natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Proceedings that that convention establishes between‘trade marks’and‘service marks’, its Article 6 ter (a), which requires, inter alia, that flags and other State emblems be refused registration, does not apply to‘service marks’.
Toiminta yhtäältä sanan ”fun ”merkityksen ja toisaalta moottorikäyttöisten maa-ajoneuvojen sekä niiden osien ja varusteiden välinen yhteys ei ollut riittävän suora ja konkreettinen, jotta haetun tavaramerkin rekisteröinti olisi voitu evätä, päinvastoin kuin valituslautakunta oli päättänyt.
Moreover, the Court established that, unlike what is provided for in respect of the assessment of the distinctive character of a complex mark, when applying Article 6 ter of the Paris Convention, regard must be had to each of the elements of that mark and it is sufficient that one of them is a State emblem or an imitation there of to preclude registration of the mark concerned, irrespective of its overall perception.
Lopuksi asiassa Compagnie générale de diététique vastaan SMHV (GARUM) (T-341/06, ei julkaistu) 12.3.2008 antamassaan tuomiossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin täsmensi, että merkin erottamiskykyä koskevan analyysin on viitattava kokemukseen konkreettisista ja ajankohtaisista markkinoista tai vähintäänkin erittäin todennäköisistä ja ajallisesti riittävän lähellä olevista.
Lastly, the application of Article 6 ter(1)(a) of the Paris Convention is not subject to the condition that there be a possibility of error on the part of the public concerned as regards the origin of the goods designated by the mark applied for or as regards the existence of a connection between the proprietor of that mark and the State whose emblem appears in that mark.
Sitä vastoin oletettu tai jopa hypoteettinen kehitys ilman mitään yhteyttä konkreettisiin ja todennettavissa oleviin seikkoihin ei voi lähtökohtaisesti riittää.
In Case T-302/06 Hartmann vOHIM (E) (judgment of 9 July 2008, not published), the Court made a significant clarification to the case-law according to which OHIM may base its analysis on facts arising from practical experience generally acquired from the marketing of general consumer goods, without being obliged to give examples of such practical experience.
Tsekkiläisen yhtiön Budějovický Budvarin ja amerikkalaisen yhtiön Anheuser-Buschin välinen oikeusriita on vuoden 2007 tapaan johtanut ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tulkitsemaan yhdistetyissä asioissa Budějovický Budvar vastaan SMHV – Anheuser-Busch (BUD) (T-225/06, T-255/06, T-257/06 ja T-309/06, ei vielä julkaistu) 16.12.2008 antamassaan tuomiossa asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 4 kohtaa, jokamahdollistaa yhteisön tavaramerkin rekisteröinnin vastustamisen vetoamalla muuhun aikaisempaan merkkiin kuin tavaramerkkiin.
The Court held that, since the goods covered by the mark applied for had been defined by the departments of OHIM as not being intended for general consumption, but for a specialist public, it was not acceptable that those departments based their analysis on specific facts which might be known by anyone.
Aluksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin korosti, että SMHV:n on otettava huomioon jäsenvaltioissa suojatut aikaisemmat oikeudet eikä se voi saattaa kyseenalaiseksi niiden pätevyyttä. Näin ollen niin kauan kuin Itävallassa ja Ranskassa alkuperänimitykselle ”bud”myönnetty suoja on voimassa näiden valtioiden kansallisten oikeuksien perusteella, SMHV:n on otettava huomioon tämän suojan vaikutukset.
A series of judgments has enabled the Court to clarify the connection which must exist between a trademark and the goods or services covered in order for it to be considered descriptive, in particular Case T-181/07 Eurocopter vOHIM (STEADYCONTROL) (judgment of 2 April 2008, not published), Case T-248/05 HUP Uslugi Polska v OHIM—Manpower (I.T.@MANPOWER) (judgment of 24 September 2008, not published, under appeal), Case T-230/06 REWE-Zentral vOHIM (Port Louis) (judgment of 15October 2008, not published), Case T-325/07 CFCMCEE vOHIM (SURFCARD) (judgment of 25 November 2008, not published) and Case T-67/07 For d Motor vOHIM (FUN) (judgment of 2 December 2008).
