natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Court found that the Belgian legislation places certain Belgian nationals at a disadvantage simply because they have exercised their freedom of movement and residence, and is thus is a restriction on the freedoms conferred by Article 18 EC.
Yhteisöjen tuomioistuin totesi, että Belgian lainsäädännössä asetetaan tietyt oman maan kansalaiset huonompaan asemaan pelkästään sen vuoksi, että he ovat käyttäneet liikkumis- ja oleskeluvapauttaan, joten kyseessä on EY 18 artiklassa tunnustettuja vapauksia koskeva rajoitus.
It accepted, however, that the restriction was justied by objective considerations of public interest independent of the nationality of the persons concerned.
Se katsoi kuitenkin, että tämä rajoitus oli oikeutettu, koska se perustui objektiivisiin ja kyseessä olevien henkilöiden kansalaisuudesta riippumattomiin syihin.
The Court stated that a residence condition reects the need to monitor the employment and family situation of unemployed persons by allowing inspectors to check whether the situation of a recipient of the unemployment allowance has undergone changes which may have an eect on the benet granted.
Yhteisöjen tuomioistuin totesi siten, että asumista koskevalla ehdolla vastataan tarpeeseen valvoa työttömien ammatillista tilannetta ja perhetilannetta, sillä sen avulla valvontaviranomaiset voivat tarkastaa, ettei työttömyysavustuksen saajan tilanne ole muuttunut tavalla, jolla voi olla vaikutusta myönnettyyn etuuteen.
The Court also noted that the specic nature of monitoring with regard to unemployment justies the introduction of arrangements that are more restrictive than for other benets and that more flexible measures, such as the production of documents or certicates, would mean that the monitoring would no longer be unexpected and would consequently be less eective.
Yhteisöjen tuomioistuin huomautti niin ikään, että työttömyysavustusten osalta suoritettavaan valvontaan liittyy erityispiirre, joka oikeuttaa sellaisten menetelmien käyttöönottamisen, jotka ovat pakottavampia kuin muiden etuuksien valvonnassa käytetyt menetelmät, ja että asiakirjojen tai todistusten esittämisen kaltaisten vähemmän pakottavien toimenpiteiden johdosta valvonta ei olisi enää odottamatonta ja se olisi näin ollen tehottomampaa.
The compatibility of a residence condition with Article 18 EC was also at issue in Case C-192/05 Tas-Hagen and Tas (judgment of 26 October 2006, not yet published in the ECR), concerning legislation on the award of benets to civilian war victims which requires the person concerned to be resident on national territory at the time at which the application is submitted.
Asuinpaikkaa koskevan edellytyksen yhteensopivuus EY 18 artiklan kanssa oli myös asian C-192/05, Tas-Hagen ja Tas (tuomio 26.10.2006, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa) kohteena. Asia koski sodan siviiliuhreille suoritettavia etuuksia koskevaa lainsäädäntöä, jossa edellytettiin, että asianomaisella olisi kotipaikka maan alueella hakemuksen jättöpäivänä.
The Court sought first to determine whether such an issue falls within the scope of Article 18 EC.
Yhteisöjen tuomioistuin tutki aluksi, kuuluuko tällainen ongelma EY 18 artiklan soveltamisalaan.
It observed in this regard that, as Community law now stands, a benet to compensate civilian war victims falls within the competence of the Member States, although they must exercise that competence in accordance with Community law.
Se totesi tältä osin, että yhteisön oikeuden nykyisessä kehitysvaiheessa avustus, jolla pyritään korvaamaan sodan siviiliuhreille aiheutunut vahinko, kuuluu jäsenvaltioiden toimivaltaan, jota näiden on kuitenkin käytettävä yhteisön oikeutta noudattaen.
In the case of legislation of the kind at issue, exercise of the right of free movement and of residence which is accorded by Article 18 EC is such as to aect the prospects of receiving the benet, so that the situation cannot be considered to have no link with Community law.
