natgillin/translations-raw huggingface dataset:
satisfy the necessary requirements for it to be equated with the diplomas referred to in the fourth indent of Article 11(a) of Directive 85/384 and that, consequently, that diploma is not entitled to the automatic recognition accorded to diplomas in architecture by Article 10 of that directive.
On kuitenkin muistettava, että edellä mainitussa asiassa Dreessen annetun tuomion taustalla ollut ennakkoratkaisukysymys oli muotoiltu siten, että se koski ainoastaan direktiivin 85/384/ETY 11 artiklan tulkintaa, minkä vuoksi yhteisöjen tuomioistuin ei tässä tuomiossa lausunut Dreessenin pätevyyden mahdollisesta tunnustamisesta sen tulkinnan perusteella, joka on omaksuttu EY 43 artiklasta edellä mainitussa asiassa Vlassopoulou annetussa tuomiossa.
It should, however, be stressed that, by reason of the express terms of the question which gave rise to the judgment in Dreessen, which were solely concerned with the interpretation of Article 11 of Directive 85/384, the Court gave no ruling on the possibility of Mr Dreessen's qualifications being recognised on the basis of the Court's interpretation of Article 43 EC in Vlassopoulou.
Liegen arkkitehtiliiton valtuusto hylkäsi uuden hakemuksen 5.2.1998 tekemällään päätöksellä sillä perusteella, että sillä ei ollut velvollisuutta ottaa huomioon Dreessenin tietoja ja pätevyyttä, eikä arvioida niitä, ja että koska hakemus oli jo aiemmin tehty ja hylätty, se ei täyttänyt tutkittavaksi ottamisen edellytyksiä tämän edellisen päätöksen oikeusvoimavaikutuksen vuoksi.
In the present case, by contrast, the question referred for a preliminary ruling specifically concerns that question.
Nyt esillä olevassa ennakkoratkaisukysymys koskee nimenomaisesti tätä mahdollisuutta.
The object of such directives is, as is apparent from Article 47(1) EC, to facilitate the mutual recognition of diplomas, certificates and other evidence of formal qualifications by laying down rules and common criteria which result, as far as possible, in automatic recognition of those diplomas, certificates and other evidence of formal qualifications. It is not the purpose of those directives to make recognition of such diplomas, certificates and other evidence of formal qualifications more difficult in situations falling outside their scope, nor may they have such an effect.
Esillä oleva ennakkoratkaisupyyntö ei siis koske sitä, onko kansallisilla viranomaisilla niiden käsiteltävänä olevassa pääasiassa velvollisuus tunnustaa Dreessenin tutkintotodistuksen vastaavan direktiivissä 85/384/ETY tarkoitettuja, muodollista pätevyyttä arkkitehtuurin alalla osoittavia asiakirjoja, vaan sitä, onko näiden viranomaisten pyrittävä selvittämään, vastaavatko Dreessenin ammatillinen pätevyys ja työkokemus kokonaan tai osittain niitä vaatimuksia ja edellytyksiä, jotka on Belgiassa asetettu arkkitehdin ammatin harjoittamiselle, ja tilanteen näin vaatiessa, tunnustettava hänelle oikeus harjoittaa tätä ammattia Belgiassa.
The purpose of the present reference for a preliminary ruling is not therefore to ascertain whether, in the case in the main proceedings, the national authorities are required to recognise Mr Dreessen's diploma as being equivalent to the qualifications in architecture referred to in Directive 85/384, but to ascertain whether those authorities must examine whether Mr Dreessen's professional qualifications and experience correspond in full or in part to the requirements and conditions for access to the profession of architect in Belgium and, depending on the outcome of that examination, accord him the right to practise that profession there.
