natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The intentions of the worker and his spouse in making use of the rights conferred on them by Community law and, in particular, the rules on freedom of movement for workers are immaterial.'
On merkityksetöntä, mikä on työntekijän ja hänen aviopuolisonsa aikomus heidän käyttäessään yhteisön oikeuteen ja erityisesti työntekijöiden vapaata liikkuvuutta koskevaan lainsäädäntöön perustuvia oikeuksiaan.
Case C-192/01 Commission of the European Communities ν Kingdom of Denmark Free movement of goods
Asia C-192/01 Euroopan yhteisöjen komissio v. Tanskan kuningaskunta Tavaroiden vapaa liikkuvuus
(Failure of a Member State to fulfil obligations —Articles 28 EC and 30 EC —Prohibition on marketing of foodstuffs to which vitamins and minerals have been added —Justification —Public health —Nutritional need) (Full Court)
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — EY 28 ja EY 30 artikla — Vitamiineilla ja kivennäisaineilla täydennettyjen elintarvikkeiden myyntikielto — Perustelut—Kansanterveys — Ravitsemuksellinen tarve (täysistunto)
By an application lodged at the Court Registry on 4 May 2001, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by applying an administrative practice which entails that enriched foodstuffs lawfully produced or marketed in other Member States may be marketed in Denmark only if it is shown that such enrichment with nutrients meets a need in the Danish population, the Kingdom of Denmark has failed to fulfil its obligations under Article 28 EC.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut kanteen, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 4.5.2001 ja jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että Tanskan kuningaskunta ei ole noudattanut ËY 28 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on noudattanut hallinnollista käytäntöä, jonka mukaan muissa jäsenvaltioissa laillisesti valmistettuja ja myytyjä, ravintoaineilla täydennettyjä elintarvikkeita saa myydä Tanskassa ainoastaan, jos lisäravintoaineiden on osoitettu vastaavan Tanskan väestön tarpeita.
It is common ground that, at the date relevant to this action, there were no provisions of Community legislation laying down the conditions under which nutrients, such as vitamins and minerals, could be added to foodstuffs for daily consumption.
On selvää, että yhteisön lainsäädäntöön ei sisältynyt nyt käsiteltävänä olevan kanteen kannalta ratkaisevana ajankohtana säännöksiä, joissa olisi vahvistettu edellytykset, joilla ravintoaineita, kuten vitamiineja ja kivennäisaineita, voidaan lisätä tavanomaiseen kulutukseen tarkoitettuihin elintarvikkeisiin.
Since it was not convinced by the Danish authorities' reply to the reasoned opinion, the Commission brought this action.
Koska Tanskan viranomaisten perusteltuun lausuntoon antama vastaus ei vakuuttanut komissiota, se nosti nyt käsiteltävänä olevan kanteen.
The Danish Government does not dispute the fact that its practice constitutes an obstacle to the free movement of goods, but it contends that it is justified under Article 30 EC.
Tanskan hallitus ei kiistä sitä, että sen käytäntö muodostaa esteen tavaroiden vapaalle liikkuvuudelle, mutta se väittää, että este on perusteltu EY 30 artiklan nojalla.
The Commission submits that the general prohibition, in the absence of a nutritional need in the Danish population, of the marketing of food products to which vitamins or minerals have been added is not justified by any of the grounds set out in Article 30 EC and, in particular, the protection of human life and health.
Komissio katsoo, että sellaisten elintarvikkeiden, joihin on lisätty vitamiineja tai kivennäisaineita, myynnin yleistä kieltämistä siinä tapauksessa, että Tanskan väestöllä ei ole näiden aineiden ravitsemuksellista tarvetta, ei voida perustella EY 30 artiklassa esitetyillä syillä eikä varsinkaan ihmisten elämän ja terveyden suojelulla.
The absence of nutritional need is not, according to the Commission, a justification under Article 30 EC.
Ravitsemuksellisen tarpeen puuttuminen ei ole komission mukaan EY 30 artiklassa sallittu peruste.
It is not disputed that the Danish administrative practice is a measure having equivalent effect to quantitative restrictions within the meaning of Article 28 EC.
