natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Fourth, the PMI obligations do not in any event display the characteristics of an SGEI obligation.
Neljänneksi YSV-velvoitteet eivät missään tapauksessa ole luonteeltaan julkisen palvelun velvoitteita.
Far from corresponding to a universal service created in the general interest, such as a service that replaces the public social security system, the PMI services in issue are merely optional financial services designed to provide cover that is complementary or supplementary to the universal service.
Kyseiset YSV-velvoitteet eivät millään tavoin vastaa yleisen tarpeen mukaista yleispalvelua, kuten palvelua, jolla korvataan yleinen sosiaaliturvajärjestelmä, ja ne ovat vain vaihtoehtoisia taloudellisia palveluja, joilla pyritään takaamaan yleispalvelua täydentävä tai sen lisäksi annettava suoja.
The applicants further submit that the present case bears more resemblance to the situation in Danske Busvognmænd v Commission, paragraph 68 above (paragraphs 90 to 92), where the Court of First Instance held that the transport service in question could not be characterised as an SGEI because the transport activities were open to competition between the various transport undertakings which were active in the market and were all in the same situation.
BUPA YM. v. KOMISSIO taustatilanne, josta oli kyse edellä 68 kohdassa mainitussa asiassa Danske Busvognmænd vastaan komissio annetussa tuomiossa (90–92 kohta), jossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, ettei erästä kuljetuspalvelua voitu pitää julkisena palveluna siitä syystä, että kyseiset kuljetustoiminnat olivat avoimia sellaisten eri kuljetusyritysten väliselle kilpailulle, jotka toimivat näillä markkinoilla ja olivat kaikki samassa tilanteessa.
In that regard, the applicants dispute the defendant’s argument, raised essentially in the defence (paragraphs 13 and 35 to 43) and not in the contested decision, that it is the provision of PMI services — rather than PMI obligations — that constitutes the veritable SGEI mission and, without the RES, the Irish PMI market could not operate in economically acceptable conditions.
Kantajat riitauttavat tältä osin ne vastaajan väitteet, jotka se esittää pääasiallisesti vastinekirjelmässään (13 ja 35–43 kohta) eikä riidanalaisessa päätöksessä ja joiden mukaan todellisena julkisen palvelun tehtävänä on pidettävä YSV-palvelujen tarjoamista – pikemminkin kuin YSV-velvoitteita –, eivätkä Irlannin YSV-markkinat voi ilman riskintasausjärjestelmää toimia taloudellisesti tyydyttävissä olosuhteissa.
That, in the applicant’s contention, is not the case, because of the lack of any obligations on BUPA Ireland or the VHI, with the exception of ‘Plan P’, to supply PMI services.
Näin ei näet ole asian laita siitä syystä, ettei BUPA Irelandilla tai YTL:lla P-suunnitelmaa lukuun ottamatta ole velvollisuutta tarjota YSV-palveluja.
In reality, the contested decision seeks only to implement the PMI obligations which it incorrectly qualifies as SGEI obligations.
Riidanalainen päätös koskee todellisuudessa vain siinä virheellisesti julkisen palvelun velvoitteena pidettyjen YSV-velvoitteiden toimeenpanoa.
Furthermore, although the PMI services, as optional financial services, provide cover that ensures faster and better access to healthcare, they do not respond to a need and, as the Comité européen des assurances states, are voluntary and not in substitution of the State system.
Vaikka YSV-palveluilla valinnaisina rahoituspalveluina annetaankin vakuutusturva, jolla varmistetaan nopeampi ja parempi pääsy hoitoon, ne eivät vastaa tarvetta ja ovat, kuten Euroopan vakuutuskomitea toteaa, vapaaehtoisia eivätkä julkista järjestelmää korvaavia.
If the Commission had none the less wished to establish that the rules governing the PMI services were themselves SGEI obligations, a question which has no relevance to the present case, it ought to have demonstrated that the rules in question were in the nature of an SGEI obligation, which it failed to do.
