskään olleet tuomioistuimessa käsiteltävänä olevantapauksen tutkimusta koskevia sisäisiä asiakirjoja.
In support of his position,the complainant reliedon the Court of First Instance’s ruling in caseT-92/98 (Interporc Im- und Export GmbH v.Commission[1999] ECR II-3521,par.
Kantansa tueksi kantelija viittasiensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen päätökseen asiassa T-92/98 (Interporc Im- und Export GmbH vastaan komissio,kok. 1999,s.
40),whereby the Court had restricted the notion ofdocuments related to the exception of court proceedings,to those documents drawn up bythe Commission solely for the purpose of specific court proceedings. By analogy,thecomplainant argued that a report to be covered by the investigation exemption should havebeen drawn by the Commission solely for the purpose of a specific investigation.
II-3521,kohta 40),jossa tuomioistuin olimäärännyt,että asian käsittelyä tuomioistuimessa koskevaa poikkeusta tulisi soveltaaainoastaan komission yksittäistä oikeudenkäyntiä varten laatimiin asiakirjoihin.Vastaavasti kantelija väitti,että tutkimusta koskevaa poikkeusta voidaan soveltaa ainoastaan komission yksittäistä tutkimusta varten laatimaan raporttiin.
(iii) Taking into account the nature of the documents,the Commission could have soughtto refuse access to parts of them only by reference to the exemption based on the need toprotect the confidentiality of the institution’s proceedings.
(iii) Kun otetaan huomioon asiakirjojen luonne,komissio olisi voinut evätä oikeudentutustua asiakirjojen osiin viittaamalla poikkeukseen,joka koskee tarvetta turvatatoimielimen menettelyjen luottamuksellisuus.
In any such case, the Commission was under a duty to undertake a genuine balance of interest before taking astand on the complainant’s request.
Komission velvollisuutena oli joka tapauksessa pyrkiä vertailemaan etuja tasapuolisesti,ennen kuin se ottaisi kantaa kantelijanpyyntöön.
(iv) The Commission failed to provide sufficient reasoning since it did not inform thecomplainant either of the reasons why the deleted material was related to the possibleopening of an infringement procedure,or of the subject matter which the deleted materialrelated to.
(iv) Komissio ei esittänyt riittäviä perusteluja,sillä se ei ilmoittanut kantelijalle,miksipoistettu materiaali liittyi mahdollisen rikkomismenettelyn käynnistämiseen,tai kertonut,mihin aiheeseen poistettu materiaali liittyi.
(v) The Commission acted in breach of the Aarhus Convention on Citizens’Environmental Rights,which had been signed by the institution in June 1998.Article4(4)(c) of the Convention contains a narrowly defined exemption relating toinvestigations by a public authority.
(v) Komissio rikkoi Århusin yleissopimusta kansalaisten oikeuksista ympäristöasioissa,jonka toimielin allekirjoitti kesäkuussa 1998. Yleissopimuksen 4artiklan 4 kohdancalakohdassa on annettu suppea määritelmä poikkeuksesta,joka koskee julkisten viranomaisten suorittamia tutkimuksia.
The Commission in its opinions first explained the background to both cases.
Lausunnoissaan komissio selvitti ensiksi molempien tapausten taustoja.
It justified its decisions to give only partial access to the two requested reports as follows:
Se perusteli päätöksiään antaa pyydetyt kaksi raporttia vain osittain käyttöön seuraavasti:
(i) Applications of exceptions to an independent and objective third party document: The Commission considered that the requested documents had been commissioned and paidfor by the Commission and as such,they should be considered documents drawn up by the Commission.
(i) Poikkeusten soveltaminen riippumattoman ja puolueettoman kolmannen osapuolenasiakirjaan:Komissio katsoi,että koska komissio oli tilannut ja maksanut pyydetyt asia-kirjat,niitä tulisi pitää komission laatimina asiakirjoina.
If the institution had concluded that the documents were third party docu-ments,access would have been denied in accordance with the provisions of Decision94/90/EC.