On selvää, että Tanskan hallinnollinen käytäntö on EY 28 artiklassa tarkoitettu määrällisiä rajoituksia vaikutukseltaan vastaava toimenpide.
As regards the question whether that administrative practice may none the less be justified on the basis of Article 30 EC, it is for the Member States, in default of harmonisation and to the extent that uncertainties continue to exist in the current state of scientific research, to decide on their intended level of protection of human health and life and on whether to require prior authorisation for the marketing of foodstuffs, always taking into account the requirements of the free movement of goods within the Community.
Kysymykseen siitä, voiko kyseinen hallinnollinen käytäntö olla kuitenkin oikeutettu EY 30 artiklan nojalla, on todettava, että kun yhdenmukaistamista ei ole toteutettu, jäsenvaltioiden asiana on siltä osin kuin tieteellisen tutkimuksen nykytilassa asiasta vallitsee epävarmuus päättää ihmisten terveyden ja elämän suojelun varmistamisen tasosta sekä siitä, vaaditaanko elintarvikkeiden markkinoille saattamiseen ennakkolupa; mutta jäsenvaltioiden on otettava huomioon tavaroiden vapaan liikkuvuuden vaatimukset yhteisön sisällä.
Community law does not, in principle, preclude a Member State from prohibiting, save for prior authorisation, the marketing of foodstuffs incorporating nutrients, such as vitamins or minerals other than those whose use is lawful under Community legislation.
Yhteisön oikeudessa ei lähtökohtaisesti estetä sitä, että jäsenvaltio kieltää elintarvikkeiden myynnin ilman ennakkolupaa, kun niihin on lisätty ravintoaineita, kuten muita kuin sellaisia vitamiineja tai kivennäisaineita, joiden käyttö on yhteisön lainsäädännön mukaan luvallista.
Where it proves to be impossible to determine with certainty the existence or extent of the alleged risk because of the insufficiency, inconclusiveness or imprecision of the results of studies conducted, but the likelihood of real harm to public health persists should the risk materialise, the precautionary principle justifies the adoption of restrictive measures.
Jos sen vuoksi, että suoritetut tutkimukset eivät ole riittäviä, vakuuttavia tai selviä, osoittautuu mahdottomaksi määritellä varmasti, onko väitetty riski olemassa ja kuinka merkittävä se on, mutta jos todellinen vahinko kansanterveydelle on todennäköinen siinä tilanteessa, että riski toteutuisi, ennalta varautumisen periaatteen nojalla on oikeus toteuttaa rajoittavia toimenpiteitä.
Such measures must not be allowed unless they are non-discriminatory and objective.
Tällaiser toimenpiteet voidaan hyväksyä vain siinä tapauksessa, että ne ovat syrjimättömiä ja objektiivisia.
It must be added that, in such a context, the criterion of the nutritional need of the population of a Member State can play a role in its detailed assessment of the risk which the addition of nutrients to foodstuffs may pose for public health.
On syytä lisätä, että jäsenvaltion väestön ravitsemuksellista tarvetta koskevalla kriteerillä voi tällaisessa tilanteessa olla merkitystä kyseisen valtion suorittamassa perusteellisessa arvioinnissa, joka koskee ravintoaineiden lisäämisestä elintarvikkeisiin mahdollisesti aiheutuvaa riskiä kansanterveydelle.
However, contrary to the interpretation of the Sandoz judgment suggested by the Danish Government, the absence of such a need cannot, by itself, justify a total prohibition, on the basis of Article 30 EC, of the marketing of foodstuffs lawfully manufactured and/or marketed in other Member States.
Toisin kuin Tanskan hallitus esittää tulkinnassaan edellä mainitussa asiassa Sandoz annetusta tuomiosta, tällaisen tarpeen puuttumisella ei kuitenkaan voida sinänsä perustella muissa jäsenvaltioissa laillisesti valmistettujen ja/tai myytyjen elintarvikkeiden myynnin ehdotonta kieltämistä EY 30 artiklan nojalla.
In the present case, the Danish administrative practice is disproportionate since it systematically prohibits the marketing of all foodstuffs to which vitamins and minerals have been added, without distinguishing according to the different vitamins and minerals added or according to the level of risk which their addition may possibly pose to public health.
