natgillin/translations-raw huggingface dataset:
An official veterinarian must verify and certify that the animals are fit for the intended journey in compliance with Directive 91/628, that the means of transport by which the animals are to leave the customs territory of the Community complies with that directive and that provisions have been made for the care of the animals during the journey in accordance with the directive.
Virallisen eläinlääkärin on tarkastettava ja varmennettava, että eläimet suoriutuvat matkasta direktiivin 91/628 säännösten mukaisesti, että kuljetusväline, jossa elävät eläimet poistuvat yhteisön tullialueelta, on kyseisen direktiivin säännösten mukainen ja että eläimiä on varauduttu hoitamaan matkan aikana mainitun direktiivin säännösten mukaisesti.
Under Article 5(2) of Regulation No 615/98, applications for the payment of export refunds must be supplemented by proof that Article 1 of that regulation has been complied with, such proof to be furnished by the production of the control copy T 5 and the report drawn up by a control agency, together with the veterinary certificate.
Asetuksen N:o 615/98 5 artiklan 2 kohdan nojalla vientituen maksuhakemukseen on liitettävä todistus siitä, että kyseisen asetuksen 1 artiklan säännöksiä on noudatettu, ja tämä todistus esitetään T 5 ­valvontakappaleella ja tarkastuksen suorittaneen yhtiön valvontakertomuksella, johon on liitetty eläinlääkärin todistus.
Article 5(3) of Regulation No 615/98 provides, however, that the export refund is not to be paid for animals which died during transport or for animals for which
Asetuksen N:o 615/98 5 artiklan 3 kohdassa säädetään kuitenkin, että vientitukea ei makseta kuljetuksen aikana kuolleista eläimistä eikä eläimistä, joiden osalta
Article 3(1) of Directive 91/628 provides that the Member States are to ensure that travelling times and rest periods as well as feeding and watering intervals comply with those laid down in Chapter VII of the Annex to the directive.
Direktiivin 91/628 3 artiklan 1 kohdassa säädetään, että jäsenvaltiot valvovat, että matkan ja lepojaksojen kesto sekä ruokinnan ja juottamisen välillä olevat jaksot ovat kyseisen direktiivin liitteessä olevan VII luvun mukaisia.
In the case of transport by road of live bovine animals, point 48(4)(d) of Chapter VII of the Annex to Directive 91/628 requires a sufficient rest period of at least one hour to be given after 14 hours of travel.
Elävien nautaeläinten maatiekuljetusten osalta direktiivin 91/628 liitteessä olevassa VII luvun 48 jakson 4 kohdan d alakohdassa edellytetään riittävää, vähintään yhden tunnin pituista lepoa 14 tunnin kuljetuksen jälkeen.
After that rest period, the animals may be transported for a further 14 hours.
Tämän levon jälkeen kuljetusta voidaan jatkaa 14 tuntia.
The maximum transport time is therefore set at 29 hours.
Kuljetuksen enimmäiskestoksi on siten vahvistettu 29 tuntia.
However, point 48(8) provides that, in the interests of the animals, the journey time may be extended by two hours, taking account in particular of the proximity of the place of destination.
Mainitun 48 jakson 8 kohdassa säädetään kuitenkin, että matkan kestoa voidaan eläinten vuoksi pidentää kahdella tunnilla erityisesti, jos kuljetuksen määränpää on lähellä.
In accordance with point 48(5) of Chapter VII of the Annex to Directive 91/628, the animals must be rested for a period of at least 24 hours after the journey time laid down.
Direktiivin 91/628 liitteessä olevan VII luvun 48 jakson 5 kohdan mukaan eläinten on vahvistetun ajan kestäneen matkan jälkeen annettava levätä vähintään 24 tuntia.
The disputes in the main proceedings and the questions referred for a preliminary ruling
Pääasiat ja ennakkoratkaisukysymykset
In the first case in the main proceedings, Viamex submitted a declaration to the Hauptzollamt Kiel covering the export of 35 live bovine animals to Lebanon. By
Ensimmäisessä pääasiassa Viamex on Hauptzollamt Kielissä ilmoittanut 35 elävän nautaeläimen viennistä Libanoniin. Hauptzollamt on 1.2.2001 tekemällään
VIAMEX AGRAR HANDEL AND ZVK notice of 1 February 2001, on the basis in particular of Articles 1 and 5(3) of Regulation No 615/98, the Hauptzollamt rejected Viamex’s application for an export refund on the ground that examination of the route plan submitted by that company showed that the 24-hour rest period required under point 48(5) of Chapter VII of the Annex to Directive 61/628 had not been complied with.
