natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Case 1103/2006/BU concerned a decision of the European Aviation Safety Agency (EASA) relating to the type-certification basis of certain aircra.
Tapaus 1103/2006/BU koski Euroopan lentoturvallisuusviraston (EASA) tekemää päätöstä tietyn ilma-aluksen tyyppihyväksynnän perusteista.
A er analysing the relevant legal provisions, the Ombudsman was not convinced that the decision had a su cient legal basis.
Arvioituaan asiaa koskevat lainkohdat oikeusasiamies ei ollut vakuuttunut siitä, että päätöksellä oli riittävä oikeudellinen perusta.
In reply to a proposal for a friendly solution, EASA said that it had now been able to obtain the information needed to issue a type certificate and had therefore repealed the contested decision.
Vastauksessaan sovintoratkaisuehdotukseen EASA kertoi saaneensa nyt tiedot, joita se tarvitsi typpihyväksynnän myöntämiseen, ja oli siksi kumonnut kiistanalaisen päätöksen.
The Ombudsman made further remarks in two decisions on complaints against the European Investment Bank (EIB) made by Polish NGOs working in the field of the environment.
Oikeusasiamies antoi lisähuomautukset kahdessa päätöksessä kanteluista, joita puolalaiset ympäristöjärjestöt olivat tehneet Euroopan investointipankkia (EIP) vastaan.
In case 1779/2006/MHZ, the further remark encouraged the EIB to consider establishing channels of communication with, and seeking information from, relevant national and regional control instances, such as ombudsmen, which could serve as additional sources of information concerning compliance of EIB-financed projects with national and European law.
Tapauksen 1779/2006/MHZ lisähuomautuksessa EIP:tä kehotettiin harkitsemaan viestintäyhteyksien luomista asiaankuuluviin kansallisiin ja alueellisiin valvontaelimiin, kuten oikeusasiamiehiin, ja pyytämään niiltä tietoja, sillä ne voisivat toimia täydentävinä tietolähteinä, kun kyseessä on EIP:n rahoittamien hankkeiden yhdenmukaisuus kansallisen ja Euroopan yhteisön lainsäädännön kanssa.
In case 1807/2006/MHZ, the Ombudsman noted that the complainants had played a valuable role in bringing to the EIB’s a 4 ention relevant information of which it was previously unaware.
Tapauksessa 1807/2006/MHZ oikeusasiamies totesi, että kantelijoilla oli ollut arvokas rooli sellaisten asiaan liittyvien tietojen saattamisessa EIP:n tietoon, joista se ei aikaisemmin ollut tietoinen.
The Ombudsman encouraged the EIB to continue to engage constructively with NGOs.
Oikeusasiamies kannusti EIP:tä toimimaan jatkossakin rakentavassa yhteistyössä kansalaisjärjestöjen kanssa.
This chapter consists of a selection of summaries of the Ombudsman’s decisions in 2007, illustrating the range of subjects and institutions involved in complaints and owninitiative inquiries.
Tässä luvussa on monipuolinen valikoima tiivistelmiä eri aiheita ja toimielimiä koskevien kantelujen ja oma-aloitteisten tutkimusten pohjalta vuonna 2007 tehdyistä oikeusasiamiehen päätöksistä.
It includes summaries of the decisions mentioned in the thematic analysis of Chapter 2.
Mukana ovat myös tiivistelmät kaikista toisen luvun aihekohtaisessa tarkastelussa mainituista päätöksistä.
Summaries of decisions on complaints are organised first by the type of finding or outcome and then by the institution or body concerned.
Kanteluista tehtyjen päätösten tiivistelmät on luokiteltu ensin lopullisen ratkaisun tyypin ja toiseksi asianomaisen toimielimen tai elimen perusteella.
The Chapter ends with a summary of a decision following an owninitiative inquiry and an example of a query submi4 ed by a national ombudsman.
Luvun lopussa on oma-aloitt eisen tutkimuksen johdosta tehdyn päätöksen tiivistelmä ja esimerkki kansallisen oikeusasiamiehen tekemästä kyselystä.
Within each sub-section of this chapter, cases are presented in case number order.
Tapaukset esitetään luvun kaikissa alakohdissa tapausnumeroiden mukaisessa järjestyksessä.