Sitten ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi, että SMHV:n olisi pitänyt sen sijasta, että se sovelsi analogisesti asetuksen N:o 40/94 43 artiklaa ja vaati Budějovický Budvaria näyttämään toteen ”bud”-nimitysten tosiasiallisen käytön, tutkia, käytettiinkö kyseessä olevia merkkejä taloudelliseen hyötyyn tähtäävän liiketoiminnan yhteydessä eikä yksityisesti siitä riippumatta, millä alueella tämä käyttö tapahtui. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, että tsekkiläinen yhtiö onnistui näyttämään toteen, että kyseessä olevia nimityksiä käytetään liike-elämässä.
In particular, in that last judgment, the Court held that the connection between the meaning of the word‘fun’, on the one hand, and l and motor vehicles and parts and fittings thereof, on the other, is not sufficiently direct and specific to make it possible to refuse registration of the mark applied for, contrary to what the Board of Appeal decided.
Lisäksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi, että SMHV teki virheen, kun se jätti huomiotta kaikki merkitykselliset tosiseikat ja oikeudelliset seikat sen määrittämiseksi, antavatko asianomaiset kansalliset oikeudet Budějovický Budvarille oikeuden kieltää myöhemmän tavaramerkin käytön.
Court ofFirstInstance
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin myös toisen ja että ne olisivat siten toisiaan täydentäviä.
Relative grounds for refusal
Päinvastoin viini ja olut ovat jossain määrin kilpailijoita, kun otetaan huomioon hintaerot.
The dispute between the Czech company Budějovický Budvar and the United States company Anheuser-Busch, as in 2007, led the Court, in Joined Cases T-225/06, T-255/06, T-257/06 and T-309/06 Budějovický Budvar vOHIM— Anheuser-Busch (BUD) (judgment of 16 December 2008), to interpret Article 8(4) of Regulation No 40/94, which makes it possible to file a notice of opposition against registration of a Community trademark by invoking an earlier sign other than a mark.
Asiassa Group Lottuss vastaan SMHV –Ugly (COYOTE UGLY) (T-161/07, ei julkaistu) 4.11.2008 antamassaan tuomiossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi, että yhtäältä ”oluiden”ja toisaalta ”cocktailbaaripalvelujen”sekä ”ajanvietepalvelujen, diskoteekkipalvelujen ja yökerhojen” välillä vallitsee suuri täydentävyys.
First of all, the Court observed that OHIM must take into account earlier rights which are protected in the Member States, without calling in question their classification.
Oluita nimittäin käytetään janon sammuttamiseen tai huvin vuoksi, kun taas kyseiset palvelut kattavat toiminnan, joka koostuu alkoholijuomien valmistamisesta ja tarjoilusta paikassa, jonne mennään huvittelemaan.
Thus, as long as the protection afforded in Austria and France to the appellation of origin‘bud’is valid under the national law of those States, OHIM must take account of the effects of that protection.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, että SMHV voi näin ollen perustellusti todeta, että näiden tavaroiden ja näiden palvelujen välillä vallitsee vähäinen samankaltaisuus.
The Court then held that OHIM, instead of applying Article 43 of Regulation No 40/94 by analogy and requiring Budĕjovický Budvar to demonstrate‘genuine’use of the appellations‘bud’, ought to have determined whether the signs concerned were used in the context of a commercial activity with a view to economic advantage, and not as a private matter, whatever the territory concerned by that use.
Asia on toisin oluiden ja ”kulttuuritoimintojen”samankaltaisuuden osalta, koska viimeksi mainitut edustavat paljon vähäisempää täydentävyyssuhdetta oluen kanssa kuin edellä tarkoitetut palvelut.
The Court also held that OHIM erred by not taking into account all the relevant elements of fact and law in determining whether the national laws concerned enable Budějovický Budvar to prohibit use of a subsequent mark.
Tavaroiden ja palvelujen täydentävyys on myös kahden muun tuomion kohteena, jotka on annettu mitättömyysmenettelyjen yhteydessä.
