natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For its part, the Commission, although it acknowledges that the terms of Decision No 67/94 do not permit the calculation of the variable duty on any basis other than that of the price of the last transaction presented in the customs declaration, points out that the objective of an antidumping measure based on the fixing of a minimum import price may easily be circumvented and there is a ‘certain tension’ in the use of the price indicated in the last sale for the purposes of customs law, on the one hand, and of variable antidumping duties based on a minimum import price, on the other.
Komissio puolestaan myöntää, että päätöksen N:o 67/94 sanamuoto ei anna minkäänlaista mahdollisuutta laskea muuttuvaa tullia muulla tavoin kuin tulliilmoituksessa esitetyn, viimeistä liiketointa koskevan hinnan perusteella, ja toteaa samalla, että vähimmäistuontihinnan vahvistamiseen perustuvan polkumyyntitoimenpiteen tavoitetta voidaan helposti kiertää ja että ensinnäkin tullioikeuden ja toisaalta vähimmäistuontihintaan perustuvien muuttuvien polkumyyntitullien tavoitteisiin nähden on olemassa ”tiettyä jännitettä” käytettäessä viimeisessä myynnissä vahvistettua hintaa.
In this regard, the terms of Article 1(2) of Decision No 67/94 expressly and unambiguously provide that the point of reference in determining an antidumping duty is the declared customs value.
Tältä osin on muistutettava, että päätöksen N:o 67/94 1 artiklan 2 kohdan sanamuoto määrää nimenomaisesti ja selvästi, että arviointiperuste polkumyyntitullin määrittämiseksi on ilmoitettu tullausarvo.
It must first be established, therefore, whether the arguments put forward by the Italian Government and the Commission are well founded and, if necessary, whether they are of such a nature as to call into question the outcome that necessarily follows from the wording of Article 1(2) of Decision No 67/94.
Siten on ensin selvitettävä, ovatko Italian hallituksen ja komission esittämät väitteet perusteltuja, ja tarvittaessa, voidaanko niillä asettaa kyseenalaiseksi päätöksen N:o 67/94 1 artiklan 2 kohdan sanamuodon edellyttämä lopputulos.
With regard, first of all, to the Italian Government’s argument concerning the terms of Article 1(2) of Decision No 1751/94 imposing a definitive antidumping duty, the expression ‘accepted customs value’ in that provision is intended to express the obvious point that the price indicated by the person making the declaration is not as such conclusive for the purpose of determining an antidumping duty.
Ensinnäkin Italian hallituksen lopullisen polkumyyntitullin käyttöön otosta tehdyn päätöksen N:o 1751/94 1 artiklan 2 kohdan sanamuotoa koskevan väitteen osalta on katsottava, että tässä määräyksessä mainitulla ilmaisulla ”hyväksytty tullausarvo” pyritään ilmaisemaan ainoastaan se itsestäänselvyys, että tavaranhaltijan ilmoittama hinta ei sellaisenaan ole sitova määritettäessä polkumyyntitullia.
Article 29(1) of the Community Customs Code provides that the customs value, that is to say, the transaction value, is subject to adjustment, where necessary, in accordance with Articles 32 and 33 of the Code.
Yhteisön tullikoodeksin 29 artiklan 1 kohdassa nimittäin säädetään, että tullausarvoa eli kauppaarvoa tarkistetaan tarvittaessa saman koodeksin 32 ja 33 artiklan nojalla.
In addition, as can be seen from Article 29(1)(d) and Article 29(2) of the Code, the customs authorities are entitled to examine the price indicated by the person making the declaration and to reject it where necessary.
Lisäksi kuten esimerkiksi mainitun koodeksin 29 artiklan 1 kohdan d alakohdasta ja 2 kohdasta ilmenee, tulliviranomaisilla on oikeus tutkia tavaranhaltijan ilmoittama hinta ja hylätä se tarvittaessa.
Consequently, the terms of Article 1(2) of Decision No 1751/94 contain nothing which calls into question the outcome that necessarily follows from the wording of Article 1(2) of Decision No 67/94.