Käsiteltävänä olevassa asiassa Tanskan hallinnollinen käytäntö ei ole oikeasuhtainen sikäli kuin tämän käytännön mukaan kielletään järjestelmällisesti kaikkien sellaisten elintarvikkeiden myynti, joihin on lisätty
Denmark only if it is shown that such enrichment with nutrients meets a need in the Danish population, the Kingdom of Denmark has failed to fulfil its obligations under Article 28 EC;
vitamiineja ja kivennäisaineita, tekemättä eroa erilaisten lisättyjen vitamiinien ja kivennäisaineiden tai sen riskin tason mukaan, jonka niiden lisääminen voi mahdollisesti aiheuttaa kansanterveydelle.
By order of 19 October 2001 the Verwaltungsgerichtshof referred to the Court for a preliminary ruling two questions on the interpretation of Article 6 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 12 EC) and Articles 73b to 73d, 73f and 73g of the EC Treaty (now Articles 56 EC to 60 EC).
Julkisasiamies J. Mischo on esittänyt ratkaisuehdotuksensa täysistunnossa 12 päivänä joulukuuta 2002.
The main proceedings and the questions referred
Julkisasiamies ehdotti, että yhteisöjen tuomioistuin
Other plots are forested.
— hylkää kanteen
The Foundation stated its intention was to continue leasing the agricultural plots to the same farmers as before.
- velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Ms Ospelt and the Foundation appealed against that refusal to the Unabhängiger Verwaltungssenat (Austria) which, by a decision of 19 October 1998, also refused to grant prior authorisation on the ground that neither the Foundation nor Ms Ospelt pursued an agricultural activity or intended to do so in the future and that such a transaction was contrary to the public-interest aims of the VGVG as regards preserving and creating viable medium and small-scale agricultural holdings.
Pääomien vapaa liikkuvuus — EY:n perustamissopimuksen 73 b artikla (josta on tullut EY 56 artikla) — ETA-sopimuksen 40 artikla ja liite XII - Maa- ja metsätalousmaan hankintaa koskeva ennakkolupamenettely — Sallittavuus — Edellytykset (täysistunto)
It took the view that that ground of refusal was applicable also where the land in question was not farmed by the person who had until then been the owner, as was the case in the main proceedings.
Verwaltungsgerichtshof on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle 19.10.2001 tekemällään päätöksellä kaksi ennakkoratkaisukysymystä EY:n perustamissopimuksen 6 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 12 artikla), 73 b-73 d, 73 f ja 73 g artiklan (joista on tullut EY 56-EY 60 artikla) tulkinnasta.
By decision of 26 September 2000, it declined jurisdiction and remitted the case to the Verwaltungsgerichtshof.
Kansallisessa tuomioistuimessa vireillä oleva asia ja ennakkoratkaisukysymykset
In those circumstances, the Verwaltungsgerichtshof decided to stay proceedings and refer a number of questions to the Court for a preliminary ruling.
Ospelt on Liechtensteinin ruhtinaskunnan kansalainen, joka omistaa Vorarlbergin osavaltiossa Zwischenwasserissa 43 532 m2:n alueen, jolla hän asuu.
By its first question, the national court seeks to ascertain whether rules such as those laid down by the VGVG which make transactions relating to agricultural and forestry plots subject to administrative controls could, in the event that Articles 6, 73b to 73d, 73f and 73g of the Treaty do not preclude their application to such transactions as between nationals of Member States, also be accepted in respect of transactions between nationals of Member States and those of a third country under those articles.
Notaarin 16.4.1998 tekemällä asiakirjalla koko tämä alue oli tarkoitus luovuttaa säätiölle, joka on perustettu Liechtensteinin ruhtinaskuntaan ja jonka ensisijaisena edunsaajana on Ospelt.
Annex XII to the EEA Agreement, which contains the provisions necessary to implement Article 40, declares that Directive 88/361 and Annex I thereto are applicable to the EEA.
Hakemus hylättiin sillä perusteella, että asiassa eivät täyty edellytykset, jotka on asetettu ulkomaalaisten hankinnoille.