Jos toimielin olisi tullut siihentulokseen,että asiakirjat olivat kolmannen osapuolen asiakirjoja,tiedonsaantipyyntö olisievätty päätöksen 94/90/EY määräysten mukaisesti.
(ii) The reports did not concern specific “investigations”:The Commission insisted on thefact that the reports were related to specific investigations,namely the correct implementation by the UK and Gibraltar authorities of the Directives on waste and hazardous waste,as well as of the Habitats Directive.
(ii) Raportit eivät koskeneet yksittäisiä tutkimuksia:Komissio piti kiinni väitteestään,jonka mukaan raportit koskivat yksittäisiä tutkimuksia,nimittäin sitä,miten Yhdistynytkuningaskunta ja Gibraltar noudattivat jätteistä ja vaarallisista jätteistä annettuja direktiivejä sekä luontotyyppidirektiiviä.
Following the conclusion of these documents,andlargely as a result of them,the Commission’s services launched three own initiativeinquiries which could lead to the opening of infringement proceedings.
Näiden asiakirjojen johtopäätösten mukaisesti ja pitkältiniiden seurauksena komission yksiköt aloittivat kolme oma-aloitteista tutkimusta,jotkavoisivat johtaa rikkomismenettelyn käynnistämiseen.
As regards the specific information deleted from the reports,the Commission stressed thatit concerned a Member State’s compliance with Community law.
Raporteista poistettujen erityistietojen osalta komissio korosti,että tiedot koskivat sitä,miten jäsenvaltio noudattaa yhteisön lainsäädäntöä.
It pointed out that threeown initiative cases (B-1998/2391,B-1998/2392 and B-1999/2119) had been opened tofurther assess the implementation of the Directives on waste and hazardous waste,and the Habitats Directive in the UK and Gibraltar.
Se korosti,että kolme oma-aloitteistatutkimusta (B-1998/2391,B-1998/2392 ja B-1999/2119) oli käynnistetty,jotta voidaanarvioida jätteistä ja vaarallisista jätteistä annettujen direktiivien sekä luontotyyppidirektiivin täytäntöönpanoa Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Gibraltarissa.
The reports were part of investigations whichcould lead to the opening of infringement proceedings under Article 226 of the EC Treaty.
Raportit olivatosa tutkimuksia,jotka voisivat johtaa rikkomismenettelyjen käynnistämiseen EY:n perustamissopimuksen 226artiklan nojalla.
The institution referred to the case law of Community courts in support of its position.
Toimielin viittasi yhteisöjen tuomioistuinten oikeuskäytäntöön kantansa tukemiseksi.
Itmentioned case T-105/95 (WWF UK v. Commission),in which the Court of First Instanceconsidered that the confidentiality which the Member States are entitled to expect of the Commission in similar cases warrants,under the heading of the protection of the publicinterest,a refusal of access to documents relating to investigations which may lead to aninfringement procedure.
Semainitsi asian T-105/95 (WWF UK vastaan komissio),jossa ensimmäisen oikeusasteentuomioistuin katsoi,että luottamuksellisuus,jota jäsenvaltioilla on oikeus odottaa komissiolta vastaavissa tapauksissa,edellyttää yleisen edun turvaamiseksi tiedonsaannin epäämistä sellaisiin tutkimuksiin liittyvistä asiakirjoista,jotka saattavat johtaarikkomusmenettelyyn.
The Commission also mentioned case T-309/97 (Bavarian Lager Co. v. Commission),in which the Court considered that disclosure of documents relatingto the investigation stage,during the negotiations between the Commission and the Member State concerned,could undermine the proper conduct of the infringement procedure.
Komissio mainitsi myös asian T-309/97 (Bavarian Lager Co.vastaan komissio),jossa tuomioistuin katsoi,että tutkintavaiheeseen liittyvien asiakirjojenpaljastaminen komission ja asianomaisen jäsenvaltion välisten neuvottelujen aikana voisihaitata rikkomusmenettelyn asianmukaista kulkua.
