natgillin/translations-raw huggingface dataset:
'(1) Articles 3 and 9 of Council Regulation (EEC) No 3508/92 of 27 November 1992 establishing an integrated administration and control system for certain Community aid schemes must be construed as allowing the competent authorities of a Member State, in a case such as the present, to make available to the new holder of a farm, at his request, protected data relating to the crops planted by his predecessor, if
Toimivaltainen viranomainen ei näin ollen voi määrätä seuraamuksia uudelle viljelijälle, jos se on tiennyt, ettei tällä ole ollut tukihakemuksen säännönmukaisuuden varmistamiseksi tarvittavia tietoja siitä syystä, että tämä viranomainen on itse kieltäytynyt niitä antamasta.
Preliminary ruling (Article 52 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 43 EC) — Council Directive 93116/EEC — Community national holding an Argentine diploma recognised by the authorities of a Member State as equivalent in that State to a university degree in medicine and surgery — Obligations of another Member State with respect to an application to practise medicine on its territory) (Fifth Chamber)
Kun toimivaltainen viranomainen kieltäytyy antamasta pyydettyjä tietoja, sillä ei ole oikeutta määrätä tiettyjä yhteisön tukijärjestelmiä koskevan yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 23 päivänä joulukuuta 1992 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 3887/92 9 artiklan perusteella seuraamuksia hakijalle, käyttäen perusteena niitä tietoja, joita se ei pyynnöistä huolimatta ole tälle antanut.
It appears from the documents in the case that Dr Hocsman holds a diploma of doctor of medicine awarded in 1976 by the University of Buenos Aires, Argentina, and a diploma of specialist in urology awarded in 1982 by the University of Barcelona, Spain.
Asia C-238/98 Hugo Fernando Hocsman v. Ministre de l'Emploi et de la Solidarité Henkilöiden vapaa liikkuvuus
That question was raised in proceedings between Dr Hocsman and the French Ministre de l'Emploi et de la Solidarité (Minister for Employment and Solidarity) concerning a decision not to authorise him to practise medicine in France.
Ennakkoratkaisu EY:n penisi'amissopimuksen 52 artikla (josta on muutettuna tullut EY 43 artikla) — Neuvoston direktiivi 931'16/ETY — Yfiteisön kansalainen, jolla on argentiinalainen tutkintotodistus, jonka erään jäsenvaltion viranomaiset ovat tunnustaneet lääketieteessä ja kirurgiassa suoritetusta yliopistotutkinnosta annettavaa todistusta kyseisessä jäsenvaltiossa vastaavaksi — Sellaisen toisen jäsenvaltion velvollisuudet, jolta on haettu oikeutta hajoittaa lääkärintointa sen alueella (viides jaosto)
In 1980 the Spanish authorities recognised Dr Hocsman's Argentine diploma as equivalent to the Spanish university degree in medicine and surgery, so allowing him to practise medicine in Spain and train there as a specialist.
Tribunal administratif de Chálons-en-Champagne on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle 23.6.1998 tekemällään päätöksellä ennakkoratkaisukysymyksen EY:n perustamissopimuksen 52 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 43 artikla) tulkinnasta.
As he was not a Spanish national at the time of his specialised studies, the qualification of specialist in urology awarded to Dr Hocsman in 1982 was an academic title.
Tämä kysymys on esitetty asiassa, jossa asianosaisina ovat Hocsman ja Ranskan Ministre de l'Emploi et de la Solidarité (jäljempänä työllisyys- ja solidaarisuusministeri) ja joka koskee päätöstä, jolla Hocsmanilta evättiin oikeus harjoittaa lääkärin ammattia Ranskassa.
In reliance on the Court's case­law on Article 52 of the Treaty, in particular Case C­340/89 Vlassopoulou ν Ministerium für Justiz, Bundes- und Europaangelegenheiten Baden-Württemberg [1991] ECR 1­2357 and Case C­319/92 Haim ν Kassenzahnärztliche Vereinigung Nordrhein [1994] ECR 1­425, Mr Hocsman submits that the French authorities' refusal to recognise his Argentine diploma in medicine is contrary to both the spirit and the letter of that article.