VIAMEX AGRAR HANDEL JA ZVK päätöksellä erityisesti asetuksen N:o 615/98 1 artiklan ja 5 artiklan 3 kohdan nojalla hylännyt Viamexin sille esittämän vientitukihakemuksen sillä perusteella, että kyseisen yhtiön esittämän reittisuunnitelman tarkastelun perusteella oli ilmeistä, ettei direktiivin 91/628 liitteessä olevassa VII luvun 48 jakson 5 kohdassa säädetty 24 tunnin pituinen lepojakso ollut toteutunut.
However, Viamex claimed that the failure to comply with that provision was due to the fact that the official veterinarian had instructed it to resume the journey before the 24-hour rest period had been observed.
Viamex väitti kuitenkin, että kyseisen säännöksen noudattamatta jättäminen johtui siitä, että virallinen eläinlääkäri oli määrännyt sen jatkamaan kuljetusta ennen 24 tunnin pituisen lepojakson täyttymistä.
The Hauptzollamt took the view that, notwithstanding that fact, Viamex should have been aware of the rest periods required under Directive 91/628.
Hauptzollamt katsoo, että tästä seikasta huolimatta Viamexin olisi pitänyt ottaa selvää direktiivissä 91/628 säädettyjen lepojaksojen kestosta.
Moreover, as a result of stops to record the details of an accident and for a heavy goods vehicle roadside check, Viamex failed to observe the maximum period for the second leg of the journey laid down in point 48(4)(d) of Chapter VII of the Annex to Directive 91/628.
Lisäksi kyseisen tuomioistuimen mukaan Viamex ei onnettomuuden tutkinnan ja raskaita ajoneuvoja koskevan tarkastuksen vuoksi ole noudattanut direktiivin 91/628 liitteessä olevassa VII luvun 48 jakson 4 kohdan d alakohdassa säädettyä kuljetuksen toisen vaiheen enimmäiskestoa.
In the second case in the main proceedings, ZVK submitted a declaration to the Hauptzollamt Bamberg covering the export of 32 live bovine animals to Egypt and applied for an export refund in that respect by way of advance payment, which the Hauptzollamt granted to it.
Toisessa pääasiassa ZVK ilmoitti Hauptzollamt Bambergille 32 elävän nautaeläimen viennistä Egyptiin ja haki tämän perusteella ennakkona vientitukea, jonka Hauptzoll­amt myönsi sille.
However, by amendment notice of 1 September 2003, the Hauptzollamt decided to seek repayment of that refund, increased by 10%, on the ground in particular that the animals had travelled for more than 14 hours in breach of Directive 91/628.
Hauptzollamt päätti kuitenkin 1.9.2003 tekemällään oikaisupäätöksellä vaatia kyseisen tuen ja 10 prosentin suuruisen koron takaisin maksua muun muassa sillä perusteella, että eläinten kuljetus oli direktiivin 91/628 säännösten vastaisesti kestänyt kauemmin kuin 14 tuntia.
The second leg of the journey had in fact lasted 15 hours and 45 minutes.
Kuljetuksen toinen vaihe oli nimittäin kestänyt 15 tuntia 45 minuuttia.
The fact that the second leg of the journey overran also has the result that ZVK breached the rule in point 48(5) of Chapter VII of the Annex to Direct ive 91/628, according to which, after a maximum journey time of 29 hours, animals must be unloaded, fed and watered and be rested for at least 24 hours.
Kuljetuksen toisen vaiheen ylittäessä enimmäiskeston pituuden tästä seurasi myös se, ettei ZVK ollut noudattanut direktiivin 91/628 liitteessä olevan VII luvun 48 jakson 5 kohdassa säädettyä sääntöä, jonka mukaan 29 tunnin pituisen kuljetuksen enimmäispituuden jälkeen eläimet on päästettävä ulos kuljetusajoneuvosta, ruokittava, juotettava ja niiden on annettava levätä vähintään 24 tuntia.