Tämän lainsäädännön mukaan se, että asianomaiset käyttivät EY 18 artiklassa tunnustettua liikkumis- ja oleskeluoikeuttaan, vaikutti mahdollisuuteen saada kyseinen avustus, joten ei voitu katsoa, että tällainen tilanne ei liittyisi millään tavalla yhteisön oikeuteen.
With regard to the permissibility of the residence condition, the Court stated that it is liable to deter exercise of the freedoms accorded by Article 18 EC and therefore constitutes a restriction on those freedoms.
Yhteisöjen tuomioistuin totesi asuinpaikkaa koskevan edellytyksen hyväksyttävyydestä, että se oli omiaan estämään EY 18 artiklassa tunnustettujen vapauksien käyttöä ja oli siten näiden vapauksien rajoitus.
It observed that the condition may admittedly be justied in principle by the wish to limit the obligation of solidarity with war victims to those who had links with the population of the State concerned during and after the war, the condition
Se korosti, että tämä rajoitus saattoi tosin lähtökohtaisesti olla perusteltavissa toiveella rajoittaa solidaarisuusvelvollisuus sodan siviiliuhreja kohtaan yksinomaan niihin henkilöihin, joilla on ollut jokin sidos kyseisen jäsenvaltion kansaan sodan aikana ja sen jälkeen, jolloin asuinpaikkaedellytys on siis osoitus siitä, missä määrin tällaiset henkilöt ovat sidoksissa kyseiseen yhteiskuntaan.
The Court held that Articles 31(2) and 32 of Protocol No 4 to the agreement, as amended by Decision No 3/96 of the Association Council between the European Communities and their Member States, of the one part, and the Republic of Hungary, of the other part, are to be interpreted as meaning that the customs authorities of the State of import are bound to take account of judicial decisions delivered in the State of export on actions brought against the results of verications of the validity of goods movement certicates conducted by the customs authorities of the State of export, once they have been informed of the existence of those actions and the content of those decisions, regardless of whether the verication of the validity of the movement certicates was carried out at the request of the customs authorities of the State of import.
Se katsoi, että kyseisen sopimuksen pöytäkirjassa N:o 4, sellaisena kuin kyseinen pöytäkirja on muutettuna Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Unkarin tasavallan välisen assosiointineuvoston päätöksellä N:o 3/96, olevia 31 artiklan 2 kohtaa ja 32 artiklaa on tulkittava siten, että tuojamaan tulliviranomaisten velvollisuutena on ottaa huomioon tuomiot, jotka viejämaassa annetaan viejämaan tulliviranomaisten suorittaman tavaratodistusten pätevyyttä koskevan tarkastuksen tuloksista tehtyjen valitusten johdosta, kun tuojamaan tulliviranomaisille on ilmoitettu näiden valitusten vireilläolosta ja näiden tuomioiden sisällöstä, ja näin on riippumatta siitä, onko tavaratodistusten pätevyyttä koskeva tarkastus tehty tuojamaan tulliviranomaisten pyynnöstä vai ei.
In the same judgment the Court held that the eectiveness of the abolition of the imposition of customs duties under the agreement also precludes administrative decisions imposing the payment of customs duties, taxes and penalties taken by the customs authorities of the State of import before the denitive result of actions brought against the findings of the subsequent verication has been communicated to them, when the decisions of the authorities of the State of export which initially issued the goods movement certicates have not been revoked or cancelled.
Yhteisöjen tuomioistuin totesi samoissa yhdistetyissä asioissa, että kyseisessä sopimuksessa määrätyn tullien poistamisen tehokkaan vaikutuksen kanssa ristiriidassa ovat myös hallinnolliset päätökset, joissa määrätään tulleja, veroja ja veronkorotuksia ja jotka tuojamaan tulliviranomaiset tekevät ennen kuin niille on ilmoitettu jälkitarkastuksessa tehdyistä päätelmistä tehtyjen valitusten lopullisesta tuloksesta ja kun viejämaan viranomaisten, jotka alun perin antoivat tavaratodistukset, päätöksiä ei ole peruutettu tai kumottu.