Conseil national de l'ordre des architectes (arkkitehtiliiton liittovaltuusto) teki kassaatiovalituksen tästä päätöksestä ja perusteli valitustaan sillä, että silloin kun direktiivi on annettu EY 47 artiklan 1 kohdan perusteella niiden edellytysten vahvistamiseksi, joiden perusteella tietyn ammatin harjoittamisen edellyttämä tutkintotodistus tunnustetaan vastavuoroisesti, jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset, joiden käsiteltäväksi on saatettu hakemus saada harjoittaa tätä ammattia, voivat tutkia ainoastaan sen, täyttyvätkö direktiivissä asetetut edellytykset, eivätkä ne voi näiden edellytysten puuttuessa verrata hakemuksen tekijän pätevyyttä ja tietoja niihin, joita edellytetään tämän ammatin harjoittamisoikeutta koskevissa kansallisissa säännöksissä — niin kuin valituslautakunta on virheellisesti tehnyt EY 43 artiklan perusteella.
It follows that Member States must comply with their obligations as regards mutual recognition of professional qualifications arising from the Court's interpretation of Articles 43 EC and 47 EC (see, in particular, Vlassopoulou, Haim and Hocsman), in examining any application for authorisation to practise a profession, access to which depends, under national legislation, on the possession of a diploma or professional qualification or on periods of practical experience, where the diploma held by the Community national is not the subject of automatic recognition under a directive on the mutual recognition of diplomas, even if such a directive has been adopted in the professional field in question.
Cour de cassation ei ollut varma asiassa sovellettavien yhteisön oikeussääntöjen oikeasta tulkinnasta ja se päätti lykätä ratkaisun antamista ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle ennakkoratkaisukysymyksen.
It is of no consequence, in this respect, that the person concerned, albeit he can prove that he holds a diploma in a field in which a directive on mutual recognition of diplomas has been adopted, cannot avail himself of the mechanism for automatic recognition laid down by such a directive because his diploma was awarded in a third country (as was the case in Hocsman) or because, for other reasons, the conditions for the application of that mechanism are not met (as was the case in Dreessen, and in the present case).
Edellä mainitussa asiassa Dreessen annetusta tuomiosta käy ilmi, että Dreessenille insinöörintutkinnon suorittamisesta annettu todistus ei täytä niitä edellytyksiä, jotka ovat välttämättömiä todistuksen rinnastamiseksi direktiivin 85/384/ETY 1 artiklan a kohdan neljännessä luetelmakohdassa tarkoitettuihin todistuksiin, minkä vuoksi tutkintotodistukseen ei voida soveltaa tämän direktiivin 10 artiklassa säädettyä, arkkitehdintutkinnon suorittamisesta
In that respect, the authorities of a Member State to which an application has been made by a Community national for authorisation to practise a profession, access to which depends, under national legislation, on the possession of a diploma or professional qualification or on periods of practical experience, are required to take into consideration all of the diplomas, certificates and other evidence of formal qualifications of the person concerned and his relevant experience, by comparing the specialised knowledge and abilities so certified and that experience with the knowledge and qualifications required by the national legislation (see, inter alia, Vlassopoulou, paragraphs 16, 19 and 20, Case C-319/92 Haim, paragraphs 27 and 28, and Case C-238/98 Hocsman, paragraph 23).
Tässä yhteydessä on todettava, että jäsenvaltion viranomaisten, joille yhteisön kansalainen on tehnyt sellaisen ammatin harjoittamista koskevan lupahakemuksen, jonka harjoittamisen aloittamisen edellytyksenä on kansallisen lainsäädännön mukaan tutkintotodistus tai tietty ammatillinen pätevyys tai tietynpituinen käytännön kokemus, on otettava huomioon kaikki tutkintotodistukset, todistukset ja muut muodollista kelpoisuutta osoittavat asiakirjat samoin kuin asianomaisen henkilön asian kannalta merkityksellinen kokemus, siten, että viranomaiset vertaavat näistä todistuksista ilmenevää kelpoisuutta ja tätä kokemusta kansallisessa lainsäädännössä edellytettyihin tietoihin ja pätevyyteen (ks. mm. em. asia Vlassopoulou, tuomion 16, 19 ja 20 kohta; asia C-319/92, Haim, tuomio 9.2.1994, 27 ja 28 kohta ja asia C-238/98, Hocsman, tuomio 14.9.2000, 23 kohta).
the type of diploma that Mr Dreessen obtained was not included in the list in Article 11 of Directive 85/384.