Since the objections made by Viamex and ZVK to the notices of the Hauptzollamt of 1 February 2001 and 1 September 2003 respectively were not upheld, those companies decided to appeal before the Finanzgericht (Finance Court) Hamburg, which, considering that the outcome of the two cases before it depends on the interpreta-
Koska Viamexin ja ZVK:n Hauptzollamtin 1.2.2001 ja 1.9.2003 tekemistä päätöksistä tekemiä oikaisuvaatimuksia ei hyväksytty, kyseiset yhtiöt päättivät nostaa kanteen Finanzgericht Hamburgissa, joka arvioituaan, että sen käsiteltäväksi saatetun kahden asian ratkaiseminen riippuu yhteisön oikeuden säännösten tulkinnasta, on
‘(1) Is Article 1 of Regulation … No 615/98 valid inasmuch as it links the grant of an export refund to compliance with Directive 91/628 …?
”1) Onko – – asetuksen N:o 615/98 1 artikla pätevä siltä osin kuin siinä asetetaan – – direktiivin 91/628 noudattaminen vientituen myöntämisen edellytykseksi?
(2) If the first question should be answered in the affirmative: Is Article 5(3) of Regulation No 615/98, according to which export refunds are not to be paid for animals for which the competent authority considers, in the light of all elements at its disposal concerning compliance with Article 1 of Regulation No 615/98, that Directive [91/628] was not complied with, compatible with the principle of proportionality?’
2) Mikäli edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi: Onko asetuksen N:o 615/98 5 artiklan 3 kohdan säännös, jonka mukaan vientitukea ei makseta eläimistä, joiden osalta toimivaltainen viranomainen arvioi saatavilla olevien muiden asetuksen N:o 615/98 1 artiklan noudattamista koskevien seikkojen perusteella, ettei – – direktiiviä [91/628] ole noudatettu, yhteensopiva suhteellisuusperiaatteen kanssa?”
By order of the President of the Court of Justice of 17 February 2006, Cases C-37/06 and C-58/06 were joined for the purposes of the written and oral procedure and of the judgment.
Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 17.2.2006 antamalla määräyksellä asiat C-37/06 ja C-58/06 yhdistettiin kirjallista ja suullista käsittelyä sekä tuomion antamista varten.
The questions referred for a preliminary ruling
Ennakkoratkaisukysymysten tarkastelu
By its first question, the Finanzgericht Hamburg asks in essence whether Article 1 of Regulation No 615/98 is valid inasmuch as it makes payment of export refunds for live
Ennakkoratkaisupyynnön esittänyt tuomioistuin tiedustelee ensimmäisellä kysymyksellään, onko asetuksen N:o 615/98 1 artikla pätevä siltä osin kuin siinä asetetaan
VIAMEX AGRAR HANDEL AND ZVK animals subject to compliance with Directive 91/628.
VIAMEX AGRAR HANDEL JA ZVK elävien eläinten vientituen maksamisen edellytykseksi direktiivin 91/628 noudattaminen.
In particular, the Finanzgericht Hamburg entertains doubts as to whether there is a link between the rules on export refunds, which fall within the common agricultural policy, and Community animalwelfare legislation.
Erityisesti ennakkoratkaisupyynnön esittänyt tuomioistuin pohtii yhteiseen maatalouspolitiikkaan kuuluvan vientitukijärjestelmän ja eläinten suojelua koskevan yhteisön oikeuden välisen yhteyden olemassaoloa.
Article 1 of Regulation No 615/98 laying down specific detailed rules of application for the export refund arrangements as regards the welfare of live bovine animals during transport provides that, for the application of the second subparagraph of Article 13(9) of Regulation No 805/68, the payment of export refunds for live bovine animals falling within heading 0102 of the Combined Nomenclature is to be subject to compliance with, inter alia, Directive 91/628.
Vientitukijärjestelmän soveltamista koskevista erityisistä yksityiskohtaisista säännöistä elävien nautaeläinten hyvinvoinnin osalta kuljetuksen aikana annetun asetuksen N:o 615/98 1 artiklassa säädetään, että asetuksen N:o 805/68 13 artiklan 9 kohdan toisen alakohdan mukaisesti yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen 0102 kuuluvien elävien nautaeläinten vientitukia maksettaessa on noudatettava muun muassa direktiivin 91/628 säännöksiä.
