natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Subsequently, it transferred its dairy herd to the leased part-holding in Kaarßen and, initially, completely ceased producing milk in Alkersleben.
Myöhemmin se siirsi koko lypsykarjansa Kaarßenista vuokratun tilan tiloihin ja keskeytti aluksi kokonaan maidontuotannon Alkerslebenissä.
However, in subsequent years, it recommenced milk production to a small extent in Alkersleben.
Seuraavien vuosien aikana se on kuitenkin aloittanut vähäisessä määrin maidontuotannon uudelleen Alkerslebenissä.
Pursuant to the relevant provisions of the Milchgarantiemengen-Verordnung (regulation on guaranteed milk quantities) of 21 March 1994 (hereinafter the 'MGV'), the Landesverwaltungsamt Thuringia, by decision of 14 June 1999, withdrew the reference quantity which had been provisionally allocated to the plaintiff in the main proceedings on the ground that it had abandoned milk production in Alkersleben.
Landesverwaltungsamt Thüringen on Milchgarantiemengenverordnungin (MGV) asian kannalta merkityksellisiä säännöksiä soveltaen peruuttanut 14.6.1999 tekemällään päätöksellä pääasian kantajalle väliaikaisesti myönnetyn viitemäärän, koska tämä oli luopunut maidontuotannosta Alkerslebenissä.
By a decision of 9 February 2000 the Landesverwaltungsamt dismissed the objection by the plaintiff in the main proceedings.
Pääasian kantaja on vaatinut oikaisua tähän päätökseen korostaen erityisesti yhtäältä, ettei se ollut luopunut
Taking the view that resolution of the dispute before it necessitated an interpretation of Community law, the Verwaltungsgericht Weimar decided to stay the proceedings and to refer a number of questions to the Court.
Koska Verwaltungsgericht Weimar on katsonut, että sen käsiteltäväksi saatetun asian ratkaisu edellyttää yhteisön oikeuden tulkintaa, se on päättänyt lykätä asian käsittelyä ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle ennakkoratkaisukysymyksiä.
In its first two questions referred for a preliminary ruling, which it is appropriate to examine together, the national court is essentially seeking to ascertain whether Article 9(c) and (d) of Regulation No 3950/92, read with Articles 3(2), 4(4) and 5 thereof, should be interpreted as meaning that all the milk production of a farmer established in the territory of the former GDR obtained on an independent basis in leased facilities situated in that territory but in different länder should be imputed to the reference quantity provisionally allocated to him.
Kahdella ensimmäisellä kysymyksellään, jotka on syytä käsitellä yhdessä, ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee pääasiallisesti sitä, onko asetuksen N:o 3950/92 9 artiklan c ja d alakohtaa yhdessä mainitun asetuksen 3 artiklan 2 kohdan, 4 artiklan 4 kohdan ja 5 artiklan kanssa tulkittava siten, että koko maitomäärä, jonka entisen DDR:n alueelle sijoittautunut maataloustuottaja on itsenäisesti tuottanut vuokraamissaan tiloissa, jotka sijaitsevat kyseisellä alueella, mutta eri osavaltioissa, on laskettava hänelle väliaikaisesti myönnettyyn viitemäärään.
Article 9(c) and (d) of Regulation No 3950/92 preclude a milk producer who has obtained a reference quantity from being required, at the risk of losing his status as a producer, to produce that quantity in its totality, or even merely in part, in the production units which he was operating at the time when that quantity was allocated.
Asetuksen N:o 3950/92 9 artiklan c ja d alakohdan vastaista on se, että viitemäärän saaneella maidontuottajalla olisi velvollisuus tuottaa - sillä uhalla, ettei häntä muutoin enää pidetä tuottajana — kyseinen määrä kokonaisuudessaan tai ainoastaan osittainkin tuotantoyksiköissä, joita hän käytti mainitun määrän myöntämispäivänä.
On the contrary, a producer is free to produce the reference quantity allocated to him by a Member State in the place of production of his choice where that is situated within the territory of that state, whether he is the owner or lessee of the production facilities.
