natgillin/translations-raw huggingface dataset:
13 that at issue the customs value to be determined with regard to a previous sale such as, in the present case, the sale from OME-DTECH to CMP.
13 määritetään aikaisemman myynnin, tässä tapauksessa OME-DTECH:n CMP:lle tekemän myynnin, perusteella, kuten Italian hallitus väittää.
Article 29(1) of the Customs Code makes it clear that customs valuation is concerned only with goods which are ‘sold for export to the customs territory of the Community’, which means that it must be agreed, at the time of sale, that the goods originating in a nonmember country will be transported into the customs territory of the Community. 14
Tullikoodeksin 29 artiklan 1 kohdan perusteella on näin ollen selvää, että tullausarvon määritys koskee ainoastaan tavaroita, jotka myydään ”vietäviksi yhteisön tullialueelle”, mikä tarkoittaa, että myyntiajankohtana on selvää, että tavarat tuodaan yhteisön tullialueelle yhteisön ulkopuolisesta maasta. 14
It should be recalled, to begin with, that the Community legislation on customs valuation seeks to introduce a fair, uniform and neutral system excluding the use of arbitrary or fictitious customs values and is based on the principle that the customs value should reflect the real economic value of goods which are imported. 11
Aluksi on huomautettava, että tavaran arvonmäärityksestä annettujen yhteisön säännösten tavoitteena on saada aikaan oikeudenmukainen, yhtenäinen ja neutraali järjestelmä, jossa ei käytetä omavaltaisia eikä kuvitteellisia tullausarvoja, ja että nämä säännökset perustuvat periaatteeseen, jonka mukaan tullausarvon on ilmennettävä maahan tuotujen tavaroiden todellista arvoa. 11
Accordingly, the value for customs purposes is to be determined on the basis of the concept of ‘transaction value’, 12
Tullausarvo on näin ollen määritettävä ”kauppa-arvon” käsitteen 12perusteella, jolla
According to Article 147(1) of the implementing regulation, the fact that goods are declared for free circulation in the Community is to be regarded as adequate indication that that condition is fulfilled, that is to say that they were sold for export to the Community.
Kun tavaroista on tehty vähintään kaksi peräkkäistä kauppaa ennen tullausarvon määrittämistä, jokainen niistä voi lähtökohtaisesti täyttää edellytyksen, että tavarat on myyty yhteisöön vietäviksi.
which is, pursuant to Article 29(1) of the Customs Code, the price actually paid or payable for the goods when sold for export to the customs territory of the Community, adjusted, where necessary, in accordance with the relevant provisions of the Customs Code.
Soveltamisasetuksen 147 artiklan 1 artiklassa tarkoitetaan tullikoodeksin 29 artiklan 1 kohdassa hintaa, joka tuoduista tavaroista on tosiasiallisesti maksettu tai maksettava myytäessä ne vietäviksi yhteisön tullialueelle, tapauksen mukaan tullikoodeksin merkityksellisissä säännöksissä tarkoitettujen tarkistusten jälkeen.
14 — See, to that effect, Unifert, cited in footnote 11, paragraph 11.
14 – Ks. vastaavasti edellä alaviitteessä 11 mainittu asia Unifert, tuomion 11 kohta.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-263/06
JULKISASIAMIES MAZÁKIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-263/06 laajennetaankin olettamusta siitä, että jos tavarat ilmoitetaan vapaaseen liikkeeseen luovutettaviksi, ”vietäväksi myyntiä” koskeva edellytys täyttyy kunkin peräkkäisen myynnin kohdalla.
Clearly, the fact that the importer of goods can in principle choose any of the prices agreed in a chain of sales leading to the import of the goods for the purposes of establishing the transaction value has the consequence that cost elements contained in the final price of the goods as paid or payable by the importer, like for example profit margins of one or several previous sellers of the goods, may not be reflected in the customs value.
