natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It was only from 1995 onwards that the Commission altered its administrative practice — without any clear reason and without any legal basis — and began to require customs clearance documents to be submitted.
Näin ollen kantaja ei ole voinut perustellusti luottaa siihen, että entisessä yhteisön järjestelmässä säädetyt kriteerit pidetään voimassa sen vuonna 1994 Itävaltaan, Suomeen ja Ruotsiin suuntaamien tuontien huomioon ottamiseksi sen viitemäärää vahvistettaessa.
In this case, since determination of the criteria to be taken into account in order to recognise an economic operator as an importer for the purposes of allocating import licences is one of the choices as to the appropriate means for implementing the policy of Community institutions with regard to the common organisation of the market in bananas, those institutions had discretion in the matter.
Suhteellisuusperiaatteenloukkaamistakoskevasta väitteestä on lopuksi todettava, että komission asetuksen N:o 2362/98 18 perustelukappaleessa esittämällä toteamuksella, jonka mukaan viitemäärät ja vuosittaiset määrät eivät voi muodostaa saavutettuja oikeuksia eivätkä toimijat voi väittää niille syntyneen niiden perusteella perusteltuja odotuksia, tiedotetaan toimijoille siitä, että näitä määriä voidaan muuttaa kansallisten viranomaisten suorittamien tarkastusten ja valvonnan perusteella.
This being so, the applicant had no grounds for a legitimate expectation that the criteria adopted under the former Community arrangements, according to which the applicant's imports into Austria, Finland and Sweden in 1994 would be taken into account in order to determine its reference quantity, would be maintained.
Tätä toteamusta, joka sisältyy ainoastaan riidanalaisen asetuksen johdanto-osaan muttei itse säännöksiin, ei voida pitää suhteellisuusperiaatteen vastaisena.
On the same grounds, the applicant cannot argue that the imports concerned gave it, under the former Community arrangements, vested rights to import licences.
Samoista syistä kantaja ei voi väittää, että kyseessä olevat tuonnit antaisivat sille aikaisemman yhteisön järjestelmän perusteella saavutettuja oikeuksia tuontitodistuksiin.
As the Commission quite rightly explained, those imports merely gave the applicant the possibility of obtaining licences in the future, but the realisation of that possibility depended on that legal context being maintained.
Kuten komissio on perustellusti todennut, nämä tuonnit antavat kantajalle vain mahdollisuuden saada myöhemmin todistuksia, minkä toteutuminen oikeusasteen tuomioistuin on antanut seuraavan
This statement, which appears only in the preamble to the contested regulation and not among the legislative provisions, cannot be regarded as a breach of the principle of proportionality.
2) omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaa komission
Case T-206/99 Métropole Télévision SA ν Commission of the European Communities Competition
Asia T-206/99 Métropole télévision SA v. Euroopan yhteisöjen komissio Kilpailu
21 March 2001
21 päivänä maaliskuuta 2001 tuomioistuimen poikkeuslupapäätös
(Competition — Rejection of a complaint — Compliance with a judgment of the Court of First Instance annulling an exemption decision of the Commission — Duty to state reasons — Obligations in relation to the investigation of complaints) (Fourth Chamber)
Kilpailu — Kantelun hylkääminen — Sellaisen ensimmäisen oikeusasteen antaman tuomion täytäntöönpano, jolla on kumottu komission tekemä — Perusteluvelvollisuus — Kantelun tutkimista koskevat velvoitteet (neljäs jaosto)
The European Broadcasting Union ('EBU') is a non-profit-making trade association of radio and television organisations set up in 1950 with headquarters in Geneva (Switzerland).
Union européenne de radio-télévision (jäljempänä UER) on voittoa tavoittelematon radio- ja televisioalan organisaatioiden ammatillinen liitto, joka on perustettu vuonna 1950 ja jonka kotipaikka on Geneve (Sveitsi).
According to Article 2 of its Statutes, as amended on 3 July 1992, its objectives are to represent its members' interests in the field of programmes and in the legal, technical and other spheres and in particular to promote radio and television programme exchanges by all possible means - for example, Eurovision and Euroradio — and any other form of cooperation among its members and with other broadcasting organisations or groups of such organisations, and also to assist its active members in negotiations of all kinds and, when asked, to negotiate on their behalf.