Hence in order to safeguard this objective,the Commission’s view is that it has torefuse access to a preparatory document relating to the investigation stage of the procedureunder Article 226 of the Treaty.
Tavoitteen varmistamiseksi komissiokatsoi,että sen on kieltäydyttävä antamasta tietoja menettelyn tutkintavaiheeseen liittyvistä valmisteluasiakirjoista perustamissopimuksen 226artiklan mukaisesti.
(iii) Need for a balancing of the interest:The decisions taken by the institution refusingfull access to the requested documents were only based on the exception related to theprotection of the public interest.
(iii) Etujen vertailua koskeva tarve:Toimielimen päätökset,joissa evättiin oikeus tutustuapyydettyihin asiakirjoihin kokonaisuudessaan,perustui ainoastaan yleisen edun suojeluakoskevaan poikkeukseen.
The institution pointed out that the exception dealing withthe protection of the confidentiality of the institution’s proceedings was not invoked torefuse access to the requested documents.
Toimielin tähdensi,että toimielimen menettelyjen luottamuksellisuuden suojelua koskevaan poikkeukseen ei vedottu asiakirjoja koskevan tiedonsaantipyynnön epäämiseksi.
(iv) Lack of sufficient reasoning:In the view of the Commission,to provide more detailedinformation on the deleted parts of each document would have required to reveal theircontents,and by doing so the purpose of the institution’s decisions would have beendefeated.
(iv) Riittävien perustelujen puute:Komission mielestä yksityiskohtaisemmat tiedot asiakirjojen poistetuista osista olisivat edellyttänyt niiden sisällön paljastamista,jollointoimielimen päätösten tarkoitus olisi menettänyt merkityksensä.
(v) Breach of Article 4 of the Aarhus Convention:The Commission stressed that itsrefusal to grant full access to the reports had been taken on the basis of Decision 94/90/EC.It explained that the signature of the Aarhus Convention by the Commission in June 1998was accompanied by a declaration in which the Community institutions agreed to applythe Convention within the framework of their existing and future rules on access to documents.
(v) Århusin yleissopimuksen 4artiklan 4 kohdan rikkominen:Komissio korosti,että senpäätös kieltää oikeus tutustua asiakirjoihin kokonaisuudessaan perustui päätöksen94/90/EY. Komissio selvitti allekirjoittaneensa kesäkuussa 1998 Århusin yleissopi-muksen,jonka mukaan yhteisön toimielimet suostuivat soveltamaan yleissopimustatoimielinten asiakirjojen julkisuutta koskevien voimassa olevien ja tulevien sääntöjenrajoissa.
Furthermore,the Commission indicated that the Convention does not grant anabsolute right of access to environmental information,but foresees grounds of public andprivate interests on which requests for access to environmental information may berejected.
Lisäksi komissio totesi,että yleissopimuksessa ei myönnetä ehdotonta oikeuttasaada ympäristöä koskevaa tietoa,vaan siinä annetaan yleisiin ja yksityisiin etuihin liittyviä perusteita,joiden nojalla ympäristöä koskevan tiedon saanti voidaan evätä.
It finally pointed out that the Convention has not been ratified yet.
Lopuksise tähdensi,ettei yleissopimusta ole vielä ratifioitu.
In his observations,the complainant maintained the allegations made in the originalcomplaints.
Huomautuksissaan kantelija pitäytyi alkuperäisessä kantelussa esittämissään väitteissä.
In his view,the Commission could not consider the study as part of an investigation,butat best,it might inform it.
Hänen mielestään komissio ei voinut pitää selvitystä osana tutkimusta,vaan parhaassatapauksessa se toimi tutkimuksen tiedonlähteenä.
The complainant pointed to the Commission’s failure to statethe dates of the investigation,or to assert that the study formed the basis for such investigation.
Kantelija totesi,ettei komissio ilmoittanut tutkimuksen päivämääriä eikä todistanut,että kyseinen selvitys muodostaisi tutkimuksen perustan.
