natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In such cases the Court has held that there was no genuine dispute or that the dispute which gave rise to the question referred for a preliminary ruling no longer existed, since there was not or was no longer a dispute between the parties.
Tällaisissa tapauksissa yhteisöjen tuo -mioistuin on katsonut, että todellista oikeusriitaa ei ollut tai että ennakkoratkaisupyyntöön johtanutta oikeusriitaa ei enää ollut, koska asianosaisten välillä ei ollut tai ei enää ollut riitaa.
However, I am of the opinion that in the case in the main proceedings the condition requiring the existence of a dispute pending before the national court is not satisfied.
On siis täysin selvää, että Regeringsrätten on EY 234 artiklassa tarkoitettu kansallinen tuomioistuin.
I note that, in the main proceedings, it is common ground that all the parties, that is to say, Gourmet Classic, the Skatterättsnämnden and the Skatteverket are in agreement as to the solution to be adopted.
Pääasiassa on kuitenkin kiistatonta, että kaikki osapuolet eli Gourmet Classic, Skatterättsnämnden ja Skatteverket ovat yksimielisiä annettavasta ratkaisusta.
First of all, it should be pointed out that ‘dispute’ is defined as ‘une contestation
Katson sen sijaan, että pääasiassa edellytys, joka koskee kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan oikeusriidan olemassaoloa, ei täyty.
18 — A controversy which may give rise to legal proceedings, where that controversy must be understood as a difference of opinion. See, Le Petit Robert — Dictionnaire de la langue française, Dictionnaires Le Robert, Paris 2004.
18 – Ranskankielisen määritelmän ja termien osalta ks. Le Petit Robert – Dictionnaire de la langue française, Dictionnaires Le Robert, Paris, 2004.
See, also, Case C-200/98 X and Y [1999] ECR I-8261, paragraphs 16 and 17.
Ks. myös asia C-200/98, X ja Y, tuomio 18.11.1999 (Kok. 1999, s. I-8261, 16 ja 17 kohta).
19 — See Foglia.20 — See judgment in García Blanco, paragraphs 29 to 31.
19 – Ks. em. asia Foglia.20 – Ks. em. asia García Blanco, tuomion 29–31 kohta.
It is clear from the order for reference that Gourmet Classic asked the Skatterättsnämnden for confirmation that the cooking wine would not be subject to excise duty on alcohol since, in Gourmet Classic’s view, it is one of the exceptions laid down in Article 27(1)(f) of Directive 92/83, repeated in point 5 of the first subparagraph of Paragraph 7 of the LAS. 21
Ennakkoratkaisupyynnön esittämisestä tehdystä päätöksestä ilmenee, että Gourmet Classic pyysi Skatterättsnämndeniltä vahvistusta siitä, että ruoanlaittoviinistä ei kanneta alkoholin valmisteveroa, koska se kuuluu Gourmet Classicin mukaan direktiivin 92/83 27 artiklan 1 kohdan f alakohdassa, joka toistetaan LAS:n 7 §:n 1 momentin 5 kohdassa, säädettyjen vapautusten soveltamisalaan. 21
It is not the first time that the Regeringsrätten has asked the Court about a dispute in the main proceedings concerning an opinion of the Skatterättsnämnden.
Tämä ei ole ensimmäinen kerta, kun Regeringsrätten tiedustelee yhteisöjen tuo -mioistuimelta kansallisen tuomioistuimen käsiteltävänä olevasta asiasta, joka koskee Skatterättsnämndenin ennakkotietoa.
24In the earlier cases, the Court held that it had jurisdiction to rule on questions referred for a preliminary ruling by the Regeringsrätten, in accordance with the caselaw in Victoria Film, cited above.
24Näissä aikaisemmissa asioissa yhteisöjen tuomioistuin katsoi, että sillä oli toimivalta lausua Regeringsrättenin esittämistä ennakkoratkaisukysymyksistä edellä mai -nitun Victoria Film -oikeuskäytäntönsä mukaisesti.