Koska Tribunal administratif de Châlons-en-Champagne, jota vaaditaan kumoamaan tämä päätös, katsoo asian ratkaisun edellyttävän yhteisön oikeuden tulkintaa, se on päättänyt lykätä asian käsittelyä ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle seuraavan ennakkoratkaisukysymyksen:
As attested in various documents, Dr Hocsman worked in Spain for some years. After entering France in 1990, he held posts as assistant or associate specialising in urology in a number of French hospitals, including, from November 1991, the Centre Hospitalier in Laon.
Asiakirjavihkosta ilmenee, että Hocsmanilla on Buenos Airesin yliopiston (Argentiina) vuonna 1976 lääketieteellisestä tiedekunnasta saatu sikäläinen lääketieteen tohtorin tutkintotodistus ja Barcelonan yliopiston (Espanja) vuonna 1982 antama urologian eriloislääkärin tutkintotodistus.
Dr Hocsman approached the French authorities on several occasions with a view to being registered with the Ordre National des Médecins in order to practise in France.
Syntyperältään argentiinalainen Hocsman sai Espanjan kansalaisuuden vuonna 1986 ja tämän jälkeen Ranskan kansalaisuuden vuonna 1998.
Applying the same principle, the Court held in Haim, that in order to verify whether a training period requirement prescribed by the national rules is satisfied, the competent national authorities must take into account the professional experience of the person concerned, including that which he has acquired in another Member State.
Espanjan viranomaiset tunnustivat vuonna 1980 Hocsmanin argentiinalaisen tutkintotodistuksen espanjalaista lääketieteessä ja kirurgiassa suoritetusta yliopistotutkinnosta annettavaa todistusta vastaavaksi, minkä ansiosta Hocsman pystyi toimimaan lääkärinä Espanjassa ja päästä siellä erikoislääkärin koulutukseen.
By letter of 27 June 1997 the Minister for Employment and Solidarity refused to grant Dr Hocsman authorisation to practise medicine in France on the ground that he did not satisfy the conditions laid down in Article L.356 of the Code de la Santé Publique, since the Argentine diploma he held did not entitle him to practise medicine in France.
"—merkitseekö jonkin jäsenvaltion tunnustama tutkintotodistuksen vastaavuus sitä, että toisen jäsenvaltion on Rooman sopimuksen 52 artiklan perusteella tutkittava, ovatko ne kokemus ja pätevyys, jotka tällä vastaavana pidetyllä tutkintotodistuksella osoitetaan, kansallisten tutkintotodistusten ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen saamisen edellyttämää kokemusta ja pätevyyttä, erityisesti tilanteessa, jossa henkilöllä, jonka tutkintotodistuksen vastaavuus on tunnustettu, on jossakin jäsenvaltiossa hankittua erikoistumiskoulutusta osoittavatutkintotodistus, joka kuuluu tutkintotodistusten vastavuoroista tunnustamista koskevan direktiivin soveltamisalaan?"
An action to annul that decision was brought before the Tribunal Administratif de Châlons­en­Champagne.
Koska Hocsman ei erikoislääkäriksi opiskellessaan ollut Espanjan kansalainen, hänelle vuonna 1982 annettu urologian erikoislääkärin muodollista kelpoisuutta osoittava asiakirja oli akateeminen todistus.
That court considered that an interpretation of Community law was needed for it to decide the case, so it stayed proceedings and referred the following question to the Court for a preliminary ruling:
Saatuaan Espanjan kansalaisuuden Hocsman sai vuonna 1986 oikeuden toimia urologian erikoislääkärinä Espanjassa.
Those judgments are merely the expression in individual cases of a principle which is inherent in the fundamental freedoms of the Treaty.
