natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Original version: French Completed on 30.09.2003 Catalogue No: QD-AC-03-017-EN-C
Alkukieli: ranska Toimitustyö päättynyt: 30.9.2003 Luettelonumero: QD-AC-03-017-FI-C
Week 23 to 27 June 2003 n° 18/03
Nro 18/03
Case C-72/02 Commission of the European Communities v Portuguese Republic Environment and consumers
Asia C-72/02 Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta Ympäristö ja kuluttajat
Case C-233/00 Commission of the European Communities v French Republic Environment and consumers
Asia C-233/00
Case C-442/01
Asia C-442/01
Case T-287/02 Asian Institute of Technology (AIT) ν Commission of the European Communities External relations
Asia T-72/01 Norman Pyres v. Euroopan yhteisöjen komissio Henkilöstösäännöt
Case T-41/01 Rafael Pérez Escolar ν Commission of the European Communities State aid
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Case C-293/00 Kingdom of the Netherlands ν Commission of the European Communities
Norbert Schmitt v. Euroopan jälleenrakennusvirasto Henkilöstösäännöt
Case C-501/01 Kingdom of the Netherlands ν Commission of the European Communities
Asia C-293/00 Alankomaiden kuningaskunta v. Euroopan yhteisöjen komissio
Case C-246/01 Commission of the European Communities ν Kingdom of the Netherlands
Asia C-470/00 Euroopan parlamentti v. Carlo Ripa di Meana ym.
Case C-4967Ö1 Commission of the European Communities ν French Republic
Asia C-496/01 Euroopan yhteisöjen komissio ν. Ranskan tasavalta
Case C-72/02 Commission of the European Communities ν Portuguese Republic Environment and consumers
Asia C-72/02 Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta Ympäristö ja kuluttajat
(Failure of a Member State to fulfil its obligations -Directives 92/43/EEC and 79/409/EEC -Conservation of natural habitats and wild birds) (Full Court)
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta Luontotyyppien ja luonnonvaraisten (täysistunto)
By application lodged at the Court Registry on 4 March 2002, the Commission of the European Communities brought an action in which it sought a declaration that, by failing to implement in national law:
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut kanteen, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 4.3.2002 ja jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että koska Portugalin tasavalta ei ole saattanut oikeusjärjestyksensä osaksi
Article 3(3), Article 10, Article 11 and Article 12(4) of Council Directive 92/43/EEC of 21 May 1992 on the conservation of natural habitats and of wild fauna and flora, and
— luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21 päivänä toukokuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY 3 artiklan 3 kohtaa, 10 ja 11 artiklaa sekä 12 artiklan 4 kohtaa, ja
Article 7, Article 8 and Article 12 of Council Directive 79/409/EEC of 2 April 1979 on the conservation of wild birds, and by failing to implement correctly:
— luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2 päivänä huhtikuuta 1979 annetun neuvoston direktiivin 79/409/ETY 7, 8 ja 12 artiklaa, ja koska tämä ei ole asianmukaisesti pannut täytäntöön
Article 1, Article 6(1) to (4) and Article 12(lXd) of Directive 92/43, and
- direktiivin 92/43/ΕΤΎ 1 artiklaa, 6 artiklan 1—4 kohtaa ja 12 artiklan 1 kohdan d alakohtaa sekä
Article 2, Article 4( 1 ) and (4) and Article 6 of Directive 79/409, the Portuguese Republic has failed to fulfil its obligations under Article 23 of Directive 92/43 and Article 18 of Directive 79/409.
- direktiivin 79/409/ΕΤΎ 2 artiklaa, 4 artiklan 1 ja 4 kohtaa sekä 6 artiklaa,
As regards the claims made by the Commission other than that alleging failure to implement Article 12 of Directive 79/409, it is not disputed that Article 3(3), Article 10, Article 11 and Article 12(4) of Directive 92/43 and Article 7 and Article 8 of Directive 79/409 have not been implemented in Portuguese law.