As the Advocate General observed at points 28 to 33 of his Opinion, it must be borne in mind, first, that the reference which is made by Article 1 of Regulation No 615/98 to Directive 91/628 and which links the rules on export refunds with the protection of animals during transport is a result of a choice made by the Council of the European Union in Regulation No 805/68, for which the Commission of the European Communities simply laid down the detailed implementing rules in Regulation No 615/98.
Kuten julkisasiamies on todennut ratkaisuehdotuksensa 28–33 kohdassa, syytä on ensinnäkin palauttaa mieleen, että tämä asetuksen N:o 615/98 1 artiklassa käytetty viittaus direktiiviin 91/628, joka liittyy vientitukijärjestelmään ja eläinten suojeluun kuljetuksen aikana, on seurausta Euroopan unionin neuvoston asetuksessa N:o 805/68 tekemästä valinnasta, ja Euroopan yhteisöjen komissio on asetuksessa N:o 615/98 ainoastaan täsmentänyt asetuksen N:o 805/68 soveltamista koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä.
The purpose of Article 1 of Regulation No 615/98 is to implement Article 13(9) of Regulation No 805/68, according to which the payment of export refunds for live animals is subject to compliance with provisions laid down in Community legislation concerning animal welfare and, in particular, the protection of animals during transport.
Asetuksen N:o 615/98 1 artiklan tavoitteena on panna täytäntöön asetuksen N:o 805/68 13 artiklan 9 kohta, jonka mukaan vientituen maksamisen edellytyksenä elävien eläinten osalta on yhteisön lainsäädännössä vahvistettujen, eläinten hyvinvointia ja erityisesti eläinten suojelua kuljetuksen aikana koskevien säännösten noudattaminen.
Article 13(9) was introduced in order to provide a remedy for practice in which account was not always taken of animal welfare during transport.
Mainittu 13 artiklan 9 kohta otettiin käyttöön parantamaan käytäntöä, jossa ei aina otettu huomioon eläinten hyvinvointia niiden kuljetuksen aikana.
It is apparent from the two recitals in the preamble to Regulation No 2634/97, which led to the insertion of the last subparagraph in Article 13(9) of Regulation No 805/68, that experience acquired in implementing Directive 91/628 had shown that the welfare of live animals was not always respected in animal exports and that it was necessary, for practical reasons, to entrust the Commission with the task of laying down detailed implementing rules for the application of the rules on this matter.
Asetuksen N:o 2634/97, jolla on lisätty asetuksen N:o 805/68 13 artiklan 9 kohdan viimeinen alakohta, johdantoosan kahdesta perustelukappaleesta nimittäin ilmenee, että direktiivin 91/628 täytäntöönpanossa saatu kokemus oli osoittanut, että elävien eläinten hyvinvointiin ei niiden viennissä aina kiinnitetty huomiota ja että käytännön syistä oli tarpeen antaa komission tehtäväksi vahvistaa asiaan liittyvät, soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt.
The fifth recital in the preamble to Regulation No 615/98 states in this regard that, in cases where it is established on the basis of the physical condition and/or state of health of a certain number of the animals in a consignment that the provisions on the protection of animals during transport have not been complied with, further measures should be taken which will act as an adequate deterrent and which should be applied uniformly.
Asetuksen N:o 615/98 viidennessä perustelukappaleessa täsmennetään tältä osin, että kun johonkin tavaralähetykseen kuuluvan tietyn suuruisen eläinryhmän kunto ja/tai terveydentila osoittaa, että eläinten suojelua kuljetuksen aikana koskevia sääntöjä ei ole noudatettu, on toteutettava lisätoimenpiteitä, jotka toimivat sopivana varoituksena ja joita sovelletaan yhtenäisesti.
Similar considerations, moreover, led the Community institutions to replace Directive 91/628 by Council Regulation (EC) No 1/2005 of 22 December 2004 on the protection of animals during transport and related operations and amending Directives 64/432/EEC and 93/119/EC and Regulation (EC) No 1255/97 (OJ 2005 L 3, p. 1).
