natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As I pointed out in my analysis of the second plea, the Court of First Instance examined the assessment made by the Commission with regard to the calculation of the competition factor in the context of a comprehensive judicial review.
Kuten olen todennut toista valitusperustetta tarkasteltaessa, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tutkinut komission arvioinnin kilpailutekijän laskemisen osalta osana kokonaisvaltaista tuomioistuinvalvontaa.
Since, as I have pointed out, the rules established by the multisectoral framework were adopted to implement Article 87 EC, they must be interpreted in accordance with the provisions of the Treaty.
Muistutan, että koska monialaisissa puitteissa vahvistetut säännöt on annettu EY 87 artiklan panemiseksi täytäntöön, niitä on tulkittava perustamissopimuksen määräysten mukaisesti.
73 The Court was therefore right
73Ensimmäisen oikeusasteen
72 — In their pleadings, Glunz and OSB refer to Commission v Sytraval and Brink’s France, paragraph 67.
72 – Glunz ja OSB viittaavat kirjelmissään em. asiaan komissio v. Sytraval ja Brink’s France, tuomion 67 kohta.
Under Article 69(2) of the Rules of Procedure, which applies to appeals pursuant to Article 118 thereof, the unsuccessful party is to be ordered to pay the costs if they have been applied for in the successful party’s pleadings.
Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 69 artiklan 2 kohdassa, jota työjärjestyksen 118 artiklan nojalla sovelletaan myös muutoksenhakuun, määrätään, että asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Nyt esillä olevissa asioissa.
In these appeals, Kronofrance has requested that the appellants be ordered to pay the costs.
Kronofrance on vaatinut, että valittajat velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Since the Federal Republic of Germany, Glunz and OSB have been unsuccessful in all their pleas, I consider that they must be ordered to pay the costs of these appeal proceedings.
Koska Saksan liittotasavalta sekä Gluntz ja OSB ovat hävinneet kaikki valitusperusteensa, ne on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
73 — I refer to point 141 of this Opinion.
73 – Viittaan tämän ratkaisuehdotuksen 141 kohtaan.
In the light of the foregoing considerations, I propose that the Court give the following ruling:
Edellä esitetyn perusteella ehdotan, että yhteisöjen tuomioistuin ratkaisee asian seuraavasti:
(1) The appeals are dismissed.
1) Valitukset hylätään.
(2) The Federal Republic of Germany and also Glunz AG and OSB Deutschland GmbH shall pay the costs.
2) Saksan liittotasavalta sekä Glunz AG ja OSB Deutschland GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
11 September 2008 *
11 päivänä syyskuuta 2008 *
APPEALS under Article 56 of the Statute of the Court of Justice, lodged on 11 and 16 February 2005 respectively,
Yhdistetyissä asioissa C-75/05 P ja C-80/05 P, joissa on kyse kahdesta yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 56 artiklaan perustuvasta valituksesta, jotka on pantu vireille 11.2. ja 16.2.2005,
Federal Republic of Germany, represented by W.-D. Plessing and C. Schulze-Bahr, acting as Agents, assisted by M. Núñez-Müller, Rechtsanwalt (C-75/05 P),
Saksan liittotasavalta, asiamiehinään W.-D. Plessing ja C. Schulze-Bahr, avustajanaan Rechtsanwalt M. Núñez-Müller (C-75/05 P),
OSB Deutschland GmbH, established in Meppen (Germany), represented by H.-J. Niemeyer, Rechtsanwalt (C-80/05 P), with an address for service in Luxembourg, appellants,
OSB Deutschland GmbH, kotipaikka Meppen (Saksa), edustajanaan Rechtsanwalt H.-J. Niemeyer (C-80/05 P), prosessiosoite Luxemburgissa, valittajina,
Kronofrance SA, established in Sully-sur-Loire (France), represented by R. Nierer and L. Gordalla, Rechtsanwälte, applicant at first instance,
Kronofrance SA, kotipaikka Sully-sur-Loire (Ranska), edustajinaan Rechtsanwalt R. Nierer ja Rechtsanwalt L. Gordalla, kantajana ensimmäisessä oikeusasteessa,
Commission of the European Communities, represented by V. Kreuschitz, acting as Agent, with an address for service in Luxembourg, defendant at first instance,
Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehenään V. Kreuschitz, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaajana ensimmäisessä oikeusasteessa,
THE COURT (First Chamber), composed of P. Jann, President of Chamber, A. Tizzano (Rapporteur) and M. Ilešič, Judges,
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Jann sekä tuomarit A. Tizzano (esittelevä tuomari) ja M. Ilešič, julkisasiamies: Y. Bot, kirjaaja: hallintovirkamies J. Swedenborg,
GERMANY AND OTHERS v KRONOFRANCE having regard to the written procedure and further to the hearing on 15 February 2007, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 6 March 2008, gives the following
SAKSA YM. v. KRONOFRANCE ottaen huomioon kirjallisessa käsittelyssä ja 15.2.2007 pidetyssä istunnossa esitetyn,
Article 1 of Council Regulation (EC) No 659/1999 of 22 March 1999 laying down detailed rules for the application of Article [88 EC] (OJ 1999 L 83, p.