One of the other main contributions of the case-law in 2008 in this field concerns the question of the similarity of the goods and/or the services covered by the earlier mark and the mark applied for for the purpose of assessing whether there is a likelihood of confusion.
Asiassa Oakley vastaan SMHV – Venticinque ( O STORE) (T-116/06, ei vielä julkaistu) 24.9.2008 antamassaan tuomiossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin vahvisti, että tiettyjen tarvikkeiden ja varusteiden vähittäiskaupan yhteydessä suoritettujen palvelujen ja näiden samojen tavaroiden väliselle suhteelle on ominaista läheinen yhteys siinä mielessä, että tavarat ovat tärkeitä tai jopa välttämättömiä kyseisten palvelujen käytön kannalta.
In Case T-175/06 Coca-Cola vOHIM— San Polo (MEZZOPANE) (judgment of 18 June 2008), first, the Court found that there is little similarity between wine and beer.
Kyseisiä palveluja nimittäin tarjotaan mainittujen tavaroiden myynnin yhteydessä ja vähittäiskauppa käsittää kaiken toiminnan, jota kauppias harjoittaa saattaakseen myyntitoimen päätökseen.
Although wine and beer may, to a certain extent, satisfy the same need — enjoyment of a drink during a meal or as an aperitif — the relevant consumer perceives them as two distinct products.
Tätä yhteyttä ei sitä vastoin ole, jos tavaramerkin kattamat myyntipalvelut koskevat tarvikkeita ja varusteita ja toinen tavaramerkki koskee vaatekappaleita ja nahkatavaroita.
Moreover, there is nothing to support the conclusion that a purchaser of one of those products would be led to purchase the other and that they would thus be complementary. On the contrary, account being taken of price differences, wine and beer are, to a certain extent, competing goods.
Asiassa Weiler vastaan SMHV – IQNet Association – The International Certification Network (Q2WEB) (T-242/07, ei julkaistu) 12.11.2008 antamassaan tuomiossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin korosti perustellakseen toteamustaan, jonkamukaan kyseessä olevia tavaroita ja palveluita, joita tavaramerkki Q2WEB koskee, voidaan kaikkia käyttää ja/tai toimittaa yhdessä tai peräkkäin kyseessä olevien palvelujen, joita tavaramerkki QWEB Certified Site koskee, toimittamiseksi kuluttajille, että televiestintäpalvelujen ja erityisesti internetin välityksellä tapahtuvien sen kaltaisten televiestintäpalvelujen, joita tavaramerkki QWEB Certified Site koskee, tarjoajat toimittavat asiakkailleen yleensä ohjelmiston sekä kyseisen ohjelmiston ylläpito- ja päivityspalvelun, joka on oletettavasti tärkeä toimitetun televiestintäpalvelun käytölle, ja että tällaiset ohjelmistot ja palvelut ovat osa tavaroita ja palveluja, joita tavaramerkki Q2WEB koskee.
Proceedings trade of certain items of clothing and the items of clothing themselves is closein the sense that the goods are important or even indispensable to the provision of those services. Such services are provided at the time of sale of those goods and retail trade includes all activity carried out by the trader for the purpose of encouraging the conclusion of a sales transaction.
Lisäksi, kuten ilmenee asiassa Harman International Industries vastaan SMHV – Becker (Barbara Becker) (T-212/07, ei vielä julkaistu) 2.12.2008 annetusta tuomiosta, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi, että silloin kun sanamerkki muodostuu kahdesta osasta, joista toinen on yhteinen toisen sanamerkin ainoan osan kanssa, ei sekaannusvaaran toteamisen kannalta edellytetä, että riidanalaisten tavaramerkkien yhteinen osa on hallitsevana osana kokonaisvaikutelmassa, jonka moniosainen tavaramerkki luo.
By contrast, that relationship does not exist where the sales services covered by a mark concern accessories and the other mark covers items of clothing and leather goods.
Jos nimittäin tällainen edellytys asetettaisiin, vaikka yhteisellä osalla on itsenäinen erottamiskykyinen asema moniosaisessa tavaramerkissä, aikaisemman tavaramerkin haltija menettäisi tämän tavaramerkin antaman yksinoikeuden.