In those cases, an appeal was brought before the Regeringsrätten against a preliminary opinion of the Skatterättsnämnden and it was therefore required to give a ruling in order to decide the dispute. 25
Kyseisissä asioissa Regeringsrättenin käsiteltäväksi oli saatettu valitus Skatterättsnämndenin ennakkotietoa vastaan, joten sitä oli pyydetty ratkaisemaan oikeusriita, jotta tuomioistuin voi tehdä päätöksen asiassa. 25
Furthermore, the Skatterättsnämnden adopted an opinion in accordance with the observations made by the two parties. 23
Lisäksi Skatterättsnämnden antoi ennakkotiedon, joka oli samansuuntainen kuin kahden asianosaisen huomautukset. 23
It is true that in Leclerc-Siplec 26the Court held that it had jurisdiction even though the defendant in the main proceedings was in complete agreement with the applicant. 27
On toki niin, että asiassa Leclerc-Siplec 9.2.1995 antamassaan tuomiossa 26yhtei-
However, it should be pointed out that in Leclerc-Siplec, at the time the main proceedings began, a genuine dispute existed
On kuitenkin huomattava, että edellä mainitussa asiassa Leclerc-Siplec pääasian oikeudenkäynnin alkaessa asianosaisten
It is clear from those facts that there is no difference of opinion between the parties and therefore there is no dispute before the national court.
Näistä seikoista ilmenee selvästi, että asianosaiset eivät ole erimielisiä ja näin ollen että kansallisessa tuomioistuimessa ei ole vireillä oikeusriitaa.
In other words, in my view, the national court is asking the Court of Justice to give an advisory opinion.
Toisin sanoen minun mielestäni tämä tuomioistuin pyytää yhteisöjen tuomioistuimelta neuvoa-antavaa lausuntoa.
between the parties.
välillä oli todellinen riita.
TF1 Publicité and M6 Publicité refused to broadcast an advertising message on fuel distribution at Leclerc supermarkets.
TF1 Publicité- ja M6 Publicité -yhtiöt olivat nimittäin kieltäytyneet lähettämästä mainosta polttoaineen jakelusta Leclerc-valintamyymälöissä.
The import company Édouard Leclerc-Siplec therefore brought an action against those two companies before the Tribunal de Commerce Paris (France). 28
Maahantuojayritys Édouard Leclerc-Siplec oli näin ollen haastanut nämä kaksi yhtiötä Pariisin (Ranska) tribunal de commerceen. 28
The Court stated in Meilicke 30that the spirit of cooperation which must prevail in the preliminary ruling procedure requires the national court to have regard to the function entrusted to the Court of Justice.
Yhteisöjen tuomioistuin kuitenkin täsmensi asiassa Meilicke 16.7.1992 antamassaan tuomiossa, 30että yhteistyön henki, jonka on vallittava ennakkoratkaisumenettelyn yhteydessä, merkitsee sitä, että kansallinen tuomioistuin omalta osaltaan ottaa huomioon yhteisöjen tuomioistuimen tehtävän.
31That function does not consist in giving advisory opinions, but in fulfilling a requirement inherent in the effective resolution of a dispute. 32
31 Tämä tehtävä ei ole neuvoa-antavien lausuntojen vaan sellaisten ratkaisujen antaminen, jotka ovat objektiivisesti tarpeellisia oikeusriidan tehokkaaksi ratkaisemiseksi. 32
In this case the basis of the proceedings is not a dispute between the parties, but a request for confirmation of an opinion with respect to which the parties are in agreement.
Esillä olevassa asiassa oikeudenkäynnin taustalla ei ole asianosaisten erimielisyys vaan vaatimus sellaisen ennakkotiedon vahvistamisesta, josta asianosaiset ovat yksimielisiä.
A special feature of these proceedings is that the Skatteverket may bring an appeal before the Regeringsrätten about an opinion adopted by the Skatterättsnämnden, even if the appeal seeks confirmation of that opinion.
Pääasian oikeudenkäynnissä on se erikoisuus, että Skatteverket voi tehdä Skatterättsnämndenin ennakkotiedosta valituksen Regeringrätteniin, vaikka tämän valituksen tarkoituksena olisi kyseisen ennakkotiedon vahvistaminen.