Hocsman vetoaa perustamissopimuksen 52 artiklaa koskevaan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntöön ja erityisesti asiassa C-340/89, Vlassopoulou, 7.5.1991 annettuun tuomioon ja asiassa C-319/92, Haim, 9.2.1994 annettuun tuomioon ja esittää, että se, että Ranskan viranomaiset ovat kieltäytyneet tunnustamasta hänen argentiinalaista lääkärin tutkintotodistustaan, on sekä perustamissopimuksen kyseisen määräyksen tarkoituksen että sanamuodon vastaista.
The Spanish and Italian Governments, supported at the hearing by the French Government, submit that this principle does not apply to the present case.
Eri selvitysten mukaan Hocsman työskenteli muutaman vuoden Espanjassa.
Where there is a directive on mutual recognition of diplomas that person may not rely directly on the Treaty provisions on fundamental Community freedoms.
Muutettuaan Ranskaan vuonna 1990 hän on toiminut urologisen kirurgian erikoisalalla tehtävään määrättynä ja assistenttina eri ranskalaisissa sairaaloissa, ja vuoden 1991 marraskuusta Laonin keskussairaalassa.
The Finnish and United Kingdom Governments and the Commission, on the other hand, consider that the obligations concerning mutual recognition of diplomas imposed on Member States by Article 52 of the Treaty subsist whether or not there is a Community directive in this field.
Vaikka on totta, että kyseistä periaatetta on sovellettu asioissa, jotka koskivat ammatteja, joiden harjoittamisen osalta ei kyseisinä aikoina ollut olemassa yhdenmukaistamis­ tai yhteensovittamistoimia, tämä periaate ei kuitenkaan voi menettää osaa oikeudellisesta merkityksestään siitä syystä, että on annettu tutkintotodistusten vastavuoroista tunnustamista koskevia direktiivejä.
In such a situation, as stated in paragraph 23 above, the authorities of a Member State to whom an application has been made by a Community national for authorisation to practise a profession access to which depends, under national law, on the possession of a diploma or professional qualification, or on periods of practical experience, must take into consideration all the diplomas, certificates and other evidence of formal qualifications of the person concerned and his relevant experience, by comparing the specialised knowledge and abilities so certified and that experience with the knowledge and qualifications required by the national rules.
Koska tämä oikeuskäytäntö on vahvistettu useaan kertaan, on täysin vakiintunutta, että jäsenvaltion viranomaisten, joille yhteisön kansalainen on tehnyt sellaisen ammatin harjoittamista koskevan lupahakemuksen, jonka harjoittamisen aloittamisen edellytyksenä kansallisen lainsäädännön mukaan on tutkintotodistus tai tietty ammatillinen pätevyys tai tietynpituinen käytännön kokemus, on otettava huomioon kaikki tutkintotodistukset, todistukset ja muut kelpoisuutta osoittavat asiakirjat samoin kuin asianomaisen henkilön asian kannalta merkityksellinen kokemus, siten, että viranomaiset vertaavat näistä todistuksista ilmenevää pätevyyttä ja tätä kokemusta kansallisessa lainsäädännössä edellytettyihin tietoihin ja taitoihin.
While that principle was indeed applied in cases concerning professions for the practice of which there were no harmonisation or coordination measures in existence at the time, its legal ambit cannot be reduced as a result of the adoption of directives on mutual recognition of diplomas.
Tällaisilla direktiiveillä nimittäin pyritään, kuten perustamissopimuksen 57 artiklan 1 kohdasta ilmenee, helpottamaan itsenäiseksi ammatinharjoittajaksi ryhtymistä ja toimintaa itsenäisenä ammatinharjoittajana ja näin ollen helpottamaan muiden jäsenvaltioiden kansalaisten jo olemassa olevia mahdollisuuksia ryhtyä harjoittamaan kyseisiä ammatteja.
If, on the other hand, the comparison reveals that the knowledge and qualifications correspond only partially, those authorities are entitled to require the person concerned to show that he has acquired the knowledge and qualifications not attested.
On tärkeää korostaa, että tämä oikeuskäytäntö on vain oikeuskäytännön ilmaus perustamissopimuksessa määrättyihin perusvapauksiin erottamattomasti liittyvästä periaatteesta.