Article 40 of and Annex XII to the EEA Agreement are applicable to the dispute in the main proceedings which relates to a transaction between nationals of States party to that Agreement.
Ospelt ja säätiö hakivat muutosta päätökseen Unabhängiger Verwaltungssenatilta (Itävalta), joka samoin eväsi 19.10.1998 tekemällään päätöksellä kyseisen luvan sillä perusteella, että Ospeltin tavoin säätiö ei harjoittanut eikä tulevaisuudessakaan aikonut harjoittaa maataloutta ja että tällainen oikeustoimi on ristiriidassa VGVG:ssä suojatun yleisen edun kanssa, joka koskee taloudellisesti terveiden, pienten tai keskikokoisten maatalousyritysten säilyttämistä ja aikaansaamista.
The Court may give an interpretation of them where a reference is made by a court of a Member State with regard to the scope within that State of an agreement which forms an integral part of the Community legal system.
Unabhängiger Verwaltungssenat katsoi, että tätä epäämisperustetta voidaan soveltaa myös, kun kyseessä olevan kiinteistön siihenastinen omistaja ei itse harjoittanut sillä maataloutta, kuten on tilanne kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa.
National measures governing the acquisition of agricultural and forestry plots are therefore no more exempt from the abovementioned rules than under Community law.
Tässä tilanteessa Verwaltungsgerichtshof päätti lykätä asian käsittelyä esittääkseen yhteisöjen tuomioistuimelle ennakkoratkaisukysymyksiä.
One of the principal aims of the EEA Agreement is to provide for the fullest possible realisation of the free movement of goods, persons, services and capital within the whole European Economic Area, so that the internal market established within the European Union is extended to the EFTA States.
Ensimmäisellä kysymyksellään kansallinen tuomioistuin tahtoo selvittää, voidaanko siinä tapauksessa, että EY:n perustamissopimuksen 6 artiklan sekä 73 b—73 d, 73 f ja 73 g artiklan ei katsota olevan esteenä VGVG:n kaltaisten säännösten, joiden mukaan hallintoviranomaiset voivat rajoittaa maa- ja metsätalousmaata koskevia oikeustoimia, soveltamiselle tällaisiin jäsenvaltioiden kansalaisten välisiin oikeustoimiin, katsoa, että nämä artiklat eivät ole esteenä myöskään näiden säännösten soveltamiselle jäsenvaltioiden ja kolmannen maan kansalaisten välisiin oikeustoimiin.
From that angle, several provisions of the abovementioned Agreement are intended to ensure as uniform an interpretation as possible thereof throughout the EEA (see Opinion 1/92 [1992]). It is for the Court, in that context, to ensure that the rules of the EEA Agreement which are identical in substance to those of the Treaty are interpreted uniformly within the Member States.
Kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian tosiseikkojen ja ennakkoratkaisukysymysten sanamuodon perusteella kansallinen tuomioistuin ilmeisesti implisiittisesti katsoo, että Euroopan vapaakauppa-alueen (jäljempänä EFTA) jäsen Liechtensteinin ruhtinaskunta on EY:n perustamissopimuksen 73 b artiklassa tarkoitettu kolmas maa.
It would run counter to that objective as to uniformity of application of the rules relating to free movement of capital within the EEA for a State such as the Republic of Austria, which is a party to that Agreement, which entered into force on 1 January 1994, to be able, after its accession to the European Union on 1 January 1995, to maintain legislation which restricts that freedom vis-à-vis another State party to that Agreement by basing itself on Article 73c of the Treaty.
Tarvittavat määräykset ETA-sopimuksen 40 artiklan täytäntöönpanosta ovat sen liitteessä XII, jonka mukaan ETA:ssa sovelletaan direktiiviä 88/361/ETY ja tämän direktiivin liitettä I.
Thus, since 1 May 1995, the date on which the EEA Agreement entered into force in respect of the Principality of Liechtenstein, and in the sectors covered thereby, Member States may no longer invoke Article 73c vis-à-vis the Principality of Liechtenstein.
ETA-sopimuksen 40 artiklan ja liitteen XII määräyksiä sovelletaan kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevaan asiaan, joka koskee tämän sopimuksen sopimuspuolina olevien valtioiden kansalaisten välistä oikeustointa.