Jos komissio olisi tästä huolimatta halunnut näyttää toteen, että YSV-palveluja sääntelevät säännöt ovat jo sellaisinaan julkisen palvelun velvoitteita, millä kysymyksellä ei ole merkitystä nyt esillä olevassa asiassa, sen olisi pitänyt osoittaa, mitä se ei ole tehnyt, että kyseisillä säännöillä on julkisen palvelun velvoitteen ominaispiirteet.
In that context, the defendant’s attempt in the rejoinder to remedy its contradictory approach by stating that it is in fact the provision of PMI services as such or a combination of the provision of those services and the PMI obligations that constitutes the relevant SGEI cannot succeed.
Vastaajan vastineessaan tekemä yritys korjata ristiriitainen lähestymistapansa toteamalla, että asian kannalta merkityksellisenä julkisena palveluna on pidettävä YSV-palvelujen tarjoamista sellaisenaan tai yhdessä YSV-velvoitteiden kanssa, ei voi tässä yhteydessä menestyä.
The only obligations defined by the contested decision which are deemed to be SGEI obligations applicable to PMI insurers and the costs of which are capable of being compensated within the meaning of Altmark are the PMI obligations and not the PMI services themselves, which no insurer is obliged to provide.
Ainoita riidanalaisessa päätöksessä määriteltyjä velvoitteita, joiden voidaan katsoa olevan kaikkiin YSV-toimijoihin sovellettavia julkisen palvelun velvoitteita ja joiden kustannukset voidaan korvata asiassa Altmark annetussa tuomiossa tarkoitetuin tavoin, ovat YSV-velvoitteet eivätkä itse YSV-palvelut, joita yhdelläkään vakuutuksenantajalla ei ole velvollisuutta tarjota.
That position is also supported by the VHI and by Ireland.
Myös YTL ja Irlanti ovat tämän teorian kannalla.
Last, at the hearing the applicants further submitted that, as confirmed by the judgment of the High Court, the Commission based its reasoning in the contested decision on a misunderstanding of the principle of community rating and, accordingly, on irrelevant facts, as it referred only to the community rating obligation for individual PMI contracts within the meaning of section 7 of the Health Insurance Act, 1994, as amended, whereas the justification put forward by Ireland with respect to the need for the compensation provided for by the RES was to be found in the principle of community rating applicable to the whole of the Irish PMI market within the meaning of section 12 of that Act.
Kantajat ovat lopuksi istunnossa todenneet, että, kuten High Courtin tuomiolla on vahvistettu, komission riidanalaisessa päätöksessä esittämä päättely perustui yhteistä hinnoittelua koskevan periaatteen väärinymmärtämiseen ja näin ollen asian kannalta merkityksettömiin tosiasioihin, kun se viittaa yksinomaan siihen, että yhteistä hinnoittelua koskeva velvollisuus koskee yksinomaan vuoden 1994 sairausvakuutuslain, sellaisena kuin se on muutettuna, 7 §:ssä tarkoitettuja yksittäisiä YSV-sopimuksia, vaikka Irlannin esittämä perustelu riskintasausjärjestelmässä määrätyn korvauksen välttämättömyydestä nojautuu yhteistä hinnoittelua koskevaan periaatteeseen, jota sovelletaan Irlannin koko YSV-markkinoilla kyseisen lain 12 §:ssä tarkoitetuin tavoin.
(3) The second condition, relating to objective and transparent parameters for the calculation of the compensation
3) Toinen edellytys, joka liittyy korvauksen laskennassa käytettäviin objektiivisiin ja avoimiin muuttujiin
The applicants recall the second Altmark condition (paragraph 90), namely that the parameters on the basis of which the compensation is calculated must be established in advance in an objective and transparent manner, to avoid it conferring an economic advantage which may favour the recipient undertaking over competing undertakings.
Kantajat muistuttavat edellä 89 kohdassa mainitussa asiassa Altmark annetussa tuomiossa (90 kohta) asetetusta toisesta edellytyksestä, jonka mukaan ne muuttujat, joiden perusteella korvaus lasketaan, on etukäteen vahvistettava objektiivisesti ja avoimesti, jotta vältettäisiin sellaisen taloudellisen edun sisältyminen korvaukseen, joka olisi omiaan suosimaan edunsaajayritystä suhteessa sen kilpailijayrityksiin.
