natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Compared to the previous planning period, INTERREG IIA is characterised by some specific features:
Edelliseen ohjelmakauteen verrattuna Interreg II A -aloitteella oli seuraavia erityispiirteitä:
• Due to the EU accession of Austria, Sweden and Finland, the number of internal and external borders has increased.
• Unionin sisäiset ja ulkoiset rajat lisääntyivät Itävallan, Ruotsin ja Suomen liittyessä EU:n jäseniksi.
Therefore, INTERREG IIA incorporated for the first time all border regions along the internal and external borders of the EU: 35 programmes related to internal EU borders and 24 concerned the external borders of the EU (Central European Countries, Russia, Norway.
Interreg II A:han osallistuivatkin ensi kertaa EU:n kaikki sisä-ja ulkoraja-alueet: 35 ohjelmaa koski EU:n sisärajoja ja 24 ohjelmaa EU:n ulkorajoja (Keski-Euroopan valtioiden, Venäjän.
Switzerland. Cyprus. Morocco).
Norjan. Sveitsin.
• A second factor in the significant expansion of INTERREG IIA is the stronger emphasis on cooperation across maritime borders.
• Lisäksi Interreg II A laajeni huomattavasti sen vuoksi, että yhteistyölle merirajojen yli annettiin aiempaa enemmän painoarvoa.
A total of 16 maritime Operational Programmes were supported under INTERREG IIA compared to just four under INTERREG I. Most of these programmes (11) relate to internal EU borders.
Interreg II A -aloitteessa tuettiin yhteensä 16:ta toimenpideohjelmaa, jotka koskivat merialueita, kun Interreg I -aloitteessa tällaisia ohjelmia oli vain neljä. Useimmat ohjelmista (11) koskivat EU:n sisärajoja.
• EU funds for Operational Programmes in some Objective 1 regions exceed €100 million with Spain/Portugal (€552 million) and Greece/external borders (€310 million) as the largest.
• Eräiden tavoite 1 ­alueiden toimenpideohjelmiin myönnettiin yli 100 miljoonan euron EU­rahoitus. Eniten tukea myönnettiin Espanjan ja Portugalin raja­alueelle (552 miljoonaa euroa) ja unionin ulkorajoille Kreikassa (310 miljoonaa euroa).
Overall, the 59 operational programmes vary in their financial assistance, for example, 30 programmes receive between 5 and 25 million EURO.
Kaiken kaikkiaan rahoitustuen määrä vaihteli: 59 toimenpideohjelmasta 30 sai tukea 5­25 miljoonaa euroa.
It is important to note that most of the largest programmes are "national" programmes that cover the whole of a national border.
On tärkeää huomata, että suurin osa laajimmista ohjelmista on "maakohtaisia" ohjelmia, jotka koskevat tietyn valtion kaikkia raja­alueita.
Crossborder cooperation supported under INTERREG I and IIA will be continued under Strand A of INTERREG III (period 2000-06), which is the largest Community Initiative under the EU Structural Funds (total allocation of €4,875 million).
Interreg I­ ja Interreg 11 A ­aloitteissa tuettua rajanylittävää yhteistyötä jatketaan Interreg III ­aloitteen ohjelmalohkossa A (ohjelmakausi 2000­2006). joka on laajin EU:n rakennerahastoihin liittyvä yhteisöaloite (kokonaismäärärahat 4 875 miljoonaa euroa).
In April 2000 the European Commission established formal Guidelines" covering three different strands of cooperation (Strand A: crossborder cooperation; Strand B: transnational cooperation; Strand C: inter­regional cooperation).
Euroopan komissio vahvisti huhtikuussa 2000 viralliset suuntaviivat71yhteistyön kolmelle lohkolle (ohjelmalohko A: rajanylittävä yhteistyö, ohjelmatonko B: valtioidenvälinen yhteistyö ja ohjelmalohko C: alueidenvälinen yhteistyö).
Strand A, is the longest standing form of cooperation across national borders, and will receive the bulk74 of the financial resources of INTERREG III.
Ohjelmalohko A on vanhin valtiolliset rajat ylittävän yhteistyön muoto, ja siihen ohjataan suurin osa7J Interreg III:n määrärahoista.
With very few exceptions75, the development, approval and implementation of programmes under Strand A is expected to be carried out separately from those of Strands Β and C.