He considered that an investigation can only be subsequent to the findings of thestudy.
Hän katsoi,että tutkimus voidaan aloittaa vasta,kun selvityksen tulokseton saatu.
By characterising everything done in the performance of its role as guardian of the
Luonnehtimalla kaikkia sopimuksen vartijan tehtävässä suoritettuja toimia tutki-mukseksi,vaikka komission ja jäsenvaltion välillä ei ollut käyty kirjeenvaihtoa tai neuvot-teluja,toimielin pyrki rajoittaman toimiensa julkista valvontaa.
In order to verify the content of the reports,two staff members from the Ombudsman’s Secretariat inspected the relevant documents at the Commission’s premises in June 2000.
Raporttien sisällön vahvistamiseksi oikeusasiamiehen toimiston kaksi toimihenkilöätarkasti asiaa koskevat asiakirjat komission tiloissa kesäkuussa 2000.
Nature of the reports prepared by a third party
Kolmannen osapuolen laatimien raporttien luonne
1.1The complainant had asked the Commission to obtain copies of two different reportsprepared by an independent consultant at the request of the Commission.
1.1Kantelija oli pyytänyt komissiolta jäljennökset kahdesta eri raportista,jotka riippumaton konsultti oli laatinut komission pyynnöstä.
The subjectmatter of these reports involved compliance of the UK and Gibraltar with two Community
Näiden raporttien aiheena oli se, miten Yhdistynyt kuningaskunta ja Gibraltar noudattavat jätteistä annettua yhteisön direktiiviä
Directives on waste (Directive 75/442/EEC81,as amended by Directive 91/156/EEC82) andhazardous waste (Directive 91/689/EEC83),as well as with the Habitats Directive
75/442/ETY81sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 91/156/ETY82,vaarallisistajätteistä annettua direktiiviä 91/689/ETY83ja luontotyyppidirektiiviä 92/43/ETY84.
Since the requested documents had been drafted by a third party,the complainantcontested the application of Decision 94/90/EC by the Commission.
Koska kolmas osapuoli oli laatinut pyydetyt asiakirjat,kantelija vastusti sitä,että komissiosovelsi päätöstä 94/90/EY.
He considered thatindependent reports cannot be identified as internal Commission documents,and thereforethat the exemptions provided for in Decision 94/90/EC should not apply to this type ofdocument.
Hän katsoi,että riippumattomia raportteja ei voida pitää komission sisäisinä asiakirjoina ja siksi päätöksessä 94/90/EY määrättyjä poikkeuksia ei tulisisoveltaa tämäntyyppiseen asiakirjaan.
1.2The Commission stressed that the requested documents were commissioned and paidfor by the institution,and as such,they should be considered documents drawn up by the Commission.
1.2Komissio korosti sitä,että komissio oli tilannut ja maksanut pyydetyt asiakirjat jasiksi niitä tulisi pitää komission laatimina asiakirjoina.
Moreover,the institution added that if it had concluded that the documentswere third party documents,access would have been denied in accordance with the provisions of Decision 94/90/EC.
Lisäksi toimielin lisäsi,että jos seolisi tullut siihen tulokseen,että asiakirjat olivat kolmannen osapuolen asiakirjoja,tiedon-saantipyyntö olisi evätty päätöksen 94/90/EY määräysten mukaisesti.
1.3The Ombudsman noted that the Commission had a primary responsibility for thedrafting,use,and evaluation of the requested documents.
1.3Oikeusasiamies totesi,että komissio vastasi ensisijaisesti pyydettyjen asiakirjojenlaatimisesta,käytöstä ja arvioinnista.
The institution had chosen theconsultant and commissioned the reports. Its services were the exclusive recipients of thefinal work.
Toimielin oli valinnut konsultin ja tilannut raportit.Lopullinen työ toimitettiin ainoastaan sen yksiköille.
It also appeared that the consultant firm which drafted the documents could notrelease the documents without the prior consent of the Commission.
