natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Indeed, although it does not — and cannot — call into question the finding, made in the interim judgment, as to the existence of damage caused by the unlawful act committed, the Commission argues, in essence, that the compensation awarded by the Court of First Instance in the judgment under appeal is not concerned with the damage found to exist in the interim judgment, but, on the contrary, other damage, that is to say the loss of a guarantee of obtaining a post and the loss of earnings relating thereto.
Kyseenalaistamatta – ja edes voimatta kyseenalaistaa – sitä välituomiossa esitettyä päätelmää, jonka mukaan kyseinen lainvastainen menettely on aiheuttanut Girardot’lle vahinkoa, komissio väittää, että korvaus, jonka ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin määräsi valituksenalaisessa tuomiossa, ei koske välituomiossa todettua vahinkoa vaan jotakin aivan muuta vahinkoa, nimittäin työnsaannin takeiden ja työstä saatavan
47 — See, in particular, Council v De Nil and Impens, paragraphs 32 and 33, and the order in Meister v OHIM, paragraph 82.
47 – Ks. erityisesti em. asia neuvosto v. de Nil ja Impens (tuomion 32 ja 33 kohta) ja em. asia Meister v. SMHV (määräyksen 82 kohta).
I therefore propose that the main appeal should be declared admissible, provided that the claims in that appeal criticising the extent of the compensation for the damage are interpreted so as to relate to the absence or inadequancy of the statement of reasons in the judgment under appeal.
Näin ollen ehdotan, että päävalitus otetaan tutkittavaksi, sikäli kuin kyseiset valitusperusteet, joissa riitautetaan korvattavan vahingon laajuus, voidaan tulkita niin, että ne kohdistuvat valituksenalaisen tuomion puuttuviin tai riittämättömiin perusteluihin.
Substance the Commission therefore claims that, by adopting the criticised method, the Court of First Instance wrongly interpreted the conditions governing the noncontractual liability of the Community, either by making good damage which was not actual and certain or by misinterpreting the extent of the causal link between the unlawful act committed and the damage suffered.
Aineellinen kysymys palkkatulon menettämistä. Komissio toisin sanoen väittää, että virheellistä laskentatapaa käyttämällä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin itse asiassa vääristi sopimussuhteen ulkopuolisen yhteisön vastuun syntymisen edellytyksiä joko siksi, että se velvoitti korvaamaan vahingon, joka ei tosiasiassa ollut todellinen ja varma, tai siksi, että se arvioi väärin lainvastaisen menettelyn ja kärsityn vahingon välisen syyyhteyden laadun.
In other words, although the Court of First Instance has indeed found the existence of damage, it has nevertheless made good not that damage, but other damage, of a type which does not satisfy the conditions laid down by the caselaw in order to be reparable.
Komission mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on toisin sanoen todennut vahingon olemassaolon, mutta ei kuitenkaan ole määrittänyt korvausta tästä vahingosta vaan jostakin toisesta vahingosta, joka ei täytä oikeuskäytännössä asetettuja korvauskelpoisuuden edellytyksiä.
Such an issue, clearly legal in nature, must, in my view, be subject to review by the Court in the context of the appeal.
Tämä on selvästikin oikeudellinen kysymys, joka ei mielestäni saa välttyä yhteisöjen tuomioistuimen muutoksenhaun yhteydessä harjoittamalta valvonnalta.
In essence, the Commission argues, with reference to paragraph 58 of the judgment under appeal, that the material damage was calculated on the basis of the criterion of the difference in earnings, thus wrongly interpreting the loss of an opportunity as being the loss of a guarantee of obtaining a post.
Pääasiassa komissio viittaa valituksenalaisen tuomion 58 kohtaan ja väittää, että aineellinen vahinko on laskettu palkkojen erotuksen perusteella ja että siinä on siten vääristetty työnsaannin mahdollisuuden menettämisen käsitettä rinnastamalla se työnsaannin takeiden menettämiseen.
In its view, the existence of an error of law on the part of the Court of First Instance is confirmed by other evidence, as stated in point 37 above.
Komission mukaan myös tietyt muut, edellä 37 kohdassa mainitut seikat tukevat sitä, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt kyseisessä tuomiossa oikeudellisen virheen.
Those criticisms are the result, in my view, of a partial misreading of the judgment under appeal.
Nämä väitteet perustuvat mielestäni osittain valituksenalaisen tuomion virheelliseen tulkintaan.
Nor is it possible to claim, contrary to Ms Girardot’s submission in her objection of inadmissibility, that, insofar as the Commission’s line of argument disputes the actual and certain nature of the damage, it is inadmissible since it was not submitted at first instance.
Toisin kuin Girardot oikeudenkäyntiväitteessään esittää, ei myöskään voida väittää, että – siltä osin kuin siinä kiistetään todellinen ja varma vahinko – komission valitusperustetta ei voitaisi ottaa tutkittavaksi, koska sitä ei esitetty jo ensimmäisessä oikeusasteessa.
It is indeed clear that the findings criticised by the Commission appear for the first time in the judgment under appeal, which must lead to the dismissal of the claim put forward by Ms Girardot that the plea is a new one. 49
On nimittäin kiistatonta, että komission arvostelemat seikat tulivat ensimmäisen kerran esille valituksenalaisessa tuomiossa, mistä seuraa, että se Girardot’n väite, jonka mukaan kyseessä olisi täysin uusi valitusperuste, on hylättävä. 49
Indeed, it should be acknowledged that the assessment in paragraph 58 of the judgment under appeal is vitiated by an error of law.
On totta, että valituksenalaisen tuomion 58 kohdassa esitetyssä arvioinnissa on tehty oikeudellinen virhe.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-348/06 P one.
JULKISASIAMIES MENGOZZIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-348/06 P mahdollisuus on ollut, ja oikeuskäytännön mukaan sen on oltava vakavasti otettava.
In that respect, this is an application of the principle of compensation for certain damage, since what is certain is not the anticipated future event or development, but rather the loss of the chance that they may materialise.
Mahdollisuuden on siis täytynyt olla täysin todellinen. Näin ollen on sovellettava periaatetta, jonka mukaan vahinko korvataan, jos se on varma, ja varmaa ei tässä tapauksessa ole itse odotetun tapahtuman tai kehityksen toteutuminen tulevaisuudessa vaan sen toteutumisen mahdollisuuden menettäminen.
Accordingly, the assessment of the chance that Ms Girardot had of having her application accepted cannot be optional, since it forms part of the very definition of the notion of loss of opportunity.
Näin ollen Girardot’n työhönpääsyn mahdollisuuden arvioiminen ei voi olla valinnanvaraista, sillä se on olennainen osa mahdollisuuden menettämisen käsitteen määritelmää.
It should be pointed out that, in that paragraph of the grounds of the judgment under appeal, the Court of First Instance presented the approach it was going to adopt for the purposes of assessing the extent of the damage suffered by Ms Girardot.
On syytä muistaa, että tässä valituksenalaisen tuomion perustelujen kohdassa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin esittää laskentatavan, jota se aikoo käyttää Girardot’lle aiheutuneen väitetyn vahingon arvioimisessa.
To that end, it therefore stated that it was appropriate ‘to determine the difference between the earnings which Ms Girardot would have received in the event that her opportunity of having her application accepted had materialised and those which she actually received following the unlawful rejection of her application, and then, if appropriate, to assess, as a percentage, the chance that Ms Girardot had of that eventuality materialising’. 50
Se toteaa, että sen on tätä varten ”määritettävä sen palkan, joka Girardot’lle olisi maksettu, jos hänen hakemuksensa olisi hyväksytty, ja sen palkan, joka hänelle tosiasiallisesti maksettiin hakemuksen lainvastaisen hylkäämisen seurauksena, välinen erotus, ja tarvittaessa arvioitava prosentuaalinen todennäköisyys, joka Girardot’lla oli tämän mahdollisuuden toteutumiseen”. 50
However, by introducing the second stage of the reasoning it was to adopt with the words ‘if appropriate’, the Court of First Instance seems to take the view that that stage is merely optional, whereas, legally, in the case of the loss of an opportunity to be recruited, such a stage is mandatory.
Laskentatavan toista vaihetta koskevan kohdan aloittaminen ilmauksella ”tarvittaessa” näyttää viittaavan siihen, että ensim -mäisen oikeusasteen tuomioistuin pitää tätä vaihetta ainoastaan valinnanvaraisena, mutta oikeudelliselta kannalta kyseinen vaihe on katsottava suorastaan pakolliseksi silloin, kun kyse on työhönpääsyn mahdollisuuden menettämisestä.
However, I take the view that the error of law on the part of the Court of First Instance cannot result in the annulment of the judgment under appeal.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tekemä oikeudellinen virhe ei mielestäni kuitenkaan sinänsä anna aihetta valituksenalaisen tuomion kumoamiseen.
Indeed, it is common ground that, in paragraphs 96 to 122 of the latter, the Court of First Instance actually assessed in concreto the chance — described, incidentally, as genuine — that Ms Girardot had of filling the posts for which she had submitted her application, with the result that it is not possible to take the view, as the Commission wrongly claims, that the material damage found to exist in the judgment under appeal is equal only to the difference between the earnings which Ms Girardot would have received if one of her applications had been accepted by the Commission and those which she actually received.
On nimittäin kiistatonta, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin arvioi kyseisen tuomion 96–122 kohdassa konkreettisesti Girardot’n mahdollisuutta – jota se siis luonnehti vakavasti otettavaksi – päästä hakemiinsa virkoihin; näin ollen ei voida katsoa – kuten komissio virheellisesti väittää – että valituksenalaisessa tuomiossa todettu aineellinen vahinko vastaisi yksinomaan sen palkan, jonka Girardot olisi saanut, jos komissio olisi hyväksynyt jonkin hänen hakemuksistaan, ja hänen tosiasiallisesti saamansa palkan välistä erotusta.
Indeed, it should be borne in mind that the loss of an opportunity constitutes damage in itself, as the Commission also acknowledges.
On nimittäin pidettävä mielessä, että mahdollisuuden menettämistä voidaan jo sinällään pitää vahinkona, minkä komissio tosin myöntääkin.
With regard to the loss of an opportunity of being recruited, it is not the anticipated amounts which constitute the damage, but the expectation of earning them.
Silloin, kun kysymyksessä on työhönpääsyn mahdollisuuden menettäminen, vahinko ei kohdistu itse odotettuun palkkatuloon vaan mahdollisuuteen saada tämä palkkatulo.
When awarding damages, a court must take into account the level of the expectation, which must, as required by the case-law, be real.
Vahingonkorvauksen määrästä päättäessään tuomioistuimen on otettava huomioon, miten merkittävä tämä
In that regard, the Commission’s criticisms concerning the taking into account, in the judgment under appeal, of the loss of earnings as a criterion for assessing the loss of an opportunity to be recruited are also untenable.
Sen vuoksi myöskään ne komission väitteet, joissa riitautetaan palkanmenetyksen käyttäminen valituksenalaisessa tuomiossa työhönpääsyn mahdollisuuden menettämisen arviointiperusteena, eivät ole päteviä.
50 — Emphasis added.
50 – Kursivointi tässä.
First Instance merely applied the criteria governing the noncontractual liability of the Community, in the specific context of the loss of an opportunity to be recruited.
KOMISSIO v. GIRARDOT ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin yksinkertaisesti sovelsi sopimussuhteen ulkopuolisen yhteisön vastuun syntymisen edellytyksiä työhönpääsyn mahdollisuuden menettämiseen.
It is true, as the Commission states, that Ms Girardot had no right to be recruited.
On totta, että – kuten komissio toteaa – Girardot’lla ei ollut oikeutta päästä kyseisiin virkoihin.
That assertion is not contradicted by the judgment under appeal.
Tätä seikkaa ei valituksenalaisessa tuomiossa kiistetä.
The Court of First Instance even expressly confirmed it in paragraph 72 of the judgment under appeal, which, therefore, excludes the existence of any contradiction between the judgment under appeal and paragraph 57 of the interim judgment, contrary to the claims of the Commission.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on jopa nimenomaisesti vahvistanut sen valituksenalaisen tuomion 72 kohdassa, ja tästä seuraa, ettei valituksenalaisen tuomion ja välituomion 57 kohdan välillä ole mitään ristiriitaa, vaikka komissio näin väittää.
Moreover, it is interesting to note that the alternative method proposed by the Commission is also based on the criterion of earnings, in that it proposes to compensate Ms Girardot by awarding financial compensation the amount of which would be set at three months’ net earnings paid in respect of the minimum notice period provided for by Article 47(2)(a) of the Conditions of Employment.
On myös kiinnostavaa panna merkille, että komission ehdottama vaihtoehtoinen laskentatapa perustuu sekin palkkojen erotukseen, sillä komissiohan esittää, että Girardot’lle maksettaisiin rahallisena kor -vauksena kolmen kuukauden nettopalkka palvelussuhteen ehtojen 47 artiklan 2 kohdan a alakohdassa vahvistetulta irtisanomisajalta.
Nevertheless, the absence of a right to be recruited does not mean that the criterion of earnings cannot be taken into consideration in assessing the material damage arising from the loss of an opportunity to be recruited, provided that that assessment also takes into account the likelihood of being recruited and that it is carried out in the light of the parties’ claims, as the Court of First Instance did in the judgment under appeal.
Oikeuden puuttuminen kyseiseen virkaan ei kuitenkaan merkitse, etteikö palkkaa voitaisi sinänsä ottaa huomioon yhtenä arviointiperusteena määritettäessä työhönpääsyn mahdollisuuden menettämisestä aiheutunutta aineellista vahinkoa, kunhan arvioinnissa myös otetaan huomioon, millä todennäköisyydellä työhönpääsyn mahdollisuus olisi toteutunut, ja kunhan sen lähtökohtana pidetään osapuolten vaatimuksia, aivan kuten ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki valituksenalaisessa tuomiossa.
However, even if such a method of compensation — which is based on the assumption that the Commission would have been entitled unilaterally to terminate the employment of Ms Girardot without reason and immediately after it had taken effect — 51, were possible, the fact remains
Vaikka tällaista korvausta, jossa lähde -tään siitä, että komissiolla olisi ollut oikeus irtisanoa yksipuolisesti Girardot’n työso -pimus tätä mitenkään perustelematta ja heti sen tultua voimaan, 51pidettäisiinkin mahdollisena, sen peruste on silti aivan sama
Indeed, the unlawful act found to exist, that is the failure to demonstrate that a consideration of comparative merits had been carried out, certainly deprived Ms Girardot of the opportunity of filling the coveted posts and, therefore, of the opportunity of receiving the earnings relating thereto.
Nyt todettu lainvastainen menettely, nimittäin se, ettei komissio pystynyt osoittamaan vertailleensa hakijoiden ansioita, riisti kiistatta Girardot’lta mahdollisuuden päästä kyseisiin toimiin ja siten myös mahdollisuuden saada niistä palkkaa.
However, by using a method based on anticipated earnings, weighted to reflect the genuine chance that Ms Girardot had of obtaining such earnings, the Court of
Käyttämällä laskentatapaa, joka perustui odotetun palkkatulon määrään painotettuna prosenttiosuudella, joka edusti Girardot’n vakavasti otettavaa mahdollisuutta saada kyseistä palkkaa,
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-348/06 P the most suitable compensation for the damage suffered.
JULKISASIAMIES MENGOZZIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-348/06 P harkintavallan, jonka nojalla se voi ratkaista asioita arvioimalla ex æquo et bono, mikä olisi aiheutunutta vahinkoa parhaiten vastaava korvaus.
If the approach proposed by the Commission were to be accepted, it would, in the final analysis, be liable to lead the court hearing the substance of the case to fail to observe the principle of full compensation for the damage.
Jos komission ehdottama lähestymistapa otettaisiin käyttöön, se saattaisi lopulta ajaa pääasiasta päättävän tuomioistuimen laiminlyömään periaatetta, jonka mukaan tosiasiallisesti kärsitty vahinko on korvattava kokonaisuudessaan.
52 that it is based on the same criterion as that used by the Court of First Instance.
52 kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomio -istuimen käyttämä peruste.
The Commission departs therefrom, in the final analysis, only as regards determining the extent of the damage which, as has already been stated in this Opinion, is within the exclusive jurisdiction of the court hearing the substance of the case.
Se ei loppujen lopuksi poikkea ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen laskentatavasta kuin ainoas -taan vahingon laajuuden määrittämisessä, joka – kuten jo edellä tässä ratkaisuehdotuksessa todettiin – puolestaan kuuluu pääasiasta päättävän tuomioistuimen yksinomaiseen toimivaltaan.
In other words, since the Commission acknowledges the relevance of the criterion of earnings for the purposes of compensating for the loss of an opportunity to be recruited, including as the starting point for its own method of calculation, it cannot, in the context of the appeal, criticise the method and extent of compensation for the damage suffered.
Toisin sanoen, kun komissio kerran myöntää palkkaeron päteväksi perusteeksi korvauksen määrittämiseen työhönpääsyn mahdollisuuden menettämisestä ja vieläpä käyttää sitä lähtökohtana itse ehdottamalleen laskentamenetelmälle, se ei voi enää muutoksenhaulla riitauttaa vahingon korvaustapaa eikä korvattavan vahingon laajuutta.
Those considerations also lead me to dismiss the Commission’s claim concerning the unequal treatment which would be caused by the method used by the Court of First Instance.
Edellä esitetyn perusteella on mielestäni hylättävä myös se komission väite, jonka mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen käyttämä laskentatapa loukkaa yhdenvertaisen kohtelun periaatetta.
Indeed, not only are such criticisms concerned with the extent of the damage, they also disregard the necessary discretion which must be enjoyed by the court hearing the substance of the case when carrying out the most appropriate assessment of compensation for the damage suffered.
Sen lisäksi, että tämä moite kohdistuu vahingon laajuuteen, siinä ei myöskään oteta huomioon, että pääasiasta päättävällä tuomioistuimella on välttämättä oltava tietty harkintavalta, jotta se voisi arvioida kärsitylle vahingolle asianmukaisen korvauksen.
Moreover, as the Commission has pointed out, the purpose of the method which it proposes is to compensate in a uniform way for the loss of an opportunity to be recruited.
Kuten komissio lisäksi korostaa, sen ehdottaman laskentatavan tarkoituksena on varmistaa, että työhönpääsyn mahdollisuuden menettämisestä aiheutuvat vahingot korvataan yhdenmukaisesti.
However, on the one hand, that approach tends to disregard the necessarily individual nature of damage caused by an unlawful act committed by a Community institution and, on the other hand, it entails the risk of undermining the overall deterrent nature of financial compensation and encouraging the administration to strike a balance between complying with the rules applicable to it and engaging in unlawful conduct which it knows the price of in advance.
Tässä lähestymistavassa ei kuitenkaan ole huomioitu sitä, että yhteisön toimielimen virheestä aiheutunut vahinko on aina tapauskohtainen ja että siihen liittyy yleensäkin riski rahallisen korvauksen varoittavan vaikutuksen heikkenemisestä, koska se johdattaa hallintoviranomaisen punnitsemaan toisaalta sen omaa toimintaa säänteleviä sääntöjä ja toisaalta sellaista laitonta menettelytapaa, jonka kustannukset se tietää jo etukäteen.
Finally, it is also necessary to dismiss the Commission’s complaints relating to the extent of the compensation as set out in the judgment under appeal, which it is appropriate, as stated in points 67 and 71 above, to interpret as relating to the absence and/or inadequacy of the statement of reasons, complaints which are concerned, in essence, with the period of 5 years taken into account in the judgment under appeal for the purposes of calculating the difference between the earnings expected by
On samaten syytä hylätä komission väitteet, joilla riitautetaan valituksenalai -sessa tuomiossa määritelty korvattavan vahingon laajuus ja jotka – kuten edellä 67 ja 71 kohdassa täsmennetään – on tulkittava niin, että ne kohdistuvat valituksenalaisen tuomion puuttuviin ja/tai riittämättömiin perusteluihin; nämä väitteet koskevat pää -asiassa sitä viiden vuoden ajanjaksoa, joka vali -tuksenalaisessa tuomiossa otettiin huomioon sen palkan, jonka Girardot olisi saanut, jos
To require the court hearing the substance of the case to apply a uniform method, as the Commission suggests, would almost certainly prevent it from exercising a large part of the unlimited jurisdiction which allows it to rule ex aequo et bono by seeking
Pääasiasta päättävän tuomioistuimen pakottaminen noudattamaan komission vaatimalla tavalla yhdenmukaista laskentatapaa johtaisi varmasti siihen, että se menettäisi suurelta osin sille kuuluvan täyden
Ms Girardot if her applications had been accepted and those which she actually received.
KOMISSIO v. GIRARDOT hänen työhakemuksensa olisi hyväksytty, ja sen palkan, joka hänelle tosiasiallisesti maksettiin, välisen erotuksen laskemisessa.
Indeed, it is sufficient to note that, by determining, on the one hand, in paragraph 62 of the judgment under appeal, the starting point of the comparison period as being the date on which the appointment of the successful candidates took effect and, on the other hand, in paragraphs 63 to 78 of that judgment, the term of that period by taking into account all the facts and points of law which would have governed the relationship between the person concerned and the Commission if the latter had recruited her, the Court of First Instance adequately explained the reasons which led it to use that period.
Riittää, kun todetaan, että osoittamalla valituksenalaisen tuomion 62 kohdassa tämän vertailujakson alkamisajankohdaksi kyseisiin toimiin valittujen hakijoiden nimittämispäivän ja määrittämällä mainitun tuomion 63–78 kohdassa sen päättymisajankohdan siten, että huomioon otettiin kaikki sellaiset tosiseikat ja oikeudelliset seikat, jotka olisivat vaikuttaneet Girardot’n ja komission väliseen palvelussuhteeseen, jos tämä olisi otettu työhön, ensimmäisen oikeusasteen tuomio -istuin selvitti aivan riittävän tarkasti, mistä syistä se päätti käyttää perusteena juuri tätä ajanjaksoa.
In the light of all those considerations, I propose that the Court should dismiss the main appeal.
Edellä esitetyistä syistä ehdotan, että päävalitus hylätään.
A — Arguments of the parties appeal, the Court of First Instance refused to take into account the loss of opportunity of a career at the Commission.
A Asianosaisten lausumat uralla etenemisen mahdollisuutta komis -siossa.
According to Ms Girardot, the prospect of appointment as an established official after recruitment was not uncertain.
Girardot’n mukaan hänen mahdollisuutensa vakinaisen viran saamiseen palvelukseen ottamisen jälkeen ei ollut mitenkään epävarma.
The period to take into account should therefore necessarily have been greater than the period of five years used by the Court of First Instance.
Laskennassa huomioon otetun ajanjakson olisi siis kuulunut olla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määrittämää viiden vuoden jaksoa pidempi.
The second manifest error of assessment committed by the Court of First Instance relates to the determination of the difference in earnings.
Toinen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ilmeinen arviointivirhe liittyy Girardot’n mukaan palkkojen erotuksen määrittämiseen.