natgillin/translations-raw huggingface dataset:
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-533/06
JULKISASIAMIES MENGOZZIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-533/06
Paragraphs 1 to 4 shall not affect provisions in any Member State relating to the protection against the use of a sign other than for the purposes of distinguishing goods or services, where use of that sign without due cause takes unfair advantage of, or is detrimental to, the distinctive character or the repute of the trade mark.’
Mitä 1–4 kohdassa säädetään, ei estä jäsenvaltioita soveltamasta niiden säännöksiä suojasta muuhun tarkoitukseen kuin tavaroiden tai palvelujen erottamiseksi tapahtuvaa merkin käyttämistä vastaan, jos merkin aiheeton käyttö merkitsee tavaramerkin erottuvuuden tai maineen epäoikeutettua hyväksi käyttämistä taikka on haitaksi tavaramerkin erottuvuudelle tai maineelle.”
The following, inter alia, may be prohibited under paragraphs l and 2:
Edellä 1 ja 2 kohdassa säädetyin edellytyksin voidaan kieltää muun muassa:
Article 6(1) of Directive 89/104, under the heading ‘Limitation of the effects of a trade mark’, establishes that:
Direktiivin 89/104 6 artiklan, jonka otsikko on ”Tavaramerkkiin kohdistuvat rajoitukset”, 1 kohdassa säädetään seuraavaa: a) merkin paneminen tavaroihin tai niiden päällyksiin;
(b) offering the goods, or putting them on the market or stocking them for these purposes under that sign, or offering or supplying services thereunder;
”Tavaramerkin haltija ei saa kieltää toista käyttämästä elinkeinotoiminnassa: b) tavaroiden tarjoaminen tai liikkeelle laskeminen tai niiden varastoiminen tällaista tarkoitusta varten merkkiä käyttäen taikka palvelujen tarjoaminen tai suorittaminen merkkiä käyttäen; a) omaa nimeään tai osoitettaan, c) tavaroiden maahantuonti tai maastavienti merkkiä käyttäen; d) merkin käyttäminen liikeasiakirjoissa ja mainonnassa.
(b) indications concerning the kind, quality, quantity, intended purpose, value, geographical origin, the time of production of goods or of rendering of the service, or other characteristics of goods or services;
b) tavaroiden tai palvelujen lajia, laatua, määrää, käyttötarkoitusta, arvoa tai maantieteellistä alkuperää, tavaroiden valmistusajankohtaa tai palvelujen suoritusajankohtaa taikka muita tavaroiden tai palvelujen ominaisuuksia osoittavia merkintöjä,
O2 HOLDINGS AND O2 (UK)
O2 HOLDINGS JA O2 (UK) epäsuorasti voidaan tunnistaa kilpailija tai kilpailijan tarjoamat tavarat tai palvelut”.
Article 3a(1) of Directive 84/450 provides as follows:
Direktiivin 84/450 3 a artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa: jos hän käyttää niitä hyvää liiketapaa noudattaen.”
‘Comparative advertising shall, as far as the comparison is concerned, be permitted when the following conditions are met: provided he uses them in accordance with honest practices in industrial or commercial matters.’
”Vertaileva mainonta on vertailun osalta sallittua, jos seuraavat edellytykset täyttyvät:
Directive 97/55 introduced a number of provisions on comparative advertising into Directive 84/450, which originally related only to misleading advertising.
Direktiivillä 97/55 direktiiviin 84/450, joka alun perin koski ainoastaan harhaanjohtavaa mainontaa, lisättiin joukko vertailevaa mainontaa koskevia säännöksiä.
(c) it objectively compares one or more material, relevant, verifiable and representative features of those goods and services, which may include price;
Direktiivin 84/450, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 97/55/EY (jäljempänä direktiivi 84/450), 52 artiklan 2 a kohdan määritelmän mukaisesti vertailevalla mainonnalla tarkoitetaan direktiivissä ”kaikkea mainontaa, josta suoraan tai c) siinä vertaillaan puolueettomasti näiden tavaroiden tai palvelujen yhtä tai useampaa olennaista, merkityksellistä, todennettavissa olevaa ja edustavaa piirrettä, joihin voi kuulua myös hinta;
5 — Directive 84/450 was subsequently amended by Directive 2005/29/EC of the European Parliament and of the Council of 11 May 2005 concerning unfair business-to-consumer practices in the internal market (‘the Unfair Practices Directive’) (OJ 2005 L 149, p. 22).