jäsenvaltion kansalaiselle, ei automaattisesti tunnusteta tutkintotodistusten vastavuoroisesta tunnustamisesta annetun direktiivin nojalla, vaikka kyseisellä alalla olisikin annettu tällainen direktiivi.
authority beginning with that judgment in situations not covered by a directive on mutual recognition of diplomas is underlined by the fact that it may be due to error that the type of diploma in question is not included amongst the qualifications covered by that directive. The Commission states in that respect - although there is no need for the Court to make any finding on the point — that it was by mistake that
Yhteisöjen tuomioistuin on painottanut sitä, että tämä on vain oikeuskäytännön ilmaus perustamissopimuksessa määrättyihin perusvapauksiin erottamattomasti liittyvästä periaatteesta, ja siitä ettei tämä periaate voi menettää osaa oikeudellisesta merkityksestään siitä syystä, että on annettu tutkintotodistusten vastavuoroista tunnustamista koskeviadirektiivejä (em. asia Hocsman, tuomion 24 ja 31 kohta).
In the light of the foregoing considerations it does not appear necessary to interpret Article 10 EC, the interpretation of Article 43 EC alone being sufficient to provide the referring court with the reply that it needs.
Tässä yhteydessä merkitystä ei ole sillä, että asianomainen henkilö, vaikka hänellä onkin tutkintotodistus alalla, jolla tutkintojen vastavuoroisesta tunnustamisesta on säädetty direktiivillä, ei voi vaatia tällä direktiivillä perustetun automaattisen tunnustamisjärjestelmän soveltamista, sen vuoksi, että tutkintotodistus on myönnetty hänelle yhteisöjen ulkopuolisessa valtiossa (kuten edellä mainitussa asiassa Hocsman), tai sen vuoksi, että järjestelmän soveltamisedellytykset eivät joistakin muista syistä täyty (kuten edellä mainitussa asiassa Dreessen ja nyt esillä olevassa asiassa).
'Article 43 EC is to be interpreted as meaning that where a Community national applies to the competent authorities of a Member State for authorisation to practise a profession, access to which depends, under national legislation, on the possession of a diploma or professional qualification or on periods of practical experience, those authorities are required to take into consideration all of the diplomas, certificates and other evidence of formal qualifications of the person concerned, and his relevant experience, by comparing the specialised knowledge and abilities so certified, and that experience, with the knowledge and qualifications required by the national legislation, even where a directive on the mutual recognition of diplomas has been adopted for the profession concerned, but where application ofthat directive does not result in automatic recognition of the applicant's qualification or qualifications.'
Tällaisilla direktiiveillä nimittäin pyritään, kuten EY 47 artiklani kohdasta ilmenee,helpottamaan tutkintotodistusten, todistusten ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen vastavuoroista tunnustamista vahvistamalla yhteiset säännöt ja arviointiperusteet, joiden avulla kyseiset tutkintotodistukset, todistukset ja muut muodollista kelpoisuutta osoittavat asiakirjat voidaan mahdollisuuksien mukaan automaattisesti tunnustaa. Niiden tavoitteena ei sitävastoin ole se, että tutkintotodistusten, todistusten ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen tunnustaminen vaikeutuu tilanteissa, joita direktiivit eivät kata, eivätkä ne voi vaikuttaa tällä tavoin.
Advocate General P. Léger delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 17 May 2001.
Komissio huomauttaakin, ilman että yhteisöjen tuomioistuimen tarvitsisi lausua tästä, että Dreessenille myönnetty tutkintotodistus on jäänyt erehdyksessä pois direktiivin 85/384/ETY 11 artiklassa olevasta luettelosta.
'Article 52 of the EC Treaty (now, after amendment, article 43 EC) should be interpreted as meaning that, where a Community national, who holds a diploma that is not expressly covered by a directive on the mutual recognition of diplomas, makes an application for authorisation to carry on a profession, access to which is, in accordance with national legislation, subject to the possession of a diploma or vocational qualification, the competent authorities of the Member State concerned are required to take account of the diploma, as well as the relevant experience of the applicant, in making a comparison between, on the one hand, the competence evidenced by this qualification and experience and, on the other, the knowledge and qualifications required by national law.