Harvoja poikkeuksia lukuun ottamatta"' ohjelmalohkon A ohjelmat todennäköisesti kehitetään, hyväksytään ja pannaan täytäntöön erillään ohjelmalohkojen B ja C ohjelmista.
The objectives of INTERREG IIIA have been defined as follows (See more in detail: Annex 1): Crossborder cooperation between neighbouring authorities is intended to develop crossborder economic and social centres through joint strategies for sustainable territorial development.
Interreg III A:n tavoitteet on määritelty seuraavasti (ks. tarkemmat tiedot liitteestä 1): Naapurialueiden viranomaisten välisellä rajanylittävällä yhteistyöllä pyritään kehittämään rajojen yli toimivia taloudellisia ja sosiaalisia keskuksia yhteisten strategioiden avulla.
Some of the technical provisions contained in the new Guidelines concerning Strand A show considerable continuity with INTERREG I and IIA (and will be familiar to the practitioners who are already involved in the development and management of INTERREG programmes),
Päämääränä on kestävä aluekehitys. Eräät uusissa suuntaviivoissa esitetyt ohjelmalohkoa A koskevat tekniset säännökset ovat huomattavan samansuuntaisia Interreg I:n ja II A:n kanssa (ja siis jo tuttuja Interreg­ohjelmien kehittämiseen ja hallintoon osallistuneille).
OJ No C 2000/143/08: Communication from the Commission to the Member Slates laying down guidelines for a Community initiative concerning transEuropean cooperation intended to encourage harmonious and balanced development of" the European territory.
Toiset tekniset säännökset puolestaan tuovat merkittäviä muutoksia sisältöön tai painotuksiin.
while others introduce significant changes in content or emphasis such as the provisions on joint management of the programme implementation through crossborder mechanisms or the generalisation of the "lead applicant principle" for crossborder cooperation at project level.
Mainittakoon esimerkkeinä säännökset ohjelman yhteishallinnosta rajanylittävien rakenteiden avulla ja "päähakijaperiaatteen" ottamisesta yleisesti käyttöön hanketasolla rajanylittävässä yhteistyössä.
Support programmes for external crossborder cooperation
Ulkoiseen rajanylittävään yhteistyöhön suunnatut tukiohjelmat
The original Commission Regulation concerning the PHARE CBC (Cross-Border Cooperation) Programme was introduced in 1994.
Komissio antoi alun perin vuonna 1994 asetuksen Phare CBC (Cross-Border Cooperation) ­ohjelmasta.
It provided for PHARE CBC programmes covering border regions of Central European Countries (CECs) with EU Member States.
Siinä säädetään Keski­Euroopan valtioiden ja EU:n jäsenvaltioiden raja­alueita koskevista Phare CBC ­ohjelmista.
PGARE CBC adopted the same timeframe as INTERREG IIA (i.e. 1994 to 1999) with the aim to "mirror" INTERREG-programmes.
Phare CBC ­ohjelmassa sovellettiin samaa ohjelma­kausijakoa kuin Interreg II A:ssa (1994­1999). jotta voitaisiin "heijastaa" Interreg­ohjelmia.
Such approximation was however achieved only to a limited extent.
Toimia onnistuttiin kuitenkin lähentämään vain rajallisessa määrin.
In the 1994-99 period, PHARE CBC programmes covered 15 national borders through 17 programmes and received €1 billion EU funds - in excess of EU funds allocated to counterpart INTERREG IIA programmes.
Kaudella 1994—1999 Phare CBC ­ohjelmassa toteutettiin 17 ohjelmaa 15:llä valtioiden välisellä raja­alueella, ja ohjelmat saivat miljardi euroa EU­rahoitusta sen lisäksi, että EU rahoitti myös vastaavia Interreg II A ­ohjelmia.
PHARE CBC programmes supported actions mainly in the fields of infrastructure (transport and environment) and economic development.
Phare CBC ­ohjelmilla tuettiin lähinnä infrastruktuuria (liikenne ja ympäristö) ja taloudellista kehitystä koskevia toimia.
Some programmes also supported small, people-to-people projects and other small-scale actions.
Lisäksi jotkin ohjelmista oli tarkoitettu tukemaan pieniä, ihmisten välisiin kontakteihin perustuvia hankkeita ja muita pienimuotoisia toimia.
In 1998 the Commission introduced the current Regulation which governs PHARE CBC7" and has the following aims: (1) To promote cooperation of border regions in countries in Central and Eastern Europe with adjacent regions in neighbouring EU and accession countries and thus to help them overcome the specific development problems which may arise from their position within the national economies, in the interest of the local population and in a manner compatible with the protection of the environment.