In the applicants’ submission, the determination of the compensation on the basis of strict, transparent, objective and predetermined criteria is an essential guarantee for competitors and potential competitors of the undertaking in receipt of the subsidy and enables them better to plan their commercial decisions with knowledge of the extent of the compensation which their rivals will receive (Altmark, paragraph 59).
Kantajien mukaan korvauksen määrittäminen suppeiden, avoimien, objektiivisten ja ennalta määriteltyjen perusteiden mukaisesti on olennainen tae tuensaajayrityksen kilpailijoille ja se mahdollistaa sen, että ne voivat paremmin suunnitella kaupalliset päätöksensä niiden kilpailijalle myönnettävän korvauksen ulottuvuuden tuntien (asia Altmark, tuomion 59 kohta).
The applicants maintain that this second condition is not satisfied either, owing to the absence of any objective parameters for calculating the compensation for the alleged SGEI obligations.
Kantajat väittävät, että tämä toinen edellytys ei sekään täyty nyt esillä olevassa asiassa siitä syystä, ettei väitetyn julkisen palvelun velvoitteen laskennassa käytettäviä objektiivisia muuttujia ole olemassa.
According to the applicants, the parameters used when the RES payments are determined are neither objective nor transparent and depend on the exercise of a broad discretion by the HIA and the Minister for Health.
Kantajien mukaan riskintasausmaksujen laskennassa käytetyt muuttujat eivät ole objektiivisia eivätkä avoimia ja ne riippuvat siitä, miten sairausvakuutusviranomainen ja terveysministeri käyttävät laajaa harkintavaltaansa.
First, the HIA has considerable latitude in determining the risk differential between PMI insurers on the basis of the so-called ‘market equalisation percentage’ formula, which is liable to influence the amount of the RES payments.
Sairausvakuutusviranomaisella on ensinnäkin laaja harkintavalta, kun se määrittää riskiprofiilien vaihtelua YSV-toimijoiden välillä ”markkinoiden tasausprosentiksi” kutsutun kaavan perusteella, mikä vaikuttaa riskintasausmaksujen määrään.
That percentage has first to be determined according to the age and sex profile of the persons covered by each PMI insurer, and is liable to be adjusted by the HIA to reflect the extent to which those persons actually make use of the health services (Article 10 of the RES; RES guide, page 14).
Tämä prosenttimäärä pitää ensin laskea suhteessa kunkin YSV-toimijan vakuuttamien asiakkaiden ikä- ja sukupuoliprofiiliin ja sairausvakuutusviranomainen voi oikaista sitä ottamalla huomioon sen, missä määrin nämä vakuutetut tosiasiallisesti käyttävät hoitopalveluja (riskintasausjärjestelmän 10 §, riskintasausopas, s. 14).
That adjustment factor, know as the ‘health status weight’, is defined in the RES as a percentage which the HIA ‘may from time to time determine’ (paragraph 1 of the Second Schedule to the RES) and which may be between 0 and 50%.
Tämä terveydentilan painotuskerroin määritellään riskintasausjärjestelmässä prosenttimääräksi, jonka sairausvakuutusviranomaiset ”voivat määrittää milloin tahansa” (riskintasausjärjestelmän liitteessä II oleva 1 kohta) ja joka voi vaihdella 0:n ja 50:n prosentin välillä.
Moreover, the Commission explicitly recognises that the HIA ‘has the power to determine the extent to which this factor is taken into account, within prescribed parameters, subject to the HIA having established that this is warranted by circumstances relating to the differences in risk profiles between [PMI] insurers and is in the best overall interests of health insurance companies’.
Komissio on nimenomaisesti myöntänyt, että sairausvakuutusviranomaisella ”on toimivalta päättää siitä, missä määrin tämä tekijä otetaan huomioon ennalta määrättyjen muuttujien rajoissa, edellyttäen, että se on eri [YSV]-toimijoiden riskiprofiilien välisiin eroihin liittyvien seikkojen vuoksi perusteltua ja vakuutusyhtiöiden kokonaisedun mukaista”.