Tästä seuraa, että jäsenvaltioiden on ammatillisen pätevyyden vastavuoroisen tunnustamisen alalla noudatettava velvollisuuksiaan yhteisöjen tuomioistuimen EY 43 ja EY 47 artiklasta omaksuman tulkinnan mukaisesti (ks. mm. edellä mainitut asiassa Vlassopoulou, asiassa Haim ja asiassa Hocsman annetut tuomiot) käsitellessään sellaisen ammatin harjoittamista koskevaa lupahakemusta,jonka harjoittamisen aloittamisen edellytyksenä on kansallisen lainsäädännön mukaan tutkintotodistus tai tietty ammatillinen pätevyys tai tietynpituinen käytännön kokemus, kun tutkintotodistusta, joka on myönnetty
If the diploma and relevant experience do not satisfy the national requirements, the national authorities must allow the applicant the opportunity to prove that, in practical terms, he possesses the missing competence and qualifications, in accordance with the principles of equality of treatment and of proportionality'.
EY 43 artiklaa on tulkittava siten, että suloin kun jäsenvaltion kansalainen on tehnyt jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille sellaisen ammatin harjoittamista koskevan lupahakemuksen, jonka harjoittamisen aloittamisen edellytyksenä on kansallisen lainsäädännön mukaan tutkintotodistus tai tietty ammatillinen pätevyys tai tietynpituinen käytännön kokemus, näiden viranomaisten on otettava huomioon kaikki tutkintotodistukset, todistukset ja muut muodollista kelpoisuutta osoittavat asiakirjat samoin kuin asianomaisen
By order of 25 May 2000, received at the Court on 2 June 2000, the Tribunale di Vicenza referred to the Court for a preliminary ruling under Article 234 EC two questions on the interpretation of Articles 85,86 and 90 of the EC Treaty (now Articles 81 EC, 82 EC and 86 EC).
henkilön asian kannalta merkityksellinen kokemus, siten, että viranomaiset vertaavat näistä todistuksista ilmenevää kelpoisuutta ja tätä kokemusta kansallisessa lainsäädännössä edellytettyihin tietoihin ja pätevyyteen, silloinkin kun kyseessä olevan ammatin tutkintotodistusten vastavuoroisesta tunnustamisesta on säädetty direktiivillä, mutta tämän direktiivin soveltaminen ei johda hakijan muodollista kelpoisuutta osoittavan asiakirjan tai asiakirjojen automaattiseen tunnustamiseen.
were contrary to Community competition law in that they unjustifiably maintained a monopoly for INAIL and thus induced the latter to abuse its dominant position.
Julkisasiamies P. Lét;er on esittänyt ratkaisuehdotuksensa viidennen jaoston istunnossa 17 päivänä toukokuuta 2001.
The questions have been raised in proceedings between Cisal di Battistello Venanzio & C. Sas (hereinafter 'Cisai') and the Istituto nazionale per l'assicurazione contro gli infortuni sul lavoro (National Institute for Insurance against Accidents at Work, hereinafter 'INATL'), concerning an order to pay the sum of ITL 6 606 890 representing insurance contributions not paid by Cisal. The main proceedings and the questions referred for a preliminary ruling
Perustamissopimuksen 52 artiklaa (josta on muutettuna tullut EY 43 artikla) on tulkittava siten, että silloin kun jäsenvaltion kansalainen hakee lupaa saada harjoittaa ammattia, joka edellyttää kansallisen lainsäädännön mukaan tietyn tutkinnon suorittamista tai ammatillista pätevyyttä, ja kun tutkintojen vastavuoroisesta tunnustamisesta annetussa direktiivissä ei ole nimenomaisesti mainittu asianomaisen henkilön suorittamaa tutkintoa, jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on otettava huomioon henkilön suorittama tutkinto ja hänen kokemuksensa kyseisellä alalla vertaamalla tämän tutkintotodistuksen osoittamia tietoja ja ammattikokemusta kansallisessa lainsäädännössä edellytettyihin tietoihin ja pätevyyteen.