Siitä, että tavaroiden tuoja voi lähtökohtaisesti valita minkä tahansa tavaroiden tuontiin johtavissa peräkkäisissä myynneissä sovituista hinnoista kauppaarvon määrittämiseksi, seuraa selvästikin, ettei tullausarvossa välttämättä oteta huomioon tavaroiden lopulliseen hintaan, jonka tuoja on maksanut tai joka sen on maksettava, sisältyviä kustannustekijöitä, kuten tavaroiden yhden tai useamman aikaisemman myyjän voittomarginaaleja.
The original version of Article 147(1) of the implementing regulation, in force at the material time in the present case, provided that in such a case each price resulting from these sales could be taken as a basis for valuation.
Nyt esillä olevan asian kannalta merkityksellisenä ajankohtana voimassa olleessa soveltamisasetuksen 147 artiklan 1 artiklan alkuperäisessä versiossa säädettiin, että tällaisessa tapauksessa jokaista näissä kaupoissa käytettyä hintaa voidaan käyttää tullausarvon perusteena.
As appears from the judgment of the Court in Unifert, this means that, in the case of successive sales of goods for export to the customs territory of the Community, the importer is at liberty to select from the prices agreed for each of the sales the price which he will take as a basis for determining the customs value, provided that he can furnish to the customs authorities all the necessary particulars and documents relating to the price he chooses. 15
Kuten yhteisöjen tuomioistuimen asiassa Unifert antamasta tuomiosta ilmenee, tämä tarkoittaa, että peräkkäisissä yhteisön tullialueelle tarkoitetuissa myynneissä tuoja voi valita tullausarvon perustaksi näitä myyntejä varten sovituista hinnoista yhden hinnan, mikäli tuoja voi esittää tulliviranomaisille kaikki vaadittavat tiedot ja asiakirjat tästä hinnasta. 15
It should therefore be pointed out that that rule is, to a certain extent, at odds with the transaction-value method.
Tästä syystä on huomautettava, että tämä sääntö on jossain määrin ristiriidassa kauppaarvoon perustuvan menetelmän kanssa.
That concept seeks in particular, as I have mentioned above, 16to determine a customs value which reflects the actual economic value of imported goods, that is, the actual price of goods as they are declared for release into free circulation.
Kuten edellä todettiin, 16kyseisen menetelmän tavoitteena on erityisesti määrittää tullausarvo, joka ilmentää maahan tuotujen tavaroiden todellista arvoa eli tavaroiden tosiasiallista hintaa hetkellä, jona ne ilmoitetaan luovutettaviksi vapaaseen liikkeeseen.
In other words, the customs value should correspond as much as possible to the export price at the point when the goods reach the Community frontier, which is also illustrated by the fact that, according to Article 145 of the implementing regulation, reductions in the commercial value of the goods — for instance due to the loss or damaging of the goods — which have occurred after they have been purchased but before they have been released for free circulation, must result in a proportional reduction in the price actually paid or payable. 17
Tullausarvon on toisin sanoen vastattava mahdollisimman pitkälti vientihintaa hetkellä, jona tuotteet saapuvat yhteisön rajalle, mikä käy ilmi myös siitä, että tosiasiallisesti maksetun tai maksettavan hinnan on soveltamisasetuksen 145 artiklan nojalla alennuttava suhteellisesti, jos tavaroiden kaupallinen arvo alenee esimerkiksi siksi, että jo ostettuja tavaroita menetetään tai ne vahingoittuvat ennen niiden luovutusta vapaaseen liikkeeseen. 17
16 — See point 40 above.
16 – Ks. tämän ratkaisuehdotuksen 40 kohta.
15 — Unifert, cited in footnote 11, paragraphs 16 and 21.
15 – Edellä alaviitteessä 11 mainittu asia Unifert, tuomion 16 ja 21 kohta.
That judgment referred to Article 3(1) of Council Regulation (EEC) No 1224/80 of 28 May 1980 on the valuation of goods for customs purposes (OJ 1980 L 134, p.
Kyseessä olevassa tuomiossa viitattiin tavaroiden tullausarvon määrittämisestä 28.5.1980 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1224/80 (EYVL L 134, s.
1) and Article 6 of Commission Regulation (EEC) No 1495/80 of 11 June 1980 implementing certain provisions of Articles 1, 3 and 8 of the first-mentioned regulation (OJ 1980 L 154, p.