Second, the HIA is required to report the deemed risk differential to the Minister for Health but has a discretion as to whether or not to recommend the commencement of risk equalisation if the differential is between 2 and 10% (Article 10(4) of the RES), a discretion which is also expressly recognised by the Commission.
Toiseksi sairausvakuutusviranomaisella on velvollisuus ilmoittaa tämä riskinvaihtelu terveysministerille, mutta sillä on kuitenkin harkintavalta sen suhteen, suositteleeko se riskintasauksen aloittamista, jos tuo vaihtelu sijoittuu 2:n ja 10:n prosentin välille (riskintasausjärjestelmän 10 §:n 4 momentti), mikä harkintavalta on nimenomaisesti annettu myös komissiolle.
Third, the Minister for Health has a discretion as to whether to accept the HIA’s recommendation where the deemed risk differential is between 2 and 10%.
Kolmanneksi terveysministerillä on harkintavalta sen suhteen, hyväksyykö hän sairausvakuutusviranomaisen tällaisen suosituksen, joka perustuu 2:n ja 10:n prosentin välille sijoittuvaan riskinvaihteluun.
Even if the deemed risk differential exceeds 10%, giving rise to the presumption that risk equalisation should be commenced, the Minister for Health could still exercise his discretion by considering whether there are good reasons for not commencing risk equalisation (Article 10(6) and (7) of the RES).
Jopa silloin, kun riskinvaihtelu ylittää 10 prosenttia ja kun riskintasaus pitäisi periaatteessa aloittaa, terveysministeri voi vielä käyttää harkintavaltaansa tutkimalla, onko olemassa hyviä syitä siihen, ettei riskintasausta aloiteta (riskintasausjärjestelmän 10 §:n 6 ja 7 momentti).
Fourth, in the event of a decision activating the RES, the risk equalisation commencement day is also determined at the discretion of the Minister for Health (Article 13 of the RES).
Jos neljänneksi riskintasausjärjestelmä päätetään ottaa käyttöön, riskintasausmaksujen aloittamispäivästä päättäminen on sekin terveysministerin harkinnassa (riskintasausjärjestelmän 13 §).
Fifth, the calculation of RES payments is carried out by the HIA, on a discretionary basis, on the basis of the further submission of returns by the insurers, taking into account the deemed risk differential or the ‘market equalisation percentage’ determined, where appropriate, after application of the ‘health status weight’ adjustment factor.
Viidenneksi sairausvakuutusviranomainen laskee riskintasausmaksut harkintavaltaansa käyttäen vakuutuksenantajien täydentävien kertomusten perusteella ja ottaa huomioon riskinvaihtelun tai ”markkinoiden tasausprosentin”, joka määritetään tarpeen mukaan terveydentilan painotuskerrointa soveltamalla.
The applicants conclude from the foregoing that the decision to activate the RES and determination of the amount of the RES payments to be made are not based on objective and transparent factors within the meaning of the second Altmark condition but depend largely on the discretion of the Irish authorities.
Edellä mainitusta kantajat päättelevät, että riskintasausjärjestelmän toimeenpanosta ja riskintasausmaksujen määristä ei päätetä asiassa Altmark annetussa tuomiossa asetetusta toisesta edellytyksestä ilmenevien objektiivisten ja avoimien tekijöiden nojalla, vaan ne ovat laajalti Irlannin viranomaisten harkinnassa.
That is confirmed by the three reports adopted by the HIA since 2003 in which it found risk differentials of between 3 and 10% and concluded that there was no evidence of past or imminent instability on the market.
Tämä vahvistetaan sairausvakuutusviranomaisen vuodesta 2003 lähtien antamalla kolmella kertomuksella, joissa se kantajien mukaan on todennut riskierojen sijoittuvan 3:n ja 10:n prosentin välille ja joissa se on katsonut, ettei olemassa ollut näyttöä markkinoiden aikaisemmasta tai niitä välittömästi uhkaavasta epävakaudesta.
For reasons unknown to the applicants, the third report none the less recommended commencement of RES payments.
Syistä, joita kantajat eivät tunne, kolmannessa kertomuksessa on kuitenkin suositeltu riskintasausmaksujen aloittamista.