Vaikutti myös siltä,että asiakirjatlaatinut konsulttiyritys ei voinut luovuttaa asiakirjoja ilman komission etukäteissuostumusta.
Given the nature of the documents,and the role of the Commission,it was then reasonableto regard these reports as Commission documents,to which the rules of Decision94/90/EC should apply85.
Kun otetaan huomioon asiakirjojen luonne ja komission rooli,oli perusteltua pitää raportteja komission asiakirjoina,joihin tulisi soveltaa päätöksen 94/90/EY sääntöjä85.
1.4The Ombudsman considered therefore that there was no maladministration as regardsthis aspect of the case.
1.4Oikeusasiamies katsoi näin ollen,että tapauksen tässä näkökohdassa ei ilmennythallinnollista epäkohtaa.
The Ombudsman had expressed a similar position on the basis of the role played by the Commission in thepreparation of a document in its Decision on complaint 1045/21.11.96/BH/IRL/JMA against the European Commission; Annual Report of the European Ombudsman for 1998,p. 156.
Oikeusasiamies oli ottaen huomioon komission roolin asiakirjan valmistelussa ilmaissut samanlaisen kannanpäätöksessään kanteluun 1045/21.11.96/BH/IRL/JMA Europan komissiota vastaan; Euroopan oikeusasiamiehen vuosikertomus 1998,s. 156.
2.1The complainant had contested the Commission’s application of the exceptioninvolving the protection of public interest (inspections and investigations) as a justificationfor not disclosing parts of the reports. In his view,the requested documents did notconcern a specific “investigation”,but were at the most a prelude to a possible investigation.
2.3Jotta yleisen edun suojelua koskevan poikkeuksen soveltamisalaa voi arvioida,olinähtävästi välttämätöntä luonnehtia ensin päätöksessä 94/90/EY tarkoitettua oikeuttatutustua asiakirjoihin ja päätöstä koskevien mahdollisten poikkeusten luonnetta.
2.3In order to assess the scope of the exception based on the protection of public interest,it appeared first necessary to characterise the right of access to documents as enshrined in Decision 94/90/EC,and the nature of the possible exceptions for its exercise.
Komission asiakirjojen julkisuutta koskevan päätöksen 94/90/EY tavoitteena on toteuttaakäytännössä periaatetta,jonka mukaan kansalaisilla on mahdollisimman laaja oikeussaada tietoa.
The aim of Decision 94/90/EC on public access to Commission documents,is to giveeffect to the principle of the largest possible access for citizens to information,with a viewto strengthening the democratic nature of the institutions and the trust of the public in theadministration.
Pyrkimyksenä on vahvistaa toimielinten demokraattista luonnetta ja kansalaisten luottamusta hallintoon.
Decision 94/90/EC is a measure conferring on citizens legal rights ofaccess to documents held by the Commission,and is intended to apply generally torequests for access to documents.
Päätös 94/90/EY on säädös,jolla kansalaisille annetaanlaillinen oikeus komission asiakirjoihin ja jota on tarkoitus soveltaa yleisesti asiakirjojakoskeviin tiedonsaantipyyntöihin.
2.4Access to a Commission document can only be refused by the institution on the basisof the exceptions listed in the Code of Conduct annexed to the Decision.
2.4Komissio voi kieltäytyä antamasta tietoja asiakirjoistaan vain päätöksen liitteenäolevissa toimintasäännöissä lueteltujen poikkeusten nojalla.
These exceptionsrefer to the protection of public interest (public security,international relations,monetarystability,court proceedings,inspections and investigations),the individual and privacy,commercial and industrial secrecy,the Community’s financial interests,and confidentiality.
Poikkeuksissa viitataanyleisen edun suojeluun (yleinen turvallisuus,kansainväliset suhteet,rahallinen vakaus,oikeusmenettelyt,tarkastus- ja tutkimustoimet),yksilön ja yksityiselämän suojeluun,kaupallisen ja teollisen salaisuuden suojeluun,yhteisön taloudellisten etujen suojeluun jaluottamuksellisuuden suojeluun.