1) 3 artiklan 1 kohtaan sekä edellä mainitun asetuksen 1, 3 ja 8 artiklan tiettyjen säännösten täytäntöönpanoa koskevista säännöksistä 11.6.1980 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 1495/80 (EYVL L 154, s.
14), which were, however, re-enacted in essentially the same terms in Article 29(1) of the Customs Code and Article 147(1) of the implementing regulation respectively.
14) 6 artiklaan, jotka kuitenkin korvattiin sisällöltään täysin vastaavilla tullikoodeksin 29 artiklan 1 kohdalla ja soveltamisasetuksen 147 artiklan 1 kohdalla.
CARBONI E DERIVATI the Community — at liberty a price relating to a prior sale of the goods.
CARBONI E DERIVATI tavaroiden yhteisöön tuontiin johtaneen myynnin yhteydessä sovitun hinnan.
It is also for this very reason that, as the Commission has rightly pointed out, in the current version of Article 147(1) of the implementing regulation, as amended in 1995, it has been made clear that in the case of successive sales before valuation, the customs value is, as a rule, to be determined on the basis of the last sale which led to the introduction of the goods into the customs territory of the Community.
Kuten komissio on aivan oikein todennut, tästä nimenomaisesta syystä nykyisin voimassa olevassa soveltamisasetuksen 147 artiklan 1 kohdassa, sellaisena kuin se on muutettuna vuonna 1995, on tehty selväksi, että ennen arvonmääritystä tapahtuvien peräkkäisten myyntien tapauksessa tullausarvon laskentaperusteena käytetään yleensä viimeistä myyntiä, jonka perusteella tavarat on tuotu yhteisön tullialueelle.
The declarant cannot, according to the amended Article 147(1) of the implementing regulation, without more declare a price which relates to a sale which took place before that last sale but must, in such a case, demonstrate to the satisfaction of the customs authorities that that sale prior to the last sale took place for export to the customs territory.
Tavaranhaltija ei voi soveltamisasetuksen muutetun 147 artiklan 1 kohdan nojalla ilmoittaa hintaa, joka koskee myyntiä, joka on tapahtunut ennen viimeistä myyntiä, vaan sen on tällaisessa tapauksessa osoitettava tulliviranomaisia tyydyttävällä tavalla, että viimeistä myyntiä edeltänyt myynti tapahtui tavaroiden viemiseksi yhteisön tullialueelle.
In my view, such an interpretation would, in particular, first, run counter to the trans-action-value concept underlying Community customs law, which requires that, as a rule, goods are valued on the basis of the price of the last sale before valuation leading to their introduction into the Community and that, as a consequence, exceptions to that rule are to be interpreted strictly.
Tällainen tulkinta olisi nähdäkseni ensinnäkin ristiriidassa erityisesti yhteisön tullioikeudessa säädetyn kauppaarvon käsitteen kanssa, jossa edellytetään, että tavaroiden arvo määritetään tavallisesti ennen arvonmääritystä tapahtuneesta viimeisestä, yhteisöön tuontiin johtaneesta myynnistä maksetun hinnan perusteella ja että tästä säännöstä tehtäviä poikkeuksia on näin ollen tulkittava suppeasti.
Secondly, the requirement of legal certainty and the need to protect the individual importer from discretionary imposition of customs duties and, in particular, antidumping duties, also mean that it cannot be left to the customs authorities to choose at liberty a price other than the one selected and declared by the declarant.
Tulliviranomaisten ei voida antaa käyttää vapaasti perustana muuta kuin tavaranhaltijan valitsemaa ja ilmoittamaa hintaa myöskään siksi, että oikeusvarmuus on taattava ja että yksittäisiä maahantuojia on suojeltava tullien, erityisesti polkumyyntitullien, harkinnanvaraiselta käyttöönotolta.
Turning, however, to the question raised in the present case, it should be noted that, to my mind, it is only the declarant which Article 147(1) of the implementing regulation allows to choose, in the case of successive sales, a price relating to a sale which took place prior to the last sale on the basis of which the goods were introduced.