Europe Agreement establishing an association between the European Communities and their Member States, of the one part, and the Republic of Hungary, of the other part, approved by decision of the Council and of the Commission of 13 December 1993 (OJ L 347, 31.12.1993, p. 1).
Yhdeltä puolen Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä toiselta puolen Unkarin tasavallan välisestä assosioinnista tehty Eurooppa-sopimus, joka hyväksyttiin 13.12.1993 tehdyllä neuvoston ja komission päätöksellä (EYVL L 347, s. 1).
Council Regulation (EC) No 864/2004 of 29 April 2004 amending Regulation (EC) No 1782/2003 establishing common rules for direct support schemes under the common agricultural policy and establishing certain support schemes for farmers, and adapting it by reason of the accession of the Czech Republic, Estonia, Cyprus, Latvia, Lithuania, Hungary, Malta, Poland, Slovenia and Slovakia to the European Union (OJ L 161, 30.4.2004, p. 48).
Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä annetun asetuksen (EY) N:o 1782/2003 muuttamisesta ja sen mukauttamisesta Tšekin tasavallan, Viron, Kyproksen, Latvian, Liettuan, Unkarin, Maltan, Puolan, Slovenian ja Slovakian Euroopan unioniin liittymisen vuoksi 29.4.2004 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 864/2004 (EUVL L 161, s. 48).
Council Regulation (EC) No 1782/2003 of 29 September 2003 establishing common rules for direct support schemes under the common agricultural policy and establishing certain support schemes for farmers and amending Regulations (EEC) No 2019/93, (EC) No 1452/2001, (EC) No 1453/2001, (EC) No 1454/2001, (EC) No 1868/94, (EC) No 1251/1999, (EC) No 1254/1999, (EC) No 1673/2000, (EEC) No 2358/71 and (EC) No 2529/2001 (OJ L 270, 21.10.2003, p. 1).
Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (ETY) N:o 2019/93, (EY) N:o 1452/2001, (EY) N:o 1453/2001, (EY) N:o 1454/2001, (EY) N:o 1868/94, (EY) N:o 1251/1999, (EY) N:o 1254/1999, (EY) N:o 1673/2000, (ETY) N:o 2358/71 ja (EY) N:o 2529/2001 muuttamisesta 29.9.2003 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1782/2003 (EUVL L 270, s. 1).
In Ritter-Coulais, the dispute before the national court concerned a couple who were German nationals and were employed in Germany, where they were liable to taxation, but who resided in France.
Kehitys ja toiminta perusteista yhteisöjen tuomioistuin totesi perustelluksi kanneperusteen, joka koski suhteellisuusperiaatteen loukkaamista.
The Court was asked whether Mr and Mrs Ritter-Coulais could rely upon the provisions relating to freedom of movement for workers against the German tax authorities in order to have income losses resulting from their own use of the house in France which they owned and were living in taken into account.
Se näet katsoi, että neuvosto asetuksen N:o 864/2004 antajana ei ollut osoittanut, että tällä asetuksella käyttöön otettu puuvillan uusi tukijärjestelmä toteutettiin tosiasiallisesti sen harkintavallan rajoissa, mikä merkitsi yhteisöjen tuomioistuimen mukaan kaikkien käsiteltävänä olevan asian kannalta merkityksellisten seikkojen ja olosuhteiden huomioon ottamista, ja näihin kuuluivat erityisesti palkkakustannukset ja tukijärjestelmän uudistuksen mahdolliset vaikutukset siementenpoistoyritysten taloudelliseen tilanteeseen.
N concerned the provisions of Netherlands tax law under which departure from national territory is treated as a disposal of shares, resulting in the payment of tax on increases in value at that date.
Yhteisöjen tuomioistuin kumosi siis asetuksen N:o 864/2004 1 artiklan 20 kohdan, jolla oli lisätty asetuksen N:o 1782/2003 IV osastoon 10 a luku.
The main proceedings involved a Netherlands national who was resident in the Netherlands until he moved to the United Kingdom, where he would engage in no economic activity for a long time.
Tämän kumoamisen vaikutukset lykättiin kuitenkin kohtuullisessa ajassa tapahtuvaan uuden asetuksen antamiseen asti.