Taking the view that the Italian legislation could be contrary to Articles 90 and 86 of the Treaty and that the obligation imposed on self-employed craft workers to insure themselves with the INAIL even when they are already insured with a private company and that the abolition of compulsory affiliation for craft workers already insured elsewhere would not divert the INAIL from the performance of the other functions assigned to it by the Italian legislation, the Tribunal di Vicenza decided to stay proceedings and to refer a number of questions to the Court for a preliminary ruling.
Elleivät henkilön tutkinto ja alalla hankkima kokemus täytä kansallisia vaatimuksia, kansallisten viranomaisten on annettava yhdenvertaisen kohtelun ja suhteellisuusperiaatteen mukaisesti henkilölle mahdollisuus osoittaa, että hänellä on puuttuvat tiedot ja pätevyys.
By its first question, the national court asks whether a body like the INAIL, entrusted by law with the management of a scheme providing insurance against accidents at work and occupational diseases, is to be treated as an undertaking within the meaning of Articles 85 and 86 of the Treaty.
Ennakkoratkaisu EY.n perustamissopimuksen 85, 86 ja 90 artikla (joista on tullut EY 81, EY 82 ja EY 86 artikla) Pakollinen kuuluminen työtapatunnista vastaavan vakuutuslaitoksen piiriin - Työtapatunnista vastaavan vakuutuslaitoksen määrittely yritykseksi (viides jaosto)
Cisal appealed against the payment order to the Tribunale di Vicenza, arguing that Mr Battistello had been insured against accidents at work under a policy with a private insurance company since 1986. It further contended that the provisions on the basis of which it was obliged to take out insurance against the same risks with the INAIL
Tribunale di Vicenza on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle 25.5.2000 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 2.6.2000, EY 234 artiklan nojalla kaksi ennakkoratkaisukysymystä EY:n perustamissopimuksen 85, 86 ja 90 artiklan (joista on tullut EY 81, EY 82 ja EY 86 artikla) tulkinnasta.
engaged in economic activity, regardless of the legal status of the entity or way in which it is financed (see, in particular, Joined Cases C180/98 to C-184/98 Pavlov and Others, paragraph 74).
toisaalta, että vakuutettuja käsityöläisiä koskevan liittymispakon poistaminen ei vaarantaisi muiden INAILille Italian lainsäädännössä annettujen erityistehtävien hoitamista.
accidents at work and occupational diseases, irrespective of any fault which may have been committed by the victim, or by the employer, and therefore without any need for civil liability to be incurred by the person drawing benefits in respect of the risk activity.
Tämän vuoksi Tribunal di Vicenza päätti lykätä asian käsittelyä ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle ennakkoratkaisukysymyksiä.
In that regard, it has also been consistently held that any activity consisting in offering goods and services on a given market is an economic activity (Case 118/85 Commission ν Italy, paragraph 7; Case C-35/96 Commission ν Italy [1998] ECR 1-3851, paragraph 36; and Pavlov, cited above, paragraph 75).
Nämä kysymykset on esitetty asiassa, jossa asianosaisina ovat Cisal di Battistello Venanzio & C. Sas (jäljempänä Cisal) ja Istituto nazionale per l'assicurazione contro gli infortuni sul lavoro (Italian kansallinen työtapaturmista vastaava vakuutuslaitos; jäljempänä INAIL). Tässä asiassa on kyse 6 606 890 Italian liiran (ITL) suuruista summaa, joka vastaa Cisalin maksamatta jättämiä vakuutusmaksuja, koskevasta maksamismäärävksestä. Ensimmäinen ennakkoratkaisukysymys
Findings of the Court
Pääasia ja ennakkoratkaisukysymykset
Furthermore, the social aim of that insurance scheme is highlighted by the fact that benefits are paid even when the contributions due have not been paid, which obviously contributes to the protection of all insured workers against the economic consequences of accidents at work or occupational diseases.
Kansallinen tuomioistuin kysyy ensimmäisellä kysymykselläänyhteisöjentuomioistuimelta, onko perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklassa tarkoitetuksi yritykseksi katsottava INAILin kaltainen laitos, jolle on lailla annettu tehtäväksi hallinnoida vakuutusjärjestelmää työtapaturmien ja ammattitautien osalta.
