natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The applicant thus submits that there can be no inconsistency between Annexes 6 and 7 of its proposal as it complied in every respect with the binding model set out by the Commission in the Applicant’s Guide.
Kantaja siis väittää, että sen ehdotuksen liitteiden 6 ja 7 välillä ei voi olla ristiriitaa, koska se on kaikilta osin noudattanut sitovaa mallia, jonka komissio vahvisti hakijan oppaassa.
Therefore, to include the EUR 80 000 as overheads in the administration costs, under the heading ‘D.4’ of Annex 6, as the Commission suggested in its email of 15 July 2005, would have been absurd and would have had the result that the grant application would have been filled out incorrectly and that heading ‘I’ in Annex 7(b) to the Applicant’s Guide would have been rendered pointless.
Se, että kyseiset 80 000 euroa olisi sisällytetty yleiskuluina hallintokuluihin liitteessä 6 olevaan otsakkeeseen D4, kuten komissio 15.7.2005 päivätyssä sähköpostissaan ehdotti, olisi näin ollen ollut järjetöntä ja johtanut tukihakemuksen täyttämiseen virheellisellä tavalla ja tehnyt hakijan oppaan liitteessä 7 b olevan otsakkeen I tarpeettomaksi.
That interpretation by the Commission is due to both a manifest error of assessment, as the Commission confuses the total expenditure for the project with the total for the direct eligible costs only, and a misuse of power, as the Commission adjusts, to suit its purposes, the models for proposals which it has itself drawn up.
Tämä komission tulkinta johtuu joko ilmeisestä arviointivirheestä, sillä komissio sekoittaa hankkeen kokonaiskulut ja pelkät välittömät tukikelpoiset menot, tai harkintavallan väärinkäytöstä, sillä komissio muuttaa oman mielensä mukaisesti malliehdotuksia, jotka se itse on laatinut.
The applicant therefore submits that the contested decision infringes the rules previously established, such as the Applicant’s Guide and Annexes 6 and 7 thereto.
Kantaja katsoo näin ollen, että riidanalaisella päätöksellä rikotaan aiemmin laadittuja sääntöjä, kuten hakijan opasta ja sen liitteitä 6 ja 7.
Furthermore, the contested decision infringes the prior decision deriving from the communication of 12 January 2001, Article 6 of Regulation No 1784/1999, Articles 22 and 24 of Regulation No 1260/1999, and also the principle of legal certainty.
Lisäksi riidanalaisella päätöksellä rikotaan 12.1.2001 annetusta tiedonannosta ilmenevää aiempaa päätöstä, asetuksen N:o 1784/1999 6 artiklaa sekä asetuksen N:o 1260/1999 22 ja 24 artiklaa, minkä lisäksi sillä loukataan oikeusvarmuuden periaatetta.
Furthermore, in reply to the Commission’s argument that the applicant did not send it an additional request for information, the applicant submits that such a request was pointless given that there was not the slightest doubt regarding the scope of the financial information required.
Vastauksena komission väitteeseen, jonka mukaan kantaja ei pyytänyt komissiolta lisätietoja, kantaja väittää lisäksi, että tällainen pyyntö oli tarpeeton, koska vaadittujen taloudellisten tietojen sisällöstä ei ollut epäilystä.
It is obvious that the different entries in the budget would be mathematically identical, if it were not for the fact that Annex 7(b) to the Applicant’s Guide requires a statement of the indirect costs, as well as the entries set out in Annex 6.
Eri budjettikohtien matemaattinen yhteneväisyys on puolestaan ilmeinen erityisesti siksi, että hakijan oppaan liitteessä 7 b velvoitetaan mainitsemaan välilliset menot liitteessä 6 mainittuja menoja lukuun ottamatta.
In addition, the statement of reasons for the Commission’s claim referring to ‘serious inconsistencies’ is, according to the applicant, insufficient, as the difference of EUR 80 000 was made clear only belatedly in the email of 4 July 2005, which does not specify the existence of other inconsistencies allowing the Commission to reject the proposal.
Lisäksi komission väitettä, jossa tuodaan esiin ”merkittävät ristiriitaisuudet”, ei kantajan mukaan ole perusteltu riittävästi, sillä 80 000 euron suuruinen ero on osoitettu vasta jälkikäteen eli 4.7.2005 päivätyssä sähköpostissa, jossa ei täsmennetä muita mahdollisia ristiriitaisuuksia, joiden perusteella komissio voisi hylätä ehdotuksen.
Furthermore, the caselaw relating to Article 253 EC requires that a clear and unequivocal statement of reasons must be indicated in a decision adversely affecting an applicant.
Lisäksi EY 253 artiklaa koskevassa oikeuskäytännössä velvoitetaan esittämään selkeät ja yksiselitteiset perustelut päätöksessä, joka on sen adressaatille vastainen.
Lastly, the applicant refers to the Commission’s argument that the caselaw has affirmed ‘that the purpose of that statement of reasons is to inform the addressee of the decision of the grounds of fact and law on which it is based, so as to enable the party concerned to determine, in particular, whether it is appropriate to submit it for review by the competent court.’
Kantaja viittaa lopuksi komission väitteeseen, jonka mukaan oikeuskäytännössä olisi vahvistettu, että ”perusteluvelvollisuuden tarkoituksena on, että päätöksen adressaatti saa tietää tosiseikat ja oikeudelliset seikat, joihin päätös perustuu, voidakseen muun muassa arvioida, olisiko tarkoituksenmukaista, että toimivaltainen tuomioistuin tutkii päätöksen”.
That is not the case here, as the Commission’s claim, which refers to ‘serious inconsistencies between the budget information supplied in Annex 6 and that supplied in Annex 7’, does not make it possible for the applicant to understand the grounds for the rejection of its proposal.
Asia ei ole näin nyt käsiteltävänä olevassa tapauksessa, sillä komission sen väitteen nojalla, jonka mukaan ”liitteissä 6 ja 7 esitetyissä budjettitiedoissa on merkittäviä ristiriitaisuuksia”, kantaja ei voi ymmärtää perusteita, joiden takia sen ehdotus on hylätty.
In addition, the additional information provided subsequently by the Commission cannot substantially alter the contested decision, as the required statement of reasons should have been in the decision itself or been communicated at the same time as the decision.
Lisäksi niillä täydentävillä tiedoilla, jotka komissio toimitti jälkikäteen, ei voida muuttaa riidanalaista päätöstä merkittävästi, sillä vaadittujen perusteluiden olisi pitänyt sisältyä itse päätökseen tai ne olisi pitänyt antaa tiedoksi samanaikaisesti päätöksen kanssa.
The Commission, observing that the applicant does not call in question the difference between the information provided in Annex 6 and that provided in 7 to its proposal, at the same time disputes the applicant’s assessment that the difference
Komissio huomauttaa, että kantaja ei kiistä ehdotuksensa liitteissä 6 ja 7 annettujen tietojen välistä eroa, ja riitauttaa kantajan arvion, jonka mukaan kyseinen ero johtuu näiden liitteiden rakenteesta. Komission mukaan liitteen 6, jossa kuvataan
According to the Commission, there must be complete consistency between, on the one hand, Annex 6, which describes the ‘activities in the budget description’ and, on the other hand, Annex 7, setting out the ‘budget estimate’.
”budjettikuvauksessa esitetty toiminta”, ja toisaalta liitteen 7, jossa esitetään ”budjettiarvio”, on nimittäin vastattava täysin toisiaan.
In accordance with paragraph 34 of the Technical and Financial Annex to the Applicant’s Guide (Annex 2), that consistency is a necessary condition for a grant application to be taken into consideration.
Hakijan oppaan teknis-rahoituksel-lisessa liitteessä (liite 2) olevan 34 kohdan mukaan tämä vastaavuus on välttämätön edellytys tukihakemuksen huomioon ottamiselle.
According to the Commission, it is also apparent from point C8 of Annex 6 that the Annex has to include all the costs relating to the budget section.
Komission mukaan liitteessä 6 olevasta C8 kohdasta ilmenee lisäksi, että kyseisen liitteen on sisällettävä kaikki budjettiosaan liittyvät menot.
The Commission states that, if Annex 6 differs from Annex 7, it is duty bound to point that out and take it into consideration in evaluating the project.
Komissio täsmentää, että jos liite 6 poikkeaa liitteestä 7, sen on huomautettava siitä ja otettava se huomioon hankkeen arvioinnissa.
As regards the structure of Annex 6, the Commission takes the view that it is for each applicant to demonstrate its ability to organise the financial and human resources in a consistent and functional way, clarifying the nature and the value of the activities planned and the tasks entrusted to the participants concerned.
Liitteen 6 rakenteen osalta komissio katsoo, että kunkin hakijan on selvittämällä suunnitellun toiminnan ja asianomaisille toimijoille annettujen tehtävien luonne ja merkitys osoitettava, että se voi järjestää taloudelliset ja inhimilliset resurssit johdonmukaisella ja toimivalla tavalla.
As regards the applicant’s argument relating to the use of the letter ‘D’ in Annex 6, the Commission observes that there is nothing to prove that that use, which serves to facilitate understanding on the part of the applicants, excludes overheads from the costs in Annex 6.
Kantajan väitteestä, joka koskee kirjaimen D käyttämistä liitteessä 6, komissio huomauttaa, että mistään ei voida päätellä, että tämän kirjaimen käyttäminen, jonka oli tarkoitus helpottaa hakijoita ymmärtämään asia, sulkee yleiset kulut liitteen 6 mukaisten menojen ulkopuolelle.
According to the the Commission, the overheads are as a matter of course entered under ‘D.4’, the ‘Project management and co-ordination’ phase.
Komission mukaan nämä kulut on yleensä sisällytetty D4 kohtaan ”Johtaminen ja koordinointi”.
The Commission states that it also allows them to be entered during another specific phase or in a separate note, but that it cannot under any circumstances, having regard to their importance, accept that they are missing.
Komissio täsmentää, että se hyväksyy myös niiden sisällyttämisen tiettyyn vaiheeseen tai erilliseen huomautukseen, mutta näiden kulujen merkittävyyden vuoksi se ei voi missään tapauksessa hyväksyä niiden puuttumista.
The Commission states that that need for clarity, irrespective of mathematical accuracy, was set out in Chapter 3.4 of the Technical and Financial Annex to the Applicant’s Guide.
Komissio korostaa, että tämä selkeyttä koskeva vaatimus – matemaattisesta oikeellisuudesta riippumatta – asetettiin hakijan oppaan teknis-rahoituksellisen liitteen 3.4 luvussa.
The Commission also maintains that, in case of doubt concerning the inclusion of overheads in the amount of EUR 80 000 in Annex 6, the applicant was required to send a request for additional information to the Commission.
Lisäksi komissio väittää, että jos oli epäilyjä 80 000 euron suuruisten yleisten kulujen sisällyttämisestä liitteeseen 6, kantajan oli osoitettava komissiolle pyyntö saada lisätietoja.
In that regard, the Commission observes that it had also envisaged the possibility of differences in interpretation by providing for a rapid and easy means of communication in order to reply to possible questions.
Komissio huomauttaa tältä osin, että se oli myös varautunut mahdollisiin tulkintaeroihin ja huolehtinut nopeasta ja helposta viestintäkeinosta mahdollisiin kysymyksiin vastaamiseksi.
Thus, the possibility of requesting additional information via an Internet site, by email or by telephone was provided for both in the Technical and Financial Annex to the Applicant’s Guide and in the call for proposals VP/2003/021, which was published in the Official Journal on 31 October 2003.
Mahdollisuus pyytää lisätietoja internet sivuston kautta, sähköpostitse tai puhelimitse vahvistettiin siten sekä hakijan oppaan teknis-rahoi-tuksellisessa liitteessä että ehdotuspyynnössä VP/2003/021, joka julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä 31.10.2003.
As regards the alleged infringement of Article 253 EC, the Commission takes the view that it replied very quickly to the applicant’s requests for information (within three days) and sets out the caselaw according to which a brief statement of reasons is sufficient and meets the requirements of Article 253 EC in that context.
EY 253 artiklan väitetyn rikkomisen osalta komissio katsoo vastanneensa kantajan tiedonsaantipyyntöihin äärimmäisen nopeasti (kolmessa päivässä), ja se korostaa oikeuskäytäntöä, jonka mukaan suppeat perustelut riittävät ja täyttävät EY 253 artiklan mukaiset vaatimukset tämän osalta.
In this respect, it states that the summary nature of the statement of reasons is the inevitable consequence of a large number of applications.
Se huomauttaa tältä osin, että perusteluiden suppeus on väistämätön seuraus hyvin suuren hakemusmäärän käsittelystä.
Furthermore, the purpose of the obligation to state reasons is above all to enable the party concerned to determine whether it is appropriate to bring an action before the competent court.
Lisäksi perusteluvelvollisuuden tarkoituksena on ennen kaikkea se, että päätöksen adressaatti voi arvioida, olisiko tarkoituksenmukaista nostaa kanne toimivaltaisessa tuomioistuimessa.
The Commission is of the opinion that such a statement of reasons was provided in the present case.
Komissio katsoo, että nyt käsiteltävänä olevassa tapauksessa on annettu tällaiset perustelut.
Lastly, the Commission takes the view that the obligation to state reasons must be distinguished from the issue of whether or not the reasons are correct.
Komissio katsoo lopuksi, että perusteluvelvollisuus on erotettava siitä, ovatko perustelut oikeat.
Even if a brief statement of reasons for the contested decision were shown to be insufficient in the present case, settled caselaw in any event allows the Commission to provide additional reasons, provided that the additional information is supplied before an action is brought.
Vaikka riidanalaisen päätöksen suppeat perustelut osoittautuisivatkin riittämättömiksi nyt käsiteltävänä olevassa tapauksessa, vakiintuneessa oikeuskäytännössä sallitaan joka tapauksessa se, että komissio toimittaa täydentävät perustelut, edellyttäen että nämä täydentävät tiedot toimitetaan ennen kanteen nostamista.
The Commission did provide additional explanations in reply to the requests made by the applicant and cannot be criticised for having provided such explanations.
Komissio on nimittäin toimittanut täydentävät täsmennykset vastauksena kantajan esittämiin pyyntöihin, ja sitä ei voida moittia tällaisten täsmennysten toimittamisesta.
The first plea is directed against the ground, put forward by the Commission in support of the contested decision, that the proposal contains ‘serious inconsistencies between the budget information provided in Annex 6 and that provided in Annex 7’.
Nyt käsiteltävänä oleva kanneperuste on kohdistettu komission riidanalaisen päätöksen tueksi esittämään perusteluun, jonka mukaan ehdotuksen ”liitteissä 6 ja 7 esitetyissä budjettitiedoissa on merkittäviä ristiriitaisuuksia”.
That ground was explained by the Commission in its email of 4 July 2005, in which it stated that ‘[t]he documents [submitted by the applicant] contain inconsistencies in the financial data’ and that ‘[a]lthough Annex 6 contains a total amount of EUR 2 029 599.[9]9, Annex 7 contains a total amount of EUR 2 109 599.99 (a significant difference of EUR 80 000)’.
Komissio täsmensi tätä perustelua 4.7.2005 päivätyssä sähköpostissaan, jossa se ilmoitti, että ”[kantajan lähettämissä] asiakirjoissa – – esiintyy ristiriitaisuuksia taloudellisten tietojen osalta”, ja korosti, että ”liitteessä 6 kokonaismäärä on 2 029 599,[9]9euroa, kun taas liitteessä 7 kokonaismäärä on 2 109 599,99 euroa (merkittävä 80 000 euron suuruinen ero)”.
As a preliminary point, it must be noted that, in the context of this plea, the applicant puts forward several heads of claim, which are listed in paragraph 36 above.
Aluksi on tuotava esiin, että kantaja esittää tämän kanneperusteen yhteydessä useita väitteitä, jotka on lueteltu edellä 36 kohdassa.
Even if some of those heads of claim were to be inadmissible on account of their nonspecific nature, as claimed by the Commission, that is certainly not true of the heads of claim alleging infringement of the obligation to state reasons and the infringement of the Applicant’s Guide, which were expressed in a sufficiently clear and specific manner to allow the Commission to prepare its defence and to allow the Court to decide on the action.
Vaikka jotkin näistä väitteistä jätettäisiinkin komission väittämällä tavalla tutkimatta niiden epätäsmällisyyden takia, asia ei varmasti ole näin niiden väitteiden osalta, jotka perustuvat perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin ja hakijan oppaan rikkomiseen, sillä nämä väitteet on muotoiltu riittävän selkeästi ja täsmällisesti, jotta komissio voi valmistella puolustuksensa ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voi ratkaista kanteen.
The question whether the statement of the reasons for a decision meets the requirements of Article 253 EC must be assessed with regard not only to its wording but also to its context and to all the legal rules governing the matter in question (see Delacre and Others v Commission, paragraph 52 above, paragraph 16, and the caselaw cited).
Se, ovatko päätöksen perustelut EY 253 artiklan mukaiset, tutkitaan nimittäin paitsi päätöksen sanamuodon myös asiayhteyden ja kaikkien asiaa koskevien oikeussääntöjen suhteen (ks. edellä 52 kohdassa mainittu asia Delacre ym. v. komissio, tuomion 16 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
It must also be pointed out that the conciseness of the statement of reasons for a decision by which the Commission refuses a grant application is an unavoidable consequence of the processing by computer of several hundred grant applications upon which the Commission must adjudicate within a short period.
Lisäksi on tuotava esiin, että perustelujen suppeus komission päätöksessä, jolla hylätään tukihakemus, on väistämätön seuraus siitä, että komissio joutuu lyhyessä ajassa antamaan päätökset sadoista automaattisen tietojenkäsittelyn avulla käsiteltävistä tukihakemuksista.
In the present case, contrary to what the applicant claims, the duty to state reasons must be assessed in the light of the additional information contained in the Commission’s email of 4 July 2005, which was available to the applicant at the time when the action was brought.
Toisin kuin kantaja esittää, perusteluvelvollisuutta on tässä tapauksessa arvioitava sen tietojen täydennyksen mukaan, joka sisältyi komission 4.7.2005 päivättyyn sähköpostiin ja joka kantajalla oli käytettävissään kanteensa nostamishetkellä.
It follows that the ground being disputed in the context of this plea, in particular in the light of the additional information contained in the email of 4 July 2005, is of such a kind as to allow the applicant to understand clearly that one of the two reasons for the refusal of its grant application was based on the fact that, according to the Commission, it did not meet the final evaluation criterion for assessing the quality and feasibility of the actions proposed in the application, as set out in paragraph 34 of the Technical and Financial Annex to the Applicant’s Guide.
Tästä seuraa, että kun otetaan erityisesti huomioon 4.7.2005 päivättyyn sähköpostiin sisältyneet täydentävät tiedot, kantaja voi tällä kanneperusteella riitautetun perustelun nojalla selkeästi ymmärtää, että toinen niistä kahdesta syystä, joiden johdosta sen tukihakemus hylättiin, perustui siihen, että kyseinen hakemus ei komission mukaan täyttänyt viimeistä arviointiperustetta, jonka avulla voidaan määrittää hakemuksessa ehdotettujen toimien laatu ja toteutettavuus, sellaisena kuin kyseinen arviointiperuste on määritetty hakijan oppaan teknis-rahoituksellisessa liitteessä olevassa 34 kohdassa.
Having regard to the circumstances in the present case, it has therefore not been proved that the contested decision, in so far as it concerns the ground being disputed in the context of this plea, is insufficiently reasoned.
Tämän tapauksen olosuhteet huomioon ottaen ei siis ole osoitettu, että riidanalainen päätös olisi riittämättömästi perusteltu siltä osin kuin kyse on tällä kanneperusteella riitautetusta perustelusta.