For example, in the European Commission sub-section of section 3.1, case 1166/2006/WP precedes case 2280/2006/MF.
Esimerkiksi kohdan 3.1 Euroopan komissiota käsittelevässä alakohdassa tapaus 1166/2006/WP on ennen tapausta 2280/2006/MF.
The full decision in each of the cases can be found in the decisions section of the Ombudsman’s website (h4 p://www.ombudsman.europa.eu).
Kustakin tapauksesta tehdyn päätöksen teksti on julkaistu kokonaisuudessaan oikeusasiamiehen verkkosivustolla kohdassa “Päätökset: hakemisto” (http://www.ombudsman.europa.eu).
The relevant decision can be accessed using the case number.
Asianomaisen päätöksen saa esiin tapausnumeron avulla.
Full decisions are included on the website in English and in the language of the complaint, if di� erent.
Päätökset ovat verkkosivustolla kokonaisuudessaan englanniksi ja kantelun alkuperäiskielellä, jos se on jokin muu kieli.
A printout of the full decision, as it appears on the website, may be requested from the Ombudsman’s O ce.
Oikeusasiamiehen toimistosta saa pyynnöstä tulosteen tekstistä sellaisena kuin se on esitetty verkkosivustolla.
Alleged failure to ensure respect for environmental directives in relation to a dam project in Portugal
Ympäristödirektiivien noudattamisen varmistamatta jättäminen Portugalissa toteutetussa patohankkeessa
Summary of decision on complaint 2725/2004/(PB)ID against the European Commission
Tiivistelmä päätöksestä kanteluun 2725/2004/(PB)ID Euroopan komissiota vastaan
The complainants lodged an infringement complaint with the Commission, concerning the Alqueva Dam and Reservoir project in Portugal.
Kantelijat tekivät komissiolle yhteisön oikeuden rikkomista koskevan kantelun, jonka kohteena oli Alquevan pato- ja tekojärvihanke Portugalissa.
In their complaint to the Ombudsman, they alleged, in summary, that the Commission had failed to take action to ensure respect for Directive 85/3371 and Directive 92/432 in relation to the above project.
1 sekä direktiiviä 92/432 noudatetaan kyseisessä varmistamiseksi, että direktiiviä 85/337hankkeessa.
The Ombudsman considered that the aims of Directive 85/337 are be4 er served when arguments regarding the adequacy and propriety of an Environmental Impact Assessment (EIA), in light of Articles 3 and 5 of the Directive, are submi4 ed to, and considered by, the competent national authorities in the context of the development consent procedure, pursuant to Articles 6 and 8 of the Directive.
Oikeusasiamies katsoi, että mahdollisuudet direktiivin 85/337 tavoitteiden saavuttamiseen paranevat, jos direktiivin 3 ja 5 artiklassa tarkoitetun ympäristövaikutusten arvioinnin riitt ävyytt ä ja asianmukaisuutta koskevat väitteet toimitetaan toimivaltaisille kansallisille viranomaisille, jotka käsittelevät ne lupamenettelyssä direktiivin 6 ja 8 artiklan mukaisesti.
Council Directive 85/337/EEC of 27 June 1985 on the assessment of the e� ects of certain public and private projects on the environment, OJ 1985 L 175, p. 40.
Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27 päivänä kesäkuuta 1985 annettu neuvoston direktiivi 85/337/ETY (EYVL 1985 L 175, s. 40).
Council Directive 92/43/EEC of 21 May 1992 on the conservation of natural habitats and of wild fauna and flora, OJ 1992 L 206, p. 7.
Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21 päivänä toukokuuta 1992 annettu neuvoston direktiivi 92/43/ETY (EYVL 1992 L 206, s. 7).
ANNUAL REPORT 2007 development consent in violation of Article 8.
VUOSIKERTOMUS 2007 valvoa direktiivin 8 artiklan noudattamista, sen tulisi tutkia huolellisesti kaikki yhteisön oikeuden rikkomista koskevissa kanteluissa esitetyt väitteet, jotka koskevat 8 artiklan vastaisten lupien myöntämistä jäsenvaltioissa.
However, the complainants in the present case had made no such specific allegation.