5 – Direktiiviä 84/450 on edelleen muutettu sopimattomista elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisistä kaupallisista menettelyistä sisämarkkinoilla 11.5.2005 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2005/29/EY (sopimattomia kaupallisia menettelyjä koskeva direktiivi) (EUVL L 149, s. 22).
Some of the amendments made by Directive 2005/29 relate to provisions of Directive 84/450 concerning comparative advertising, including Article 3a.
Osa direktiivillä 2005/29 tehdyistä muutoksista koskee vertailevaa mainontaa koskevaa direktiiviä 84/450: tällainen on esimerkiksi 3 a artikla.
However, Directive 2005/29 was adopted after the events at issue; the text I shall have in mind in this Opinion is therefore the text of Directive 84/450 as amended by Directive 97/55 and not the text resulting from the further amendments introduced by Directive 2005/29.
Direktiivi 2005/29 on kuitenkin annettu käsiteltävänä olevan asian tosiseikkojen tapahtumisen jälkeen; tässä ratkaisuehdotuksessani otan siksi huomioon direktiivin 84/450 sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 97/55 enkä sellaisena kuin se on edelleen direktiivillä 2005/29 muutettuna.
Also, Directive 84/450 has recently been repealed and replaced, as from 12 December 2007, by Directive 2006/114/EC of the European Parliament and of the Council of 12 December 2006, concerning misleading and comparative advertising (OJ 2006 L 376, p.
Direktiivi 84/450 on sitä paitsi vastikään kumottu ja korvattu 12.12.2006 lukien harhaanjohtavasta ja vertailevasta mainonnasta 12.12.2006 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2006/114 (EUVL L 376, s.
21), which is however merely a version, codified in the interests of clarity and rationality, of the provisions of Directive 84/450 previously in force.
21), joka kuitenkin on vain selkeyden ja järkeistämisen nimissä kodifioitu versio jo aiemmin voimassa olleista direktiivin 84/450 säännöksistä.
(d) it does not create confusion in the market place between the advertiser and a competitor or between the advertiser’s
d) se ei aiheuta markkinoilla sekaannusta mainostajan ja kilpailijan välillä tai mainostajan ja kilpailijan
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-533/06
JULKISASIAMIES MENGOZZIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-533/06 ja
(e) it does not discredit or denigrate the trade marks, trade names, other distinguishing marks, goods, services, activities, or circumstances of a competitor;
Kansallinen oikeudenkäynti ennakkoratkaisukysymykset tavaramerkkien, kauppanimitysten tai muiden erottavien tunnusten taikka tavaroiden ja palvelujen välillä; e) siinä ei vähätellä tai panetella kilpailijan tavaramerkkiä, kauppanimeä, muuta erottavaa tunnusta, tavaroita, palveluja, toimintaa tai olosuhteita;
For the purpose of promoting its mobile phone services, in particular, O2 uses images of bubbles in various ways.
O2 käyttää erityisesti matkapuhelinpalveluidensa markkinoinnissa erilaisia kuplien kuvia.
It is the proprietor, inter alia, of trade marks consisting of the combination of the letter O and the number 2 (‘the O2 trade marks’) and also of two pictorial trade marks, both consisting of static pictures of bubbles, registered in the United Kingdom for telecommunications apparatus and services (‘the bubbles trade marks’).
Lisäksi se on paitsi O-kirjaimen ja numeron 2 yhdistelmästä muodostuvien tavaramerkkien (jäljempänä O2-tavara-merkit) haltija myös kahden sellaisen kuviomerkin haltija, jotka molemmat esittävät liikkumattomia kuplia ja jotka on Yhdistyneessä kuningaskunnassa rekisteröity tietoliikennelaitteille ja -palveluille (jäljempänä kupla -merkit).
It is apparent from the order for reference that it is established that consumers associate images of bubbles in water (particularly against a graduated blue background) in the context of mobile phones exclusively with O2.
Ennakkoratkaisupyynnöstä käy ilmi, että on todistettu, että kuluttajat yhdistävät matkapuhelinten yhteydessä kuvat kuplista vedessä (erityisesti asteittain vaalenevaa sinistä taustaa vasten) yksinomaan O2:een.