Therefore, this case concerns not a fictitious or artificial dispute, as in Foglia or Bacardi-Martini and Cellier des Dauphins, 29
Esillä olevassa asiassa ei siis ole kyse fiktiivisestä tai keinotekoisesta riidasta, kuten edellä mainitussa asiassa Foglia annetussa tuomiossa tai asiassa Bacardi-Martini ja Cellier des Dauphins 21.1.2003 annetussa tuomiossa, 29vaan ennakkotiedon vahvistamisvaatimuksesta ilman oikeusriitaa.
In my view, to accept that the Court has jurisdiction in a case such as that before me is to distort the objective pursued by Article 234 EC and disregard the conditions for bringing an action before the Court under that article to the effect that there must be a dispute and that the question referred for a preliminary ruling must be justified by the need to resolve a genuine controversy.
Mielestäni sillä, että yhteisöjen tuomioistuimen toimivalta hyväksyttäisiin esillä olevan kaltaisessa asiassa, merkitsisi EY 234 artiklan tavoitteen muuttamista ja niiden edellytysten sivuuttamista, joiden mukaan asian saattaminen yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi tämän artiklan puitteissa edellyttää oikeusriidan olemassaoloa ja merkitsee, että ennakkoratkaisukysymys on perusteltu tarpeella saada ratkaisu todelliseen oikeusriitaan.
Further, even assuming that the Regeringsrätten were to adopt a position contrary to the position of the Skatterättsnämnden and all the parties to the main proceedings, Gourmet Classic could, if necessary, challenge the decision to make it liable to pay
Lisään, että jopa olettaen, että Regeringsrätten omaksuu lopulta kannan, joka on ristiriidassa Skatterättsnämndenin ja pääasian asianosaisten kannan kanssa, Gourmet Classic voi tarvittaessa riitauttaa kansallisessa tuomioistuimessa päätöksen, jolla sille
The national court further states in its order that the case was brought before it with a view to ‘creating a precedent’ on the issue of the exemption of cooking wine from excise duty and to make it of general application.
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin selittää lisäksi pyynnössään, että asia on saatettu sen käsiteltäväksi, jotta ”saataisiin prejudikaatti” kysymyksessä, joka koskee ruoanlaittoviinin vapauttamista valmisteveroista, ja jotta tämä kysymys olisi soveltamisalaltaan yleinen.
In light of all of those factors, I am of the opinion that the Court does not have jurisdiction to give a ruling on the question referred by the Regeringsrätten.
Edellä esitetyn perusteella katson, että yhteisöjen tuomioistuimella ei ole toimivaltaa lausua Regeringsrättenin esittämästä kysymyksestä.
Having regard to all of the foregoing considerations, I consider that the Court should hold that it lacks jurisdiction to give a ruling on the question referred by the Regeringsrätten.
Edellä esitetyn perusteella ehdotan, että yhteisöjen tuomioistuin toteaa, että sillä ei ole toimivaltaa lausua Regeringsrättenin esittämästä ennakkoratkaisukysymyksestä.
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Regeringsrätten (Sweden), made by decision of 9 November 2006, received at the Court on 16 November 2006, in the proceedings
Asiassa C-458/06, jossa on kyse EY 234 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Regeringsrätten (Ruotsi) on esittänyt 9.11.2006 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 16.11.2006, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa
THE COURT (Fourth Chamber), composed of K. Lenaerts, President of Chamber, R. Silva de Lapuerta (Rapporteur), E. Juhász, J. Malenovský and T. von Danwitz, Judges,
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja K. Lenaerts sekä tuomarit R. Silva de Lapuerta (esittelevä tuomari), E. Juhász, J. Malenovský ja T. von Danwitz,
Advocate General: Y. Bot, Registrar: R. Grass, having regard to the written procedure, after considering the observations submitted on behalf of:
GOURMET CLASSIC julkisasiamies: Y. Bot, kirjaaja: R. Grass, ottaen huomioon kirjallisessa käsittelyssä esitetyn, ottaen huomioon huomautukset, jotka sille ovat esittäneet
— the Portuguese Government, by L.I. Fernandes and Â.
– Portugalin hallitus, asiamiehinään L. I. Fernandes ja Â. Seiça Neves,
— the Commission of the European Communities, by W. Mölls and K. Simonsson, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 3 April 2008,
– Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään W. Mölls ja K. Simonsson,
This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of the first indent of Article 20 of Council Directive 92/83/EEC of 19 October 1992 on the harmonisation of the structures of excise duties on alcohol and alcoholic beverages (OJ 1992 L 316, p. 21).