Komission väitteiden osalta, lukuun ottamatta väitettä, joka koskee direktiivin 79/409/ETY 12 artiklan täytäntöönpanon laiminlyöntiä, on riidatonta, ettei Portugalin oikeusjärjestyksen osaksi ole saatettu direktiivin 92/43/ETY 3 artiklan 3 kohtaa, 10 artiklaa, 11 artiklaa ja 12 artiklan 4 kohtaa eikä direktiivin 79/409/ΕΤΎ 7 ja 8 artiklaa.
Nor is it disputed that Article 1, Article 6(1) to (4) and Article 12(lXd) of Directive 92/43 and Article 2, Article 4(1) and (4) and Article 6 of Directive 79/409 were not correctly implemented in national law by the Portuguese authorities.
On niin ikään riidatonta, etteivät Portugalin viranomaiset ole asianmukaisesti saattaneet Portugalin oikeusjärjestyksen osaksi direktiivin 92/43/ETY 1 artiklaa, 6 artiklan 1—4 kohtaa ja 12 artiklan 1 kohdan d alakohtaa eivätkä direktiivin 79/409/ETY 2 artiklaa, 4 artiklan 1 ja 4 kohtaa sekä 6 artiklaa.
Accordingly, the action brought by the Commission must be held to be well founded, in so far as it concerns those provisions.
Direktiivin 79/409/ETY 12 artiklan 1 kohdassa velvoitetaan jäsenvaltiot laatimaan joka kolmas vuosi kertomus direktiivin nojalla annettujen kansallisten säännösten soveltamisesta ja toimittamaan kertomus
That provision thus concerns only the relations between those Member States and the Commission.
Säännös siis koskee vain jäsenvaltioiden ja komission välistä suhdetta.
In the present case, the Commission has not established that compliance with that obligation requires the adoption of specific implementing measures in national law.
Tässä tapauksessa komissio ei ole osoittanut velvoitteen noudattamisen edellyttävän erityisten täytäntöönpanosäädösten antamista kansallisessa oikeusjärjestyksessä.
Article 7 and Article 8 of Council Directive 79/409/EEC of 2 April 1979 on the conservation of wild birds, and by failing to implement correctly:
— luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2 päivänä huhtikuuta 1979 annetun neuvoston direktiivin 79/409/ETY 7 ja 8 artiklaa, ja koska se ei ole asianmukaisesti pannut täytäntöön
Article 1, Article 6(1) to (4) and Article 12(l)(d) of Directive 92/43, and
— direktiivin 92/43/ETY 1 artiklaa, 6 artiklan 14 kohtaa ja 12 artiklan 1 kohdan d alakohtaa sekä
Article 2, Article 4(1) and (4) and Article 6 of Directive 79/409, the Portuguese Republic has failed to fulfil its obligations under the EC Treaty; 2 '
— direktiivin 79/409/ETY 2 artiklaa, 4 artiklan 1 ja 4 kohtaa sekä 6 artiklaa,
Advocate General S. Alber delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 6 March 2003.
Julkisasiamies S. Alber on esittänyt ratkaisuehdotuksensa täysistunnossa 6 päivänä maaliskuuta 2003.
Preliminary ruling (Agriculture —Common organisation of the markets in cereals —Standing invitation to tender — Cerealproducts for export to ACP States —Event causing time to begin to run for production of proof of entry for consumption into the State of destination —Second indent of the second subparagraph of Article 8(2) of Regulation (EC) No 2372/95 and Article 47(2) of Regulation (EEC) No 3665/87) (Third Chamber)
Ennakkoratkaisu Maatalous — Vilja-alanyhteinen markkinajärjestely—Pysyvä tarjouskilpailumenettely —AKTmaihin vietäväksi tarkoitetut viljatuotteet — Todistuksen siitä, että tuote on saatettu kulutukseen kohdemaassa, toimittamisen määräajan alkamisajankohta — Aseaüzsen N:o 2372/95 8 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan toinen luetelmakohta ja asetuksen N:o 3665/87 47 artiklan 2 kohta (kolmas jaosto)
By order of 17 July 2001 the Verwaltungsgericht Frankfurt am Main (Administrative Court, Frankfurt am Main) referred to the Court for a preliminary-ruling a question on the interpretation of the second indent of the second paragraph of Article 8(2) of Commission Regulation (EC) No 2372/95 of 10 October 1995 and of Article 47(2) of Commission Regulation (EEC) No 3665/87 of 27 November 1987, as amended by Commission Regulation (EC) No 2955/94 of 5 December 1994.