Lisäksi samansisältöiset johtopäätökset ovat saaneet yhteisön toimielimet korvaamaan direktiivin 91/628 eläinten suojelusta kuljetuksen ja siihen liittyvien toimenpiteiden aikana sekä direktiivien 64/432/ETY ja 93/119/EY ja asetuksen (EY) N:o 1255/97 muuttamisesta 22.12.2004 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1/2005 (EUVL 2005, L 3, s. 1).
It should be noted, secondly, that the protection of animal welfare is a legitimate objective in the public interest, the importance of which was reflected, in particular, in the adoption by the Member States of the Protocol on protection and welfare of animals annexed to the Treaty establishing the European Community (OJ 1997 C 340, p.
Toiseksi on muistettava, että eläinten hyvinvoinnin turvaamisessa on kyse yleiseen etuun liittyvästä tavoitteesta, jonka tärkeyttä on ilmentänyt muun muassa jäsenvaltioiden allekirjoittama, Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetty eläinten suojelua ja hyvinvointia koskeva pöytäkirja (EYVL 1997, C 340, s.
110) and the signing by the Community of the European Convention for the protection of animals during international transport (revised) (Council Decision 2004/544/EC of 21 June 2004 on the signing of the European Convention for the protection of animals during international transport (revised), OJ 2004 L 241, p. 21).
110) tai se, että yhteisö on allekirjoittanut eläinten suojelemisesta kansainvälisten kuljetusten aikana tehdyn tarkistetun eurooppalaisen yleissopimuksen (eläinten suojelemisesta kansainvälisten kuljetusten aikana tehdyn tarkistetun eurooppalaisen yleissopimuksen allekirjoittamisesta 21.6.2004 tehty neuvoston päätös 2004/544/EY, EUVL L 124, s. 21).
The importance of that objective is also reflected in Declaration No 24 on the protection of animals annexed to the Final Act of the Treaty on European Union.
Kyseisen tavoitteen tärkeyttä heijastaa myös Euroopan unionista tehdyn sopimuksen päätösasiakirjan liitteenä oleva eläinsuojelusta annettu julistus N:o 24.
Moreover, the Court has held on a number of occasions that the interests of the Community include the health and protection of animals (Joined Cases 141/81 to 143/81 Holdijk and Others [1982] ECR 1299, paragraph 13, and Case 131/86
Yhteisöjen tuomioistuin on lisäksi useaan otteeseen maininnut intressin, joka yhteisöllä on eläinten terveyden ja suojelun osalta (yhdistetyt asiat 141/81–143/81,
In particular, it held that efforts to achieve objectives of the common agricultural policy cannot disregard requirements relating to the public interest such as the protection of the health and life of animals, requirements which the Community institutions must take into account in exercising their powers, in particular in relation to common organisations of the markets.
Se on erityisesti katsonut, että yhteisen maatalouspolitiikan tavoitteisiin pyrittäessä ei voida jättää ottamatta huomioon eläinten terveyden ja elämän suojelemisen kaltaisia yleisen edun mukaisia vaatimuksia, jotka yhteisön toimielinten on otettava huomioon toimivaltaansa käyttäessään ja erityisesti yhteisten markkinajärjestelyiden yhteydessä.
It follows that, by thus linking payment of export refunds for live bovine animals to compliance with Community animalwelfare legislation, the Community legislature seeks to uphold public-interest requirements and the pursuit of that objective cannot, of itself, lead to a finding that Article 1 of Regulation No 615/98 is invalid.
Tästä seuraa, että kun yhteisön lainsäätäjä on näin ollen liittänyt elävien nautaeläinten vientituen maksamisen eläinten hyvinvointia koskevan yhteisön lainsäädännön noudattamiseen, sen tarkoituksena on turvata yleisen edun vaatimuksia, ja tähän tavoitteeseen pyrkiminen ei voi sellaisenaan johtaa siihen, että asetuksen N:o 615/98 1 artikla todetaan pätemättömäksi.
The link thus made also has the advantage of ensuring that the Community budget does not finance exports made in breach of Community provisions on animal welfare.
Siten käytetyn viittauksen etuna on lisäksi se, että sillä taataan se, ettei yhteisön varoilla rahoiteta vientiä, joka tapahtuu eläinten hyvinvointia koskevien yhteisön säännösten vastaisesti.