(g) it does not take unfair advantage of the reputation of a trade mark, trade name or other distinguishing marks of a competitor or of the designation of origin of competing products;
f) alkuperänimityksellä varustettujen tuotteiden osalta vertailu kohdistuu kussakin tapauksessa tuotteisiin, joiden nimitys on sama; g) siinä ei käytetä epäoikeutetusti hyväksi kilpailijan tavaramerkin, kauppanimityksen tai muiden erottavien tunnusten mainetta taikka kilpailevan tuotteen alkuperänimitystä;
H3G started providing mobile phone services in the United Kingdom, under the mark ‘3’, only in March 2003 when four other providers, including O2, were well established in the market.
H3G on tarjonnut Yhdistyneessä kuningaskunnassa numerosta 3 tunnistettavia matkapuhelinpalveluita vasta maaliskuusta 2003 lähtien; tänä ajankohtana neljällä muulla operaattorilla, joihin myös O2 kuuluu, oli markkinoilla jo varsin vakiintunut asema.
In March 2004 H3G launched a pay-as-you-go service called ‘Threepay’ and, in the same year, started their comparative advertising campaign using TV advertisements to make a price comparison with their competitors’ services.
Maaliskuussa 2004 H3G toi markkinoille prepaid-palvelun, josta käytettiin nimeä Threepay, ja saman vuoden aikana se käynnisti vertailevan mainoskampanjan, jossa välitettiin television välityksellä mainoksia, joissa vertailtiin hintoja kilpailevien operaattoreiden palveluiden kesken.
(h) it does not present goods or services as imitations or replicas of goods or services bearing a protected trade mark or trade name.’
O2 nosti High Court of Justice (England & Wales), Chancery Divisionissa H3G:tä vastaan kanteen, joka koski O2-tavara-merkkien ja kuplamerkkien loukkaamista h) siinä ei esitetä tavaroita tai palveluja sellaisten tavaroiden tai palvelujen jäljitelminä tai toisintoina, joilla on suojattu tavaramerkki tai kauppanimitys.” I - 4238
trade marks in respect of a TV advertisement put out by H3G, in which the term ‘O2’ and moving pictures of bubbles were used, together with a stylised animated picture of a 3, and which implied essentially that the ‘Threepay’ service was cheaper than the similar service provided by O2 (‘the advertisement at issue’).
H3G:n levittämässä televisiomainoksessa, jossa käytettiin ilmaisua O2 ja kuvia liikkuvista kuplista sekä tyyliteltyä ja animoitua kuvaa numerosta 3. Kyseisen mainoksen (jäljempänä riidanalainen mainos) keskeinen sanoma oli, että Threepay-palvelu oli edullisempi kuin vastaava O2:n tarjoama palvelu.
O2 brought an appeal against that judgment before the Court of Appeal, contending that the defence referred to did not apply.
O2 valitti tuomiosta Court of Appealiin riitauttamalla mainitun poikkeuksen soveltamisen.
H3G for its part disputed the judgment in so far as it ruled that the advertisement at issue fell within Article 5(1)(b) of Directive 89/104 and called for O2’s appeal to be dismissed.
H3G puolestaan riitautti tuomion siltä osin kuin siinä esitettiin, että riidanalainen mainos kuuluu direktiivin 89/104 5 artiklan 1 kohdan b alakohdan soveltamisalaan, ja vaati joka tapauksessa O2:n valituksen hylkäämistä.
In the course of the proceedings, O2 subsequently abandoned the claim of infringement of the O2 trade marks 6and accepted that the price comparison was true and that as a whole, the advertisement at issue was not misleading in any way and that, in particular, it did not suggest any form of trade connection between 02 and 3.
Kyseisen oikeudenkäynnin kuluessa O2 sittemmin luopui O2-tavaramerkkien loukkausta koskeneesta väitteestään 6ja myönsi, että hintoja koskenut vertailu oli todenmukainen ja ettei riidanalainen mainos kaiken kaikkiaan ollut missään suhteessa harhaanjohtava eikä siinä annettu ymmärtää, että O2:n ja 3:n välillä olisi mitään elinkeinotoimintaan liittyvää yhteyttä.