Tässä tapauksessa kantelijat eivät kuitenkaan esittäneet nimenomaan tällaista väitettä. ä.
The Ombudsman also considered the situation that occurs when allegations about non-compliance with Articles 3 and 5 of Directive 85/337 are submi4 ed directly to the Commission, through an infringement complaint.
Oikeusasiamies tarkasteli myös sellaista tilannetta, jossa direktiivin 85/337 3 ja 5 artiklan noudatt amatt a jättämistä koskevat väitteet esitetään suoraan komissiolle yhteisön oikeuden rikkomista koskevalla kantelulla.
A finding by the Ombudsman that the Commission’s rejection of such allegations constitutes maladministration presupposes, in light of the scientific and technical nature of the content of the EIA, that the infringement complaint contained allegations and supporting evidence to demonstrate that the Member State had commi4 ed a manifest error of assessment in considering that the EIA met the requirements of Articles 3 and 5 of the Directive.
Ympäristövaikutusten arvioinnin sisällön tieteellinen ja tekninen luonne huomioon ottaen oikeusasiamies voi todeta komission syyllistyneen hallinnolliseen epäkohtaan hylätessään tällaiset väitteet vain sillä edellytyksellä, että rikkomista koskevassa kantelussa esitetään väitteitä ja riittävästi näyttöä siitä, että jäsenvaltio on syyllistynyt ilmeiseen arviointivirheeseen olettaessaan, että ympäristövaikutusten arviointi täyttää direktiivin 3 ja 5 artiklan vaatimukset.
In the present case, the complainants did not show that they had presented relevant arguments demonstrating, in a su ciently specific and cogent way, such a manifest error of assessment.
Tässä tapauksessa kantelijat eivät osoittaneet esittäneensä kantelussa sellaisia merkityksellisiä perusteita, joilla olisi riittävän tarkasti ja vakuuttavasti näytetty toteen, että tällainen ilmeinen arviointivirhe olisi tapahtunut.
In relation to archaeological sites that appeared to have been discovered, for the first time, during the execution of the project, the Ombudsman remarked that there was substantial, objectively reasonable, doubt as to the applicability of Directive 85/337.
Niistä arkeologisista kohteista, jotka oli nähtävästi löydetty kyseisen hankkeen toteuttamisen aikana, oikeusasiamies huomautti, että on erittäin perusteltua epäillä, voidaanko niihin ylipäätään soveltaa direktiiviä 85/337.
Moreover, the complainants’ argument regarding the independence of the challenged EIAs contested, in essence, the wisdom and adequacy of the Directive.
Kantelijan väitteessä, joka koski kyseisten ympäristövaikutusten arviointien riippumatt omuutt a, pyrittiin pohjimmiltaan kiistämään itse direktiivin järkevyys ja asianmukaisuus.
Hence, it did not concern a possible instance of maladministration.
Siinä ei siis ollut kyse mistään hallinnollisesta epäkohdasta.
As regards the protection of the Iberian Lynx and respect for Directive 92/43, the Ombudsman concluded that the complainants had not shown that they had submi4 ed to the Commission su ciently specific and duly substantiated arguments demonstrating that Portugal’s list of sites eligible for identification as sites of Community importance was flawed or that Portugal had failed to meet its obligations under Article 12 of the Directive.
Espanjanilveksen suojelun ja direktiivin 92/43 noudattamisen osalta oikeusasiamies katsoi, etteivät kantelijat olleet toimittaneet komissiolle riittävän yksityiskohtaisia ja päteviä perusteita, jotka osoittaisivat, että Portugalin laatima yhteisön tärkeinä pitämien alueiden luettelo oli puutteellinen tai että Portugali oli jättänyt täytt ämätt ä direktiivin 12 artiklan mukaiset velvoitteensa. eensa.
In light of the above, and a er taking into account the information given by the Commission about the EIA study of the project it had commissioned before granting Community funding, and other steps it had taken in order to ensure respect of EC environmental law in relation to the same project, the Ombudsman considered that the complainants’ allegation had not been substantiated.
Edellä esitetyn perusteella ja ottaen huomioon komission ennen yhteisön tuen myöntämistä teetetystä ympäristövaikutusten arviointitutkimuksesta toimittamat tiedot sekä tietyt muut toimenpiteet, joita komissio toteutti EY:n ympäristölainsäädännön noudattamisen varmistamiseksi kyseisessä hankkeessa, oikeusasiamies katsoi, ettei kantelijan väite ollut perusteltu.