Ennakkoratkaisupyyntö koskee alkoholin ja alkoholijuomien valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistamisesta 19.10.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/83/ETY (EYVL L 316, s. 21) 20 artiklan ensimmäisen luetelmakohdan tulkintaa.
The reference was made in the context of an appeal brought by the Skatteverket (Swedish tax administration) before the Regeringsrätten (Supreme Administrative Court), seeking confirmation of a preliminary opinion of the Skatterättsnämnden (Swedish Revenue Law Commission) concerning the taxation of alcohol contained in cooking wine.
Tämä pyyntö on esitetty sellaisen valituksen yhteydessä, jonka Skatteverket (Ruotsin verohallinto) on tehnyt Regeringsrätteniin, jotta tämä vahvistaisi Skatterättsnämndenin (keskusverolautakunta) ennakkotiedon, joka koski ruoanlaittoviinin sisältämän alkoholin verojärjestelmää.
Article 20 of Directive 92/83 provides:
Direktiivin 92/83 20 artiklassa säädetään seuraavaa:
‘For the purposes of this Directive the term ‘ethyl alcohol’ covers:
”Tässä direktiivissä etyylialkoholilla tarkoitetaan:
— all products with an actual alcoholic strength by volume exceeding 1.2% volume which fall within CN [headings] 2207 and 2208, even when those products form part of a product which falls within another chapter of the CN,
– kaikkia CN-koodeihin 2207 ja 2208 kuuluvia tuotteita, joiden todellinen alkoholipitoisuus on suurempi kuin 1,2 tilavuusprosenttia, mukaan lukien tuotteet, jotka muodostavat osan muuhun yhdistetyn nimikkeistön ryhmään kuuluvasta tuotteesta,
Article 27(1)(f) of the directive provides:
Kyseisen direktiivin 27 artiklan 1 kohdan f alakohdassa säädetään seuraavaa:
‘Member States shall exempt the products covered by this Directive from the harmonised excise duty under conditions which they shall lay down for the purpose of ensuring the correct and straightforward application of such exemptions and of preventing any evasion, avoidance or abuse:
”Jäsenvaltioiden on vapautettava tässä direktiivissä tarkoitetut tuotteet yhdenmukaistetusta valmisteverosta edellytyksin, jotka niiden on vahvistettava näiden valmisteverovapautuksien oikean ja välittömän soveltamisen varmistamiseksi sekä veropetosten, veron kiertämisen tai muiden väärinkäytösten torjumiseksi, kun nämä tuotteet on:
(f) when used directly or as a constituent of semi-finished products for the production of foodstuffs, filled or otherwise, provided that in each case the alcoholic content does not exceed 8.5 litres of pure alcohol per 100 kg of the product for chocolates, and 5 litres of pure alcohol per 100 kg of the product for other products.’
– – f) tarkoitettu käytettäviksi sellaisinaan tai puolivalmisteiden ainesosina täytettyjen tai muiden elintarvikkeiden valmistukseen, jos alkoholipitoisuus on kulloinkin enintään 8,5 litraa puhdasta alkoholia 100 kilogrammassa suklaan valmistukseen tarkoitettua tuotetta ja enintään 5 litraa puhdasta alkoholia 100 kilogrammassa muiden tuotteiden valmistukseen tarkoitettua tuotetta.”
In Sweden, the taxation of alcohol and various types of alcoholic drinks is regulated by the Law (lagen (1994:1564) om alkoholskatt (SFS 1994, No 1564); ‘the LAS’) on excise duty on alcohol.
Ruotsissa alkoholin ja erityyppisten alkoholijuomien verotusta säännellään alkoholiverosta annetulla lailla (1994:1564) (lagen (1994:1564) om alkoholskatt, jäljempänä LAS).
Under Paragraph 1(1) of the LAS, alcohol excise duty is payable on beer, wine and other fermented beverages, intermediate products and ethyl alcohol, which are produced in Sweden, brought or taken from another Member State of the European Union or imported from a nonmember State.