The average member of the public would see the use of 02 and the bubbles as a reference to 02 and its imagery and realise that this was an advertisement by a trade rival, 3, claiming that its own service cost less. 7
Se myönsi, että keskivertoyleisö pitäisi O2-tavaramerkin ja kuplien käyttöä viittauksena O2:een ja sen imagoon ja ymmärtäisi, että kyseessä oli kilpailijan eli 3:n mainos, jossa väitettiin, että sen palvelu oli hinnaltaan edullisempi. 7
The action for infringement, now directed only against the use of the bubbles images in the advertisement at issue, was dismissed by judgment of 23 March 2006.
Tavaramerkkien loukkausta koskenut kanne, joka nyt koski enää kuplien kuvien käyttöä riidanalaisessa mainoksessa, hylättiin 23.3.2006 annetussa tuomiossa.
In essence, the court before which the action was brought held that the use of the bubbles images in the advertisement fell within Article 5(1)(b) of Directive 89/104, but that the advertisement complied with Article 3a(1) of Directive 84/450 and so the conditions for application of the defence
Asiaa käsitellyt tuomioistuin katsoi, että kyseinen käyttö kuului kylläkin direktiivin 89/104 5 artiklan 1 kohdan b alakohdan soveltamisalaan mutta että mainos oli direktiivin 84/450 3 a artiklan 1 kohdan mukainen, niin että edellytykset direktiivin 89/104 6 artiklan
6 — See order for reference, paragraph 3; O2’s written observations, p.
6 – Ks. ennakkoratkaisupyynnön 3 kohta, O2:n kirjalliset huomautukset, s.
14, note 4, and H3G’s written observations, paragraphs 5 and 6.
14, neljäs huomautus ja H3G:n kirjalliset huomautukset, 5 ja 6 kohta.
‘(1) Where a trader, in an advertisement for his own goods or services uses a registered trade mark owned by a competitor for the purpose of comparing the characteristics (and in particular the price) of goods or services marketed by him with the characteristics (and in particular the price) of the goods or services marketed by the competitor under that mark in such a way that it does not cause confusion or otherwise jeopardise the essential function of the trade mark as an indication of origin, does his use fall within either (a) or (b) of Article 5[(1)] of Directive 89/104?
”1) Kun elinkeinonharjoittaja omia tavaroitaan tai palveluitaan koskevassa mainoksessa käyttää kilpailijalle kuuluvaa rekisteröityä tavaramerkkiä vertaillakseen markkinoimiensa tavaroiden tai palvelujen ominaisuuksia (erityisesti hintaa) niiden tavaroiden tai palvelujen ominaisuuksiin (erityisesti hintaan), joita kilpailija markkinoi kyseisellä tavaramerkillä, sellaisella tavalla, että se ei aiheuta sekaannusvaaraa eikä liioin muutoin vaaranna tavaramerkin keskeistä tehtävää alkuperän osoittajana, kuuluuko tavaramerkin tällainen käyttö direktiivin 89/104 5 artiklan 1 kohdan a tai b alakohdan soveltamisalaan?
7 — See order for reference, paragraph 11.
7 – Ks. ennakkoratkaisupyynnön 11 kohta.
Legal analysis
Oikeudellinen arvio
(2) Where a trader uses, in a comparative advertisement, the registered trade mark of a competitor, in order to comply with Article 3a of Directive 84/450 as amended must that use be “indispensable” and if so what are the criteria by which indispensability is to be judged?
2) Kun elinkeinonharjoittaja käyttää vertailevassa mainonnassa kilpailijalle kuuluvaa rekisteröityä tavaramerkkiä, onko tämän käytön oltava ’välttämätöntä’, jotta se olisi sopusoinnussa direktiivin 84/450, sellaisena kuin se on muutettuna, 3 a artiklan kanssa, ja jos asia on näin, mitkä ovat ne arviointiperusteet, joilla tällaista välttämättömyyttä arvioidaan?
(3) In particular, if there is a requirement of indispensability, does the requirement preclude any use of a sign which is not identical to the registered trade mark but is closely similar to it?’
3) Jos vaaditaan välttämättömyyttä, sulkeeko tämä vaatimus pois sellaisen merkin käyttämisen, joka ei ole sama kuin rekisteröity tavaramerkki vaan hyvin samankaltainen kuin se?”