In Case T-242/07 Weiler vOHIM— IQNet Association— The International Certification Network (Q2WEB) (judgment of 12 November 2008, not published), when stating the reasons for its finding that the goods and services covered by the mark Q2WEB can all be used and/or provided together or consecutively in order to provide consumers with the services in question covered by the mark QWEB Certified Site, the Court pointed out that providers of telecommunication services, in particular telecommunications services through the Internet, such as those covered by the mark QWEB Certified Site, generally supply software to their clients and a maintenance and update service for that software, which is therefore, by definition, important for the use of the telecommunications service provided, and that such software and services form part of the goods and services covered by the mark Q2WEB.
Lopuksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin täsmensi, mikä on keskivertokuluttajan tarkkaavaisuusaste silloin, kun tämä ostaa halvan huonekaluelementin. Koska kyseisen kuluttajan toiminta perustuu joukkoon toiminnallisia ja esteettisiä pohdiskeluja harmonian luomiseksi hänellä jo olevien muiden huonekaluelementtien kanssa, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi asiassa Inter-IKEA vastaan SMHV –Waibel (idea) (T-112/06, ei julkaistu) 16.1.2008 antamassaan tuomiossa, että silloin, kun ostotoimi suppeassamerkityksessä voidaan suorittaa nopeasti tiettyjen huonekalujen osalta, valintaa edeltävä vertailu ja harkintaprosessi edellyttää määritelmän mukaan tarkkaavaisuuden korkeaa tasoa.
Further, it is apparent from Case T-212/07 Harman International Industries vOHIM— Becker (Barbara Becker) (judgment of 2 December 2008), in which the Court held that, where a word mark consists of two components, one of which is the single component comprising another word mark, it is not necessary that the common component of the conflicting marks is the dominant component in the overall impression created by the composite mark to find a likelihood of confusion.
Asiassa Boston Scientific vastaan SMHV – Terumo (CAPIO) (T-325/06, ei julkaistu) 10.9.2008 antamassaan tuomiossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi, että niiden lukujen todistusvoima, jotka sisältyivät aikaisemman tavaramerkin kattamien tavaroiden myyntiluetteloon, jonka tavaramerkin haltija oli toimittanut SMHV:lle, voitiin vahvistaa muilla keinoilla kuin asetuksen N:o 40/94 76 artiklan 1 kohdassa ja asetuksen (EY) N:o 2868/9524 22 säännössä tarkoitetuilla notaarin vahvistamalla asiakirjalla ja vakuutuksilla.
If such a condition were imposed, even though the common component has an independent distinctive role in the composite mark, the owner of the earlier mark would be deprived of the exclusive right conferred by that mark.
Se seikka, että näitä myyntejä vastaavat laskujen tietyt osatekijät sisältyivät luetteloon, osoitti sen johdonmukaisuutta ja totuudenmukaisuutta.
Formal and procedural issues
Toiminnallinen jatkuvuus
In Case T-325/06 Boston Scientific vOHIM— Terumo (CAPIO) (judgment of 10 September 2008, not published), the Court held that the evidential value of the figures contained in the list of sales of the goods covered by the earlier mark, provided to OHIM by the proprietor of that mark, could be determined by means other than an affidavit or statement as referred to in Article 76(1) of Regulation No 40/94 and in Rule 22 of Regulation No 2868/95 (24). The fact that certain elements of the invoices corresponding to those sales appear in the list is testimony to its consistency and veracity.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin sovelsi periaatteita, jotka on vahvistettu yhteisöjen tuomioistuimen asiassa SMHV vastaan Kaul25 13.3.2008 antamassa tuomiossa, täsmen- täen asiassa El Corte Inglés vastaan SMHV – Abril Sánchez ja Ricote Saugar (BOOMERANGTV) (T-420/03, ei vielä julkaistu) 17.6.2008 antamassaan tuomiossa, että vaikka valituslautakunnalla ei ollut velvollisuutta ottaa huomioon tosiseikkoja ja todisteita, jotka oli esitetty ensimmäistä kertaa valituslautakunnassa, oli kuitenkin tarkastettava, ettei valituslautakunta ollut kieltäytymisellään rikkonut asetuksen N:o 40/94 74 artiklan 2 kohtaa katsomalla, ettei sillä ollut mitään harkintavaltaa.