Nyt esillä olevassa asiassa esitettyä kysymystä tarkasteltaessa on kuitenkin todettava, että soveltamisasetuksen 147 artiklan 1 kohdan nojalla nähdäkseni yksinomaan tavaranhaltija voi valita peräkkäisten myyntien tapauksessa hinnan, joka koskee ennen viimeistä, tavaroiden yhteisöön tuontiin johtanutta myyntiä.
Neither that provision, nor Article 29(1) of the Customs Code can, by contrast, be construed so as to allow the customs authority to select — in a case like that at hand, where the declarant has declared the price of the goods as agreed in the last sale leading to the introduction of the goods into
Edellä mainittua säännöstä ja tullikoodeksin 29 artiklan 1 kohtaa ei sitä vastoin voida tulkita siten, että tulliviranomainen voi valita tavaroiden aikaisempaa myyntiä koskevan hinnan nyt esillä olevan asian kaltaisessa tapauksessa, jossa tavaranhaltija on ilmoittanut tavaroiden hinnaksi viimeisen,
It therefore appears that, according to the Customs Code and the implementing regulation, the customs value must in principle be determined on the basis of the price actually paid or payable for goods under the last sale before customs valuation if that price is declared by the importer.
Edellä esitetyn perusteella vaikuttaa siltä, että tullikoodeksin ja soveltamisasetuksen nojalla tullausarvo on lähtökohtaisesti määritettävä tavaroiden viimeisestä myynnistä ennen tullausarvon määritystä tosiasiallisesti maksetun tai maksettavan hinnan perusteella, jos maahantuoja on ilmoittanut tämän hinnan.
Thus, the customs authorities may not refer in such a case to a price fixed on the occasion of a sale of the same goods which took place prior to that sale.
Tulliviranomaiset eivät näin ollen voi tällaisessa tapauksessa käyttää perustana samojen tavaroiden aikaisemman myynnin yhteydessä vahvistettua hintaa.
Furthermore, the aims of the antidumping rules similarly do not, in my opinion and contrary to what the Italian Government seems to suggest, justify a different interpretation.
Toisenlaista tulkintaa ei voida nähdäkseni perustella myöskään polkumyyntisäännösten tavoitteilla, toisin kuin Italian hallitus näyttää väittävän.
injury to Community industry. Contrary to the submissions of the Italian Government, Community antidumping legislation is not concerned with the sale of goods as such (as, for example, in the present case, the first sale of the hematite pig iron from OME-DTECH to CMP) before they are actually exported to the customs territory of the Community, even if a Community operator is a party to such a transaction.
polkumyyntilainsäädäntöä ei sovelleta tavaroiden myyntiin sellaisenaan (kuten esimerkiksi nyt esillä olevassa asiassa OME-DTECH:n CMP:lle tekemään hematiittiharkkoraudan ensimmäiseen myyntiin), ennen kuin ne tosiasiallisesti viedään yhteisön tullialueelle, vaikka yhteisön toimija on tällaisen liiketoimen osapuolena.
It should be noted in that regard that, according to Articles 1 and 2(1), respectively, of the basic decision, which are applicable to the provisional and the definitive decision at issue, 18 the rules on antidumping are aimed at protecting against ‘dumped or subsidised imports’ and an antidumping duty may be applied to any dumped product ‘whose release for free circulation in the Community causes injury’.
Tältä osin on todettava, että kyseessä oleviin väliaikaiseen ja lopulliseen päätökseen sovellettavan peruspäätöksen 1 artiklan ja 2 artiklan 1 kohdan nojalla 18 polkumyyntisäännöksillä pyritään suojautumaan ”polkumyynnillä tai vientituella tapahtuvalta tuonnilta”, ja polkumyyntitullia voidaan soveltaa polkumyynnillä tuotuun tuotteeseen, ”jonka luovutus vapaaseen liikkeeseen yhteisössä aiheuttaa vahinkoa”.
Furthermore, according to the definition contained in Article 2(2) of the basic decision, a product is to be considered to be dumped if its export price to the Community is less than the normal value of the like product.