Verwaltungsgericht Frankfurt am Main on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle 17.7.2001 tekemällään päätöksellä ennakkoratkaisukysymyksen 10.10.1995 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2372/95 8 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan toisen luetelmakohdan ja 27.11.1987 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 3665/87, sellaisena kuin se on muutettuna 5.12.1994 annetulla komission asetuksella N:o 2955/94, 47 artiklan 2 kohdan tulkinnasta.
The main proceedings and the question referred to the Court
Pääasian oikeudenkäynti ja ennakkoratkaisukysymys
Glencore took part in the standing invitation to tender opened by Regulation No 2372/95.
Glencore osallistui asetuksella N:o 2372/95 avattuun tarjouskilpailuun.
It was awarded a total quantity of 102 359 tonnes of common wheat and then furnished the security of ECU 60 per tonne provided for in Article 8(2) of Regulation No 2372/95.
Siltä hankittiin tarjouksen perusteella 102 359 tonnia vehnää, ja se antoi tämän johdosta 60 ecun vakuuden tonnilta asetuksen N:o 2372/95 8 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
According to the export licences issued to Glencore, the common wheat was to be delivered to one or more of the ACP States listed in the annex to Regulation No 2372/95.
Glencorelle myönnettyjen vientitodistusten mukaan vehnä oli tarkoitus toimittaa yhteen tai useampaan asetuksen N:o 2372/95 liitteessä lueteltuun AKT-maahan.
After unsuccessfully contesting the decision on the partial forfeiture of its security, Glencore brought an action before the Verwaltungsgericht Frankfurt am Main on 3 April 1998, seeking annulment ofthat decision.
Tarjouskilpailun perusteella hankittu vehnä otettiin tullivalvontaan, ja se vietiin yhteisön alueelta laivalla vuoden 19% tammikuun ja maaliskuun välisenä aikana.
Verwaltungsgericht Frankfurt am Main decided to stay proceedings and to refer the following question to the Court for a preliminary ruling:
Asiakirjat, jotka todistavat, että tuotteet saatettiin kulutukseen kohdemaana olevassa AKT-maassa tai AKT-maissa, jätettiin Bundesanstaltille kuitenkin vasta 24.6.1997, eli yli 18 kuukautta sen jälkeen, kun vientiilmoitus hyväksyttiin.
'Must the second indent of the second subparagraph of Article 8(2) of Commission Regulation (EC) No 2372/95 of 10 October 1995 be interpreted as meaning that Article 47(2) of Commission Regulation (EC) No 3665/87 of 27 November 1987 must be simply applied by analogy, so that the 12-month time-limit for supplying proof of importation into the ACP State concerned does not begin to run until the primary requirement imposed by that regulation, namely the importation into the ACP State, is fulfilled?'
Bundesanstalt julisti menetetyksi 15 prosenttia vakuudesta, joka oli 40 ecua tonnilta, ja vetosi oikeudellisena perustana asetuksen N:o 2220/85 22 artiklan 2 ja 3 kohtaan sekä 29 artiklaan, joita tarkastellaan yhdessä asetuksen N:o 2372/95 8 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan toisen luetelmakohdan ja 2 artiklan, asetuksen N:o 2131/93 17 artiklan 5 kohdan sekä asetuksen N:o 3665/87 18 artiklan ja 47 artiklan 2 kohdan kanssa.
It is clear from the second indent of the second subparagraph of Article 8(2) of Regulation No 2372/95 and Article 47(2) of Regulation No 3665/87 that the 12-month period within which the operator must supply proof of entry for consumption of the common wheat into the ACP State or States of destination starts to run on the date of acceptance of the export declaration.
Verwaltungsgericht Frankfurt am Main katsoo, että sen käsiteltäväksi saatetun riidan ratkaisu edellyttää asetuksen N:o 2372/92 8 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan toisen luetelmakohdan ja asetuksen N:o 3665/87 47 artiklan 2 kohdan tulkintaa, minkä vuoksi se on päättänyt lykätä asian käsittelyä ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle seuraavan ennakkoratkaisukysymyksen:
It is evident from the second and third recitals in the preamble to Regulation No 2372/95 that its principle objective is to ensure mat the common wheat actually reaches its destination. To that end, the obligation to export to the ACP State or States of destination is subject to a strict time-limit, compliance with which is in part ensured by the security provided for in Article 8(2) ofthat regulation.