[EY 88] artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 (EYVL L 83, s.
1) provides:
1) 1 artiklassa säädetään seuraavaa:
‘For the purpose of this Regulation:
”Tässä asetuksessa tarkoitetaan
(h) “interested party” shall mean any Member State and any person, undertaking or association of undertakings whose interests might be affected by the granting of aid, in particular the beneficiary of the aid, competing undertakings and trade associations.’
– – h) ’asianomaisella osapuolella’ jäsenvaltiota, henkilöä, yritystä tai yritysten yhteenliittymää, jonka etuihin tuen myöntäminen voi vaikuttaa, erityisesti tuensaajaa, kilpailevia yrityksiä ja alan järjestöjä.”
Article 4 of that regulation, entitled ‘Preliminary examination of the notification and decisions of the Commission’, states:
Asetuksen 4 artiklassa, jonka otsikkona on ”Ilmoituksen alustava tutkinta ja komission päätökset”, säädetään seuraavaa:
Where the Commission, after a preliminary examination, finds that no doubts are raised as to the compatibility with the common market of a notified measure, in so far as it falls within the scope of Article [87(1) EC], it shall decide that the measure is compatible with the common market (hereinafter referred to as a “decision not to raise objections”).
Jos komissio alustavan tutkinnan jälkeen toteaa, että ilmoitetun toimenpiteen soveltuvuudesta yhteismarkkinoille ei ole epäilyjä, ja jos toimenpide kuuluu perustamissopimuksen [87] artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, se päättää, että tuki soveltuu yhteismarkkinoille (jäljempänä ’vastustamatta jättämistä koskeva päätös’).
Where the Commission, after a preliminary examination, finds that doubts are raised as to the compatibility with the common market of a notified measure, it shall
Jos komissio alustavan tutkinnan jälkeen toteaa, että ilmoitetun toimenpiteen soveltuvuudesta yhteismarkkinoille on epäilyjä, se päättää aloittaa
GERMANY AND OTHERS v KRONOFRANCE decide to initiate proceedings pursuant to Article [88(2) EC] (hereinafter referred to as a “decision to initiate the formal investigation procedure”).
SAKSA YM. v. KRONOFRANCE perustamissopimuksen [88] artiklan 2 kohdassa määrätyn menettelyn (jäljempänä ’muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista koskeva päätös’).
The multisectoral framework on regional aid for large investment projects (OJ 1998 C 107, p.
Niissä monialaisissa puitteissa alueellisesta tuesta suurille investointihankkeille (EYVL 1998, C 107, s.
7, ‘the multisectoral framework of 1998’), in force at the material time, lays down the rules for assessing aid which falls within its scope, for the purpose of applying Article 87(3) EC.
7; jäljempänä vuoden 1998 monialaiset puitteet), jotka olivat voimassa tosiseikkojen tapahtumisaikana, määritellään kyseisten puitteiden soveltamisalaan kuuluvia tukia koskevat arviointisäännöt EY 87 artiklan 3 kohdan soveltamista varten.
Under the multisectoral framework of 1998, the Commission decides on a case-by-case basis the maximum allowable aid intensity for projects which are subject to the notification requirement provided for in Article 2 of Regulation No 659/1999.