The object of such directives is, as appears from Article 57(1) of the Treaty, to make it easier for persons to take up and pursue activities as self-employed persons, and hence to make the existing possibilities of taking up those activities easier for nationals of other Member States.
Espanjan hallitus ja Italian hallitus, joita Ranskan hallitus suullisessa käsittelyssä tuki, esittävät, että tämä periaate ei sovellu nyt käsiteltävänä olevaan asiaan.
In that context the Court has held that, if the freedom of establishment provided for by Article 52 can be ensured in a Member State either under the laws and regulations in force or by virtue of the practices of the public administration or professional associations, a person subject to Community law cannot be denied the practical benefit of that freedom solely because, for a particular profession, the directives provided for by Article 57 of the Treaty have not yet been adopted.
Silloin kun on olemassa tutkintotodistusten vastavuoroista tunnustamista koskeva direktiivi, asianomainen henkilö ei voi välittömästi vedota yhteisön perusvapauksia koskeviin perustamissopimuksen määräyksiin.
It is for the national court, or if appropriate the competent national authorities, to assess in the light of all the evidence in the case and the above considerations, whether Dr Hocsman's diploma is to be accepted as equivalent to the corresponding French diploma. In particular, it will be necessary to verify whether recognition in Spain of Dr Hocsman's diploma from Argentina as equivalent to the Spanish university degree in
Sellaisilla direktiiveillä, joissa vahvistetaan tutkintotodistusten vastavuoroista tunnustamista koskevia sääntöjä ja edellytyksiä, otetaan siis käyttöön järjestelmä, jossa jäsenvaltiot velvoitetaan hyväksymään tiettyjen tutkintotodistusten vastaavuus ilman, että jäsenvaltiot voisivat vaatia asianomaisilta henkilöiltä muiden kuin asiaan sovellettavissa direktiiveissä säädettyjen edellytysten noudattamista.
The function of directives which lay down common rules and criteria for mutual recognition of diplomas is thus to introduce a system in which Member States are obliged to accept the equivalence of certain diplomas and cannot require the persons concerned to comply with requirements other than those laid down by the relevant directives.
Suomen hallitus, Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus ja komissio sen sijaan katsovat, että perustamissopimuksen 52 artiklassa jäsenvaltioille asetetut tutkintotodistusten vastavuoroista tunnustamista koskevat velvoitteet ovat voimassa, olipa asiasta olemassa yhteisön direktiivejä tai ei.
Where the requirements such as those set out in Directive 93/16 are satisfied, mutual recognition of the diplomas in question renders superfluous their recognition under the principle referred to.
Näiden tutkintotodistusten tällaisen vastavuoroisen tunnustamisen takia kyseisten tutkintotodistusten edellä mainitun periaatteen mukainen tunnustaminen käy tarpeettomaksi, jos direktiivissä 93/16/ΕΤΎ säädettyjen edellytysten kaltaiset edellytykset täyttyvät.
However, that principle unquestionably remains relevant in situations not covered by such directives, as in Dr Hocsman's case.
Tällä periaatteella on kuitenkin edelleen tiettyä merkitystä tilanteissa, kuten Hocsmanin tapauksessa, joita tällaiset direktiivit eivät kata.
medicine and surgery was given on the basis of criteria comparable to those whose purpose, in the context of Directive 93/16, is to ensure that Member States may rely on the quality of the diplomas in medicine awarded by the other Member States.
Jos vertailu sen sijaan osoittaa, että tiedot ja taidot vastaavat toisiaan vain osittain, toimivaltaisilla viranomaisilla on oikeus vaatia asianomaista henkilöä osoittamaan, että hän on hankkinut tiedot ja taidon, joista ei ole selvitystä.
'Article 52 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 43 EC) is to be interpreted as meaning that where, in a situation not regulated by a directive on mutual recognition of diplomas, a Community national applies for authorisation to practise a profession access to which depends, under national law, on the possession of a diploma or professional qualification, or on periods of practical experience, the competent authorities of the Member State concerned must take into consideration aü the diplomas, certificates and other evidence of formal qualifications of the person concerned and his relevant experience, by comparing the specialised knowledge and abilities certified by those diplomas and that experience with the knowledge and qualifications required by the national rules.'