"Onko 10.10.1995 annetun komission asetuksen N:o 2372/95 8 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan toista luetelmakohtaa tulkittava siten, että 27.11.1987 annetun komission asetuksen N:o 3665/87 47 artiklan 2 kohtaa on sovellettava vain analogisesti, niin että 12 kuukauden määräaika todisteen esittämiseksi tuonnista kyseiseen AKT-maahan alkaa kulua vasta siitä ajankohdasta, kun tässä asetuksessa asetettu ensisijainen velvollisuus eli tuonti AKT-maahan on täytetty?"
'The second indent of the second subparagraph of Article 8(2) of Commission Regulation (EC) No 2372/95 of 10 October 1995 on the issuing of standing invitations to tender for the sale of common wheat ofbreadmaking quality held by the French and German intervention agencies for export to certain ACP countries in the 1995/96 marketing year must be interpreted as meaning that proof of importation of the goods into the ACP State or States concerned, which is necessary for release of the security of ECU 40 per tonne, must be supplied, in accordance with Article 47(2) of Commission Regulation (EEC) No 3665/87 of 27 November 1987 laying down common detailed rules for the application of the system of export refunds on agricultural products, as amended by Commission Regulation (EC) No 2955/94 of 5 December 1994, within 12 months following the date of acceptance of the export declaration, except in cases offorce majeure or where the exporter, having acted with diligence in seeking to obtain thatproof, is unable to submit it within that period and the competent authority has granted an extension of the deadline. '
Asetuksen N:o 2372/95 8 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan toisen luetelmakohdan ja asetuksen N:o 3665/87 47 artiklan 2 kohdan säännöksistä seuraa, että 12 kuukauden määräaika, jonka kuluessa toimijan on esitettävä todistus siitä, että vehnä on saatettu kulutukseen kohdemaan olevassa AKT-maassa tai kohdemaina olevissa AKT-maissa, alkaa kulua vienti-ilmoituksen hyväksymispäivästä.
Advocate General J. Mischo delivered his Opinion at the sitting of the Third Chamber on 23 January 2003.
Asetuksen N:o 2372/95 toisesta ja kolmannesta perustelukappaleesta ilmenee selvästi, että sen pääasiallisena tavoitteena on taata se, että vehnä tosiasiallisesti toimitetaan määräpaikkaansa.
Preliminary ruling (Occupational endowment pension insurance —Policy taken out with a company in another Member State —Difference in tax treatment — Compatibility with Article 49 EC) (Fifth Chamber)
Ennakkoratkaisu Työeläkevakuutus — Vakuutuksen ottaminen toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneesta vakuutusyhtiöstä — Ero verokohtelussa — Yhteensopivuus EY 49 artiklan kanssa (viides jaosto)
By order of 23 October 2001 the Regeringsrätten (Supreme Administrative Court) referred to the Court for a preliminary ruling a question on the interpretation of the EC Treaty and, in particular, Article 49 EC.
Regeringsrätten on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle 23.10.2001 tekemällään välipäätöksellä ennakkoratkaisukysymyksen EY:n perustamissopimuksen ja erityisesti EY 49 artiklan tulkinnasta.
Mr Ramstedt, a Swedish citizen resident in Sweden, is employed by the Swedish company Skandia.
Ruotsin kansalainen Ramstedt asuu Ruotsissa ja työskentelee Skandiassa.
Mr Ramstedt and Skandia agreed that part of Mr Ramstedt's pension was to be provided by Skandia's taking out an occupational pension insurance policy with the Danish life assurance company Skandia Link Livforsikring A/S, the German life assurance company Skandia Lebensversicherung AG or lhe English Ufe assurance company Skandia Life Assurance Ltd (the 'foreign insurance companies').