Vuoden 1998 monialaisten puitteiden nojalla komissio vahvistaa tapauksittain tuen intensiteetin sallitun enimmäismäärän hankkeille, joita koskee asetuksen N:o 659/1999 2 artiklassa säädetty ilmoitusvelvollisuus.
Paragraph 3.10 of the multisectoral framework of 1998 describes the calculation formula which the Commission uses to determine the maximum allowable intensity.
Monialaisten puitteiden 3.10 kohdassa on määritelty laskukaava, jonka mukaisesti komissio vahvistaa mainitun intensiteetin.
The formula is based, first, on determination of the maximum allowable intensity for aid to large companies in the area concerned, referred to as the ‘regional ceiling’ (factor R), which is then adjusted by three coefficients corresponding, in turn, to competition in the sector concerned (factor T), the capital/labour ratio (factor I) and the regional impact of the aid in question (factor M).
Tämä kaavan perusteella on ensimmäiseksi määritettävä kyseisellä tukialueella suurille yrityksille myönnettävän tuen intensiteetin sallittu enimmäismäärä, jota kutsutaan ”alueelliseksi enimmäismääräksi” (tekijä R), johon sovelletaan tämän jälkeen kolmea kerrointa, jotka koskevat kyseessä olevan toimialan kilpailutilannetta (tekijä T), pääoman ja työvoiman suhdetta (tekijä I) sekä kyseessä olevan tuen alueellista vaikutusta (tekijä M).
The formula for the maximum allowable aid intensity is thus R x T x I x M.
Tuen sallitun intensiteetin enimmäismäärän laskemiseksi käytetään kaavaa R x T x I x M.
According to point 3.2 of the multisectoral framework of 1998, factor T (the competition factor) calls for an analysis aimed at determining whether the notified project will be implemented in a sector or subsector affected by structural overcapacity.
Monialaisten puitteiden 3.2 kohdan mukaan tekijään T, ”kilpailutilanne”, kuuluu arviointi siitä, toteutetaanko ehdotettu hanke toimialalla tai alatoimialalla, jolla on rakenteellista ylikapasiteettia.
Thus, in accordance with point 3.3 of the multisectoral framework of 1998, in determining whether or not such overcapacity exists, the Commission considers, at the Community level, the difference between the average capacity utilisation rate for manufacturing industry as a whole and the capacity utilisation rate of the relevant sector or subsector.
Vuoden 1998 monialaisten puitteiden 3.3 kohdan mukaan Euroopan yhteisöjen komissio tarkastelee tällaisen ylikapasiteetin olemassaolon määrittelemiseksi yhteisön laajuisesti koko tehdasteollisuuden ja asian kannalta merkityksellisen toimialan tai alatoimialan kapasiteetin keskimääräisen käyttöasteen välistä eroa.
The analysis covers a reference period corresponding to the last five years for which data are available.
Tämä arviointi suoritetaan käyttämällä vertailujaksona viittä viimeistä vuotta, joilta tiedot ovat saatavilla.
Point 3.4 of the multisectoral framework of 1998 reads as follows:
Tämän monialaisten puitteiden 3.4 kohdan sanamuoto on seuraava:
For this purpose, the Commission will compare the evolution of apparent consumption of the product(s) in question (that is, production plus imports minus exports) with the growth rate of [European Economic Area] manufacturing industry as a whole.’
Tätä varten komissio vertailee kyseisten tuotteiden kulutusta (eli tuotantoa, johon on lisätty tuonti ja josta on vähennetty vienti) Euroopan talousalueen koko teollisen tuotantotoiminnan kasvuvauhtiin.”