Päin vastoin, tuottajalla on vapaus tuottaa jäsenvaltion sille myöntämä viitemäärä valitsemassaan tuotantopaikassa, jos tämä sijaitsee kyseisen jäsenvaltion alueella, riippumatta siitä, onko tuottaja tuotantolaitosten omistaja vai vuokraaja.
None the less, in the specific case of the Federal Republic of Germany it is also necessary to take into account the fact that Regulation No 3950/92 includes certain specific provisions concerning the application of the additional milk levy scheme to the territory of the former GDR.
Saksan liittotasavaltaa koskevan erityistapauksen osalta on kuitenkin otettava huomioon myös se seikka, että asetuksessa N:o 3950/92 on tiettyjä erityissäännöksiä maidon lisämaksujärjestelmän soveltamisesta entisen DDR:n alueella.
Thus, in order to facilitate restructuring of the agricultural holdings established in the territory of the former GDR, the table appearing in Article 3(2) of Regulation No 3950/92 fixes in a footnote the share of the total guaranteed quantities for the Federal Republic of Germany which is reserved to direct deliveries and sales by producers established within the territory of the new länder.
Entisen DDR:n alueella sijaitsevien maatilojen rakenneuudistuksen helpottamiseksi asetuksen N:o 3950/92 3 artiklan 2 kohdassa olevassa taulukossa määritetään alaviitteessä Saksan liittotasavallalle taattujen kokonaismäärien osuus, joka on varattu uusien osavaltioiden alueelle sijoittautuneiden tuottajien toimituksille ja suoramyynnille.
The competent German authorities were thus obliged to divide that share solely amongst those producers in such a way that the sum total of individual reference quantities did not exceed the limits laid down in respect of that share.
Saksan toimivaltaisilla viranomaisilla oli näin ollen velvollisuus jakaa kyseinen osuus ainoastaan näiden tuottajien kesken siten, ettei yksilöllisten viitemäärien summa ylittänyt tälle osuudelle säädettyjä rajoja.
Article 9(c) and (d) of Regulation No 3950/92, read with the table in Article 3(2) thereof, must be interpreted as meaning that a milk producer established within the territory of the former GDR is free to produce the reference quantity allocated to him in the place of production of his choice, provided that it is situated within that territory, whether he is the owner or the lessee of the production facilities.
On todettava, että asetuksen N:o 3950/92 9 artiklan c ja d alakohtaa, luettuna saman asetuksen 3 artiklan 2 kohdassa olevan taulukon valossa, on tulkittava siten, että entisen DDR:n alueelle sijoittautuneella maidontuottajalla on vapaus tuottaa sille myönnetty viitemäärä valitsemassaan tuotantopaikassa, jos tämä sijaitsee kyseisellä alueella, riippumatta siitä, onko tuottaja tuotantolaitosten omistaja vai vuokraaja.
Third question
Kolmas kysymys
In its third question the referring court is essentially asking whether Article 9(c) and (d) of Regulation No 3950/92, read with Articles 3(2), 4(4) and 5 thereof, must be interpreted as meaning that the competent national authorities may prohibit a producer established within the territory of the former GDR from transferring his milk production to facilities located in a commune which, although forming part of that territory at the time of reunification of Germany, is now attached to one of the pre-existing länder of the Federal Republic of Germany following a treaty concluded after that date.
Kansallinen tuomioistuin tiedustelee kolmannella kysymyksellään pääasiallisesti sitä, onko asetuksen N:o 3950/92 9 artiklan c ja d alakohtaa yhdessä mainitun asetuksen 3 artiklan 2 kohdan, 4 artiklan 4 kohdan ja 5 artiklan kanssa tulkittava siten, että kansalliset toimivaltaiset viranomaiset voivat kieltää entisen DDR:n alueelle sijoittautunutta tuottajaa siirtämästä maidontuotan toaan laitoksiin, jotka sijaitsevat kunnassa, joka — vaikka se kuului kyseiseen alueeseen Saksan yhdistymispäivänä — on sen jälkeen liitetty yhteen Saksan liittotasavallan vanhoista osavaltioista kyseisen päivän jälkeen tehdyn sopimuksen johdosta.