Vuonna 1998 komissio antoi uuden Phare CBC ­ohjelmaa säätelevän asetuksen7'', jolla on seuraavat tavoitteet: 1) edistää Keski­ ja Itä­Euroopan valtioiden raja­alueiden yhteistyötä niiden EU:n jäsenvaltioissa ja jäsenyyteen valmistautuvissa valtioissa sijaitsevien naapuri­
• it introduced new planning and implementation instruments (Joint Programming Documents. Joint Cooperation committees and Joint Small Project Funds).
Komission tiedonanto jäsenvaltioille Euroopan alueen sopusointuiseen ja tasapainoiseen kehittämiseen lahtaavan Euroopan laajuista yhteistyötä koskevan yhteisöaloitteen suuntaviivojen vahvistamisesta. EYVL 2000 C 143. s. 8.
The PHARE CREDO Programme was developed in 1996 to promote and support "EastEast" crossborder cooperation involving CEC-CEC and CEC-NIS border regions and communities. The objectives of CREDO were to promote good neighbourliness and social
74Ohjelmalohkoon A osoitetaan 50­80 prosenttia tuesta, ohjelmalohkoon C puolestaan 6 prosenttia ja loput ohjelma­lohkoon B. ­* Ohjelmalohkoon Β kuuluva Itämeren alueen yhteisöaloiteohjelma sisältää todennäköisesti myös ohjelmalohkon A
stability in the border regions, to promote crossborder cooperation, which can contribute to economic, and community development, and to contribute towards decentralisation in the CECs.
Keski-Euroopan valtioiden välisillä rajaalueilla, jotka ovat tukikelpoisia Phare CBC -ohjelmassa, noudatetaan samanlaista menettelytapaa. Yhteiset ohjelmointiasiakirjat on jo laadittu tai ovat valmisteilla.
A range of multi-sectoral projects were eligible including economic development, sociocultural cooperation, urban and regional services, human resources, environment and local and regional government.
Tukikelpoisiksi katsottiin joukko monialaisia hankkeita, jotka koskivat mm. taloudellista kehitystä, yhteiskuntaan ja kulttuuriin liittyvää yhteistyötä, kaupunki en ja alueiden palveluja, henkilöresursseja, ympäristöä sekä alue- ja paikallishallintoa.
Eligible beneficiaries were decentralised, public and private sector bodies and non-profit making organisations.
Tukikelpoisia toimijoita olivat hajautetun hallinnon sekä julkisen ja yksityisen sektorin elimet ja voittoa tavoittelemattomat organisaatiot.
The CREDO Programme has raised the profile and opportunities for crossborder cooperation in many borders and supported genuine crossborder projects with partners on both sides of the border.
Credo-ohjelma on nostanut rajanylittävän yhteistyön profiilia ja lisännyt yhteistyömahdollisuuksia useilla rajoilla, ja sen avulla on tuettu aidosti rajanylittäviä hankkeita, joihin osallistutaan rajan molemmin puolin.
However, the PHARE CREDO Programme it has also been negatively perceived in many border regions due to its complex and bureaucratic structures and management, the relative small size of its overall budget and delays in implementation, and the lack of a programmatic approach similar to INTERREG and PHARE CBC.
Lisäksi on kuitenkin todettava, että useilla rajaalueilla suhtauduttiin kielteisesti Phareohjelmaan kuuluvaan Credo-ohjelmaan, koska siihen liittyvät rakenteet ja hallinto olivat monimutkaisia ja byrokraattisia, sen kokonaisbudjetti oli suhteellisen pieni, täytäntöönpano viivästyi eikä ohjelmoinnissa noudatettu Interregin ja Phare CBC:n mukaista toimintatapaa.
Accordingly the European Commission decided to replace CREDO on the borders between candidate countries by expanding the eligible regions under PHARE CBC (See above).
Euroopan komissio päättikin korvata ehdokasvaltioiden välisiä raja-alueita koskevan Credoohjelman laajentamalla Phare CBC -ohjelmassa tukikelpoisia alueita (ks. edellä).
But it is currently (December 2000) unclear how PHARE support will be available for crossborder cooperation in other border regions of PHARE beneficiary countries, not covered by PHARE CBC.