Kuten tämän tuomion 23 kohdassa todetaan, tällaisessa tilanteessa jäsenvaltion viranomaisten, joille yhteisön kansalainen on tehnyt sellaisen ammatin harjoittamista koskevan lupahakemuksen, jonka harjoittamisen aloittamisen edellytyksenä kansallisen lainsäädännön mukaan on tutkintotodistus tai tietty ammatillinen pätevyys tai tietynpituinen käytännön kokemus, on otettava huomioon kaikki tutkintotodistukset, todistukset ja muut kelpoisuutta osoittavat asiakirjat samoin kuin asianomaisen henkilön asian kannalta merkityksellinen kokemus, siten, että viranomaisten on verrattava näistä todistuksista ilmenevää pätevyyttä ja tätä kokemusta kansallisessa lainsäädännössä edellytettyihin tietoihin ja taitoihin.
He proposed that the Court should reply as follows:
Yhteisöjen tuomioistuin on ratkaissut esitetyn kysymyksen seuraavasti:
'Where a Community national who possesses qualifications which give entitlement to practise medicine in one Member State moves to a second Member State and seeks authorisation to practise there, but recognition of those qualifications by the authorities of the second Member State is not compulsory under the relevant Community legislation, those authorities are required in accordance with Article 52 of the EC Treaty (now Article 43 EC) to take account of all of that person's relevant qualifications and experience when assessing whether such authorisation is to be granted.
EY:n perustamissopimuksen 52 artiklaa (josta on muutettuna tullut EY 43 artikla) on tulkittava siten, että silloin, kun yhteisön kansalainen hakee tilanteessa, jota tutkintotodistusten vastavuoroiseen tunnustamiseen liittyvä direktiivi ei kata, oikeutta harjoittaa ammattia, jonka harjoittamisen aloittamisen edellytyksenä kansallisen lainsäädännön mukaan on tutkintotodistus, tietty ammatillinen pätevyys tai tietynpituinen käytännön kokemus, kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on otettava huomioon kaikki tutkintotodistukset, todistukset ja muut kelpoisuutta osoittavat asiakirjat samoin kuin asianomaisen henkilön asian kannalta merkityksellinen kokemus, siten, että viranomaiset vertaavat näistä asiakirjoista ilmenevää pätevyyttä ja tätä kokemusta kansallisessa lainsäädännössä edellytettyihin tietoihin ja taitoihin.
14 September 2000
14 päivänä syyskuuta 2000
Preliminary ruling (Compulsory insurance against civil liability in respect of motor vehicles — Directives 84/5/EEC and 90/232/EEC — Minimum amounts of cover — Type of civil liability — Injury caused to a member of the family of the insured person or driver) (Fifth Chamber)
Ennakkoratkaisu Pakollinen liikennevakuutus —Direktiivit 84/5/ETYja 90/232/ΕΊΥ— Vähimmäisvastuumäärät Vastuujärjestelmä — VakuutuL·enottajan tai kuljettajan perheenjäsenille aiheutuneet vahingot (viides jaosto)
Mr Mendes Ferreira and his wife brought an action before the national court seeking an order requiring Mundial Confiança to compensate them for their loss.
Ennakkoratkaisupyynnössä tarkennetaan, että ajoneuvon kuljettaja ei ollut menetellyt virheellisesti.
The insurance company defends that claim on the ground that, under Portuguese law as it stood at the relevant time, it was not under any obligation to pay compensation.
Mendes Ferreira oli siirtänyt kyseisen ajoneuvon käyttöön liittyvän vahingonkorvausvastuun vakuutussopimuksella Mundial Confiançalle.