Even after the 1997 reform, which abolished that automatic cover for self-employed workers, benefits may still be paid in the event of régularisation, even after contributions have not been paid in good time.
Tämä maksamismääräys perustui siihen, että Battistellolle olisi pitänyt ottaa asetuksen nro 1124 4 §:n mukaisesti työtapaturmavakuutus puunjalostustöitä tekevänä käsityöläisenä, joka harjoittaa yksityisyrittäjänä käsiteollisuustoimintaa.
According to settled case-law, Community law does not affect the power of the Member States to organise their social security systems (see, in particular, Case C-158/96 Kohll [1998] ECR I1931, paragraph 17, and Case C-157/99 Smits and Peerbooms, paragraph 44).
Oikeuskäytännössä onkilpailuoikeutta koskevissa tapauksissa vakiintuneesti katsottu, että käsite "yritys" tarkoittaa jokaista yksikköä, joka harjoittaa taloudellista toimintaa, riippumatta kyseisen yksikön oikeudellisesta muodosta ja rahoitustavasta (ks. erityisesti yhdistetyt asiat C-180/98-C-184/98,Pavlovym., tuomio 12.9.2000, 74 kohta).
However, as is clear from the case-law of the Court, the social aim of an insurance scheme is not in itself sufficient to preclude the activity in question from being classified as an economic activity (see Pavlov, cited above, paragraph 118).
Oikeuskäytännöstä, joka myös on vakiintunut, ilmenee tältä osin, että taloudellista toimintaa on kaikki toiminta, jossa tavaroita tai palveluja tarjotaan tietyillä markkinoilla (asia 118/85, komissio v. Italia, tuomio 16.6.1987, 7 kohta; asia C-35/96, komissio v. Italia, tuomio 18.6.1998, 36 kohta ja em. asia Pavlov ym., tuomion 75 kohta).
In that regard, two other aspects deserve attention.
Yhteisöjen tuomioistuimen anïointi asiasta
In particular, the covering of risks of accidents at work and occupational diseases has for a long time been part of the social protection which Member States afford to all or part of their population.
Tältä osin on aluksi todettava, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan yhteisön oikeus ei vaikuta jäsenvaltioiden toimivaltaan säätää sosiaaliturvajärjestelmistään (ks. erityisesti asia C-158/96, Kohll, tuomio 28.4.1998, 17 kohta ja asia C-157/99, Smits ja Peerbooms, tuomio 12.7.2001, 44 kohta)
In the first place, a number of elements tend to demonstrate that the insurance scheme in question in the main proceedings applies the principle of solidarity.
Cisal haki takaisinsaantia tähän määräykseen Tribunale di Vicenzassa ja totesi, että Battistello on vuodesta 1986 alkaen ollut vakuutettu työtapaturman varalta yksityisessä vakuutusyhtiössä.
The absence of any direct link between the contributions paid and the benefits granted thus entails solidarity between better paid workers and those who, given their low earnings, would be deprived of proper social cover if such a link existed.
Erityisesti on todettava, että vakuutusturva työtapaturmien ja ammattitautien osalta on pitkään kuulunut sosiaaliseen suojeluun, jonka jäsenvaltiot takaavat väestölleen kokonaisuudessaan tai sen osalle.
Regulation (EEC) No 1408/71 of the Council of 14 June 1971 on the application of social security schemes to employed persons, to self-employed persons and to members of their families moving within the Community, in the version modified and updated by Council Regulation (EC) No 118/97 of 2 December 1996, contains specific provisions for coordinating national schemes on accidents at work and occupational diseases, for the application of which, in the case of the Italian Republic, the INAIL is expressly designated as the competent institution, within the meaning of Article l(o) of that regulation.
Tribunal di Vicenza katsoi, että Italian lainsäädäntö saattoi olla perustamissopimuksen 90 ja 86 artiklan vastainen sillä perusteella, että itsenäisten käsityöläisten on sen mukaan pakko kuulua INAILiin, vaikka heillä olisikin jo vakuutus yksityisestä vakuutusyhtiöstä, ja