Tällä hetkellä (joulukuussa 2000) ei ole kuitenkaan selvillä, miten Phare-tukea on tarkoitus myöntää
The TACIS Cross-Border Cooperation Programme was launched in 1996 to fund crossborder activities on the western borders of TACIS beneficiary countries with the EU and CECs - i.e. the western border regions of the Russian federation, Belarus, Ukraine and Moldova.
Vuonna 1996 käynnistettiin Tacis-ohjelmaan liittyvä rajanylittävä yhteistyöohjelma, jolla rahoitetaan rajanylittäviä toimia Tacis-tukea saavien valtioiden läntisillä rajoilla EU:n ja Keski-Euroopan valtioiden kanssa eli Venäjän federaation, Valko-Venäjän, Ukrainan ja Moldovan läntisillä raja-alueilla.
The main focus of TAOS CBC has been on border networks such as crossing facilities, environment and crossborder cooperation at local level including the Baltic Small Projects Facility.
Tacis CBC:n keskeisenä kohteena ovat olleet raja-alueverkot, esim. rajanylityspaikat, sekä ympäristöasiat ja paikallistason yhteistyö rajan yli, mukaan luettuna Itämeren alueen pienhankeväline (Baltic Small Projects Facility).
The 1997 Programme includes a Regional Capacity Building Initiative the implementation of which has been assigned to AEBR (See below).
Vuoden 1997 ohjelmaan sisältyy alueellisten toimintavalmiuksien kehittämiseen tähtäävä aloite (Regional Capacity Building Initiative), jonka toteutus on annettu AEBR:n tehtäväksi (ks. jäljempänä).
TACIS CBC is part of the wider TACIS Programme concerning the provision of assistance to economic reform and recovery in the New Independent States (NIS) and Mongolia.
Tacis CBC on osa laajempaa Tacis-ohjelmaa. jolla tuetaan uusien itsenäisten valtioiden ja Mongolian talouden uudistamista ja elvyttämistä.
The Council Regulation for 1999 encourages crossborder cooperation between the NIS and the EU and CECs, and between the NIS themselves.
Neuvoston vuonna 1999 antamassa asetuksessa kannustetaan uusia itsenäisiä valtioita rajanylittävään yhteistyöhön EU:n ja Keski-Euroopan valtioiden kanssa ja toisaalta myös muiden uusien itsenäisten valtioiden kanssa.
It states that crossborder cooperation shall primarily serve to:
Asetuksessa todetaan, että rajanylittävällä yhteistyöllä pyritään pääasiassa
• assist border regions in overcoming their specific developmental problems stemming from their relative isolation:
• auttamaan raja-alueita voittamaan niiden erityiset kehitysongelmat, jotka johtuvat niiden suhteellisesta eristyneisyydestä • edistämään rajan eri puolilla olevien verkkojen yhteenliittämistä esimerkiksi rajanylitysjärjestelyillä • nopeuttamaan kumppanivaltioiden muutosprosessia niiden ja Euroopan unionin tai niiden ja Keski-Euroopan valtioiden rajaalueiden välisen yhteistyön avulla • vähentämään valtioiden rajat ylittäviä ympäristöriskejä ja ympäristön pilaantumista.
• encourage the linking of networks on both sides of the border such as bordercrossing facilities;
Tacis CBC:hen ei kuitenkaan sisälly sellaista ohjelmointitapaa ja alueellisia tai muita institutionaalisia erityisjärjestelyjä, joilla sen toiminta sovitettaisiin yhteen Interregin (ohjelmalohkon A) ja Phare CBC:n kanssa.
• accelerate the transformation process in the partner states through their cooperation with border regions in the EU or CECs; and
EU hyväksyi joulukuussa 2000 uuden asetuksen77Länsi-Balkanin maille eli Albanialle, Bosnia ja Hertsegovinalle, Kroatialle, Jugoslavian liittotasavallalle ja entiselle Jugoslavian tasavallalle Makedonialle annettavasta avusta (tunnetaan nimellä Cards).
• reduce transboundary environmental risks and pollution.
Tämä merkitsee, että Albanian ja Kreikan sekä entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian ja Kreikan Phare CBC -ohjelmia seuraavat uudet Cardsohjelmat ja että uusia ohjelmia voitaisiin kehittää esim.
However. TACIS CBC lacks a programmatic approach and specific regional or other institutional arrangements concerning its operation to match those of INTERREG (Strand A) and PHARE CBC.
Kroatian ja Slovenian, Kroatian ja Unkarin sekä Bulgarian ja entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian välillä.