Contrary to the view expressed by Ireland and the VHI, that lack of objectivity and transparency cannot be remedied by the fact that the parameters for the operation of the RES were ‘clearly set out’ and published in advance, since the parameters themselves include a number of inbuilt elements of discretion.
Toisin kuin Irlanti ja YTL ovat väittäneet, tätä objektiivisuuden ja avoimuuden puutetta ei voida korjata sillä, että riskintasausjärjestelmän toimintamuuttujat oli ”selvästi kerrottu” ja etukäteen julkaistu, koska itse nämä muuttujatkin sisältävät useita harkinnanvaraisia perusteita.
In the absence of objective criteria relating to market disequilibrium the HIA and the Minister for Health are in reality in a position to base their assessments on other matters, a situation which the second Altmark condition specifically seeks to avoid.
Markkinoiden epätasapainoon liittyvien objektiivisten perusteiden puuttuessa sairausvakuutusviranomainen ja terveysministeri voivat todellisuudessa perustaa harkintansa muihin seikkoihin, mikä asiassa Altmark annetussa tuomiossa asetetulla toisella edellytyksellä pyritään nimenomaan estämään.
(4) The third condition: the compensation must be strictly necessary
4) Kolmas edellytys, jonka mukaan korvauksen on rajoituttava ehdottomasti välttämättömään määrään
The applicants refer to the third Altmark condition (paragraph 92), namely that the compensation cannot exceed what is necessary to cover all or part of the costs incurred in the discharge of public service obligations, taking into account the relevant receipts and a reasonable profit for discharging those obligations.
Kantajat muistuttavat edellä 89 kohdassa mainitussa asiassa Altmark annetussa tuomiossa (92 kohta) asetetusta kolmannesta edellytyksestä, jonka mukaan korvaus ei saa ylittää sitä, mikä on välttämätöntä, jotta voidaan kattaa kaikki ne kustannukset tai osa niistä kustannuksista, joita julkisen palvelun velvoitteiden täyttäminen aiheuttaa, kun otetaan huomioon kyseisestä toiminnasta saadut tulot ja kyseisten velvoitteiden täyttämisestä saatava kohtuullinen voitto.
In the applicants’ submission, that condition requires that the compensation be a strict quid pro quo for the discharge of the SGEI obligations in question (Opinion of Advocate General Jacobs in GEMO, paragraph 96 above, point 119).
Kantajien mielestä tässä edellytyksessä vaaditaan, että korvauksen on rajoituttava kyseisten julkisen palvelun velvoitteiden täyttämiseksi tarvittavaan määrään (julkisasiamies Jacobsin edellä 96 kohdassa mainitussa asiassa GEMO antama ratkaisuehdotus, 119 kohta).
That implies, at the very least, identification of the relevant SGEIs, identification of the costs inherent in those obligations and of the fixed and variable costs, including an appropriate allocation of the general overheads to the SGEI obligations, quantification of the revenues received by the beneficiary undertaking for the performance of the SGEI obligations, determination of a reasonable profit for the performance of the SGEI obligations
Tämä merkitsee vähintäänkin asian kannalta merkityksellisten julkisen palvelun velvoitteiden yksilöintiä, juuri näistä velvoitteista aiheutuvien kustannusten ja kiinteiden ja muuttuvien kustannusten yksilöintiä siten, että yleiskustannukset kohdennetaan asianmukaisesti julkisen palvelun velvoitteisiin, tuensaajayrityksen julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisestä saamien tulojen määrän määrittämistä, julkisen palvelun
BUPA AND OTHERS v COMMISSION and, last, a guarantee that the financial benefit provided by the aid does not exceed the additional costs attributable to the SGEI obligation, taking into account the relevant receipts and a reasonable profit.
BUPA YM. v. KOMISSIO velvoitteiden täyttämisestä saatavan kohtuullisen voiton määrittämistä ja lopuksi sen takaamista, ettei tuesta saatava voitto ylitä julkisen palvelun velvoitteista aiheutuvia lisäkustannuksia, ottamalla huomioon asian kannalta merkitykselliset tulot ja kohtuullinen voitto.