Ramstedt ja Skandia ovat sopineet, että osa Ramstedtin eläkkeestä turvataan niin, että Skandia ottaa työeläkevakuutuksen tanskalaisesta henkivakuutusyhtiöstä nimeltä Skandia Link Livforsikring A/S, saksalaisesta henkivakuutusyhtiöstä nimeltä Skandia Lebensversicherung AG tai englantilaisesta henkivakuutusyhtiöstä nimeltä Skandia Life Assurance Ltd (jäljempänä ulkomaiset vakuutusyritykset).
Mr Ramstedt and Skandia applied for an advance ruling from the Skatterättsnämnden (Council for Advance Tax Rulings) in order to establish (1) whether Skandia was entitled to deduct from taxable income the premiums for an insurance policy taken out with one of the above foreign insurance compames and, if so, (2) whether the answer to that question would be different if those foreign insurance companies undertook to provide income statements to the Swedish tax authorities for the payments made to Mr Ramstedt under the insurance policy in question, and (3) whether Mr Ramstedt should declare the payments received from the insurance as earned income and, if so, when.
Ramstedt ja Skandia tekivät Skatterättsnämndenille hakemuksen ennakkotiedon saamiseksi seuraavista kysymyksistä: 1) Saako Skandia vähentää tuloverotuksessa jostakin edellä mainitusta ulkomaisesta vakuutusyrityksestä otetun vakuutuksen maksut, ja jos saa, milloin? 2) Vaikuttaako tähän kysymykseen annettavaan vastaukseen se, että nämä ulkomaiset vakuutusyritykset sitoutuvat toimittamaan Ruotsin veroviranomaisille tiedot niistä rahamääristä, jotka Ramstedtille maksetaan vakuutuksen perusteella? 3) Onko Ramstedtin ilmoitettava verotuksessa ansiotuloinaan hänelle vakuutuksen perusteella maksettavat määrät, ja jos on, milloin?
In its advance ruling of 1 February 2000 the Skatterättsnämnden found that Skandia was not entitled to deduct premiums paid but that a right to deduct arose in respect of the pension benefits when they were paid out.
Skatterättsnämnden katsoi 1.2.2000 antamassaan ennakkotiedossa, ettei Skandialla olisi oikeutta vähentää suorittamiaan vakuutusmaksuja, mutta se saisi vähentää eläkkeet sinä myöhempänä ajankohtana, jolloin se maksaisi ne.
It also found that Mr Ramstedt should be taxed on the benefits paid under the contract.
Lisäksi Ramstedtia olisi verotettava hänelle sopimuksen mukaisesti maksettavista rahamääristä.
Mr Ramstedt and Skandia appealed against this advance ruling to the Regeringsrätten.
Ramstedt ja Skandia ovat valittaneet ennakkotiedosta Regeringsrätteniin.
It is against that background that the Regeringsrätten decided to stay proceedings and refer the following question to the Court of Justice for a preliminary ruling:
Regeringsrätten on näin ollen päättänyt lykätä asian käsittelyä ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle seuraavan ennakkoratkaisukysymyksen:
'Are the provisions of Community law on freedom of movement for persons, services and capital, in particular Article 49 EC, in conjunction with Article 12 EC, to be interpreted as meaning that they preclude application of national tax rules under which an insurance policy issued by an insurance company in the UK, Germany or Denmark which meets the conditions laid down in Sweden for occupational pension insurance, apartfrom the condition that the policy must be issued by an insurance company operating in Sweden, is treated as an endowment insurance policy with income tax effects which, depending on the circumstances in the individual case, may be less favourable than the tax effects of an occupational pension policy?'
"Onko yhteisön oikeuden säännöksiä henkilöiden, palvelujen ja pääoman vapaasta liikkuvuudesta, ja erityisesti EY 49 artiklaa verrattuna EY 12 artiklaan, tulkittava niin, että ne estävät soveltamasta kansallista verolainsäädäntöä,jonka mukaan Englannissa, Saksassa tai Tanskassa toimivasta vakuutusyrityksestä otettua vakuutusta, joka täyttää Ruotsissa työeläkevakuutukselta vaaditut edellytykset lukuun ottamatta sitä vaatimusta, jonka mukaan vakuutuksen on oltava Ruotsissa toimivan vakuutusyrityksen myöntämä, kohdellaan pääomavakuutuksena sellaisin tuloveroseurauksin, jotka voivat — yksittäisen tapauksen asianhaarojen mukaan — olla vähemmän edullisia kuin työeläkevakuutukseen liittyvät veroseuraamukset?"