Therefore, coordination between crossborder actions under TACIS and other EU funding instruments has proved practically impossible to achieve to date.
Cards-ohjelmaan kuuluvista rajanylittävistä ohjelmista ja niiden sovittamisesta yhteen Interregin ja Phare CBC:n kanssa ei ole vielä yksityiskohtaisia tietoja.
In December 2000 the EU adopted a new regulation77concerning assistance for Western Balkan countries (known as CARDS) covering Albania, Bosnia and Herzegovina.
EU muutti hiljattain myös Meda-ohjelmaa (yhteisön ulkopuolisille Välimeren alueen maille tarkoitettu yhteisön rahoitus- ja teknisen tuen ohjelma) koskevaa asetusta.
CARDS will inter alia support "the development of closer relations among recipient countries, between them and the European Union and between them and countries which are candidates for accession to the European Union, in coordination with other instruments for crossborder, transnational and
Vaikka EU voi tukea rajanylittäviä toimia Meda-ohjelman avulla, sillä ei ole ohjelmaan perustuvia institutionaalisia tai muita järjestelyjä, jotka vastaisivat Interregin (ohjelmalohkon A) tai
Council Résiliation 266(i/2()()()
Neuvoston asetus N:o 2666/2000.
regional transboundary cooperation with nonmember countries".
Phare CBC:n järjestelyjä.
The specific details of the crossborder programmes under CARDS and their coordination with INTERREG and PHARE CBC are not yet known.
Niitä tarvittaisiin Medan ja Interregin yhteensovittamiseksi mm.
Although there is scope for EU support for crossborder actions under MEDA, there are no programmed, institutional or other arrangements equivalent to those of INTERREG (Strand A) or PHARE CBC.
Espanjan ja Marokon, Gibraltarin ja Marokon, Kreikan ja Kyproksen sekä Kreikan ja Turkin välisillä rajoilla.
Since the late 1980s, the European Union has increasingly provided financial support for internal and external interterritorial cooperation through a number of initiatives and pilot programmes.
Euroopan unioni on myöntänyt 1980-luvun lopulta lähtien eri aloitteissa ja kokeiluhankkeissa enenevässä määrin rahoitustukea sisäiseen ja ulkoiseen alue- ja paikallisyhteisöjen yhteistyöhön.
• Interterritorial cooperation between local and regional authorities from the EU mainly received support from Community programmes for bilateral town twinnings and specific ERDF-Art.
• EU:n jäsenvaltioiden alue- ja paikallisviranomaisten yhteistyötä on tuettu lähinnä yhteisön kahdenvälisillä ystävyyskaupunkiohjelmilla ja tietyillä EAKR-asetuksen
10 initiatives such as the programme for exchange of experiences. PACTE or RECITE I and II.
10 artiklan mukaisilla aloitteilla, joita ovat mm. kokemustenvaihto-ohjelma, Pacte sekä Recite I ja II.
• Interterritorial cooperation between local and regional authorities from the EU and Third countries (especially in Central Europe) mainly received support from programmes such as ECOS-OUVERTURE 1 and II as well as from various initiatives established under PHARE and TACIS or MEDA.
Alueja paikallisviranomaisten välisiä yhteistyötoimia on tuettu muidenkin yhteisöaloitteiden tai yhteisön ohjelmien avulla. • EU:n jäsenvaltioiden ja unionin ulkopuolisten valtioiden (erityisesti Keski-Euroopan valtioiden) alue- ja paikallisviranomaisten yhteistyötä on tuettu lähinnä Ecos-Ouverture I-ja Ecos-Ouverture II -ohjelmilla sekä useilla Phare-ja Tacis- tai Meda-ohjelmiin kuuluvilla aloitteilla.
Programmes supporting cooperation between territorial authorities from the EU
EU:n jäsenvaltioiden alueja paikallisviranomaisten väliseen yhteistyöhön suunnatut tukiohjelmat
Based on a report of the European Parliament on town twinning adopted in February 1988 ("Fontaine"-report). financial means were made available by the Commission that support the establishment of' bilateral town twinnings between local authorities of the EU and other European countries78.
Euroopan komissio myönsi Euroopan parlamentin helmikuussa 1988 hyväksymän ystävyyskaupunkimietinnön ("Fontainen mietinnön") pohjalta määrärahoja EU:n jäsen valtioiden ja muiden Euroopan valtioiden paikallisviranomaisten välisen kahdenvälisen ystävyyskaupunkitoiminnan käynnistämiseksi7*.