As interpreted by the Community courts,those exceptions must be construed and appliedstrictly,so as not to frustrate the application of the general principle of giving the publicthe “widest possible access to documents held by the Commission”86.
Kuten yhteisöjen tuomioistuimet ovat tulkinneet,poikkeuksia on tulkittava ja sovellettavasuppeasti,jotta ei estettäisi yleisperiaatteen soveltamista,jonka mukaan yleisöllä on“mahdollisimman laaja oikeus saada tietoja komission hallussa olevista asiakirjoista”86.
2.5In interpreting the notion of inspections and investigations,Community courts havewarranted the use of this specific exception when the requested document pertains toinvestigations which may lead to an infringement procedure87.
2.5Tulkitessaan ilmaisua “tarkastukset ja tutkimukset”yhteisön tuomioistuimet ovatkatsoneet,että tämän nimenomaisen poikkeuksen käyttö on perusteltua,kun pyydetytasiakirjat liittyvät tutkimuksiin,jotka voivat johtaa rikkomismenettelyyn87.
In these cases the investigation stage has been identified with the period of negotiations between the Commission and the Member State concerned88.
Näissä tapauk- sissa tutkimusvaiheeksi on katsottu komission ja kyseisen jäsenvaltion käymät neuvottelut88.
Such exchange takes place once the Commission hasfirst concluded that a Member State is not properly implementing Community law.
Neuvotteluja käydään sen jälkeen,kun komissio on tullut siihen tulokseen,että jäsenvaltio ei pane asianmukaisesti täytäntöön yhteisön lainsäädäntöä.
2.6An interpretation of the scope of “inspections and investigations”,as suggested by the Commission, could have precluded public disclosure of any document held by the institution which might be relevant for its role of guardian of the Treaty under Article 211 of the
2.6Komission ehdottama tulkinta ilmaisun “tarkastukset ja tutkimukset”sovelta-misalasta olisi voinut estää toimielimen hallussa olevien sellaisten asiakirjojen paljasta-minen,joilla voi olla merkitystä komission tehtävälle perustamissopimuksen vartijana EY:n perustamissopimuksen 211artiklan mukaisesti89.
27; case T-20/99,Denkavit Nederland v. Commission [2000] ECR II-301; par.45.Case T-105/95,WWF UK v. Commission[1997] ECR II-0313,par. 63
Asia T-105/95,WWF UK vastaan komissio,kok. 1997,s. II-313,kohta 63.
Community courts haveresorted to different standards in order to assess whether a document triggers the application of one of theexceptions under public interest.
Yhteisön tuomioistuimetovat vedonneet eri normeihin arvioidakseen,voidaanko asiakirjaan soveltaa jotakin yleistä etua koskevista poikkeuksista.
Thus,the judicial standard applied to documents to be used in court proceedings is that the Commission must have drawn up the document solely for the purposes of specific courtproceedings (see case T-92/98,Interporc Im- und Export GmbH v. Commission [1999] ECR-II-3521,par.40).
Näin ollen tuomioistuimessa käytetettäviin asiakirjoihin sovelletaan oikeudellista normia,jonkamukaan komission on pitänyt laatia asiakirja yksinomaan jotakin yksittäistä oikeudenkäyntiä varten (katso asia T-92/98, Interporc Im- und Export GmbH vastaan komissio,kok. 1999,s. II-3521,kohta 40).
The Ombudsman considered worth noting that the Commission has applied a different criterion in its Proposalfor a Regulation of the European Parliament and the Council regarding public access to European Parliament,Council and Commission Documents (Document COM (2000) 30 final/2).
Oikeusasiamies katsoi,että on syytä mainita,että komissio oli soveltanut eri kriteeriä ehdotuksessaan Euroopanparlamentin ja neuvoston asetukseksi oikeudesta saada tietoja Euroopan parlamentin,neuvoston ja komissionasiakirjoista (asiakirja KOM (2000) 30 lopullinen/2).