In Case C-196/04 Cadbury Schweppes and Cadbury Schweppes Overseas (judgment of 12 September 2006, not yet published in the ECR), the Court replied in the negative.
Henkilöiden, palvelujen ja pääomien vapaa liikkuvuus
While the field of application of the provisions relating to the freedoms of movement is therefore not unlimited, the powers retained by States with regard to direct taxation are not either, and the Court had various opportunities to add to its already plentiful caselaw in this area.
Vuoden merkittävimmät asiat on tällä laajalla alalla ryhmiteltävä aiheen mukaan.
Under the common body of rules established by the Court’s case-law, not only overt discrimination by reason of nationality is prohibited but also all covert forms of discrimination (all indirect discrimination) which, by the application of ostensibly neutral criteria, lead to the same result.
Yhteisöjen tuomioistuin joutui aluksi muistuttamaan niistä rajoista, jotka koskevat yhtäältä liikkumisvapauteen liittyvien määräysten soveltamista täysin valtionsisäisiin tilanteisiin ja toisaalta oikeuden väärinkäyttöä.Vakiintuneessa oikeuskäytännössä on näet katsottu, että tilanne, jonka kaikki osatekijät rajoittuvat yhden ainoan jäsenvaltion sisäpuolelle, ei kuulu liikkumisvapauksia koskevien määräysten soveltamisalaan.
However, in order for a dierence in treatment to be classied as discrimination, there must be an intention to apply dierent rules to comparable situations or the same rules to dissimilar situations.
Kaksi vuonna 2006 ratkaistua asiaa ansaitsee tältä osin erityistä huomiota: asia C-152/03, Ritter-Coulais (tuomio 21.2.2006, Kok. 2006, s.
Of the various national fiscal measures examined by the Court, some were held compatible with Community law, and others incompatible.
Edellä mainitussa asiassa Ritter-Coulais ennakkoratkaisupyynnön esittäneen tuomioistuimen käsiteltävänä ollut asia koski aviopuolisoita, jotka olivat Saksan kansalaisia ja kävivät palkatussa työssä Saksassa, jossa heiltä kannettiin vero, mutta asuivat Ranskassa.
National measures recognised as compatible with Community law include, first of all, measures applicable without distinction to objectively comparable situations.
Edellä mainittu asia N koski Alankomaiden verolainsäädännön säännöksiä, joiden mukaan kotipaikan siirtäminen pois maasta rinnastettiin osakkeiden luovutukseen, minkä vuoksi arvonnoususta kannettiin vero kyseisenä päivänä.
That was the position in Case C-513/03 van Hilten-van der Heijden [2006] ECR I-1957, concerning national legislation under which the estate of a national of a State who dies within 10 years after ceasing to reside in that State is taxed as if that transfer of residence did not take place, apart from relief in respect of inheritance taxes levied by other States.
Pääasian riidan taustalla ollut tilanne liittyi siihen, että siihen saakka Alankomaissa asunut Alankomaiden kansalainen muutti Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, jossa hän ei pitkään aikaan harjoittaisi minkäänlaista taloudellista toimintaa.
The Court observed that, by laying down identical taxation provisions for nationals who have transferred their residence abroad and those who have remained in the Member State concerned, such legislation cannot discourage investment flows from or to that State or diminish the value of the estate of nationals who have transferred their residence abroad.
Yhteisöjen tuomioistuin vastasi nimenomaisesti em. asiassa Ritter-Coulais antamaansa tuomioon viitaten kysymykseen siitä, voiko tämä Alankomaiden kansalainen, jolla oli hallussaan kaikki kolmen Alankomaiden oikeuden mukaan perustetun yhtiön osakkeet, vedota Alankomaiden veroviranomaisia vastaan sijoittautumisvapautta koskeviin määräyksiin riitauttaakseen sen, että häneen sovellettiin riidanalaista lainsäädäntöä, että sen jälkeen kun N oli siirtänyt kotipaikkansa, hänen tilanteensa kuului EY 43 artiklan soveltamisalaan.