Kyseisen lain 1 §:n 1 momentin nojalla alkoholin valmisteveroa on maksettava Ruotsissa valmistettavasta, toisesta Euroopan unionin jäsenvaltiosta tuotavasta tai vastaanotettavasta taikka kolmannesta valtiosta tuotavasta oluesta, viinistä ja muista käymisen avulla valmistetuista juomista, välituotteista sekä etyylialkoholista.
Under Paragraph 6 of the LAS, excise duty on ethyl alcohol is payable on products covered by CN headings 2207 and 2208 with an alcoholic strength exceeding 1.2% by volume, even when those products form part of a product which falls within another chapter of the Combined Nomenclature.
LAS:n 6 §:ssä säädetään, että etyylialkoholin osalta valmisteveroa on maksettava tuotteista, jotka kuuluvat CN-koodeihin 2207 ja 2208 ja joiden alkoholipitoisuus ylittää 1,2 tilavuusprosenttia, myös siinä tapauksessa, että ne ovat osa muuhun yhdistetyn nimikkeistön ryhmään kuuluvaa tuotetta.
Under Paragraph 7(1)(5) of the LAS, no excise duty is payable on products which are used directly in foodstuffs or as a constituent of semi-finished products for the production of foodstuffs, filled or otherwise, provided that, in each case, the alcohol content does not exceed 8.5 litres of pure alcohol per 100 kg of the product for chocolates and 5 litres of pure alcohol per 100 kg of the product for other foodstuffs.
LAS:n 7 §:n 1 momentin 5 kohdan mukaan valmisteveroa ei makseta tuotteista, joita käytetään sellaisinaan elintarvikkeissa tai puolivalmisteiden ainesosina täytettyjen tai muiden elintarvikkeiden valmistukseen, jos alkoholipitoisuus on kulloinkin enintään 8,5 litraa puhdasta alkoholia 100 kg:ssa suklaan valmistukseen tarkoitettua tuotetta ja enintään 5 litraa puhdasta alkoholia 100 kg:ssa muiden tuotteiden valmistukseen tarkoitettua tuotetta kohden.
Wishing to market cooking wine in Sweden and to know how it would be taxed, Gourmet Classic Ltd (‘Gourmet’) applied for a preliminary opinion from the Skatterättsnämnden.
Gourmet Classic (jäljempänä Gourmet), joka halusi myydä ruoanlaittoviiniä Ruotsissa ja selvittää siihen sovellettavan verojärjestelmän, pyysi ennakkotietoa Skatterättsnämndeniltä.
In support of its application, Gourmet contended that cooking wine falls within the exemption provided for in Article 27(1)(f) of Directive 92/83 and Paragraph 7(1)(5) of the LAS.
Pyyntönsä tueksi Gourmet väitti, että ruoanlaittoviiniin sovelletaan direktiivin 92/83 27 artiklan 1 kohdan f alakohdassa ja LAS:n 7 §:n 1 momentin 5 kohdassa säädettyä vapautusta.
In the same proceedings, the Skatteverket submitted that cooking wine is subject to excise duty but can be exempted under Paragraph 7(1)(5) of the LAS.
Samassa menettelyssä Skatteverket väitti, että ruoanlaittoviinistä kannetaan valmisteveroa, mutta siihen voidaan soveltaa LAS:n 7 §:n 1 momentin 5 kohdassa säädettyä vapautusta.
In its preliminary opinion, the Skatterättsnämnden came to the conclusion that although cooking wine is, in principle, subject to excise duty, since it is a foodstuff it is exempt from such duty under Article 27(1)(f) of Directive 92/83.
Ennakkotiedossaan Skatterättsnämnden katsoi, että vaikka ruoanlaittoviinistä kannetaan periaatteessa valmisteveroa, se on elintarvikkeena vapautettu näistä veroista direktiivin 92/83 27 artiklan 1 kohdan f alakohdan nojalla.
However, the President of the Skatterättsnämnden issued a dissenting opinion according to which cooking wine does not fall within the scope of the LAS.
Skatterättsnämndenin puheenjohtaja esitti kuitenkin eriävän mielipiteen, jonka mukaan ruoanlaittoviini ei kuulu LAS:n soveltamisalaan.