Failure to act on a complaint about the infringement of environmental legislation
Oikeudellisiin toimiin ryhtymättä jättäminen ympäristölainsäädännön rikkomista koskevan kantelun johdosta
Summary of decision on complaint 3660/2004/PB against the European Commission
Yhteenveto päätöksestä kanteluun 3660/2004/PB Euroopan komissiota vastaan
The complainant had complained to the Commission that Ireland was in breach of the EU Habitats Directive3.
Kantelija oli tehnyt komissiolle kantelun siitä, että Irlanti rikkoi EU:n luontotyyppidirektiiviä3.
In her view, Ireland should have included a certain wetland in the list of sites sent to the Commission for the establishment of the NATURA 2000 Network.
Hänen mukaansa Irlannin olisi pitänyt sisällyttää tietty kosteikko komissiolle NATURA 2000 -verkoston perustamiseksi lähetettyyn alueiden luetteloon.
The Commission decided not to take action on the complaint, because it was not evident that the wetlands concerned conformed to the scientific description of habitats covered by the Directive and it was necessary to have more detailed ecological information in this respect.
Komissio päätti olla ryhtymättä toimiin kantelun johdosta, koska ei ollut ilmeistä, että kyseiset kosteikot olivat direktiivin kattamien luontotyyppien tieteellisen kuvauksen mukaisia ja koska tältä osin oli tarpeen saada tarkempia ekologisia tietoja.
The complainant alleged to the Ombudsman that the Commission wrongly failed to take action on the above ma4 er.
Kantelija väitti oikeusasiamiehelle, että komissio jätti virheellisesti toimimatta edellä mainitussa asiassa.
She argued that the Commission failed to explain why the relevant wetland was not covered by the Habitats Directive.
Hän väitti, että komissio ei selittänyt, miksi luontotyyppidirektiivi ei koskenut kyseistä kosteikkoa.
A er examining the relevant legal provisions and case-law, the Ombudsman found that the Commission can reasonably require appropriate scientific information supporting an allegation about violation of the Habitats Directive.
Tutkittuaan asiaa koskevat oikeudelliset säännökset ja oikeuskäytännön oikeusasiamies totesi, että komissio voi perustellusti vaatia asiankuuluvia tieteellisiä tietoja luontotyyppidirektiivin rikkomista koskevan väitteen tueksi.
Such information includes, in particular, specific and reliable scientific data concerning both the nature and the protectable character, under the Directive, of the site concerned, at least if this character does not seem to be immediately apparent.
Tällaisia tietoja ovat erityisesti yksilöidyt ja luotettavat tieteelliset tiedot sekä kyseisen alueen tyypistä että sen direktiivin mukaista suojelua vaativasta luonteesta ainakin silloin, jos tämä luonne ei vaikuta välittömästi ilmeiseltä.
In light of the above, the Ombudsman concluded that the Commission had provided satisfactory explanations for its challenged omission, which was not unreasonable.
Edellä esitetyn valossa oikeusasiamies totesi, että komissio oli esittänyt tyydyttävän selityksen kiistanalaiselle laiminlyönnilleen, joka ei ollut perusteeton.
He thus found no maladministration in this regard.
Hän ei näin ollen todennut hallinnollista epäkohtaa tältä osin.
The complainant also complained about the Commission’s decision not to take further action on arguments relating to possible infringement of the Waste Directive4.
Kantelija valitti myös komission päätöksestä olla ryhtymättä jatkotoimiin jätedirektiivin4 mahdollista rikkomista koskevien väitteiden nojalla.
The complainant had described how waste was being dumped in the wetland concerned.
Kantelija oli kuvannut, miten jätettä upotettiin kyseiseen kosteikkoon.
The Commission explained its decision by stating, in summary, that (i) ensuring compliance with Community environmental law is primarily the responsibility of Member States; (ii) a court case brought by the Commission against Ireland in relation precisely to the Waste Directive had been successful (Case C-494/01); (iii) in the case of general and persistent breaches of Community law, the Commission’s administrative resources are best employed in seeking structural reform; and (iv) one reform achieved in Ireland was the creation in 2003 of an O ce of Environmental Enforcement (OEE), which the complainant could now turn to with her specific grievances.