In 1997. the programme had an annual budget of 7.5 MEURO and comprised several priority measures (priorities for the town-twinning programme are adopted on an annual basis):
Vuonna 1997 ohjelmalla oli 7.5 miljoonan euron vuosittaiset määrärahat ja useita painopistealoja (ystävyyskaupunkiohjelman painopistealat hyväksytään vuosittain):
• exchange measures between citizens from twinned towns or exchange measures for the establishment of new twinnings, • conferences organised by twinned towns. • training or information seminars for and organisation of twinning events.
• ystävyyskaupunkien järjestämät konferenssit • ystävyyskaupunkitapahtumien järjestäminen sekä koulutus- tai tiedotusseminaarit niiden järjestämiseksi.
In 1989, DG XVI of the Commission launched the Exchange of Experience Programme (EEP), which was based on a budget line (B2-6001) created at the initiative of the European Parliament.
Komission pääosasto XVI käynnisti vuonna 1989 kokemustenvaihto-ohjelman (Exchange of Experience Programme - EEP). joka rahoitettiin Euroopan parlamentin aloitteesta perustetusta budjettikohdasta (B2-6001 ).
The aim of the programme was to promote the exchange of know-how and experience between local and regional authorities in the EU.
Ohjelman tavoitteena oli edistää EU:n jäsenvaltioiden alue- ja paikallisviranomaisten välistä taitotiedon ja kokemusten vaihtoa.
It The Commission has entrusted coordination of the programme, by means of a joint contract, to the "Council of European Municipalities and
Komissio antoi ohjelman koordinoinnin yhteisellä sopimuksella Euroopan kuntien ja alueiden neuvoston (CEMR) sekä Euroopan alueiden liiton (AER) ja Euroopan aluekehityskeskuksen (CEDRE) tehtäväksi.
After the launch of 15 experimental interregional cooperation projects in 1990, a formal open call for project proposals was undertaken in late 1991 under the "newly" created programme RECITE (1991-1995)" that was funded under the "old" ERDF-Art. 10.
Sen jälkeen kun vuonna 1990 oli käynnistetty 15 kokeellista alueidenvälistä yhteistyöhanketta, vuoden 1991 lopulla esitettiin virallinen ehdotuspyyntö, joka koski "vanhan" EAKR-asetuksen 10 artiklan mukaisesti rahoitettavan "uuden" Recite-ohjelman (1991-1995)*" hankkeita.
RECITE identified 11 themes for action and four sectors in which projects were to be applied.
Recite-ohjelmassa yksilöitiin 11 toiminta-alaa ja neljä sektoria, joihin hankkeita voitiin ehdottaa.
From 229 proposals submitted, 21 network projects were finally selected and implemented between 1992 and 1997.
Ehdotuksia saatiin 229 ja niistä valittiin lopulta 21 verkostohanketta, jotka toteutettiin vuosina 1992-1997.
These projects were complementary to cooperation initiatives funded by other Community programmes at the same time (PACTE or ECOS-Ouverture).
Kyseiset hankkeet täydensivät muista yhteisön ohjelmista (Pacte tai Ecos-Ouverture) samaan aikaan rahoitettuja yhteistyöaloitteita.
The total expenditure for the 36 "inter-regional" cooperation projects was 45'MEURO, while the average cost for a RECITE I project was about 2.24 MEURO and the average ERDF-contribution 56%.
Kyseisten 36 "alueidenvälisen" yhteistyöhankkeen kokonaismäärärahat olivat 45 miljoonaa euroa. Yhden Recite I -hankkeen keskimääräiset kustannukset olivat noin 2.24 miljoonaa euroaja EAKR:sta saadun tuen osuus oli keskimäärin 56 %.
Past experience gained with the first generation of experimental project networks shows that individual project funding periods were generally too limited (12-18 months).
Ensimmäisistä kokeellisista hankeverkoista saadut kokemukset osoittavat, että hankkeiden yksittäiset rahoitusjaksot olivat yleensä liian lyhyitä (12-18 kuukautta).
A more realistic approach would have been at least a five year funding period, accompanied by a more programmed approach and an ongoing and ex-ante evaluation of project plans.
Realistisempaa olisi ollut käyttää vähintään viiden vuoden rahoitusjaksoja, ohjelmoida toimintaa enemmän sekä arvioida hankesuunnitelmia ennakkoon ja myöhemminkin säännöllisesti.