The Skatteverket appealed against the preliminary opinion of the Skatterättsnämnden to the referring court, seeking confirmation of the opinion.
Skatteverket valitti Skatterättsnämndenin ennakkotiedosta ennakkoratkaisupyynnön esittäneeseen tuomioistuimeen ja vaati tämän tiedon vahvistamista.
In that regard, the referring court points out that the main proceedings have the peculiarity that, in order to establish a precedent in taxation matters, the Skatteverket may appeal from a preliminary opinion of the Skatterättsnämnden, inter alia to request confirmation, even if that opinion is not disputed by the parties concerned.
Kyseinen tuomioistuin totesi tämän osalta, että pääasialle on ominaista se, että ennakkotapauksen saamiseksi verotuksen alalla Skatteverket voi valittaa Skatterättsnämndenin ennakkotiedosta ja esimerkiksi pyytää sen vahvistamista myös tilanteessa, jossa ennakkotieto on sinänsä molempien asianosaisten vaatimusten mukainen.
In the main proceedings, the referring court considers that, in order to rule on the application by the Skatteverket, it is necessary to determine whether cooking wine contains ethyl alcohol within the meaning of the first indent of Article 20 of Directive 92/83.
Pääasiassa kyseinen tuomioistuin katsoo, että jotta Skatteverketin pyynnöstä voidaan lausua, on määritettävä, sisältääkö ruoanlaittoviini direktiivin 92/83 20 artiklan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitettua etyylialkoholia.
In those circumstances the Regeringsrätten decided to stay the proceedings and to refer the following question to the Court of Justice for a preliminary ruling:
Tässä tilanteessa Regeringsrätten on päättänyt lykätä asian käsittelyä ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle seuraavan ennakkoratkaisukysymyksen:
‘Is the alcohol contained in cooking wine to be classified as ethyl alcohol as referred to in the first indent of Article 20 of Directive [92/83] …?’
”Onko ruoanlaittoviinin sisältämä alkoholi luokiteltava – – direktiivin 92/83 – – 20 artiklan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitetuksi etyylialkoholiksi?”
In view of the circumstances in which the Regeringsrätten referred its question for a preliminary ruling, it is necessary to rehearse and clarify a number of principles concerning the jurisdiction of the Court under Article 234 EC.
Kun otetaan huomioon asiayhteys, jossa Regeringsrätten on esittänyt ennakkoratkaisukysymyksen, on tarpeen muistuttaa muutamista yhteisöjen tuomioistuimen EY 234 artiklan mukaiseen toimivaltaan liittyvistä periaatteista ja täsmentää niitä.
Pursuant to the second and third paragraphs of Article 234 EC, where a question on the interpretation of the EC Treaty or of subordinate acts of the institutions of the
EY 234 artiklan toisessa ja kolmannessa kohdassa määrätään, että jos EY:n perustamissopimuksen tai Euroopan yhteisön toimielinten antaman johdannaisen oikeu- den tulkintakysymys tulee esille jäsenvaltion kansallisessa tuomioistuimessa, tämä
In particular, the obligation to refer imposed by the third paragraph of Article 234 EC is based on cooperation, established with a view to ensuring the proper application and uniform interpretation of Community law in all the Member States, between national courts, in their capacity as courts responsible for the application of Community law, and the Court of Justice.
Erityisesti EY 234 artiklan kolmannessa kohdassa määrätty velvollisuus ennakkoratkaisupyynnön esittämiseen on osa yhteisön oikeutta soveltavien kansallisten tuomioistuinten ja yhteisöjen tuomioistuimen yhteistyötä, jonka avulla pyritään siihen, että yhteisön oikeutta sovellettaisiin oikein ja tulkittaisiin yhtenäisesti kaikissa jäsenvaltioissa.
However, the Court has held that, in exceptional circumstances, it can examine the conditions in which the case was referred to it by the national court, in order to assess whether it has jurisdiction.
Yhteisöjen tuomioistuin on kuitenkin katsonut, että oman toimivaltaisuutensa arvioimiseksi sen on poikkeustapauksissa tutkittava ne olosuhteet, joiden vallitessa kansallinen tuomioistuin esitti ennakkoratkaisukysymyksen.