Näin ollen päätöksen N:o 1751/94 1 artiklan 2 kohtaan ei sisälly mitään sellaista seikkaa, joka asettaisi kyseenalaiseksi päätöksen N:o 67/94 1 artiklan 2 kohdan sanamuodon edellyttämän lopputuloksen.
Secondly, the Italian Government contends that account should be taken of the objectives of the antidumping rules and, for that purpose, that all the steps in a successive sale should be considered, avoiding too formalist an approach.
Toiseksi Italian hallitus väittää, että on otettava huomioon polkumyyntisäännösten tavoitteet ja tässä tarkoituksessa on arvioitava kaikkia peräkkäisen myynnin vaiheita välttämällä liian muodollista lähestymistapaa.
In the case
Peräkkäisissä myynneissä, joiden
CARBONI E DERIVATI of successive sales giving rise to the release of goods into free circulation, the various sales which took place with a view to importation into the Community customs territory should be regarded as steps preliminary to that importation, with the result that the time to be taken into consideration for the purpose of determining the customs value for the application of an antidumping duty is necessarily the time at which the goods were first acquired by a Community operator, that being the time at which the goods entered the ‘Community circuit’.
CARBONI E DERIVATI seurauksena tavara luovutetaan vapaaseen liikkeeseen, suoritettuja eri myyntejä tavaran tuomiseksi yhteisön tullialueelle on pidettävä kyseistä tuontia edeltävinä vaiheina, joten polkumyyntitullia sovellettaessa tullausarvon määrittämiseksi on otettava välttämättä huomioon se ajankohta, jolloin yhteisön toimija hankki tavaran ensimmäistä kertaa, ja tämä on se ajankohta, jolloin kyseinen tavara päätyy ”kiertoon yhteisössä”.
As the Advocate General correctly noted in points 56 to 58 of his Opinion, it follows from Articles 1 and 2(1) of the basic decision that the rules on antidumping are aimed at protecting against dumped or subsidised imports and an antidumping duty may be applied to any dumped product the release of which for free circulation in the Community causes injury.
Kuten julkisasiamies perustellusti toteaa ratkaisuehdotuksensa 56–58 kohdassa, peruspäätöksen 1 artiklasta ja 2 artiklan 1 kohdasta seuraa, että polkumyyntisäännöksillä pyritään suojautumaan polkumyynnillä tai vientituella tapahtuvalta tuonnilta, ja polkumyyntitullia voidaan soveltaa polkumyynnillä tuotuun tuotteeseen, jonka luovutus vapaaseen liikkeeseen yhteisössä aiheuttaa vahinkoa.
The antidumping legislation does not concern a sale of goods as such, such as the first sale of hematite pig iron by OME-DTECH to CMP in the main proceedings, as long as the goods are not actually exported to the Community customs territory or placed in free circulation within the Community.
Polkumyyntisäännöstö ei koske tavaroiden myyntiä sellaisenaan, kuten pääasiassa hematiittiharkkoraudan ensimmäistä myyntiä OME-DTECH:ltä CMP:lle, silloin, kun kyseisiä tavaroita ei tosiasiassa viedä yhteisön tullialueelle eikä luovuteta vapaaseen liikkeeseen yhteisössä.
As can be seen from recitals (64) and (67) in the preamble to Decision No 67/94, in the case of hematite pig iron, the minimum price of ECU 149 per tonne represented the price level at which the imports concerned ceased to cause material injury to the Community industry.
Kuten päätöksen N:o 67/94 johdantoosan 64 ja 65 perustelukappaleesta ilmenee, hematiittiharkkoraudan osalta 149 ecun vähimmäishinta tonnilta edustaa sellaista hintatasoa, jolla kyseiset tuonnit lakkaavat aiheuttamasta merkittävää vahinkoa yhteisön teollisuudelle.
Thus, the objective of the antidumping rules does not involve, in principle, the levying of an antidumping duty established on the basis of the price indicated in a prior sale of the goods concerned if the price actually paid or payable by the person making the declaration is equivalent to or greater than the minimum price laid down in the antidumping measure.