Article 9(c) and (d) of Regulation No 3950/92, as amended by Regulation No 751/99, and read with Articles 3(2), 4(4) and 5 of the former regulation, must be interpreted as precluding the competent national authorities from prohibiting a producer established in the former German Democratic Republic from transferring his milk production to facilities in a commune which, although forming part of that territory on the date of reunification of Germany, is henceforth incorporated in one of the pre-existing länder of the Federal Republic of Germany under a treaty concluded after that date.'
Maito- ja maitotuotealan lisämaksusta 28 päivänä joulukuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3950/92, sellaisena kuin se on muutettuna 9.4.1999 annetulla komission asetuksella N:o 751/1999, 9 artiklan c ja d alakohtaa yhdessä mainitun asetuksen 3 artiklan 2 kohdan, 4 artiklan 4 kohdan ja 5 artiklan kanssa on tulkittava siten, että koko maitomäärä, jonka entisen Saksan demokraattisen tasavallan alueelle sijoittautunut maataloustuottaja on itsenäisesti tuottanut vuokraamissaan tiloissa, jotka sijaitsevat kyseisellä alueella, mutta eri osavaltioissa, on laskettava hänelle väliaikaisesti myönnettyyn viitemäärään.
Advocate General P. Léger delivered his Opinion at the sitting of the Second Chamber on 14 November 2002.
Julkisasiamies P. Léger on esittänyt ratkaisuehdotuksensa toisen jaoston istunnossa 14 päivänä marraskuuta 2002.
He proposed that the Court should answer as follows:
Julkisasiamies ehdotta, että yhteisöjen tuomioistuin vastaa kysymyksiin seuraavasti:
(2) The incorporation of the commune in which the leased facilities are located into a former Land of the Federal Republic of Germany has no effect on the interpretation of Article 9(c) and (d) of Regulation No 3950/92, as amended.'
Maito- ja maitotuotealan lisämaksusta 28 päivänä joulukuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3950/92, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 9 päivänä huhtikuuta 1999 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 751/1999, 9 artiklan c ja d alakohtaa tulee tulkita siten, että maataloustuottajan, joka on sijoittautunut entisen Saksan demokraattisen tasavallan alueelle, kaiken itsenäisesti harjoittaman maidontuotannon tiloilla, jotka hän on vuokrannut ja jotka sijaitsevat tällä alueella, tulee perustua siihen viitemäärään, joka hänelle on väliaikaisesti myönnetty.
Preliminary ruling (Sixth VAT Directive —Articles 6(2) (a) and 13B(b) — Private use by the taxable person of a dwelling in a building forming, in its entirety, part of the assets of the business — Such use not equivalent to the leasing or letting of immovable property)
Ennakkoratkaisu Kuudennen arvonlisäverodirektiivin 6 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohta ja 13 artiklan B kohdan b alakohta — Yrityksen liikeomaisuuteen kokonaisuudessaan kuuluvassa rakennuksessa olevan asunnon ottaminen verovelvollisen yksityiseen käyttöön — Tällaisen käytön jättäminen rinnastamatta kiinteän omaisuuden vuokraukseen (viides jaosto)
By order of 25 May 2000 the Bundesfinanzhof (Federal Finance Court) referred to the Court for a preliminary ruling a question on the interpretation of Articles 6(2)(a), 13B(b) and 17(2)(a) of Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977.
Bundesfinanzhof on 25.5.2000 tekemässään välipäätöksessä esittänyt ennakkoratkaisukysymyksen 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 6 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdan, 13 artiklan B kohdan b alakohdan ja 17 artiklan 2 kohdan a alakohdan tulkinnasta.
The main proceedings and the question referred
Oikeudenkäynti pääasiassa ja ennakkoratkaisukysymys
Mr Seeling owns a tree-surgery and horticultural business which is subject to the normal tax rules.