The applicants contend that in the present case that condition, which is equivalent to the criterion of proportionality within the meaning of Article 86(2) EC, is not satisfied either.
Kantajat katsovat, ettei tämäkään edellytys, joka vastaa EY 86 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua suhteellisuusperiaatetta, täyty nyt esillä olevassa asiassa.
On the one hand, the Commission did not examine the relevant elements referred to at paragraph 117 above and its failure to do so constitutes an error of law and an error affecting the reasoning of the contested decision concerning the application of the proportionality test.
Komissio ei ole tutkinut edellä 117 kohdassa mainittuja, asian kannalta merkityksellisiä seikkoja ja tällä laiminlyönnillä se on tehnyt oikeudellisen virheen ja riidanalaisessa päätöksessä suhteellisuusperiaatteen soveltamisesta esitettyihin perusteluihin vaikuttavan virheen.
In any event, even if the Commission had carried out such an examination, the RES would not satisfy the strict quid pro quo condition, essentially for three reasons.
Joka tapauksessa on niin, että vaikka komissio olisikin tehnyt tällaisen tutkimuksen, riskintasausjärjestelmä ei vastaa ehdottomaan välttämättömyyteen liittyvää edellytystä pääasiallisesti kolmesta syystä.
First, even on the assumption that the PMI obligations could, at least in part, be classified as SGEI obligations, they would not create a financial burden for PMI insurers, including the VHI.
Vaikka ensinnäkin oletettaisiinkin, että YSV-velvoitteita voitaisiin ainakin osittain pitää julkisen palvelun velvoitteina, niistä ei aiheudu taloudellista rasitusta YSV-toimijoille, YTL mukaan lukien.
The applicants submit that, as is apparent from section 3 of the report prepared by the consultants NERA, as annexed to the application (‘the NERA report’), PMI obligations do not prevent insurers from safeguarding their profitability, in particular by adopting commercial measures.
Kantajat katsovat, että kuten NERA-kertomuksen 3 jaksosta ilmenee, YSV-velvoitteet eivät estä YSV-toimijoita säilyttämästä kannattavuuttaan etenkään kaupallisin toimenpitein.
Thus, they can protect themselves against bad risks by refusing new members over the age of 65 or imposing long waiting periods for people who are ill.
Ne voivat näin ollen suojautua ”huonoilta” riskeiltä kieltäytymällä uusista, yli 65-vuotiaista vakuutetuista tai määräämällä pitkät odotusajat sairaille henkilöille.
Similarly, PMI insurers are able to adjust their
Samoin YSV-toimijat kykenevät
They can therefore segment the market according to the risk insured and offset the higher expenses associated with bad risks by charging higher premiums.
Ne voivat näin ollen jakaa markkinat osiin suhteessa vakuutettuun riskiin ja korvata ”huonoihin” riskeihin liittyvät suuremmat kulut korkeammilla vakuutusmaksuilla.
Second, even on the assumption that the PMI obligations entail costs, the RES would not be capable of compensating for them.
Toiseksi vaikka oletettaisiinkin YSV-velvoitteista aiheutuvan kustannuksia, niitä ei voida korvata riskintasausjärjestelmällä.
The RES payments are not in any way related to the PMI obligations and any costs which those obligations might generate, but are calculated on the basis of the difference in deemed risk profiles between PMI insurers, as measured by the ‘market equalisation percentage’.
Riskintasausmaksut eivät ole millään tavoin sidoksissa YSV-velvoitteisiin eivätkä niistä mahdollisesti aiheutuviin kustannuksiin, vaan ne lasketaan YSV-toimijoiden välisen riskinvaihtelun perusteella, jota mitataan ”markkinoiden tasausprosentilla”.
However, the calculation of that risk differential likewise bears no relation to the calculation of the costs attributable to the PMI obligations for which the RES is intended to compensate.
Tämän riskinvaihtelun määrittäminen ei riipu myöskään niiden YSV-velvoitteiden aiheuttamien kulujen laskennasta, joita riskintasausjärjestelmällä pyritään korvaamaan.