By the first question, the referring court seeks essentially to ascertain whether the use of the registered trade mark (simply, ‘the trade mark’) of a competitor in a comparative advertisement for the purpose of comparing the characteristics of the advertiser’s goods or services with those of the competitor’s goods or services falls within Article 5(1) (a) or (b) of Directive 89/104 where that use does not cause confusion or otherwise jeopardise the essential function of the trade mark, which is to guarantee the origin of the goods or services.
Ensimmäisellä ennakkoratkaisukysymyksellä kansallinen tuomioistuin pyrkii selvittämään, kuuluuko kilpailijan rekisteröidyn tavaramerkin (jäljempänä tavaramerkki) käyttö mainostajan tuotteiden tai palveluiden ominaisuuksien vertaamiseen kilpailijan tuotteiden tai palveluiden ominaisuuksiin vertailevassa mainonnassa direktiivin 89/104 5 artiklan 1 kohdan a tai b alakohdan soveltamisalaan, kun oletetaan, ettei kyseinen käyttö aiheuta sekaannusta eikä muulla tavoin vaaranna tavaramerkin keskeistä tehtävää, joka on taata tuotteen tai palvelun alkuperä.
Proceedings before the Court of Justice
Oikeudenkäyntimenettely
Pursuant to Article 23 of the Statute of the Court, O2, H3G and the Commission submitted written observations to the Court and their representatives also presented oral observations at the hearing held on 29 November 2007.
Yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 23 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimelle esittivät kirjallisia huomautuksia O2, H3G ja komissio, joiden edustajat esittivät lisäksi suullisia huomautuksia 29.11.2007 pidetyssä istunnossa.
It is scarcely necessary to point out first that, according to settled caselaw, a directive cannot of itself impose obligations on an individual and cannot therefore be relied upon as such against an individual but that, when applying domestic law, whether adopted before or after the directive, the national court which has to interpret that law must do so, as far as possible, in the light of the wording and the purpose of the directive so as to achieve the result it has in view and thereby comply with the third paragraph of Article 249 EC.
Aluksi on tuskin tarpeen muistuttaa, ettei direktiivillä sinänsä voida vakiintuneen oikeuskäytännön mukaisesti luoda velvoitteita yksityisille eikä siihen siis voida sellaisenaan yksityisiä vastaan vedota, mutta kansallista lainsäädäntöä soveltaessaan kansallisen tuomioistuimen, jonka tehtävänä kyseisen lainsäädännön tulkitseminen on – olipa kyse sitten direktiiviin nähden aikaisemmista tai myöhäisemmistä säädöksistä –, on tehtävä se mahdollisimman tarkasti direktiivin sanamuodon ja tarkoituksen mukaisesti direktiiville asetetun tuloksen saavuttamiseksi ja noudatettava siis EY:n perustamissopimuksen 249 artiklan kolmatta kohtaa.
8 That is the context in which the references to the provisions of Directives 89/104 and 84/450 are to be understood for the purposes of the present reference for a preliminary ruling.
8 Tämä on se näkökulma, josta viittaukset direktiivien 89/104 ja 84/450 säännöksiin tässä ennakkoratkaisumenettelyssä on ymmärrettävä.
A detailed reply to the question thus raised by the referring court would require an examination of the caselaw relating to Article 5(1)(a) and (b) of Directive 89/104, which does not appear, at least at first sight, to be at all consistent as to the conditions on which those provisions apply.
Kansallisen tuomioistuimen tällä tavalla asettaman kysymyksen mukainen vastaus edellyttäisi direktiivin 89/104 5 artiklan 1 kohdan a ja b alakohtaa koskevan oikeuskäytännön tarkastelua. Se ei ainakaan ensi sil mäyksellä näytä olevan kyseisten säännösten soveltamisedellytysten osalta täysin yhdenmukainen.
I note in particular, in this connection, the difficulty of reconciling the approach adopted by the Court in BMW, 10from which it seems to follow that the use by a third party of another’s trade mark, not to distinguish that party’s own goods or services but to distinguish the goods or services of the proprietor of the trade mark, does not of itself escape Article 5(1)(a) of Directive 89/104, with the approach adopted in more recent judgments, which tend rather to favour the opposite solution.