Applicability of Treaty provisions relating to freedom to provide services
Palvelujen tarjoamisen vapautta koskevien perustamissopimuksen määräysten sovellettavuus
In fact, the premiums which Skandia pays are the consideration for the pension which will be paid to Mr Ramstedt when he retires.
Nyt käsiteltävänä olevassa asiassa Skandian maksamat vakuutusmaksut ovat taloudellinen vastike niistä eläkkeistä, jotka Ramstedtille maksetaan hänen lopetettua työskentelyn.
It is irrelevant mat Mr Ramstedt does not pay the premiums himself, as Article 50 does not require that the service be paid for by those for whom it is performed.
Merkitystä ei tältä osin ole sillä, että Ramstedt ei itse maksa vakuutusmaksuja, koska EY 50 artiklassa ei edellytetä, että palvelun vastaanottajan olisi maksettava palvelu.
Restriction on freedom to provide services
Palvelujen tarjoamisen vapauden rajoittaminen
In that regard, it was not disputed before the Court that national legislation such as that at issue in the main proceedings restricts freedom to provide services.
Tältä osin yhteisöjen tuomioistuimessa ei ole kiistetty sitä, että pääasian oikeudenkäynnissä kyseessä olevan kaltaiset kansalliset säännökset rajoittavat palvelujen tarjoamisen vapautta.
Justification relied on
Esitetyt oikeuttamisperusteet
In the Swedish system, an employer who has taken out an insurance policy with an insurer established in another Member State has to wait until pension benefits are paid to his employee to enjoy the right to deduct.
Ruotsinverojärjestelmässä työnantajan, joka on ottanut vakuutuksen toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneesta vakuutusyrityksestä, on vähennysoikeutta käyttääkseen odotettava siihen asti, että työntekijälle aletaan maksaa eläkettä.
There is no compensatory measure to offset the disadvantage he suffers compared with an employer who takes out comparable insurance with a company established in Sweden.
Haittaa, jonka työnantaja tästä syystä kärsii sellaiseen työnantajaan verrattuna, joka on ottanut vastaavan vakuutuksen Ruotsiin sijoittautuneelta vakuutusyritykseltä, ei kompensoida tällaisen työnantajan osalta millään keinolla.
Moreover, the argument of the Swedish and Danish Governments that the insurance premium is, essentially, a part of the employee's remuneration does not explain why it can be deducted immediately the employer takes out the occupational insurance with an insurer established in Sweden while deduction is deferred where it is taken out with an insurer established in another Member State.
Toiseksi Ruotsin ja Tanskan hallitusten tulkinta, jonka mukaan vakuutusmaksu on itse asiassa osa työntekijän saamaa työkorvausta, ei selitä sitä, miksi vakuutusmaksu saadaan vähentää välittömästi, jos työnantaja on ottanut työeläkevakuutuksen Ruotsiin sijoittautuneelta vakuutusyritykseltä, mutta vasta myöhemmin niissä tilanteissa, joissa vakuutus on otettu toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneelta vakuutusyritykseltä.
A Member State is in a position to check whether contributions have actually been paid by one of its taxpayers to an insurance company established in another Member State.
Jäsenvaltio pystyy näin valvomaan, onko joku tässä jäsenvaltiossa verovelvollinen henkilö todellakin maksanut vakuutusmaksuja toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneelle vakuutusyritykselle.
In addition, there is nothing to prevent the tax authorities concerned from requiring the taxpayer to provide such proof as they may consider necessary in order to determine whether the conditions for deducting contributions provided for in the legislation at issue have been met and, consequently, whether to allow the deduction requested.
Lisäksi mikään ei estä sitä, että asianomaiset veroviranomaiset vaativat verovelvollista itseään esittämään sellaiset selvitykset, jotka veroviranomaisten mukaan ovat tarpeellisia sen arvioimiseksi, täyttyvätkö kyseisessä lainsäädännössä asetetut vakuutusmaksujen vähennyskelpoisuuden edellytykset ja voidaanko vaadittu vähennys näin ollen myöntää vai ei.