Siten polkumyyntisäännösten tavoite ei lähtökohtaisesti edellytä, että kannetaan polkumyyntitulli, joka on vahvistettu kyseessä olevien tavaroiden edeltävän myynnin yhteydessä määrätyn hinnan perusteella, mikäli tavaranhaltijan tosiasiallisesti maksama hinta tai hinta, joka sen on maksettava, on sama tai korkeampi kuin polkumyynnin vastaisella toimenpiteellä säädetty vähimmäishinta.
The Italian Government, however, contends, more specifically, that it follows from the objective of Decision No 67/94 that, in the case of successive sales with a view to importation into the territory of the Community, precipitating the release of the goods into free circulation, the first acquisition of the goods by a Community operator is conclusive for the purpose of application of the antidumping duty.
Italian hallitus väittää kuitenkin erityisesti, että päätöksen N:o 67/94 tavoitteesta seuraa, että peräkkäisissä myynneissä tavaran tuomiseksi yhteisön alueelle – minkä seurauksena se luovutetaan vapaaseen liikkeeseen – polkumyyntitullin soveltamisessa ratkaisevaa on ensimmäinen yhteisön toimijan suorittama tavaran hankinta.
The harm to the Community market results not only from the actual release into the Community customs territory of goods being sold at below cost price, but also when an advantage is conferred on one Community trader who acquires goods at a lower price than do other Community traders.
Yhteisön markkinoille aiheutuva vahinko ei nimittäin johdu pelkästään alhaiseen hintaan myytyjen tavaroiden tosiasiallisesta saapumisesta yhteisön tullialueelle vaan myös siitä, että yhtä yhteisön taloudellista toimijaa suositaan muihin yhteisön toimijoihin nähden, kun se hankkii mainittuja tavaroita muiden yhteisön toimijoiden maksamaa hintaa alhaisempaan hintaan.
That argument presupposes that the objective which Decision No 67/94 seeks to attain could be circumvented in the case of successive sales even if, as in the main proceedings, the price for the last sale, at which point the goods were placed in free circulation, is higher than the minimum import price.
Tämä väite edellyttää, että päätöksellä N:o 67/94 tavoiteltua päämäärää voitaisiin kiertää peräkkäisten myyntien tapauksessa, vaikka, kuten nyt esillä olevassa asiassa, hinta viimeisessä myynnissä, jonka perusteella tavara luovutetaan vapaaseen liikkeeseen, on korkeampi kuin vähimmäistuontihinta.
In this regard, the mere fact that one Community trader could be given an advantage over other Community traders by acquiring goods at a price below that paid by the latter does not endanger the objective of Decision No 67/94.
Tältä osin on syytä huomauttaa, että pelkästään se seikka, että yhtä yhteisön taloudellista toimijaa voidaan suosia muihin yhteisön toimijoihin nähden, kun se hankkii tavaroita muiden yhteisön toimijoiden maksamaa hintaa alhaisempaan hintaan, ei vaikeuta päätöksen N:o 67/94 tavoitteen saavuttamista.
That objective is not to take away the profits which importers may make but, as can be seen from recital (64) in the preamble to that decision, to avoid material injury to the Community industry, namely, the producers.
Tavoitteena ei nimittäin ole maahantuojien mahdollisten voittojen vähentäminen vaan, kuten mainitun päätöksen johdantoosan 64 perustelukappaleesta ilmenee, yhteisön teollisuudelle eli tuottajille aiheutuvan merkittävän vahingon välttäminen.
Thirdly and finally, the Italian Government, supported by the Commission, argues that the variable antidumping duty established by Decision No 67/94 may be easily circumvented, in particular, by a transversal offsetting of prices applied to other products or through the declaration of artificially inflated prices.
Kolmanneksi ja samalla lopuksi Italian hallitus, jota komissio tukee, väittää, että päätöksellä N:o 67/94 käyttöön otettua muuttuvaa polkumyyntitullia voidaan helposti kiertää muun muassa hyvittämällä hintoja eri tuotteiden kesken tai ilmoittamalla keinotekoisesti korotettu hinta.
In that regard, under Article 13(2) of the basic decision, measures imposing an antidumping duty are required to indicate in particular the amount and type of duty imposed, together with certain other matters.