Under point 3.10.1 of the multisectoral framework of 1998, an adjustment factor of 0.25, 0.5, 0.75 or 1 is applied to factor T (the competition factor), on the basis of the following criteria:
Monialaisten puitteiden 3.10.1 kohdan mukaan tekijään T, ”kilpailutilanne”, sovelletaan mukautustekijää 0,25, 0,5, 0,75 tai 1 seuraavien perusteiden mukaisesti:
‘(i) Project which results in a capacity expansion in a sector facing serious structural overcapacity and/or an absolute decline in demand: 0.25
”i) Hanke johtaa kapasiteetin kasvuun alalla, jota uhkaa vakava rakenteellinen ylikapasiteetti ja/tai markkinoiden täydellinen taantuminen: 0,25 ii) Hanke johtaa kapasiteetin kasvuun alalla, jota uhkaa rakenteellinen ylikapasiteetti ja/tai markkinoiden taantuminen, ja on todennäköistä, että hanke vahvistaa jo ennestään suurta markkinaosuutta: 0,50
(iii) Project which results in a capacity expansion in a sector facing structural overcapacity and/or a declining market: 0.75
SAKSA YM. v. KRONOFRANCE iii) Hanke johtaa kapasiteetin kasvuun alalla, jota uhkaa rakenteellinen ylikapasiteetti ja/tai markkinoiden taantuminen: 0,75 iv) Hankkeella ei todennäköisesti ole i, ii ja iii kohdassa mainittuja kielteisiä vaikutuksia: 1,00.”
By letter of 4 August 2000, the Federal Republic of Germany notified the Commission of a project to grant investment aid to Glunz for the construction of an integrated wood processing centre at Nettgau in the Land of Saxony-Anhalt (Germany), which fell within the multisectoral framework of 1998.
Saksan liittotasavalta ilmoitti 4.8.2000 päivätyllä kirjeellä komissiolle Glunzia koskevan investointitukihankkeen, joka koski integroidun puunjalostuskeskuksen rakentamista Nettgauhun Sachsen-Anhaltin osavaltioon ja joka kuului monialaisten puitteiden soveltamisalaan.
On 25 July 2001 the Commission decided, in accordance with Article 4(3) of Regulation No 659/1999, not to raise objections to the grant of that aid and specified the maximum allowable intensity on the basis of an assessment of the aid under the criteria laid down in the multisectoral framework of 1998.
Komissio päätti 25.7.2001 asetuksen N:o 659/1999 4 artiklan 3 kohdan perusteella olla vastustamatta kyseisen tuen myöntämistä ja määritteli vuoden 1998 monialaisissa puitteissa vahvistettujen arviointiperusteiden mukaisesti tukea arvioituaan tuen intensiteetin sallitun enimmäismäärän.
In that context, given that an examination of the data relating to the capacity utilisation rate of the economic sector to which the manufacture of wood panels and boards belongs had not revealed any structural overcapacity, the Commission applied the maximum adjustment factor of 1 in respect of factor T (competition factor), without proceeding to examine the possibility that the investment in question was carried out in a declining market.
Koska taloudellisen toimialan, joka käsittää puulevyjen valmistamisen, kapasiteetin käyttöastetta koskevien tietojen tutkimisessa ei käynyt ilmi, että toimialalla olisi rakenteellista ylikapasiteettia, komissio sovelsi asiassa suurinta mahdollista mukautustekijää, jonka arvo on 1 ja joka koskee tekijää T, ”kilpailutilanne”, tutkimatta tätä varten, toteutetaanko kysymyksessä olevat investoinnit mahdollisesti taantuvilla markkinoilla.
The proceedings at first instance and the judgment under appeal
Oikeudenkäyntimenettely ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa ja valituksenalainen tuomio
By application lodged at the Registry of the Court of First Instance on 4 February 2002, Kronofrance SA (‘Kronofrance’) brought an action for the annulment of the
Kronofrance SA (jäljempänä Kronofrance) nosti ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaamoon 4.2.2002 jättämällään kannekirjelmällä kanteen, jossa se vaati
The Commission for its part raised a plea of inadmissibility, on the ground that the applicant did not have locus standi.
Komissio esitti puolestaan oikeudenkäyntiväitteen, jonka mukaan kannetta ei voitu ottaa tutkittavaksi, koska kantajalla ei ollut asiavaltuutta.
According to the Commission, Kronofrance could not be considered to be a competitor of the beneficiary of the aid and consequently could not claim the status of ‘interested party’ within the meaning of Regulation No 659/1999.