Further, the fact that an invoice was drawn up shows that the earlier mark was used publicly and externally and not solely within the undertaking which owns the earlier trademark or within a distribution network owned or controlled by that undertaking.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, että kyseessä olevien tosiseikkojen ja todisteiden luonne on ainoastaan yksi osatekijöistä, jotka voidaan ottaa huomioon, kun SMHV käyttää sille kuuluvaa harkintavaltaa.
In Case T-100/06 Rajani vOHIM—Artoz-Papier (ATOZ) (judgment of 26 November 2008, not published), the Court examined the question of the date to be taken into consideration for calculating the beginning of the five-year period during which an earlier mark cannot be made subject to the requirement of evidence of genuine use, where that mark has been the subject of an application for international registration with theWorld Intellectual Property Organisation (WIPO) which was filed on a certain date, but the mark was granted protection in a Member State at a later date.
Koska valituslautakunta käytti perusteena sitä tosiseikkaa, että kantajalle oli jo annettu tilaisuus esittää kyseessä olevat asiakirjat väiteosastossa, se on implisiittisesti katsonut, että esillä olevan asian olosuhteet olivat esteenä niiden huomioon ottamiselle.
Having established that the question is a matter for the national law concerned, the Court held that, if, pursuant to that law, protection for an internationally registered trademark is provisionally refused but subsequently granted, the registration is regarded as having taken place on the date of receipt byWIPO of the final notification that protection has been granted.
Näin ollen valituslautakunta ei tehnyt ratkaisuaan sellaisen periaatteen nojalla, jonkamukaan asiakirjoja, jotka kantaja on esittänyt ensimmäistä kertaa valituslautakunnassa, ei voida ottaa tutkittavaksi, vaan se perusteli päätöksensä tämän seikan osalta.
The Court applied the principles laid down in the judgment of the Court of Justice of
Oikeussuojaintressi ja mitättömyysmenettelyt
Proceedings
Toiminta d)
(c) Interest in bringing proceedings in relation to invalidity proceedings
Valituslautakuntien velvollisuudet
In Case T-160/07 Lancôme vOHIM— CMSHasche Sigle (COLOR EDITION) (judgment of 8 July 2008, under appeal), the Court held that it is apparent from the scheme of Article 55(1) of Regulation No 40/94 that the legislature intended to permit any natural or legal person and any group or body having the capacity to sue or be sued to bring applications for a declaration of invalidity based on absolute grounds for invalidity, and that it is not necessary to demonstrate the existence of an interest in bringing proceedings, whereas, with regard to applications for a declaration of invalidity based on relative grounds for invalidity, it expressly restricted the group of potential applicants for a declaration of invalidity to proprietors of marks or of earlier rights and to licensees.
Perusteluvelvollisuutta koskevaan vakiintuneeseen oikeuskäytäntöön26 nojautuen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin vahvisti asiassa Reber vastaan SMHV Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli (Mozart) (T-304/06, ei vielä julkaistu) 9.7.2008 antamassaan tuomiossa, että valituslautakunnalla ei ole pääsääntöisesti velvollisuutta esittää päätöksessään erityistä vastausta jokaiseen väitteeseen, joka koskee sen omien elimien tai kansallisten elimien tai tuomioistuinten antamia määrätynlaisia ratkaisuja samankaltaisissa asioissa, jos sen konkreettisessa asiassa tekemästä päätöksestä ilmenee ainakin implisiittisesti, mutta selvästi ja yksiselitteisesti syyt, joiden vuoksi näillä muilla ratkaisuilla ei ole merkitystä tai niitä ei oteta huomioon sen arvioinnissa. Edellä mainitussa asiassa COYOTE UGLY antamassaan tuomiossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi, että vaikka valituslautakunnalla on oikeus jakaa viran puolesta haetun tavaramerkin kattamat palvelut ilmoittamalla täsmällisesti aikaisemman tavaramerkin kanssa yhteensoveltuvat alayksiköt silloin, kun se havaitsee osittaisenkin samankaltaisuuden kyseessä olevien tavaroiden ja palvelujen välillä väitemenettelyn yhteydessä, sillä ei ole tähän velvollisuutta.