Tältä osin on syytä muistuttaa, että peruspäätöksen 13 artiklan 2 kohdan nojalla polkumyyntitullin käyttöön ottamista koskevissa toimenpiteissä yksilöidään erityisesti käyttöön otetun tullin määrä ja laji sekä tiettyjä muita seikkoja.
Accordingly, the institutions are free to choose, within the limits of their margin of discretion, between the different types of duty (see Joined Cases C-305/86 and C-160/87 Neotype Techmashexport v Commission and Council [1990] ECR I-2945, paragraph 58).
Tästä määräyksestä seuraa, että toimielimillä on oikeus niille annetun harkintavallan rajoissa tehdä valinta erityyppisten tullien välillä (ks. yhdistetyt asiat C-305/86 ja C-160/87, Neotype Techmashexport v. komissio ja neuvosto, tuomio 11.7.1990, Kok. 1990, s. I-2945, 58 kohta).
41), as amended by Council Regulation (EC) No 643/94 of 21 March 1994 (OJ 1994 L 80, p.
41), sellaisena kuin se on muutettuna 21.3.1994 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 643/94 (EYVL L 80, s.
However, as recital (66) in the preamble to Decision No 67/94 states, the Commission considered, in the exercise of its discretion, ‘the introduction of a minimum price more appropriate in this particular case than any other type of measure in order to achieve’ the objectives of that decision.
Kuten päätöksen N:o 67/94 johdantoosan 66 perustelukappaleesta ilmenee, komissio on harkintavaltansa nojalla päättänyt, että kyseisessä päätöksessä tarkoitetussa tapauksessa ”vähimmäishinnan käyttöönotto on muuntyyppisiä toimia tarkoituksenmukaisempi” mainitulla päätöksellä tavoiteltujen päämäärien saavuttamiseksi.
Since a variable duty may be easily circumvented and such circumvention can be avoided by imposing a specific duty or a combination of a variable and a specific duty, the fact that the Commission decided none the less to impose a variable duty in Decision No 67/94 cannot, of itself, justify a general abandonment, to the detriment of importers, of determination of the antidumping duty on the basis of the declared customs value, as provided for in that decision.
Kun otetaan huomioon, että muuttuvaa tullia voidaan helposti kiertää ja että tällaista käytäntöä voidaan välttää ottamalla käyttöön erityinen tulli tai muuttuvan tullin ja erityisen tullin yhdistelmä, sillä, että komissio on kaikesta huolimatta päätöksessä N:o 67/94 päättänyt käyttää muuttuvaa tullia, ei voida sellaisenaan perustella sitä, että
In those circumstances, it must be held that, in accordance with Article 1(2) of Decision No 67/94, the customs authorities may not determine the customs value for the purpose of applying the antidumping duty established by that decision on the basis of the price indicated for the goods concerned in a sale prior to that on the basis of which the customs declaration was made in the case where the declared price corresponds to the price actually paid or payable by the importer.
Näissä olosuhteissa on katsottava, että päätöksen N:o 67/94 1 artiklan 2 kohdan mukaisesti tulliviranomaiset eivät voi määrittää tullausarvoa kyseisellä päätöksellä käyttöön otettua polkumyyntitullia soveltaessaan kyseessä oleville tavaroille aikaisemman kuin sen myynnin yhteydessä vahvistetun hinnan perusteella, jonka osalta tulliilmoitus tehtiin, jos ilmoitettu hinta vastaa hintaa, jonka maahantuoja on tosiasiassa maksanut tai joka tämän on maksettava.
Whether the customs authorities may refer to a prior sale for the purpose of applying the antidumping duty established by Decision No 67/94 in the case where they question the accuracy of the price indicated in the customs declaration
Tulliviranomaisten oikeus käyttää perustana päätöksessä N:o 67/94 käyttöön otetun polkumyyntitullin soveltamisessa aikaisempaa myyntiä silloin, kun ne riitauttavat tulli­ilmoituksessa ilmoitetun hinnan todenperäisyyden
In order to determine whether the customs authorities may, for the purpose of applying an antidumping duty pursuant to Decision No 67/94, refer to the price indicated in a sale prior to that on the basis of which the customs declaration was made in the case where they question the accuracy of the price indicated in the declaration, the relevant provisions of the implementing regulation and Articles 29 to 31 of the Community Customs Code must be considered, regard being had to the specific characteristics of a variable antidumping duty.