Vastaajana olleen toimielimen mukaan Kronofrancea ei voitu katsoa tuensaajan kanssa kilpailevaksi yritykseksi, eikä se voinut täten väittää olevansa asetuksessa N:o 659/1999 tarkoitettu ”asianomainen osapuoli”.
For that reason, it did not have standing to challenge the contested decision.
Tästä syystä kannetta ei voitu ottaa tutkittavaksi riidanalaisen päätöksen riitauttamista varten.
As to the substance, Kronofrance claimed inter alia that, by authorising the aid in question after only a preliminary examination, the Commission had infringed Article 88(2) EC and Article 4(4) of Regulation No 659/1999, which require the formal investigation procedure to be initiated once ‘doubts are raised’ as to the compatibility with the common market of a notified measure.
Asiakysymyksestä Kronofrance katsoi erityisesti, että komissio oli hyväksymällä kysymyksessä olevan tuen pelkän alustavan tutkinnan päätteeksi rikkonut EY 88 artiklan 2 kohtaa ja asetuksen N:o 659/1999 4 artiklan 4 kohtaa, koska niissä vaaditaan aloittamaan muodollinen tutkintamenettely, jos ilmoitetun toimenpiteen soveltuvuudesta yhteismarkkinoille ”on epäilyjä”.
According to Kronofrance, a specific investigation of the situation in the relevant market should have given rise to such doubts.
Kronofrancen mukaan tällaisia epäilyjä olisi kuitenkin pitänyt syntyä kyseessä olevan markkinatilanteen tarkan tutkimisen perusteella.
Indeed, during the administrative procedure, Kronofrance had sent the Commission data on the apparent consumption of wood panels and boards, which showed that the investment at issue related to a declining market.
Nimittäin hallinnollisen menettelyn kuluessa Kronofrance oli toimittanut komissiolle puulevyjen näkyvää kulutusta koskevat tiedot ja osoittanut, että kysymyksessä oleva investointi tapahtuu taantuvilla markkinoilla.
Nevertheless, the Commission limited itself to investigating only the possible existence of structural overcapacity and considered that it was not required to verify whether the investments in question were carried out in a declining market.
Komissio oli kuitenkin tutkinut ainoastaan mahdollisen rakenteellisen ylikapasiteetin olemassaolon ja katsonut, ettei sillä ollut velvollisuutta tarkistaa, tapahtuisivatko kyseessä olevat investoinnit taantuvilla markkinoilla.
In paragraphs 38 to 44 of the judgment under appeal, the Court of First Instance found that Glunz and Kronofrance were in competition with one another, which accorded the latter the status of an interested party which could be regarded as directly and individually concerned by the contested decision within the meaning
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi valituksenalaisen tuomion 38–44 kohdassa, että Glunzin ja Kronofrancen välillä oli kilpailusuhde, minkä perustella Kronofrance oli asianomainen osapuoli, jota riidanalaisen päätöksen voitiin katsoa koskevan EY 230 artiklan neljännessä kohdassa tarkoitetulla tavalla suoraan ja
GERMANY AND OTHERS v KRONOFRANCE of the fourth paragraph of Article 230 EC.
SAKSA YM. v. KRONOFRANCE erikseen.
On that basis, the Court of First Instance rejected the plea of inadmissibility raised by the Commission.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi tämän perusteella komission tekemän oikeudenkäyntiväitteen.
As to the substance, in paragraphs 79 to 111 of the judgment under appeal the Court of First Instance found that, by examining the competitive situation in the market in question on the sole basis of the data relating to structural overcapacity, without having at the same time ascertained whether the proposed aid was intended for a declining market, the Commission had infringed Article 87 EC and the multisectoral framework of 1998.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi asiakysymyksestä valituksenalaisen tuomion 79–111 kohdassa, että komissio oli rikkonut EY 87 artiklaa ja vuoden 1998 monialaisia puitteita, koska se oli tutkinut kyseisen markkinoiden kilpailutilanteen pelkästään rakenteellista ylikapasiteettia koskevien tietojen perusteella tarkistamatta samalla, olisiko suunniteltu tuki tarkoitettu toteutettavaksi taantuvilla markkinoilla.