Viittaan tältä osin erityisesti vai keuteen sovittaa yhteen yhtäältä kantaa, jonka yhteisöjen tuomioistuin omaksui asiassa BMW antamassaan tuomiossa 10ja joka näyttäisi osoittavan, että jos kolmas käyttää toisen tavaramerkkiä ei omiensa vaan tavaramerkin haltijan tuotteiden tai palveluiden tunnistamiseen, tämä käyttö katsotaan sinänsä lähtökohtaisesti kuuluvaksi direktiivin 89/104 5 artiklan 1 kohdan a alakohdan soveltamisalaan, sekä toisaalta kantaa, jonka yhteisöjen tuomioistuin on omaksunut uudemmissa tuomioissaan, jotka antavat aihetta mieluumminkin päinvastaiseen johtopäätökseen.
In BMW, the Court held that the use in an advertisement of another’s trade mark to distinguish the goods of the proprietor of the trade mark as the subject of the services provided by the advertiser fell within the ambit of Article 5(1)(a) of Directive 89/104, subject to the provisions of Article 6 or Article 7 of that directive. 11
Asiassa BMW annetussa tuomiossa yhteisöjen tuomioistuin katsoi, että jollei direktiivin 89/104 6 tai 7 artiklan soveltamisesta muuta johdu, kyseisen direktiivin 5 artiklan 1 kohdan a alakohdan soveltamisalaan kuuluu toiselle kuuluvan tavaramerkin käyttö erottamaan tavaramerkin haltijan tuotteet mainostajan tarjoamien palveluiden kohteeksi. 11
In raising the abovementioned question, the referring court probably expected the Court to clarify the conditions on which the provisions of Article 5(1)(a) and (b) of Direct ive 89/104 apply and to explain in particular whether the prohibitions contained in those provisions apply even when the use in an advertisement of a sign identical or similar to another’s trade mark is intended not to distinguish the advertiser’s goods or services but to distinguish the goods or services of the proprietor of that trade mark. 9
Edellä mainitun ennakkoratkaisukysymyksen esittänyt kansallinen tuomioistuin todennäköisesti odottaa, että yhteisöjen tuomioistuin selventäisi direktiivin 89/104 5 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdan säännösten soveltamisen edellytyksiä ja erityisesti sitä, pätevätkö näihin säännöksiin sisältyvät kiellot myös silloin, kun merkkiä, joka on sama tai samankaltainen kuin toisen tavaramerkki, ei mainoksessa käytetä mainostajan vaan kyseisen tavaramerkin haltijan tuotteiden tai palveluiden erottamiseen. 9
In Hölterhoff, 12the Court held that the proprietor of a trade mark cannot rely on his exclusive right under Article 5(1) of Directive 89/104 where a third party, in the
Asiassa Hölterhoff antamassaan tuo -miossa 12yhteisöjen tuomioistuin sulki pois mahdollisuuden, että tavaramerkin haltija voisi vedota direktiivin 89/104 5 artiklan 1 kohtaan perustuvaan yksinoikeuteensa siinä
11 — BMW, paragraph 38.
11 – Em. asia BMW, tuomion 38 kohta.
The services in question were the sale of second-hand BMW cars and the repair and maintenance of BMWs.
Kyseessä oli käytettyjen BMW-autojen myynti ja BMW-autojen korjaus- ja huoltopalvelu.
9 — In examining the first question referred I shall pass over the fact that the reference to Article 5(1)(a) of Directive 89/104 appears to be irrelevant in the present case, since the only point now at issue in this case is the use in the advertisement at issue of signs (the bubbles images) which are not identical but similar to O2’s trade marks.
9 – Jätän ensimmäistä ennakkoratkaisukysymystä tarkastellessani huomiotta sen tosiseikan, ettei viittaus direktiivin 89/104 5 artiklan 1 kohdan a alakohtaan vaikuta nyt käsiteltävänä olevassa asiassa merkitykselliseltä, kun otetaan huomioon, että kiista koskee enää ainoastaan sellaisten merkkien (kuplien kuvat) käyttöä riidanalaisessa mainoksessa, jotka eivät ole samoja, vaan ainoastaan samankaltaisia kuin O2:n tavaramerkit.
12 — Case C-2/00 [2002] ECR I-4187, paragraph 17.
12 – Asia C-2/00, tuomio 14.5.2002 (Kok. 2002, s. I-4187, 17 kohta).