Jotta voidaan ratkaista, voivatko tulliviranomaiset käyttää polkumyyntitullin soveltamisessa päätöksen N:o 67/94 nojalla aikaisemman kuin sen myynnin yhteydessä vahvistettua hintaa, jonka perusteella tulliilmoitus on tehty, silloin, kun ne riitauttavat tässä ilmoituksessa mainitun hinnan todenperäisyyden, on syytä tutkia soveltamisasetuksen asian kannalta merkityksellisiä säännöksiä ja yhteisön tullikoodeksin 29–31 artiklaa ottamalla huomioon muuttuvan polkumyyntitullin erityispiirteet.
It should be noted in this connection that, according to Article 1(3) of Decision No 67/94, the provisions in force concerning customs duties are to apply.
Tältä osin on muistutettava, että päätöksen N:o 67/94 1 artiklan 3 kohdan mukaan sovelletaan tulleista voimassa olevia säännöksiä.
In this context, Article 181a of the implementing regulation, introduced by Regulation No 3254/94, provides that the customs authorities need not necessarily determine the customs valuation of imported goods on the basis of the transaction value method if they are not satisfied, on the basis of reasonable doubts, that the declared value represents the total amount paid or payable, and they may refuse to accept the declared price if those doubts continue after they have asked for additional information or documents and have provided the person concerned with a reasonable opportunity to respond to the grounds for those doubts.
Tässä yhteydessä on syytä korostaa, että asetuksella N:o 3254/94 lisätyssä soveltamisasetuksen 181 a artiklassa säädetään, että silloin, kun tulliviranomaiset voivat perustellusti epäillä, ettei ilmoitettu arvo vastaa maksettua tai maksettavaa kokonaishintaa, niiden ei välttämättä tarvitse määrittää tullausarvoa kauppaarvoa koskevan menetelmän perusteella, ja ne voivat hylätä ilmoitetun hinnan, mikäli on edelleen aihetta epäilyihin sen jälkeen, kun on mahdollisesti pyydetty kaikki täydentävät tiedot tai asiakirjat, ja sen jälkeen, kun henkilölle, jota asia koskee, on annettu kohtuullinen vastausaika näkemyksensä esittämiselle niistä syistä, joihin epäilyt perustuvat.
Although that provision of the implementing regulation was not yet in force when the goods at issue in the main proceedings were declared, it codifies, according to the information supplied by Commission, a customs practice common at both international and Community level, as applied at the time at which the facts in the main proceedings took place.
Vaikka tämä soveltamisasetuksen säännös ei ollut vielä voimassa silloin, kun pääasiassa kyseessä olevat tavarat tullattiin, komission esittämien tietojen mukaan sillä kootaan yhteen sekä kansainvälinen että yhteisön yleinen tullauskäytäntö sellaisena kuin sitä sovellettiin pääasian tosiseikkojen tapahtuma-aikaan.
In addition, Article 29(2)(a) of the Community Customs Code lays down the same procedural requirements when the customs authorities have grounds for taking the view that the relationship between the buyer and the seller influenced the price.
Lisäksi yhteisön tullikoodeksin 29 artiklan 2 kohdan a alakohdassa säädetään samoista menettelyllisistä vaatimuksista silloin, kun tulliviranomaisilla on perusteita katsoa, että ostajan ja myyjän keskinäinen etuyhteys on vaikuttanut hintaan.
The conclusion must therefore be drawn that those procedural requirements are inherent in the valuation system.
Siten on katsottava, että kyseiset menettelylliset vaatimukset liittyvät erottamattomasti arviointijärjestelmään.
On the basis of Article 181a of the implementing regulation and the abovementioned customs practice, the Commission takes the view that the Italian customs authorities were entitled to use the price indicated in a sale prior to that on the basis of which the customs value was declared.