The Court of First Instance reached that conclusion after having held in particular, on one hand, that a different interpretation would amount to denying the specificity of the two criteria for the assessment of factor T (competition factor) and, on the other hand, that investments undertaken in a declining market carry serious risks of distorting competition, which is plainly contrary to the objective of undistorted competition pursued by Article 87 EC.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin päätyi tähän lopputulokseen katsottuaan sitä ennen erityisesti, että yhtäältä erilaisella tulkinnalla kiellettäisiin, että tekijän T, ”kilpailutilanne”, kaksi arviointiperustetta ovat erityisiä, ja toisaalta, että taantuvilla markkinoilla toteutetuista investoinneista aiheutuu vakava kilpailun vääristymisen vaara, mikä on selvästi vastoin EY 87 artiklan mukaista vääristymättömän kilpailun tavoitetta.
Such a conclusion was, moreover, consistent with the aim that the Commission itself had laid down when it had adopted the multisectoral framework of 1998, which according to point 1.2 was to limit aid for large-scale projects to a level which avoids as much as possible adverse effects on competition but which at the same time maintains the attraction of the assisted area.
Sellainen lopputulos oli sitä paitsi sen tavoitteen mukainen, jonka komissio oli itse asettanut vuoden 1998 monialaisia puitteita laatiessaan ja jonka sisältönä on monialaisten puitteiden 1.2 kohdan mukaan rajoittaa laajamittaisille hankkeille myönnettäviä tukia tasolle, jolla vältetään kilpailun vääristymiä mahdollisimman tehokkaasti vähentämättä kuitenkaan tuettavan alueen houkuttelevuutta elinkeinotoiminnan kannalta.
The Court of First Instance accordingly annulled the contested decision.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumosi siten riidanalaisen päätöksen.
Procedure before the Court and the forms of order sought
yhteisöjen tuomioistuimessa ja asianosaisten
The Federal Republic of Germany, and Glunz and OSB, brought two appeals against that judgment, which were registered respectively on 11 February 2005 under the number C-75/05 P and on 16 February 2005 under the number C-80/05 P.
Saksan liittotasavalta sekä Glunz ja OSB ovat tehneet valituksenalaisesta tuomiosta kaksi valitusta, joista ensimmäinen on kirjattu 11.2.2005 yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon numerolla C-75/05 P ja toinen 16.2.2005 numerolla C-80/05 P.
By order of the President of the Court of 13 October 2005, the two cases were joined for the purposes of the oral procedure and the judgment.
Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 13.10.2005 antamalla määräyksellä nämä kaksi asiaa yhdistettiin suullista käsittelyä ja tuomion antamista varten.
The Federal Republic of Germany and the Commission claim that the Court should:
Saksan liittotasavalta ja komissio vaativat, että yhteisöjen tuomioistuin
— declare Kronofrance’s action inadmissible or dismiss it as unfounded, and
– jättää Kronofrancen kanteen tutkimatta tai hylkää sen perusteettomana ja
— order Kronofrance to pay the costs relating to the proceedings at first instance and on appeal.
– velvoittaa Kronofrancen korvaamaan ensimmäisessä oikeusasteessa ja valitusvaiheessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.
Glunz and OSB claim that the Court should:
Glunz ja OSB vaativat, että yhteisöjen tuomioistuin
— dismiss the action or, in the alternative, refer the case back to the Court of First Instance, and
– hylkää kanteen tai toissijaisesti palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen ja
— order Kronofrance to pay the costs.
– velvoittaa Kronofrancen korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Kronofrance contends that the Court should:
Kronofrance vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
— order the appellants to pay the costs relating to the proceedings at first instance and on appeal.
– velvoittaa kantajat korvaamaan ensimmäisessä oikeusasteessa ja valitusvaiheessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.
The Federal Republic of Germany advances three grounds of appeal, whilst Glunz and OSB put forward four grounds of appeal, which partly coincide with Germany’s grounds.
Saksan liittotasavalta esittää valituksensa tueksi kolme valitusperustetta ja Glunz ja OSB esittävät neljä valitusperustetta, jotka menevät osittain päällekkäin.
Infringement of the fourth paragraph of Article 230 EC
EY 230 artiklan neljännen kohdan rikkominen