(d) Obligations of the Boards of Appeal
Kasvinjalostajanoikeuksia koskeva suoja
Relying on its settled case-law concerning the obligation to provide a statement of reasons (26), the Court stated, in Case T-304/06 Reber vOHIM— Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli (Mozart) (judgment of 9 July 2008), that the Board of Appeal is not, as a general rule, required to provide in its decision a specific answer to each argument regarding the existence in other similar cases of decisions of its own at various stages in the procedure, or those of national courts which go in a particular direction, if the reasons for the decision which it adopts in a specific case show, at the very least implicitly but clearly and unequivocally, why those other decisions were not relevant or were not taken into consideration in its assessment.
Asetuksella (EY) N:o 2100/9427 on perustettu kasvinjalostajanoikeuksia koskeva yhteisön suojajärjestelmä, jossa sallitaan yhteisön koko alueella voimassa olevien kasvilajikkeita koskevien teollisoikeuksien myöntäminen. Tämän yhteisön järjestelmän täytäntöönpanosta ja soveltamisesta huolehtii yhteisön kasvilajikevirasto (jäljempänäYKLV), hajautettu yhteisön virasto, jonka toimipaikka on Angers (Ranska) ja joka on ollut toiminnassa 27.4.1995 lukien.
In COYOTE UGLY, the Court held that, although the Board of Appeal is entitled, when it identifies a similarity, even if only partial, between the goods and services at issue in opposition proceedings, to separate of its own motion the services covered by the mark applied for by stating precisely the sub-categories compatible with the earlier mark, it is not required to do so.
YKLV:oon on perustettu valituslautakunta, joka on toimivaltainen ratkaisemaan sen tekemiä tietyntyyppisiä päätöksiä koskevat valitukset. Kyseisen asetuksen 73 artiklan mukaan YKLV:n valituslautakunnan päätöksiin voidaan hakea muutosta yhteisöjen tuomioistuimissa.
Regulation No 2100/94 (27) on Community plant variety rights allows for the grant of industrial property rights which are valid throughout the Community in respect of plant varieties.
Vuoden 2008 aikana ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on antanut ensimmäiset kaksi tuomiota, jotka koskevat YKLV:n valituslautakunnan tekemiä päätöksiä.
The implementation and application of this Community regime are carried out by the Community Plant Variety Office (‘the CPVO’), a decentralised Community agency which has its headquarters in Angers (France), and which has been operational since 27 April 1995.
Otettuaan kantaa pääasiallisesti tutkittavaksi ottamiseen asiassa Federación de Cooperativas Agrarias de la Comunidad Valenciana vastaan YKLV – Nador Cott Protection (Nadorcott) (T-95/06, ei vielä julkaistu) 31.1.2008 antamassaan tuomiossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin määritteli asiassa harjoittamansa tuomioistuinvalvonnan ulottuvuuden asiassa Schräder vastaan YKLV (SUMCOL 01) (T-187/06, ei vielä julkaistu) 19.11.2008 antamassaan tuomiossa.
Within the CPVO, a Board of Appeal responsible for deciding on appeals against certain types of decisions taken by the CPVO has been established. In accordance with Article 73 of that regulation, an appeal to the Community judicature lies from decisions of the Board of Appeal of the CPVO.
Tältä osin se huomautti, että kun yhteisöjen tuomioistuimet antavat ratkaisunsa yhteisön hallintoviranomaisen monitahoisten teknisten arviointien perusteella tekemistä päätöksistä, ne harjoittavat lähtökohtaisesti rajoitettua valvontaa eivätkä korvaa kyseisen viran-
Council Regulation (EC) No 2100/94 of 27 July 1994 on Community plant variety rights (OJ 1994 L 227, p. 1).
Yhteisön kasvinjalostajanoikeuksista 27.7.1994 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2100/94 (EYVL L 227, s. 1).