Komissio viittaa soveltamisasetuksen 181 a artiklaan ja edellä mainittuun tullauskäytäntöön ja katsoo, että Italian tulliviranomaisilla oli oikeus käyttää hintaa, joka oli vahvistettu aikaisemman kuin sen myynnin yhteydessä, jonka perusteella tullausarvo ilmoitettiin.
Article 181a of the implementing regulation merely states that the customs authorities ‘need not determine the customs valuation … on the basis of the transaction value method’ but does not specify what other value is to be substituted for the transaction value in such a case.
On syytä mainita, että soveltamisasetuksen 181 a artiklassa todetaan ainoastaan, että tulliviranomaisten ”ei tarvitse määrittää – – tullausarvoa kauppaarvon perusteella”, mutta siinä ei täsmennetä, millä muulla arvolla kauppa-arvo on siinä tapauksessa korvattava.
Pursuant to Articles 30 and 31 of the Community Customs Code, which apply to the antidumping duty established by Decision No 67/94 by virtue of Article 1(3) of that decision, where the customs value of the imported goods cannot be determined under Article 29 of the Code, it is to be determined by application, first, of Article 30 and, second, of Article 31.
Yhteisön tullikoodeksin 30 ja 31 artiklan mukaisesti, joita päätöksen N:o 67/94 1 artiklan 3 kohdan nojalla sovelletaan kyseisellä päätöksellä käyttöön otettuun polkumyyntitulliin, on niin, että jos maahantuotujen tavaroiden tullausarvoa ei voida määrittää kyseisen koodeksin 29 artiklan nojalla, se on tehtävä ensisijaisesti mainitun 30 artiklan ja toissijaisesti mainitun 31 artiklan nojalla.
The question thus arises whether, where it is impossible, during the examination referred to in paragraph 52 of this judgment, to determine the real transaction value, that is to say, the price actually paid or payable in the transaction in respect of which the customs declaration has been made, the customs authorities may, in accordance with Articles 30 and 31 of the Community Customs Code, refer to the price indicated for a prior sale.
Siten on pohdittava, voivatko tulliviranomaiset siinä tapauksessa, että todellista kauppaarvoa eli sen liiketoimen yhteydessä tosiasiassa maksettua tai maksettavaa arvoa, jonka perusteella tulliilmoitus on tehty, on mahdotonta määrittää tämän tuomion 52 kohdassa tarkoitetussa tutkinnassa, yhteisön tullikoodeksin 30 ja 31 artiklan mukaisesti käyttää perustana aikaisempaa myyntihintaa.
It should be pointed out, on the one hand, with regard to Article 30 of the Community Customs Code, that that article seeks essentially to establish the customs value on the basis of the price usually charged for the goods in question.
Yhtäältä yhteisön tullikoodeksin 30 artiklan osalta on syytä muistuttaa, että kyseisellä artiklalla on tarkoitus vahvistaa tullausarvo kyseessä olevan tavaran osalta yleisesti käytetyn hinnan perusteella.
However, the specific characteristic of dumping cases lies in the introduction of goods onto the Community market at a price below that charged on that market.
Kuitenkin polkumyynnin erityispiirteenä on se, että tavara saatetaan yhteisön markkinoille kyseisillä markkinoilla käytettyä hintaa alhaisempaan hintaan.
In addition, the particular characteristic of a variable antidumping duty lies in the fact that it is calculated on the basis of the difference between the minimum import price and the price actually agreed for the goods in question.
Lisäksi muuttuvan polkumyyntitullin erityisyytenä on se, että kyseinen tulli lasketaan kyseessä olevan tavaran vähimmäistuontihinnan ja konkreettisesti sovitun hinnan välisen erotuksen perusteella.
Consequently, the customs value determined in accordance with Article 30 by reference to the price generally paid or payable cannot be used for the purpose of applying a variable antidumping duty.
Näin ollen mainitun 30 artiklan mukaisesti yleisesti maksetun tai maksettavan hinnan perusteella määritettyä tullausarvoa ei voida käyttää muuttuvaa polkumyyntitullia sovellettaessa.