Lisäksi peruspäätöksen 2 artiklan 2 kohtaan sisältyvän määritelmän mukaan tuotetta on pidettävä polkumyynnillä tuotuna, jos sen hinta yhteisöön vie -täessä on alhaisempi kuin samankaltaisen tuotteen normaaliarvo.
Moreover, antidumping duties are intended to neutralise the dumping margin resulting essentially from the difference between the export price to the Community and the normal value of the product and to remove in that way the injurious effects of the import of the goods into the Community.
Lisäksi polkumyyntitullien tarkoituksena on neutralisoida polkumyyntimarginaalia, joka johtuu lähinnä yhteisöön viennistä maksetun hinnan ja tuotteen normaaliarvon välisestä erosta, ja poistaa siten tuotteiden yhteisöön tuonnin vahingolliset vaikutukset.
In the present case, the minimum price of ECU 149 per tonne laid down in the decision imposing the provisional duty and the decision imposing the definitive duty represents the price level at which imports of the hematite pig iron concerned cease to cause injury to Community industry. 19
Väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta tehdyssä päätöksessä ja lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta tehdyssä päätöksessä säädetty 149 ecun vähimmäishinta tonnilta on nyt esillä olevassa asiassa sellainen hintataso, jolla hematiittiharkkoraudan tuonnit lakkaavat aiheuttamasta vahinkoa yhteisön teollisuudelle. 19
It may be seen from those provisions that the application of an antidumping measure presupposes an introduction of goods into Community trade which cause
Edellä mainituista säännöksistä käy ilmi, että polkumyyntitoimenpiteen soveltaminen edellyttää tavaroiden tuontia yhteisön kauppaan siten, että siitä aiheutuu vahinkoa yhteisön teollisuudelle.
It follows that if the price actually paid or payable by the declarant is above the minimum price laid down in an antidumping measure, there is, with regard to the object and purpose of the antidumping
Edellä esitetystä seuraa, että jos hinta, jonka tavaranhaltija on tosiasial -lisesti maksanut tai joka sen on maksettava, on polkumyyntitoimenpiteessä säädettyä vähimmäishintaa suurempi,
18 — See also the corresponding provisions of Council Regulation (EEC) No 2423/88 of 11 July 1988 on protection against dumped or subsidised imports from countries not members of the European Economic Community (OJ 1988 L 209, p.
18 – Ks. myös polkumyynnillä tai vientituella muista kuin Euroopan talousyhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 11.7.1988 annettuun neuvoston asetukseen (ETY) N:o 2423/88 (EYVL L 209, s.
1) (‘the basic regulation’) as well as Article 1 of the subsequent Council Regulation (EC) No 384/96 of 22 December 1995 on protection against dumped imports from countries not members of the European Community (OJ 1996 L 56, p. 1).
1) (jäljempänä perusasetus) sisältyvät vastaavat säännökset sekä polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22.12.1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 (EYVL 1996, L 56, s. 1) 1 artikla.
19 — See also recital 64 in the preamble to Decision No 67/94.
19 – Ks. myös päätöksen N:o 67/94 64 perustelukappale.
CARBONI E DERIVATI price stated on the invoice submitted is unreliable or falsified.
CARBONI E DERIVATI hinta on epäluotettava tai väärä – kuten Ministero delle Finanze ennakkoratkaisupyynnön perusteella näyttää ehdottaneen.
rules, no reason to collect an antidumping duty by reference, for example, to a previous sale of the goods.
polkumyyntisäännösten tavoitteen ja tarkoituksen huomioon ottaen polkumyyntitullia ei ole syytä kantaa suhteessa esimerkiksi tavaroiden aikaisempaan myyntiin.
This is even so if a price above the set minimum price has specifically been agreed in order to avoid antidumping duty. 20
Tämä pätee myös silloin, kun vähimmäishinnan ylittävä hinta on sovittu nimenomaan polkumyyntitullin välttämiseksi. 20
It should be recalled in that context that the Customs Code provides in Articles 30 and 31 for subsidiary valuation methods in cases where the customs value cannot be determined according to the transac-tion-value method under Article 29 of the Customs Code.