Seeling omistaa puunviljely- ja puutarha-alan yrityksen, joka kuuluu normaalin verotuksen piiriin.
In 1995 he erected a building which he treated as forming, in its entirety, part of the assets of his business.
Hän rakensi vuonna 1995 rakennuksen, joka kuuluu kokonaisuudessaan hänen yrityksensä liikeomaisuuteen.
Since its completion he has used it partly for business and partly for residential purposes.
Rakennuksen valmistumisesta lähtien hän on käyttänyt sitä osittain liiketoiminnassa ja osittain yksityisasuntonaan.
In his VAT declaration for 1995 Mr Seeling claimed the deduction in full of the amount of VAT paid as input tax for the construction of the building.
Vuotta 1995 koskevassa arvonlisäveroilmoituksessaan Seeling vaati vähennettäväksi rakennuksen rakentamisesta maksetun arvonlisäveron määrän kokonaisuudessaan.
He declared as taxable personal use the private use of a dwelling in the building.
Rakennuksessa olevan asunnon yksityisen käytön hän ilmoitti verollisena omana käyttönä.
However, the Finanzamt regarded the private use of part of the building as being exempt personal use and refused the corresponding deductions.
Finanzamt sitä vastoin katsoi rakennuksen yhden osan yksityisen käytön verottomaksi omaksi käytöksi eikä myöntänyt tältä osin vähennystä.
The Finanzgericht (Finance Court) (Germany) confirmed the decision of the Finanzamt and dismissed Mr Seeling's appeal.
Seelingin valituksen käsitellyt Finanzgericht (Saksa) pysytti Finanzamtin päätöksen ja hylkäsi valituksen.
Mr Seeling brought an appeal on a point of law ('Revision') against that decision before the Bundesfinanzhof.
Seeling on tehnyt tästä päätöksestä Revision-valituksen Bundesfinanzhof iin.
In those circumstances, the Bundesfinanzhof has decided to stay proceedings and refer a question to the Court for a preliminary ruling.
Bundesfinanzhof on näin ollen päättänyt lykätä asian käsittelyä ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle ennakkoratkaisukysymyksen.
The letting of immovable property for the purposes of Article 13B(b) of the Sixth Directive essentially involves the landlord of property assigning to the tenant, in return for rent and for an agreed period, the right to occupy his property and to exclude other persons from it.
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin kysyy kysymyksellään, onko kuudennen direktiivin 6 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohtaa ja 13 artiklan Β kohdan b alakohtaa tulkittava siten, että sellainen kansallinen lainsäädäntö on kyseisten säännösten vastaista, jossa verottomana palvelun suorituksena eli edellä mainitussa 13 artiklan B kohdan b alakohdassa tarkoitettuna kiinteän omaisuuden vuokrauksena pidetään sitä, että verovelvollisen omistaman yrityksen liikeomaisuuteen kokonaisuudessaan kuuluvan rakennuksen yksi osa on verovelvollisen yksityisessä käytössä.
The private use by the taxable person of a dwelling in a building which he has treated as forming, in its entirety, part of the assets of his business does not satisfy those conditions.
Verovelvollisella, joka päättää, että rakennus kokonaisuudessaan kuuluu hänen liikeomaisuuteensa, ja joka sittemmin käyttää osaa tästä rakennuksesta yksityiseen käyttöönsä, on oikeus vähentää kyseisen rakennuksen rakentamiskustannusten kokonaismäärään sisältynyt arvonlisävero ja toisaalta vastaavasti velvollisuus maksaa arvonlisävero kyseisestä käytöstä aiheutuvien kustannusten määrästä.
It follows that the private use by the taxable person of a dwelling in a building which he has treated as forming, in its entirety, part of the assets of his business does not fall within Article 13B(b) of the Sixth Directive.
Kuudennen direktiivin 13 artiklan B kohdan b alakohdassa tarkoitettu kiinteän omaisuuden vuokraus muodostuu siitä, että kiinteistön omistaja antaa vuokralaiselle vuokraa vastaan sovituksi ajaksi oikeuden hallita kiinteistöään ja sulkea muut ulkopuolelle sen piiristä.