Consequently, contrary to the arguments advanced by the Austrian Government, it is not for the Court to examine, pursuant to that provision, whether the restrictions on the movement of capital between Austria and Liechtenstein as a consequence of the VGVG were already substantively in force on 31 December 1993 and thus whether they could be maintained by virtue of the same article.
Yhteisöjen tuomioistuin voi niitä tulkita siltä osin kuin jäsenvaltion tuomioistuin on saattanut sen käsiteltäväksi kysymyksen, joka koskee sellaisen sopimuksen ulottuvuutta tässä valtiossa, joka on erottamaton osa yhteisön oikeusjärjestystä.
By its second question, the referring court asks whether Articles 6, 73b to 73d, 73f and 73g of the Treaty preclude a system of prior authorisation such as that established by the VGVG for transactions involving agricultural land.
Näistä määräyksistä seuraa, että säännöt, joissa kielletään pääomien liikkuvuuden rajoitukset ja tästä aiheutuva syrjintä, ovat ETA-sopimuksen sopimuspuolina olevien valtioiden välisissä suhteissa siitä riippumatta, ovatko valtiot yhteisön vai EFTA:n jäseniä, identtiset niiden sääntöjen kanssa, jotka yhteisön oikeudessa koskevat jäsenvaltioiden välisiä suhteita.
So far as concerns the condition as to the aims of the national measure in issue, there is no doubt that the VGVG pursues public-interest objectives which are such as to justify restrictions on the free movement of capital.
Maa- ja metsätalousmaan hankintaa koskeviin kansallisiin toimenpiteisiin siis sovelletaan näitä sääntöjä yhtä lailla kuin yhteisön oikeudessa.
So far as concerns the condition as to proportionality, it must be borne in mind that a system of prior authorisation may, in certain circumstances, be necessary and proportionate to the aims pursued, if the same objectives cannot be attained by less restrictive measures, in particular by a system of declarations.
Yksi ETA-sopimuksen päätavoitteista on tavaroiden, henkilöiden, palvelujen ja pääomien vapaan liikkuvuuden mahdollisimman täydellinen toteuttaminen kaikkialla ETA:ssa siten, että Euroopan unionin alueella saavutetut sisämarkkinat laajennetaan koskemaan EFTA-maita.
That is the case where national authorities seek to control the development of agricultural land ownership by laying down objectives such as those in the VGVG.
Tällöin yhteisöjen tuomioistuimen asiana on valvoa, että perustamissopimuksen kanssa keskeisiltä osin identtisiä ETA-sopimuksen sääntöjä tulkitaan jäsenvaltioissa yhdenmukaisesti.
None the less, the rules and the substantive conditions laid down by the prior authorisation mechanism chosen must not go beyond what is necessary in order to achieve the objective pursued.
Pääomien vapaata liikkuvuutta ETA:ssa koskevien sääntöjen yhdenmukaista tulkintaa koskevan tavoitteen kanssa olisi ristiriidassa, jos sellainen valtio kuin Itävallan tasavalta, joka on tämän 1.1.1994 voimaan tulleen sopimuksen sopimuspuoli, voisi sen jälkeen, kun se on liittynyt 1.1.1995 Euroopan unioniin, pitää perustamissopimuksen 73 c artiklan nojalla voimassa tätä vapautta rajoittavan lainsäädännön suhteessa toiseen tämän sopimuksen sopimuspuolena olevaan valtioon.
One of the conditions laid down by the VGVG does not fully meet those requirements.
Jäsenvaltiot eivät siis ole voineet vedota perustamissopimuksen 73 c artiklaan sen kattamilla aloilla suhteessa Liechtensteinin ruhtinaskuntaan 1.5.1995 lähtien, jolloin ETA-sopimus tuli siellä voimaan.
Although the VGVG is based on criteria which enable the investors concerned to be aware of the specific, objective circumstances in which their application will be granted, Paragraph 5(1 )(a) thereof subjects the acquisition of agricultural land to a restrictive condition which is not in every case necessary with regard to the objectives which it pursues.