The dierence in treatment existing between residents who are nationals of the Member State concerned and those who are nationals of other Member States cannot be regarded as constituting discrimination prohibited by Article 56 EC because it flows from the Member States’ power to dene the criteria for allocating their powers of taxation.
Eräs kansallinen tuomioistuin tiedusteli yhteisöjen tuomioistuimelta oikeuden väärinkäytön osalta, onko kyseessä sijoittautumisvapauden väärinkäyttö, kun jäsenvaltioon sijoittautunut yhtiö perustaa yhtiöitä toiseen jäsenvaltioon ja sijoittaa niihin varoja vain hyötyäkseen viimeksi mainitussa valtiossa voimassa olevasta edullisemmasta verojärjestelmästä.
That was also the position in Case C-513/04 Kerckhaert and Morres (judgment of 14 November 2006, not yet published in the ECR), concerning fiscal legislation which taxes at the same rate share dividends from companies established in national territory and those from companies established in another Member State, without taking account of the income tax already levied by deduction at source in the latter Member State.
Yhteisöjen tuomioistuin vastasi tähän kieltävästi asiassa C-196/04, Cadbury Schweppes ja Cadbury Schweppes Overseas (tuomio 12.9.2006, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa). Se, että johonkin jäsenvaltioon on perustettu yhtiö ja ilmoitetaan, että aikomuksena on käyttää hyväksi edullisempaa verotusta, ei sellaisenaan ole riittävä peruste päätellä, että kyseessä on väärinkäyttö, eikä se sellaisenaan oikeuta sijoittautumisvapautta rajoittavaa kansallista toimenpidettä.Tällainen toimenpide olisi sitä vastoin perusteltu silloin, kun sillä on tarkoitus estää puhtaasti keinotekoiset järjestelyt, joilla ei ole taloudellista tarkoitusta vaan joilla pyritään kiertämään maan alueella harjoitetusta toiminnasta kertyvistä voitoista normaalisti maksettava kansallinen vero.
The Court stated that, in respect of the tax legislation of his State of residence, the position of a shareholder receiving dividends is not necessarily dierent merely because he receives those dividends from a company established in another Member State, which, in exercising its fiscal sovereignty, makes those dividends subject to a deduction at source.
Vaikka liikkumisvapauksia koskevien määräysten soveltamisala ei siis ole rajaton, sellainen ei ole myöskään välitöntä verotusta koskevan valtion toimivallan soveltamisala, ja yhteisöjen tuomioistuimella oli useaan kertaan tilaisuus kartuttaa tämän alan entuudestaan runsasta oikeuskäytäntöään.
The regrettable consequences, in terms of double taxation, which result from such legislation stem from the exercise in parallel by two Member States of their fiscal sovereignty.
Mikäli välillinen syrjintä todetaan, mahdollisia perusteluja ovat yleiseen etuun liittyvät pakottavat syyt, joiden hyväksyttävyys edellyttää suhteellisuusperiaatteen noudattamista.
It is consequently for them to remedy those consequences by applying, in particular, the apportionment criteria followed in international tax practice.
Yhteisöjen tuomioistuimen tutkimista erilaisista kansallisista verotoimenpiteistä tietyt todettiin yhteisön oikeuden mukaisiksi ja tietyt sen kanssa yhteensopimattomiksi.
National measures recognised as compatible with Community law include, next, measures which, although treating objectively comparable situations dierently, ultimately prove neutral in light of the objective pursued.
Yhteisön oikeuden kanssa yhteensopiviksi todettuihin kansallisiin toimenpiteisiin kuuluvat ensinnäkin toimenpiteet, joita erotuksetta sovelletaan objektiivisesti vertailukelpoisiin tilanteisiin.
Case C-446/04 Test Claimants in the FII Group Litigation (judgment of 12 December 2006, not yet published in the ECR) illustrates this well.
Tällainen oli tilanne asiassa C-513/03, van Hilten-van der Heijden (tuomio 23.2.2006, Kok. 2006, s.
Other national measures recognised as compatible with Community law are measures treating dierently situations that are not comparable.