Komissio selitti päätöstään toteamalla yhteenvedonomaisesti, että (i) yhteisön ympäristölainsäädännön noudattamisen varmistaminen on ensisijaisesti jäsenvaltioiden vastuulla, (ii) komission Irlantia vastaan nostama nimenomaan jätedirektiiviä koskenut tuomioistuinasia oli ollut onnistunut (asia C-494/01), (iii) tapauksissa, joissa yhteisön oikeutta rikotaan yleisesti ja toistuvasti, komission hallinnollisia resursseja käytetään parhaiten pyrittäessä rakenneuudistukseen, ja (iv) yksi Irlannissa aikaansaatu uudistus oli, että vuonna 2003 perustettiin ympäristölainsäädännön täytäntöönpanosta vastaava virasto (Office of Environmental Enforcement, OEE), jonka puoleen kantelija voisi nyt kääntyä erityisine valituksen aiheineen.
The Ombudsman accepted the Commission’s explanations in this case as satisfactory and also noted that the Commission had given the complainant relevant useful advice.
Oikeusasiamies hyväksyi komission selitykset tässä tapauksessa tyydyttävinä ja totesi myös, että komissio oli antanut kantelijalle asiaa koskevia hyödyllisiä neuvoja.
He thus found no maladministration regarding this part of the case.
Hän ei näin ollen todennut hallinnollista epäkohtaa tältä osin.
Lack of legal remedy against disciplinary sanction at a European School
Eurooppa-koulun kurinpitotoimea koskevan oikeussuojakeinon puuttuminen uminen
Summary of decision on complaint 3323/2005/WP against the European Commission
Tiivistelmä päätöksestä kanteluun 3323/2005/WP Euroopan komissiota vastaan
A pupil at the European School in Munich was suspended for 38 school days because he and two of his classmates were held responsible for having dropped two thumbtacks into a soup bowl in the School’s canteen.
Münchenin Eurooppa-koulun oppilas erotettiin 38 koulupäiväksi, koska häntä ja hänen kahta luokkatoveriaan pidettiin vastuussa kahden nastan pudottamisesta liemikulhoon koulun ruokalassa.
The pupil’s mother contested this decision, arguing that her son did not know that his classmates had put into practice what he had expressed as an idea.
Oppilaan äiti vastusti tätä päätöstä ja väitti, ettei hänen poikansa tiennyt luokkatovereiden toteuttaneen pojan esittämän ajatuksen käytännössä.
When the Schools’ Complaints Board declared that it was not competent to hear her case, she brought the ma4 er before a German administrative court.
Kun Eurooppa-koulujen vetoomuslautakunta ilmoitti, ettei sillä ollut toimivaltaa käsitellä tapausta, oppilaan äiti vei asian saksalaiseen hallintotuomioistuimeen.
However, the court held that the issue did not fall under German jurisdiction.
Tuomioistuin kuitenkin katsoi, ettei asia kuulu Saksan päätäntävaltaan.
Thereupon, the pupil’s mother turned to the Ombudsman.
Tämän jälkeen äiti kääntyi oikeusasiamiehen puoleen.
Since the European Schools are not an institution or body of the European Communities, the Ombudsman asked for an opinion from the Commission, given that the la4 er has a certain responsibility for the operation of the European Schools, which derives from the fact that it is represented on their Board of Governors and contributes largely to their financing. financing.
Koska Eurooppa-koulut eivät ole Euroopan yhteisöjen toimielimiä tai muita elimiä, oikeusasiamies pyysi lausuntoa komissiolta. Komissiollahan on Eurooppa-koulujen toiminnasta tietynasteinen vastuu, kun otetaan huomioon, että komissio on edustettuna Eurooppa-koulujen johtokunnassa ja että se osallistuu laajalti koulujen rahoitukseen.
The Commission submi4 ed that, under a new version of the applicable rules, the Complaints Board was competent to hear cases such as the complainant’s.
Komissio totesi, että sovellettavien sääntöjen uuden version mukaan vetoomuslautakunta on toimivaltainen käsittelemään kantelijan esittämän kaltaisia tapauksia.