'Articles 6(2)(a) and 13B(b) of the Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment, must be interpreted as precluding national legislation which treats as an exempt supply of services, on the basis that it constitutes a leasing or letting of immovable property within the meaning of Article 13B(b), the private use by a taxable person of part of a building which ¿v treated as forming, in its entirety, part of the assets of his business.'
Sellaisessa rakennuksessa olevan asunnon yksityinen käyttö, joka kokonaisuudessaan kuuluu verovelvollisen omistaman yrityksen liikeomaisuuteen, ei täytä näitä ehtoja.
Advocate General F. G. Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 16 May 2002.
Tästä seuraa, että sellaisessa rakennuksessa olevan asunnon yksityinen käyttö, joka kokonaisuudessaan kuuluu verovelvollisen omistaman yrityksen liikeomaisuuteen, ei kuulu kuudennen direktiivin 13 artiklan B kohdan b alakohdan soveltamisalaan.
'A Member State may not treat the use for private residential purposes of a dwelling in business premises forming as a whole part of the assets of the business as tax-exempt in accordance with Article 13(B)(b) of the Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment.'
Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä:yhdenmukainen määräytymisperuste—17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 6 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohtaa ja 13 artiklan B kohdan b alakohtaa on tulkittava siten, että sellainen kansallinen lainsäädäntö on kyseisten säännösten vastaista, jossa verottomana palvelun suorituksena eli edellä mainitussa 13 artiklan B kohdan b alakohdassa tarkoitettuna kiinteän omaisuuden vuokrauksena pidetään sitä, että verovelvollisen omistaman yrityksen liikeomaisuuteen kokonaisuudessaan kuuluvan rakennuksen yksi osa on verovelvollisen yksityisessä käytössä.
Case C-438/00 Deutscher Handballbund eV ν Maros Kolpak External relations
Julkisasiamies F. G. Jacobs on esittänyt ratkaisuehdotuksensa viidennen jaoston istunnossa 16 päivänä toukokuuta 2002.
By order of 15 November 2000 the Oberlandesgericht (Higher Regional Court) Hamm referred for a preliminary ruling a question on the interpretation of Article 38(1) of the Europe Agreement establishing an association between the European Communities and their Member States, of the one part, and the Slovak Republic, of the other part, signed in Luxembourg on 4 October 1993.
Jäsenvaltio ei saa säätää, että kokonaisuudessaan liikeomaisuuteen kuuluvassa liikerakennuksessa olevan asunnon käyttäminen omaan asumiseen on verotonta jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan Β kohdan b alakohdassa tarkoitetulla tavalla.
The dispute in the main proceedings and the question submitted for preliminary ruling
Asia C-438/00 Deutscher Handballbund eV v. Maros Kolpak Ulkosuhteet
Mr Kolpak receives a monthly salary.
8 päivänä toukokuuta 2003
The DHB, which organises league and cup matches at federal level, issued to him, under Rule 15 of the Spielordnung (federal regulations governing competitive games) (the SpO'), a player's licence marked with the letter A on the ground of his Slovak nationality.
Ennakkoratkaisu Ulkosuhteet — Yhteisöjen ja Slovakian välinen assosiaatiosopimus — 38 artiklan 1 kohta — Työntekijöiden vapaa liikkuvuus — Sy^intäkiellon periaate — Käsipallo — Sääntely, jonka mukaan kussakin urheiluliiton 5αήαοη6ααιη osallistuvassa joukkueessa saa pelata vain tietty määrä sellaisia ammattipelaajia, jotka eivät ole EU.n jäsenvaltioiden kansalaisia (viides jaosto)
Mr Kolpak, who had requested that he be issued with a player's licence which did not feature the specific reference to nationals of non-member countries, brought an action before the Landgericht (Regional Court) Dortmund (Germany) challenging that decision of the Deutscher Handballbund eV (the German Handball Federation) (the DHB').