Asianomaisessa jäsenvaltiossa asuvien ja toisissa jäsenvaltioissa asuvien erilaista kohtelua ei voida pitää EY 56 artiklassa kiellettynä syrjintänä, koska se johtuu siitä toimivallasta, joka jäsenvaltioilla on päättää verotusvaltansa jakoperusteista.
That was the position in Case C374/04 Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation (judgment of 12 December 2006, not yet published in the ECR), concerning another aspect of the legislation in the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland intended to prevent or mitigate the imposition of a series of charges to tax or economic double taxation.
Tilanne oli samanlainen myös asiassa C-513/04, Kerckhaert ja Morres (tuomio 14.11.2006, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa), joka koski verolainsäädäntöä, jossa sovellettiin samaa yhtenäistä verokantaa kyseiseen valtioon sijoittautuneiden yhtiöiden osakkeista saatuihin osinkoihin ja toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneiden yhtiöiden osakkeista saatuihin osinkoihin ilman mahdollisuutta hyvittää tässä toisessa jäsenvaltiossa tuloverotuksen yhteydessä pidätettyä lähdeveroa.
The disputed measures related, this time, to the regime governing the taxation of dividends distributed by resident companies.While a resident company receiving dividends from another resident company was granted a tax credit, non-resident companies receiving such dividends were not entitled to any tax credit.
Yhteisöjen tuomioistuin totesi asuinvaltion verolainsäädännöstä, että osinkoja saavan osakkeenomistajan tilanne ei kuitenkaan välttämättä muutu yksinomaan siksi, että tämä saa osinkoja toiseen jäsenvaltioon, joka verotusvaltaansa käyttäen pidättää näistä osingoista veroa tulon lähteellä, sijoittautuneelta yhtiöltä.
The Court stated that this dierence in tax treatment is not, however, discriminatory.
Tämä lainsäädäntö ei siten ole EY 56 artiklan vastainen.
Where the company making the distribution and the shareholder to whom it is paid are not resident in the same Member State, the Member State in which the company making the distribution is resident, that is to say the Member State in which the prots are derived, is not in the same position, as regards the prevention or mitigation of a series of charges to tax and of economic double taxation, as the Member State in which the shareholder receiving the distribution is resident.
Kielteiset seuraukset, joita tällaisen tuloverojärjestelmän soveltaminen voi merkitä kaksinkertaisen verotuksen muodossa, perustuvat siihen, että kaksi jäsenvaltiota käyttää samanaikaisesti verotusvaltaansa.
The dierence in treatment between resident and non-resident companies is therefore not prohibited in a case of that kind by Articles 43 EC and 56 EC.
Näin ollen niiden on estettävä tällaiset tilanteet käyttämällä esimerkiksi kansainvälisessä verokäytännössä noudatettuja jakoperusteita.
Finally, national measures have been recognised as compatible with Community law where they give rise to dierences in treatment but those dierences are justied by overriding reasons in the general interest, as in Case C-290/04 FKP Scorpio Konzertproduktionen (judgment of 3 October 2006, not yet published in the ECR).
Yhteisön oikeuden kanssa yhteensopiviksi tunnustettuihin kansallisiin toimenpiteisiin kuuluvat lisäksi toimenpiteet, jotka tavoitellun päämäärän kannalta ovat loppujen lopuksi neutraaleja, vaikka objektiivisesti vertailukelpoisia tilanteita käsitelläänkin eri tavoin. Asia C-446/04, Test Claimants in the FII Group Litigation (tuomio 12.12.2006, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa) on tästä hyvä esimerkki.
The main proceedings concerned national legislation under which a procedure of retention of tax at source is applied to payments made to providers of services not resident in the Member State in which the services are provided, whereas payments made to resident providers of services are not subject to a retention.
Maassa asuvien yhtiöiden saamiin kotimaisiin osinkoihin sovellettiin vapautusjärjestelmää, kun taas maassa asuvien yhtiöiden saamiin ulkomaisiin osinkoihin sovellettiin hyvitysjärjestelmää.