However, the Finanzgericht Hamburg observes, in essence, that Regulation No 615/98 and Directive 91/628 pursue different objectives and that a regulation cannot thus refer in global terms to a directive which is, moreover, ‘regrettably vague’.
Ennakkoratkaisupyynnön esittänyt tuomioistuin huomauttaa kuitenkin, että asetuksella N:o 615/98 ja direktiivillä 91/628 pyritään erilaisiin tavoitteisiin ja ettei asetuksessa siten voida kokonaisvaltaisesti ja lisäksi ”valitettavan epätäsmällisesti” viitata johonkin direktiiviin.
It must be emphasised in this regard that the simple fact that payment of export refunds for live bovine animals is subject under Regulation No 615/98 to compliance with a number of conditions laid down in legislation pursuing objectives which are specific to that legislation cannot of itself be regarded as a ground of invalidity in relation to that regulation since, as was stated at paragraphs 22 to 24 above, objectives thus pursued are not only perfectly legitimate but also constitute obligations to which, under Community law, all the Member States and institutions are continuously and permanently subject in the formulation and implementation of the common agricultural policy.
Tältä osin on korostettava, että pelkästään sitä seikkaa, että elävien nautaeläinten vientituen maksaminen edellyttää asetuksen N:o 615/98 mukaan tiettyjen lainsäädännössä – jolla pyritään tälle lainsäädännölle ominaisiin tavoitteisiin – määriteltyjen edellytysten noudattamista, ei voida itsessään pitää perusteena mainitun asetuksen pätemättömyydelle, koska, kuten yhteisöjen tuomioistuin on tämän tuomion 22–24 kohdassa todennut, näin tavoitellut päämäärät ovat täysin oikeutettuja, ja lisäksi niissä on kyse velvoitteista, jotka yhteisön oikeuden nojalla koskevat jatkuvasti ja pysyvästi kaikkia jäsenvaltioita ja toimielimiä niiden laatiessa ja toteuttaessa yhteistä maatalouspolitiikkaa.
However, it cannot be precluded, in principle, that the provisions of a directive may be applicable by means of an express reference in a regulation to its provisions, provided that general principles of law and, in particular, the principle of legal certainty, are observed.
Lähtökohtaisesti ei kuitenkaan voida sulkea pois sitä, että, mikäli yleisten oikeusperiaatteiden ja erityisesti oikeusvarmuuden periaatteen noudattamisesta ei muuta johdu, jonkin direktiivin säännöksiä voidaan soveltaa sen nojalla, että asetuksessa on nimenomainen viittaus näihin direktiivin säännöksiin.
Moreover, the purpose of the general reference made by Regulation No 615/98 to Directive 91/628 is to ensure, for the purposes of the implementation of Article 13(9) of Regulation No 805/68, compliance with the relevant provisions of that directive on the welfare of live animals and, in particular, the protection of animals during transport.
Lisäksi on todettava, että asetuksessa N:o 615/98 direktiiviin 91/628 tehdyn yleisen viittauksen tavoitteena on taata asetuksen N:o 805/68 13 artiklan 9 kohdan soveltamiseksi kyseisen direktiivin kannalta keskeisten säännösten noudattaminen elävien eläinten hyvinvoinnin ja erityisesti eläinten suojelun osalta niiden kuljetuksen aikana.
That reference, which lays down the conditions for the grant of refunds, cannot therefore be interpreted as covering all the provisions in Directive 91/628 and, in particular, those provisions which have no connection with the principle objective pursued by that directive.
Mainittua viittausta, jolla vahvistetaan tuen myöntämisen edellytykset, ei voida näin ollen tulkita siten, että se koskee kaikkia direktiivin 91/628 säännöksiä ja erityisesti niitä, joilla ei ole yhteyttä mainitulla direktiivillä tavoitellun päämäärän kanssa.
Consequently, it cannot properly be held, as was submitted by the applicant in the main proceedings in Case C-58/06, that that reference is contrary to the principle of legal certainty in so far as it covers all the provisions of Directive 91/628.
Näin ollen ei voida tehokkaasti väittää, kuten pääasian kantaja on tehnyt asiassa C-58/06, että mainittu viittaus olisi oikeusvarmuuden periaatteen vastainen, koska se koskee kaikkia direktiivin 91/628 säännöksiä.