Oberlandesgericht Hamm (Saksa) on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle 15.11.2000 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 28.11.2000, EY 234 artiklan nojalla ennakkoratkaisukysymyksen Luxemburgissa 4.10.1993 allekirjoitetun ja yhteisöjen puolesta 19 päivänä joulukuuta 1994 tehdyllä neuvoston ja komission päätöksellä 94/909/EHTY, EY, Euratom hyväksytyn Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Slovakian tasavallan välisen assosioinnin perustavan Eurooppa-sopimuksen (EYVL L 359, s.
He argued that the Slovak Republic is one of the non-member countries nationals of which are entitled to participate without restriction in competitions under the same conditions as German and Community players by reason of the prohibition of discrimination resulting from the combined provisions of the EC Treaty and the Association Agreement with Slovakia.
1; jäljempänä yhteisöjen ja Slovakian välinen assosiaatiosopimus) 38 artiklan 1 kohdan tulkinnasta.
The DHB appealed against that decision to the Oberlandesgericht Hamm.
Pääasia ja ennakkoratkaisukysymys
In those circumstances, the Oberlandesgericht Hamm has decided to stay the proceedings and to refer a question to the Court for a preliminary ruling.
Hän saa kuukausipalkkaa. Hän asuu Saksassa ja hänellä on asianmukainen oleskelulupa.
By its question the Oberlandesgericht Hamm is asking, essentially, whether the first indent of Article 38(1) of the Association Agreement with Slovakia is to be construed as precluding the application to a professional sportsman who is a Slovak national and is lawfully employed by a club established in a Member State of a rule drawn up by a sports federation in that State under which clubs are authorised, during league or cup matches, to field only a limited number of players from non-member countries that are not parties to the Agreement on the European Economic Area (the EEA').
Deutches Handballbund (Saksan käsipalloliitto; jäljempänä DHB), joka järjestää liittovaltiotasolla sarjaja cup-otteluita, antoi hänelle Spielordnungin (pelejä koskevat liittovaltiotason säännöt; jäljempänä SpO) 15 §:n perusteella tunnuksella A merkityn pelaajalisenssin, koska hän on Slovakian kansalainen.
The direct effect of the first indent of Article 38(1) of the Association Agreement with Slovakia
Kolpak, joka oli vaatinut liitolta sellaista pelaajalisenssiä, jossa ei olisi viittausta siihen, että hän on ulkopuolisen valtion kansalainen, nosti Landgericht Dortmundissa (Saksa) kanteen, jossa hän riitautti tämän DHB:n päätöksen.
It should be noted at the outset that, in paragraph 30 of its judgment in Case C-162/00 Pokrzeptowicz-Meyer [2002], the Court has already recognised the first indent of Article 37(1) of the Europe Agreement establishing an association between the European Communities and their Member States, of the one part, and the Republic of Poland, of the other part.
Hän vetosi siihen, että Slovakia kuuluu niihin ulkopuolisiin maihin, joiden kansalaisilla on EY:n perustamissopimuksessa ja yhteisöjen ja Slovakian välisessä assosiaatiosopimuksessa määrätyn syrjintäkiellon perusteella rajoittamaton oikeus osallistua kilpailuihin samalla tavoin kuin saksalaisilla ja jäsenvaltioiden pelaajilla.
It is to be observed, first, that the wording of the first indent of Article 38(1) of the Association Agreement with Slovakia and that of the first indent of Article 37(1) of the Association Agreement with Poland is identical.
Landgericht velvoitti DHB:n antamaan Kolpakille pelaajalisenssin, jossa ei ollut tunnusta A, siitä syystä, ettei viimeksi mainittua pitänyt SpO:n 15 §:n mukaan kohdella samalla tavoin kuin pelaajaa, jolla on ulkopuolisen maan kansalaisuus. DHB valitti tästä tuomiosta Oberlandesgericht Hammiin.
Second, those two Association Agreements do not differ in regard to their objectives or the context in which they were adopted.
Tästä syystä Oberlandesgericht Hamm on päättänyt lykätä asian käsittelyä ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle seuraavan ennakkoratkaisukysymyksen: