natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The aim underlying cooperation betweenpolice and judicial authorities is to affordcitizens freedom, security and justice byjointly preventing and combating crime(especially terrorism, trafficking in humanbeings, illicit drug and arms trafficking,corruption and fraud), racism and xenophobia (Articles 29 and 30 EU). The direc-tiveonmoney-launderingandthecreation of a European police authority,Europol, which has been operative since1998, are two very positive steps that havebeen taken.
Poliisiyhteistyön ja oikeudellisen yhteistyön tavoitteena on varmistaa kaikille kansalaisille vapauteen, turvalli-suuteenja oikeuteen perustuvaalueharjoittamalla yhteistä toimintaa pyrittäessä ehkäisemään ja torjumaan rikollisuutta (erityisesti terrorismia, ihmiskauppaa, laitonta huumausaine- ja asekauppaa, lahjontaa ja petoksia), rasismia ja muukalaisvihaa (EU:sta tehdyn sopimuksen 29 ja 30 artikla).Ensimmäisetlupaavat toimenpiteet on jo toteutettuantamalla direktiivi laittoman rahanpesuntorjumiseksi ja luomalla vuodesta 1998lähtien toiminut Euroopan poliisivirasto(Europol).
Judicial cooperation is also concernedwith facilitating and accelerating cooperation in relation to proceedings and theenforcement of decisions, facilitatingextradition between Member States, establishing minimum rules relating to theconstituent elements of criminal acts andto penalties in the fields of organisedcrime, terrorism and illicit drug trafficking(Articles 31 and 32 EU).
Oikeudellistayhteistyötäonlisäksiyhteistyön helpottaminen ja nopeuttaminen rikosasioiden käsittelyn ja tuomioiden täytäntöönpanon osalta,rikoksen johdosta tapahtuvan luovuttamisen helpottaminen jäsenvaltioidenvälillä sekä järjestäytynyttä rikollisuutta, terrorismia ja laitonta huumausainekauppaa koskevia rikostunnusmerkistöjä ja seuraamuksia koskevien vähimmäissääntöjen vahvistaminen (EU:statehdyn sopimuksen 31 ja 32 artikla).
Since the EU is not an individual State,these aims can only be achieved step bystep.
Koska EU ei ole verrattavissa valtioon,nämä tavoitteet voidaan saavuttaa ainoastaan etenemällä vaiheittain.
Traditionally, foreign and especiallysecurity policy are areas in which the Member States are particularly keen toretain their own (national) sovereignty.Another reason why common interests inthis area are difficult to define is that only France and the United Kingdom havenuclear weapons.
Ulko- javarsinkin turvallisuuspolitiikka kuuluvatperinteisesti niihin aloihin, joilla jäsenvaltiot pitäväterityisessäarvossa omansuvereniteettinsa (täysivaltaisuutensa) suojelemista.
Another problem is thatsome Member States are not in NATO(Ireland, Austria, Finland, Sweden) or the WEU (Denmark, Greece, Ireland). Most‘common foreign and security policy’decisions are therefore still currently takenon the basis of cooperation between States.
Tällä alalla on vaikea määritellä yhteisiä etuja siksikin, että EU:ssa ainoastaan Ranskalla ja Yhdistyneellä kuningaskunnalla on ydinaseita.Ongelmia aiheutuu myös siitä, että kaikki EU:n jäsenvaltiot eivät kuulu puolustusliittoihin: Irlanti, Itävalta, Suomi ja Ruotsieivät ole Naton jäseniä, ja toisaalta Tanska, Kreikka ja Irlanti eivät ole WEU:njäseniä.
In the meantime, however, a rangeof tools has emerged in its own right; thiswas reflected in the Treaty of Amsterdamand has acquired a firm legal frameworkthrough cooperation between States. Forexample, decisions of principle are passedin the context of the second (and third)pillars, common positions are set out, jointactions and measures carried out andframework decisions passed.
Tämän vuoksi yhteistä ulko- jaturvallisuuspolitiikka koskevat päätöksettehdään vielä nykyään pääasiallisestivaltioiden välisen yhteistyön puitteissa.Sittemmin on kuitenkin kehitetty itsenäisiätoiminnan välineitä, jotka on kirjattu Amsterdamin sopimukseen ja joiden avulla valtioiden välinen yhteistyö onsaanut oikeudellisesti pysyvän hahmon.Toiseen (ja kolmanteen) pilariin kuuluvatsiten periaatepäätökset, sen mukaisestilaaditaan yhteisiä kantoja, toteutetaanyhteisiä toimintoja ja toimenpiteitä jatehdäänpuitepäätöksiä.Varsinkinpuitepäätökset muistuttavat EY-direk-tiivejä, mutta niitä – eikä muitakaan EU:ntoimintavälineitä – ei tarvitse saattaa välittömästi voimaan eikä soveltaa jäsenvaltioissa.
Frameworkdecisionsin particulararesimilarinessence to an EC directive although, likethe other tools available to the EU, they
Myöskään EY:n tuomioistuimessa
As with foreign and security policy, cooperation in this area takes place outside thedecision-making procedures of the EC andon the basis of collaboration betweenindividual countries.
Tätä yhteistyötä harjoitetaan ulko- jaturvallisuuspolitiikantapaanyleensävaltioiden välisenä yhteistoimintana, jossaei sovelleta EY:n päätöksentekomenettelyjä.
• THE LEGALCHARACTER OFTHE EC AND EU
• EY:N JAEU:N OIKEUDELLINENLUONNE
Any consideration of the legal nature ofthe EC and the EU must start by looking attheir respective characteristic features.
Jotta EY:n ja EU:n oikeudellinen luonnevoitaisiin määrittää, on ensin tarkasteltavaniiden ominaispiirteitä.
The legal character of the EC
EY:n oikeudellinen luonne
The legal nature of the EC was set out intwo precedentsetting judgments by the European Court of Justice in 1963 and1964.
EY:n oikeudellinen luonne on hahmoteltukahdessa EY:n tuomioistuimen vuosina1963 ja 1964 antamassa perustavassatuomiossa.
• Van Gend & Loos ‘The objective of the EEC Treaty, which isto establish a common market, the functioning of which is of direct concern tointerested partiesinthe Community,implies that this Treaty is more than anagreement which merely creates mutualobligations between the contracting States.
• Asia Van Gend & Loos minen, joiden toiminta vaikuttaa välittömästi yhteisön yksityisiin; tämä tavoitesisältää sen, että perustamissopimus onenemmän kuin sopimus, jossa luodaan ainoastaan keskinäisiä velvoitteita sopimusvaltioiden välille. Tälle näkemykselle löytyy tukea perustamissopimuksenjohdanto-osasta, jossa viitataan hallitustenlisäksi kansoihin; konkreettisemmin tätänäkemystä tukee se, että perustamissopimuksella on luotu toimielimet käyt-tämäänsuvereenejatoimivaltuuksia,joiden käyttäminen vaikuttaa sekä jäsenvaltioihin että niiden kansalaisiin. – –Esitetystä voidaan päätellä, että yhteisömuodostaa kansainvälisessä oikeudessauuden oikeusjärjestyksen, jonka hyväksijäsenvaltiot ovat rajoittaneet suvereenejaoikeuksiaan, vaikkakin rajatuilla aloilla;tämän oikeusjärjestyksen oikeussubjekteja ovat sekä jäsenvaltiot että niiden kansalaiset.” • Asia Costa/ENEL
This view is confirmed by thepreamble to the Treaty, which refers notonly to governments but to peoples. It isalso confirmed more specifically by theestablishment of institutions endowedwith sovereign rights, the exercise ofwhich affects Member States and also theircitizens.
Alankomaalainen liikennöitsijä Van Gend & Loos valitti alankomaalaiselle tuomioistuimelle Alankomaiden verohallituksesta, joka oli soveltanut erääseen Saksasta tuotavaan kemikaaliin korotettuatuontitullia. Yrityskatsoikäytännönrikkovan ETY:n perustamissopimuksen 12 artiklaa (nykyistä EY:n perustamissopimuksen 25 artiklaa), jonka mukaanjäsenvaltiot eivät saa ottaa käyttöön uusiatulleja eivätkä korottaa jo sovellettaviatulleja. Alankomaalainen tuomioistuinlykkäsi asian käsittelyä ja kääntyi EY:ntuomioistuimen puoleen pyytäen siltätulkinnan EY:n perustamissopimuksenkyseisen määräyksen sisällöllisestä jaoikeudellisesta merkityksestä. EY:n tuomioistuin esitti tämän oikeusriidanyhteydessä joitakin perustavia toteamuksia EY:n oikeudellisesta luonteesta.
The facts of thiscase were the following: in 1962, Italynationalised the production and distribution of electricity and transferred the assetsof the electricity undertakings to the National Electricity Board (ENEL).
Vain vuotta myöhemmin EY:n tuomioistuin sai asian Costa/ENELmyötä tilaisuuden syventää tekemäänsä analyysia.Asian lähtökohta oli seuraavanlainen: Italia valtiollisti sähköntuotannon ja -jakelun vuonna 1962 ja siirsi sähköalanyritysten tuotantotilat valtion sähkölaitokselle (ENEL).
As ashareholder of Edison Volt, one of thecompanies that was nationalised, Mr Costa considered that he had been deprived of his dividend and consequentlyrefusedto payanelectricity bill for ITL 1 926.
Flaminio Costa, joka oli valtiollistamisen kohteeksi joutuneen Edison Volta -nimisen osakeyhtiön osakas, katsoijääneensä toimenpiteen vuoksi vailleosinkoajakieltäytyitämänvuoksimaksamasta 1 926 Italian liiran suuruistasähkölaskua.
In proceedings before the arbitration court in Milan, one of the arguments put forward by Mr Costa to justify
Milanon sovintotuomioistuimessa Costa perusteli kieltäytymistäänsillä, että hän katsoi valtiollistamislain
international plane and, more particularly,real powers stemming from a limitation ofsovereignty or a transfer of powers fromthe States to the Community, the Member States have limited their sovereign rights ...and have thus created a body of lawwhich binds both their nationals andthemselves.’ his conduct was that the nationalisationinfringed a number of provisions of the ECTreaty.
sissä yhteyksissä ja todellista toimivaltaa,joka perustuu jäsenvaltioiden toimivallanrajoittamiseen tai siirtämiseen yhteisölle,jäsenvaltiot ovat rajoittaneet suvereenejaoikeuksiaan ja luoneet säännöstön, jotasovelletaan niiden kansalaisiin sekä jäsenvaltioihin itseensä.” rikkovan useita EY:n perustamissopimuksen määräyksiä.
In order to be able to assess Mr Costa’s submissions in his defence, thecourt requested the European Court of Justice to interpret various aspects of the EC Treaty.
Voidakseenarvioida Costan vastauksen Milanon sovintotuomioistuin esitti EY:n tuomioistuimelleuseita EY:n perustamissopimuksen tulkintaa koskevia kysymyksiä.
In its judgment, the Court statedthe following in relation to the legal natureof the EC:
Antamassaantuomiossa EY:n tuomioistuin totesi EY:noikeudellisesta luonteesta seuraavaa:
On the basis of its detailed observations,the Court reached the following conclusion:
EY:n tuomioistuin tiivistää laajan esityksensä seuraaviin päätelmiin:
‘By contrast with ordinary internationaltreaties, the EEC Treaty has created its ownlegal system which ... became an integralpart of the legal systems of the Member States and which their courts are bound toapply.
”Toisinkuintavanomaisillakansain-välisillä sopimuksilla, ETY:n perustamissopimuksella on perustettu oma oikeusjärjestys, joka on sisällytetty – –jäsenvaltioiden oikeusjärjestyksiin ja jotajäsenvaltioiden tuomioistuinten on sovellettava.
By creating a Community of unlimited duration, having its own institutions,its own personality, its own legal capacityand capacity of representation on the
Perustamalla rajoittamattomaksiajaksi yhteisön, jolla on omat toimielimet,oikeushenkilöllisyys, oikeuskelpoisuus,kelpoisuus edustaa itseään kansainväli-
‘It follows from all these observations thatthe law stemming from the Treaty, an independent source of law, could not, becauseof its special and original nature, be overridden by domesticlegal provisions,however framed, without being deprived
”Mitään kansallisia säännöksiä ei voidaasettaa tuomioistuimessa etusijalle perustamissopimukseen perustuvaan oikeuteennähden, joka on itsenäinen oikeuslähde jajolla on erityiset alkuperäiset ominaispiir-teensä,koskamuutenperustamis-sopimuksen nojalla annettu lainsäädäntömenettääyhteisöluonteensajaitse
• the primacy of Community law, whichensures that Community law may not berevoked or amended by national law,andthatittakesprecedenceovernational law if the two conflict.
voida kumota eikä muuttaa kansallisellaoikeudella ja että ristiriitatilanteessayhteisön oikeus asetetaan etusijallekansalliseen oikeuteen nähden.
of its character as Community law andwithout the legal basis of the Communityitself being called into question.
yhteisön oikeudellinen perusta saatetaankyseenalaiseksi.
Thetransfer by the States from their domesticlegal system to the Community legalsystem of the rights and obligations arisingunder the Treaty carries with it a permanent limitation of their sovereign rights,against which a subsequent unilateral actincompatible with the concept of the Community cannot prevail.’
Jäsenvaltioiden toteuttama perustamissopimuksen määräystenmukaisten oikeuksien ja velvoitteidensiirto kansallisesta oikeusjärjestyksestäyhteisön oikeusjärjestykseen rajoittaapysyvästi jäsenvaltioiden suvereenejaoikeuksia.”
The EC is thus an autonomous entity with itsown sovereign rights and a legal order independent of the Member States, to whichboth the Member States themselves andtheir nationals are subject within the EC’sareas of competence.
Näin ollen EY:tä voidaan pitää itsenäistävaltaa käyttävänä yhteisönä, jolla on omattoimivaltuutensa ja jäsenvaltioista riippumaton oikeusjärjestys, jonka alaisiaovatsekäjäsenvaltiotettäniidenkansalaiset EY:lle osoitetuilla toimialoilla.
The legal nature of the EU
EU:n oikeudellinen luonne
Inthelightofthesejudgments,theelements which together typically characterise the special legal nature of the ECare:
Näiden EY:n tuomioistuimen tekemänkahden periaateratkaisun perusteella onpidettävä kiinni perustekijöistä, jotkayhdessä ilmentävät EY:n oikeudellisenluonteen erityispiirteitä:
The EU is no longer merely a plannedobjective of the integration process, butrather an international organisation in itsown right established by the Treaty of Maastricht.
EU ei ole enää vain integraatioprosessiinliittyvän ohjelman yksi tavoite vaan Maastrichtin sopimuksella perustettu itsenäinenkansainvälinen organisaatio.
• the institutional set-up, which ensuresthat action by the EC is also characterised by the overall European interest,i.e. is reflected in or influenced by the Community interest as laid down in theobjectives;
• institutionaalinen rakenne, joka takaasen, että EY:n toiminnasta heijastuuyhteisön tavoitteina ilmaistu Euroopanyhteinen etu;
What is unusual about this organisation isits function as an ‘umbrella’for the three European Communities, its complementary policies and the forms of cooperationbetween the Member States.
Tämänkansainvälisen organisaationerikoisuuksia ovat sen rakenne kolmen Euroopan yhteisön katto-organisaationa,sen täydentävät politiikat sekä sen jäsenvaltioiden välisen yhteistyön muodot.
• the transfer of powers to the Communityinstitutions to a greater degree than withother international organisations, andextendingtoareasin which States normally retain their sovereign rights;
• toimivaltuuksien siirtäminen yhteisöntoimielimille, mikä menee pidemmällekuin muissa kansainvälisissä organisaatioissa ja ulottuu monelta osin valtionsuvereniteettiin tavallisesti kuuluvillealoille;
• the establishment of its own legal orderwhich is independent of the Member States’ legal orders;
• jäsenvaltioiden oikeusjärjestyksistä riippumattoman, oman oikeusjärjestyksenluominen;
The EU’s legal order nevertheless falls along way short of that of the EC.
• yhteisön oikeuden ensisijaisuus, jollavarmistetaan, että yhteisön oikeutta ei
Forexample, the principles of autonomy, direct applicability and primacy of Community law, which are so essential tothe legal order of the EC, do not apply tothe other two pillars of the EU.
Tästä huolimatta unionin oikeusjärjestys on kuitenkin huomattavasti EY:n oikeusjärjestystä suppeampi.
Instead,thesepillarsbasicallyconsistofprogrammes and declarations of intentwhich are translated into practice throughcooperation between governments andare deliberately not allowed to go beyondthe preliminary stage of a subsequent,‘institutionalised’Union. The fact that the
Esimerkiksi EY:n oikeusjärjestykseen kiinteästi kuuluvat periaatteet yhteisön oikeudenitsenäisyydestä, välittömästä sovellettavuudesta ja ensisijaisuudesta eivät pädekahteen EY:tä täydentävään EU:n pilariin.Pikemminkin näihinkahteen pilariinsisältyy ohjelmia ja aiejulistuksia, jotkatoteutetaan hallitustenvälisenä yhteistyönä ja joiden on tarkoitus ollakin vain myöhemmin ”institutionalisoitavan” unionin esivaihe.
• the direct applicability of Community law, which makes provisions of Community law fully and uniformlyapplicable in all Member States, andbestows rights and imposes obligationson both the Member States and theircitizens;
Asiaa ei muuta miksikään se, että EU käyttää tehtäviensähoitamisessa myös EY:n toimielimiä, sillä
sovereign powers to these Communities.In addition, the tasks which have beenallotted to the EC are very different fromthose of other international organisations.Whilethelatter mainly haveclearlydefined tasks of a technical nature, the EChas areas of responsibility which togetherconstitute essential attributes of statehood.
on toimialoja, joiden muodostama kokonaisuus on valtiolle ominainen.
EU uses the institutions of the EC whencarrying out its tasks does not alter thissituation because, as ‘institutions of the Union’, these may only act in accordancewith the Treaty on European Union, i.e.onlyinthecontextofcooperationbetween the Member States in the secondand third pillars.
ne voivat toimia ”unionin toimieliminä” vain unionista tehdyn sopimuksen mukaisella tavalla eli harjoitettaessa toisenja kolmannen pilarin mukaista jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä.
The Treaty on European Union does not constitute an ‘EU constitu-tion’regulating all aspects of that Union.
EU:sta tehtysopimus ei ole EU:n ”perustuslaki”, jollasäänneltäisiin kaikkia unionin osaalueita.
Distinctness from other types of political organisation
Vertailua muuntyyppisiin poliittisiinorganisaatioihin
The EC and the EU have, by their verynature, certain features in common withthe usual kind of international organisation orfederal-typestructure,andanumber of differences.
EY:n ja EU:n ominaispiirteisiin sisältyy sekä yhtenevyyksiä että eroavuuksia verrattuna perinteisiin kansainvälisoikeudellisiin organisaatioihin ja liittovaltiota muistuttaviin organisaatioihin.
The EU is itself not yet a ‘finished product’; it is in the process of evolvingand the form it finally takes still cannot bepredicted.
EU itsessään ei ole vielä valmis organisaatio, vaan se on pikemminkin kehitteillä oleva järjestelmä, jonka lopullistamuotoa ei voida vielä ennustaa.
Through these differences between the ECandthe normaltype ofinternationalorganisation, the EC and thus also the EU,is in the process of acquiring a statussimilar to that of an individual State.
Nämä EY:n ja perinteisten kansainvälisoikeudellisten organisaatioiden väliseterot tekevät EY:stä ja siten myös EU:stalähes valtio-organisaation.
Inparticular, the Member States’partialsurrender of sovereign rights was taken asa sign that the EU was already structured along the lines of a federal State.
Varsinkin sitä,että jäsenvaltiot luovuttavat EY:lle osansuvereniteetistaan, on pidetty osoituksenasiitä, että EU:hun liittyy jo liittovaltiotamuistuttavia rakenteita.
However, this view fails to take into account that the EU’s institutions onlyhave powers in certain areas to pursue theobjectives specified in the Treaties.
Näin ajateltaessaei kuitenkaan oteta huomioon sitä, että EU:n toimielimillä on yksityiskohtaisesti määritelty toimivalta vain yhteisön sopimusten mukaisten tavoitteiden saavuttamiseksi ja vain tietyissä asioissa.
Thismeans that they are not free to choosetheir objectives in the same way as asovereign State; nor are they in a positionto meet the challenges facing modern States today.
Neeivät tämän vuoksi voi valita tavoitteitaanvapaasti valtioiden tapaan eivätkä täyttääkaikkia vaatimuksia, joita nykyaikaiselle valtiolle nykyään asetetaan.
The EU has neitherthecomprehensive jurisdiction enjoyed bysovereign States nor the powers to establish new areas of responsibility (‘jurisdiction over jurisdiction’).
EU:lta puuttuu valtiolle ominainen yleistoimivalta ja toimivalta luoda uusia valtuuksia(niin sanottu kompetenssikompetenssi).
The EU is therefore neither an international organisation in the usual sense noran association of States, but rather anautonomous entity somewhere in betweenthe two.
Näin ollen EU ei ole tavanomainen kansainvälinen organisaatio eikä valtioorganisaatio vaan näiden kahden perinteisen mallin välimaastoon sijoittuvayhteenliittymä.
In legal circles, the term ‘supranational organisation’is now used.
• EU:N TEHTÄVÄT
The only feature that the EU has in common with other international organisations is that it, too, came into being as aresult of an international treaty.
Perinteisiäkansainvälisoikeudellisiaorganisaatioita EU muistuttaa vain siinä,että myösseonperustettukansain-välisoikeudellisella sopimuksella.
However,the anchoring of the EC within the EU’sorganisational structure has in itself madethe EU a considerable departure from thetraditional kind of international ties.
Liittämällä EYEU:n organisaatiorakenteeseen EU on jo etääntynyt kauas kansainvälisoikeudellisesta alkuperästään.
This isbecause, although the Treaties establishing the EC werebasedoninternationaltreaties, they led to the creation of independent Communities with their ownsovereign rights and responsibilities.
Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksilla, jotka myös perustuvat kansainvälisoikeudellisiin sopimuksiin, perustettiin nimittäin itsenäisiä yhteisöjä, joillakullakin oli omat toimivaltuutensa.
The Member States have ceded some of their
Muut kansainväliset organisaatiot hoitavat yleensä tarkoin rajattujateknisiä tehtäviä, kun taas EY:n vastuulla
The list of tasks entrusted to the Community resembles the constitutional order of a State.
joukko ei ollut kyennyt saavuttamaanlähes 30 vuoden aikana.
These are not the narrowly circum-scribedtechnicaltaskscommonlyassumed by international organisations,but fields of competence which, taken as awhole, form essential attributes of statehood.
Tämän vuoksisisämarkkinoiden loppuun saattamisestavuoteen1992 mennessä oli tehtävä Rooman sopimusten kiinteä osa.
Under the EC Treaty, the task of the EU is,by establishing a common market thatunites the national markets of the Member States and on which all goods and servicescan be offered and sold on the sameconditions as on an internal market, andby the gradual approximation of nationaleconomic policies in all sectors, to weldthe Member States into a community.
Tämätoteutettiin lopulta Euroopan yhtenäisasiakirjalla, jossa E(T)Y:n perustamissopimusta täydennettiin muun muassamääräyksellä, jonka mukaisesti yhteisötoteuttaa kaikki tarvittavat toimenpiteetsisämarkkinoiden toteuttamiseksi asteittain31.joulukuuta 1992 mennessä(EY:nperustamissopimuksen 14 artikla, entinen7 a artikla; aiemmin ETY:n perustamissopimuksen 8 a artikla).
Summit in the same year, the Heads of State or Government entrusted the Commission with the political task ofimplementingthesinglemarketprogramme.
Ohjelma toteutettiin olennaisilta osin asetetun määräajankuluessa.
However, to achieve in justseven years what the original Member States had failed to achieve in nearly threedecades, a mere declaration of politicalintent and the adoption of a programmewas not enough: the substance of Project1992 had to be incorporated into the Treaties of Rome.
Yhteisön toimielimet ovat onnistuneet luomaan oikeudelliset puitteettoimiville sisämarkkinoille. Puitteet onsittemmin pitkälti täytetty kansallisintäytäntöönpanotoimenpitein, joten sisämarkkinoista on tullut täyttä totta.
This was done by the Single European Act, which added to the E(E)C Treatyvarious new provisions,including an Article stipulating that the Community should take all the necessarymeasures to establish the internal marketprogressively by 31 December 1992(Article 14, ex Article 7a EU, and prior tothat Article 8a EC).
Sisä-markkinoidenvaikutusnäkyymyösjokapäiväisessä elämässä, varsinkin EU:nalueella tehtävillä matkoilla, jotka eivätole enää pitkään aikaan keskeytyneetrajalla tehtäviin henkilöllisyystarkastuksiin.
In all major respects,this was achieved within the required timeframe, with the Community institutionssucceeding in laying down a legal framework for a properly functioning singlemarket.
Euroopan unionista tehdyn sopimuksenmyötä EU sai uuden taloudellisen ja sosiaalisen ulottuvuuden.
This framework has now beenfleshed out very largely by national transposition measures, with the result that thesingle market hasalready becomeareality.
Euro otettiin käyt-töön1.tammikuuta1999Euroopanyhteisenä valuuttana 11 jäsenvaltiossa15:stä (EY:n perustamissopimuksen 121artiklan 4 kohta) Tanskan, Ruotsin ja Yhdistyneen kuningaskunnan pidättyessätoistaiseksi euron käyttöönotosta vapaaehtoisesti ja Kreikan pyrkiessä täyttämäänlähentymiskriteerit.