It added that it saw no objection to the Complaints Board accepting jurisdiction over decisions taken, in such cases, under the previous version of the rules.
Komissio ei nähnyt vetoomuslautakunnan päätäntävallalle estettä tällaisissa tapauksissa myöskään sääntöjen edellisen version perusteella.
The Commission thus advised the complainant to re-submit her case to the Complaints Board.
Se kehott ikin kantelijaa esittämään tapauksen uudelleen vetoomuslautakunnalle.
However, in the absence of an express provision for retroactivity, the Complaints Board rejected the renewed appeal.
Vetoomuslautakunta kuitenkin hylkäsi uusitun vetoomuksen, koska taannehtivuudesta ei ollut olemassa nimenomaista säännöstä.
The Ombudsman noted that the case arose from a particularly serious measure taken by a European School and that there was a risk that the complainant would be lewithout adequate legal protection.
Oikeusasiamies pani merkille, että tapauksen taustalla oli Eurooppa-koulun toteuttama erityisen vakava toimenpide ja että kantelija oli vaarassa jäädä ilman riittävää oikeussuojaa.
He considered that the importance of the Commission’s involvement in the European Schools system is such that it must play an active role in order to ensure that the Schools comply with principles of good administration.
Hän katsoi komission vastuun Eurooppa-koulujen järjestelmästä niin tärkeäksi, että sen on toimittava aktiivisesti varmistaakseen, että koulut noudattavat hyvän hallintotavan periaatteita.
The Ombudsman therefore suggested that the Commission ensure that a proposal was presented to the Board of Governors for an amendment of the relevant rules.
Tämän vuoksi oikeusasiamies ehdotti, että komissio huolehtisi asiaankuuluvia sääntöjä koskevan tarkistusehdotuksen esittämisestä johtokunnalle.
The Commission recalled that it had already drawn the a4 ention of the Board of Governors to the issue, but that it was the only member in favour of a retroactive extension of the Complaints Board’s competences.
Komissio muistutti, että se oli jo kiinnittänyt johtokunnan huomion asiaan mutta että se oli ollut johtokunnan ainoa jäsen, joka oli kannattanut vetoomuslautakunnan toimivallan taannehtivaa laajentamista.
However, it added that, since it remained convinced of its position, it had insisted that the Secretary-General of the European Schools put the ma4 er on the agenda again.
Komissio kuitenkin lisäsi, että koska se oli edelleen vakuuttunut kantansa oikeellisuudesta, se oli kehottanut Eurooppa-koulujen pääsihteeriä ottamaan kysymyksen uudelleen asialistalle.
Eventually, the issue was presented to the Board of Governors through a wri4 en procedure, the outcome of which was still unclear at the time of the Ombudsman’s final assessment of the case.
Lopulta asia esitettiin johtokunnalle noudattamalla kirjallista menettelyä, jonka tulos oli edelleen epäselvä oikeusasiamiehen antaessa lopullisen arvionsa tapauksesta.
Council Directive 75/442/EEC of 15 July 1975 on waste, OJ 1975 L 194, p. 39.
Neuvoston direktiivi 75/442/ETY, annettu 15 päivänä heinäkuuta 1975, jätteistä; EYVL 1975 L 194, s. 39.
ANNUAL REPORT 2007
VUOSIKERTOMUS 2007 oikeusasiamies kuitenkin päätti ilmoittaa tapauksesta Eurooppa-koulujen uudelle pääsihteerille ja Saksan hallitukselle.
Anti-dumping provisional measures
Väliaikaiset polkumyynnin vastaiset toimenpiteet
Summary of decision on complaint 943/2006/MHZ against the European Commission
Yhteenveto päätöksestä kanteluun 943/2006/MHZ Euroopan komissiota vastaan
The complainant was an interested party in the Commission’s investigation leading to the adoption of anti-dumping provisional measures on imports of certain footwear with leather uppers originating from China and Vietnam5.
Kantelija oli osapuolena komission tutkimuksessa, joka johti väliaikaisen polkumyyntitullin käytt öönott oon Kiinasta ja Vietnamista peräisin olevien sellaisten jalkineiden tuonnissa, joiden päälliset ovat nahkaa5.