Secondly, as regards the applicant’s head of claim alleging infringement of the Applicant’s Guide by the ground disputed in the context of this plea, namely that ‘there are serious inconsistencies between the budget information provided in Annex 6 and that provided in Annex 7’ of the proposal, it must be found, as is shown by the two tables below, that, in both of those annexes, the headings D.1 to D.4, set out exactly the same totals and correspond perfectly:
Toiseksi, kantajan sen väitteen osalta, joka perustuu siihen, että hakijan opasta on rikottu tällä kanneperusteella riitautetulla perustelulla, jonka mukaan ehdotuksen ”liitteissä 6 ja 7 esitetyissä budjettitiedoissa on merkittäviä ristiriitaisuuksia”, on todettava, että kuten kaksi jäljempänä esitettävää taulukkoa osoittavat, näissä kahdessa liitteessä olevat otsakkeet D1–D4 vastaavat täysin toisiaan, sillä niissä esitetään tarkalleen samat kokonaismäärät:
Table 1 (setting out the cost of the activities in the grant application drawn up according to the model in Annex 6 to the Applicant’s Guide)
Taulukko 1 (jossa esitetään niiden toimintojen kulut, jotka on merkitty hakijan oppaan liitteessä 6 olevan mallin mukaisesti laadittuun tukihakemukseen)
D 2Travel(in euro)
D 2matkat(euroina)
D 1Staff(in euro)
D 1+D 2+ D 3+D 4Yhteensä(euroina)
D 3Activities/services(in euro)
D 1henkilöstö(euroina)
D 4Administra-tion(in euro)
D 3toimet/ palvelut(euroina)
Table 2 (setting out the cost of the entries mentioned in the budget estimate compiled according to the model in Annex 7 to the Applicant’s Guide)
Taulukko 2 (jossa esitetään niiden budjettikohtien mukaiset kulut, jotka on mainittu hakijan oppaan liitteessä 7 olevan mallin mukaisesti laaditussa budjettiarviossa)
D 1Staff (in euro)
D 1henkilöstö (euroina)
D 2Travel (in euro)
D 2matkat (euroina)
D 3Activities/services (in euro)
D 3toimet/palvelut (euroina)
Total Direct costs (D 1 to D 4)
Yhteensävälittömät kulut (D 1–D 4)
Total Indirect costs (I.1)
Yhteensävälilliset kulut (I.1)
Total expenditure Project total - (D + I)
Menot yhteensä Hanke yhteensä – (D+I)
It is apparent from those two tables, contrary to the Commission’s submission, that the applicant did show consistency by adding an amount of EUR 80 000 in respect of overheads to the budget estimate (Annex 7) under the heading ‘Indirect eligible costs’.
Toisin kuin komissio esittää, näistä kahdesta taulukosta ilmenee, että kantaja on osoittanut vastaavuuden lisäämällä budjettiarvioon (liite 7) otsakkeen ”Välilliset tukikelpoiset menot” alle 80 000 euron suuruisen määrän yleiskuluina.
The transfer of various amounts corresponding to all the direct eligible costs in the grant application (Annex 6) to the heading ‘Direct eligible costs D1 to D4’ in the budget estimate ensures consistency between those two Annexes.
Tukihakemuksessa (liite 6) olevia kaikkia välittömiä tukikelpoisia menoja vastaavien määrien siirto budjettiarvion otsakkeeseen ”Välittömät tukikelpoiset menot D1–D4” takaa nimittäin vastaavuuden näiden kahden liitteen välillä.
In this respect, it must be pointed out that that consistency complies perfectly with the requirement for correspondence in paragraph 34 of the Technical and Financial Annex to the Applicant’s Guide as the final evaluation criterion for assessing the quality and
Tältä osin on tuotava esiin, että tämä vastaavuus täyttää lisäksi täydellisesti hakijan oppaan teknis-rahoituksel-lisessa liitteessä olevaan 34 kohtaan merkityn vastaavuusvaatimuksen viimeisenä
It follows that the claim in the contested decision that there are ‘serious inconsistencies’ between the budget information provided in Annex 6 and that provided in Annex 7 to the applicant’s proposal is incorrect.
Tästä seuraa, että riidanalaiseen päätökseen sisältyvä toteamus, jonka mukaan kantajan ehdotuksen liitteissä 6 ja 7 esitetyissä budjettitiedoissa on ”merkittäviä ristiriitaisuuksia”, on virheellinen.
That finding is not called in question by the Commission’s suggestion that the overheads in the amount of EUR 80 000 mentioned under the heading I in the budget estimate should be included under the heading D.4 in the grant application.
Komission ehdotus sisällyttää tukihakemuksen otsakkeeseen D4 ne 80 000 euron suuruiset yleiskulut, jotka mainittiin budjettiarvion otsakkeessa I, ei tee tätä päätelmää kyseenalaiseksi.