Toisin kuin Itävallan hallitus väittää, yhteisöjen tuomioistuimen ei siis tarvitse tutkia tämän artiklan perusteella, olivatko VGVG:hen perustuvat Itävallan ja Liechtensteinin väliset pääomien liikkuvuuden rajoitukset keskeisiltä osin voimassa jo 31.12.1993 ja voidaanko ne tämän artiklan perusteella tämän takia pitää voimassa.
However, if the national authorities were to interpret the VGVG as meaning that the grant of the authorisation prior to the transfer of real property is subject, in all cases, to observance ofthat condition, it would go beyond what is necessary in order to achieve the public-interest objectives which it pursues and should, to that extent, be regarded as incompatible with the free movement of capital.
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee toisella kysymyksellään, onko perustamissopimuksen 6 sekä 73 b—73 d, 73 f ja 73 g artiklan vastaisena pidettävä VGVG:ssä maatalousmaata koskevien oikeustoimien osalta säädetyn kaltaista ennakkolupamenettelyä.
Paragraph 5( 1 )(a) of the VGVG provides that acquisition may be permitted, even where the condition referred to above is not met, when such acquisition 'is not contrary to the preservation and creation of an economically healthy, medium and small-scale agricultural estate'.
Kyseessä olevien kansallisten toimenpiteiden päämääriä koskevasta edellytyksestä on todettava, että on täysin selvää, että VGVG:llä pyritään yleisen edun mukaisiin tavoitteisiin, joilla voidaan perustella pääomien vapaan liikkuvuuden rajoitukset.
If, in view ofthat provision, the national authorities were to interpret the VGVG as meaning that prior authorisation may be granted, depending on the circumstances, to persons who are not farmers resident on the land concerned but who can give the necessary assurances that the abovementioned land will be kept in agricultural use, the VGVG would not fetter the free movement of capital beyond what is necessary in order to achieve its objectives.
Oikeasuhteisuutta koskevasta edellytyksestä on todettava, että ennakkolupajärjestelmä voi joissakin tapauksissa olla tarpeellinen ja oikeassa suhteessa tavoiteltuihin päämääriin nähden, jos samoja tavoitteita ei voida saavuttaa vähemmän rajoittavin toimenpitein, esimerkiksi ilmoituksiin perustuvalla järjestelmällä.
Article 73b of the Treaty in conjunction with Articles 73c, 73d, 73f and 73g of the EC Treaty (now Articles 57 EC to 60 EC) do not preclude the acquisition of agricultural land being made subject to the grant of prior authorisation such as that established by the VGVG.
VGVG:n 5 §:n 1 momentin a kohdassa säädetään, että hankintaa varten voi saada luvan, vaikka edellä tarkoitettu edellytys ei täyty, jos se "ei ole ristiriidassa taloudellisesti terveen, pienen tai keskisuuren maatalousmaaomistuksen säilyttämisen ja aikaansaamisen kanssa".
However, they do preclude such authorisation being refused in every case in which the acquirer does not himself farm the land concerned as part of a holding and on which he is not resident. '
Jos kansalliset viranomaiset tulkitsevat VGVG:tä tämä säännös huomion ottaen siten, että ennakkolupa voidaan tapauskohtaisesti myöntää henkilöille, jotka eivät ole kyseisellä kiinteistöllä asuvia maatalouden harjoittajia mutta jotka antavat tarpeelliset takeet maan säilyttämisestä maatalouskäytössä, VGVG:llä ei rajoiteta pääomien liikkuvuutta enemmän kuin on tarpeen siinä säädettyjen tavoitteiden saavuttamiseksi.
Advocate General L. A. Geelhoed delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 10 April 2003.
Yhteisöjen tuomioistuin on ratkaissut esitetyt kysymykset seuraavasti:
Case C-437/01 Commission of the European Communities ν Italian Republic Taxation
EY:n perustamissopimuksen 73 b sekä 73 c, 73 d, 73 f ja 73 g artiklan (joista on tullut EY 57—EY 60 artikla) vastaista ei ole, että maatalousmaan hankkiminen edellyttää kyseisessä laissa säädetyn kaltaisen ennakkoluvan saamista.