By order of 15 July 1998, the Tribunal da Comarca de Setúbal (District Court, Setúbal) referred to the Court for a preliminary ruling seven questions on the interpretation of the Second Council Directive (84/5/EEC) of 30 December 1983 on the approximation of the laws of the Member States relating to insurance against civil liability in respect of the use of motor vehicles and the Third Council Directive (90/232/EEC) of 14 May 1990 on the approximation of the laws of the Member States relating to insurance against civil liability in respect of the use of motor vehicles.
Tribunal da Comarca de Setúbal on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle 15.7.1998 tekemällään päätöksellä seitsemän ennakkoratkaisukysymystä moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 30 päivänä joulukuuta 1983 annetun toisen neuvoston direktiivin 84/5/ETY ja moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 14 päivänä toukokuuta 1990 annetun kolmannen neuvoston direktiivin 90/232/ETY tulkinnasta.
Those questions were raised in proceedings between Mr Mendes Ferreira and Mrs Delgado Correia Ferreira and the insurance company Companhia de Seguros Mundial Confiança SA concerning compensation for losses which Mr and Mrs Ferreira sustained as a result of a road­traffic accident.
Mendes Ferreira ja hänen puolisonsa nostivat kansallisessa tuomioistuimessa kanteen, jossa he vaativat, että Mundial Confiança velvoitettaisiin maksamaan heille aiheutuneesta vahingosta vahingonkorvausta. Mundial Confiança kiisti kanteen sillä perusteella, että tapahtumahetkellä voimassa olleiden Portugalin oikeussääntöjen mukaan oikeutta korvauksiin ei ollut.
It appears from the order for reference that Article 504(2) of the Portuguese Civil Code, in the version in force at the time of the accident, provided that, in the case of transport provided free of charge, the party providing the transport was generally liable only for damage or loss caused by fault on his part.
Nämä kysymykset on esitetty riita-asiassa, jossa kantajina ovat Mendes Ferreira ja Delgado Correia Ferreira ja vastaajana Companhia de Seguros Mundial Confiança SA -niminen vakuutusyhtiö ja joka koskee liikenneonnettomuudessa kahdelle ensiksi mainitulleaiheutuneidenvahinkojenkorvaamista.
The main proceedings and the relevant national legislation
Kansallisessa tuomioistuimessa käsiteltävänä oleva riita-asia ja asiaa koskevat kansalliset oikeussäännöt
The national court states that, in order to bring Portuguese law into fine with the Third Directive, and in particular with Article 1 thereof, Article 504 of the Portuguese Civil Code was amended by Decree­Law No 14/96 of 6 March 1996, paragraph 3 of which now enables passengers carried free of charge to bring civil liability actions based on materialisation of risk, albeit only in respect of personal injury.
Tältä osin ennakkoratkaisupyynnöstä käy ilmi, että Portugalin Código Civilin (jäljempänä siviililaki) 504 §:n 2 momentin siinä versiossa, joka oli voimassa pääasian tosiseikkojen tapahtumahetkellä, säädettiin, että kuljettaja vastaa vastikkeettoman kuljetuksen ollessa kyseessä pääsääntöisesti ainoastaan tahallisesti tai tuottamuksellaan aiheuttamistaan vahingoista.
The order for reference states that on 12 February 1995 a road­traffic accident occurred involving a motor vehicle belonging to Mr Mendes Ferreira and driven by one of his sons in which another of his sons, aged 12, travelling in the same vehicle, was fatally injured.
Portugalin tuomioistuimet tulkitsivat säännöstä yleensä siten, että vastikkeetta kuljetetun matkustajan oli voidakseen saada korvausta näytettävä toteen, että ajoneuvon kuljettaja oli aiheuttanut liikennevahingon tuottamuksellaan.
By a contract of insurance, Mr Mendes Ferreira had transferred any civil liability in respect of the use of the vehicle to Mundial Confiança.
Jotta kansallinen lainsäädäntö saatiin kolmannen direktiivin ja erityisesti sen 1 artiklan mukaiseksi, kansallisen tuomioistuimen mukaan Portugalin siviililain 504 §:ää muutettiin 6.3.1996 annetulla