Tässä yhteydessä on muistutettava, että tullikoodeksin 30 ja 31 artiklassa säädetään toissijaisista arvonmääritysmenetelmistä, jos tullausarvoa ei voida määrittää tullikoodeksin 29 artiklassa säädetyn kauppaarvoon perustuvan menetelmän mukaisesti.
Therefore, according to both customs and antidumping legislation, if the declarant chooses to declare a price relating to the last sale which led to the introduction of the goods into the Community, the customs authorities are not free to determine the customs value for the purposes of the imposition of an antidumping duty such as that at issue on the basis of a price relating to a prior sale of the same goods.
Tulliviranomaiset eivät näin ollen voi tullilainsäädännön eivätkä polkumyyntilainsäädännön nojalla määrittää tullausarvoa nyt esillä olevassa asiassa kyseessä olevan kaltaista polkumyyntitullia soveltaessaan samojen tavaroiden aikaisempaa myyntiä koskevan hinnan perusteella, jos tavaranhaltija päättää ilmoittaa hinnan, joka koskee viimeistä myyntiä, jonka perusteella tavarat on tuotu yhteisöön.
It should be stressed that this applies, however, on condition that the declared value actually represents the price paid or payable for the goods.
On korostettava, että tämä pätee kuitenkin vain, jos ilmoitettu arvo vastaa tosiasiallisesti hintaa, joka tavaroista on maksettu tai joka niistä on maksettava.
Accordingly, Article 181a of the implementing regulation as amended by Regulation No 3254/94 states that where the customs authorities have reasonable doubts that the declared value represents the total amount paid or payable, they need not determine the customs value according to the transaction-value method and that they may thus reject the price declared if those doubts continue after they may have asked for additional information in accordance with Article 178(4) of the Customs Code.
Soveltamisasetuksen, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 3254/94, 181 a artiklassa todetaan vastaavasti, että jos tulliviranomaiset eivät ole perusteltujen epäilyjen vuoksi vakuuttuneita, että ilmoitettu arvo vastaa maksettua tai maksettavaa kokonaishintaa, niiden ei tarvitse määrittää tullausarvoa kauppaarvon perusteella ja että ne voivat kieltäytyä hyväksymästä ilmoitettua hintaa, jos näihin epäilyihin on edelleen aihetta sen jälkeen, kun ne ovat pyytäneet lisätietoja tullikoodeksin 178 artiklan 4 kohdan mukaisesti.
The situation is different in my view where there are reasonable doubts as to the veracity of the value declaration and where it is for example suspected that — as the Ministry of Finance appears, according to the order for reference, to have suggested — the
Tilanne on nähdäkseni erilainen silloin, kun perusteltujen epäilyjen nojalla ei voida olla vakuuttuneita arvoa koskevan ilmoituksen totuudenmukaisuudesta ja kun esimerkiksi epäillään, että laskussa ilmoitettu
Although that provision of the implementing regulation had not yet entered into force when the goods at issue were declared, it reflects, according to the information provided by the Commission, consistent customs practice — as already applied at the material time — and is in my view, moreover, in compliance with the system of the Customs Code.
Vaikka edellä mainittu soveltamisasetuksen säännös ei ollut vielä voimassa, kun nyt esillä olevassa asiassa kyseessä olevat tavarat ilmoitettiin, se ilmentää komission toimittamien tietojen perusteella johdonmukaista tullikäytäntöä – jota sovellettiin jo nyt esillä olevan asian kannalta merkityksellisenä ajankohtana – ja on nähdäkseni myös tullikoodeksissa säädetyn järjestelmän mukainen.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-263/06
JULKISASIAMIES MAZÁKIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-263/06 tavaroiden todellinen tullausarvo kuin edellä mainitulla tullikoodeksin 30 ja 31 artiklan mukaisesti vahvistettavalla ”laskennallisella arvolla”.
Article 147(1) of the implementing regulation, considered acceptable as the transaction value of the goods.
Lisäksi aikaisemman myynnin yhtey -dessä sovittu hinta voidaan soveltamisasetuksen 147 artiklan 1 kohdassa säädetyin edellytyksin selvästikin hyväksyä tavaroiden kauppa-arvoksi.