Sen sääntöjen, sellaisena kuin ne ovat muutettuina 3.7.1992, 2 artiklan mukaisesti UER.n tavoitteena on edustaa sen jäsenten intressejä, jotka koskevat ohjelmia sekä oikeudellisia, teknisiä ja muita kysymyksiä ja erityisesti edistää radio- ja televisio-ohjelmien vaihtoa kaikin keinoin — esimerkiksi Eurovision ja Euroradion avulla — sekä edistää kaikkia muitakin yhteistyömuotoja sen jäsenten välillä ja muiden yleisradio-organisaatioiden tai niiden ryhmittymien kanssa sekä avustaa sen aktiivijäseniä kaikenlaisissa neuvotteluissa tai neuvotella itse niiden pyynnöstä niiden lukuun.
Eurovision constitutes the main framework for the exchange of programmes among the active members of the EBU.
UER:n aktiivijäsenten välinen ohjelmavaihto tapahtuu pääasiallisesti Eurovision kautta.
It has been in existence since 1954 and is one of the main objectives of the EBU.
Se on perustettu vuonna 1954 ja se toteuttaa olennaisen osan UER:n tavoitteista.
According to Article 3(6) of the Statutes, in the version of 3 July 1992, "■Eurovision" is a television programme exchange system organised and coordinated by the EBU, based on the understanding that members offer to the other members, on the basis of reciprocity, ... their coverage of sports and cultural events taking place in their countries and of potential interest to other members, thereby enabling each other to provide a high quality service in these fields to their respective national audiences'.
Sääntöjen 3 artiklan 6 kohdassa, sellaisena kuin se on 3.7.1992 annetussa sanamuodossaan, todetaan seuraavaa: "Eurovisio on UER:n järjestämä ja koordinoima televisio-ohjelmien vaihtojärjestelmä, joka perustuu jäsenten sitoumukseen tarjota toisilleen vastavuoroisesti niiden alueella järjestettyjä
Eurovision members are active members of the EBU as well as consortia of such members.
Screensport-nimisen yhtiön 17.12.1987 tekemän kantelun johdosta komissio tutki tätä urheilutapahtumien televisiointioikeuksien yhteistä ostojärjestelmää ja jakojärjestelmää koskevien sääntöjen yhteensoveltuvuutta EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan (josta on tullut EY 81 artikla) kanssa.
All active members of the EBU may participate in a system of joint acquisition and sharing of television rights (and of the costs relating thereto) to international sports events, which are referred to as 'Eurovision rights'.
Kantelu koski erityisesti sitä, että UER ja sen jäsenet kieltäytyivät myöntämästä urheilutapahtumia koskevia alilisenssejä.
The Statutes of the EBU had already been amended on 9 February 1988, in order to 'limit the number of members of Eurovision in accordance with its objectives and its method of operation', those members being defined as a particular group of broadcasters.
Komissio lähetti UER:lle 12.12.1988 väitetiedoksiannon niiden sääntöjen osalta, jotka koskivat urheilutapahtumien televisiointioikeuksien hankkimistaja käyttämistä Eurovisio-järjestelmässä; nämä oikeudet ovat
By decision of 29 June 1999 ('the contested decision'), the Commission dismissed the applicant's complaint.
Kantaja on nostanut tämän kanteen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen 15.9.1999 jättämällään kannekirjelmällä.
Procedure and forms of order sought
yleensä yksioikeuksia.
The applicant brought this action by application lodged at the Registry of the Court of First Instance on 15 September 1999.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa riidanalaisen päätöksen.
The applicant claims that the Court should annul the contested decision.
Oikeudelliset perusteet ja niiden arviointi
Preliminary observations
Alustavia huomaututeia
Following a complaint of 17 December 1987 from the television channel Screensport, the Commission investigated the compatibility of the rules governing that system of joint acquisition and sharing of television rights to sports events with Article 85 of the EC Treaty (now Article 81 EC).
UER ilmoitti 3.4.1989 komissiolle ne sääntöjensä määräykset ja muut säännöt, jotka koskivat urheilutapahtumien televisiointioikeuksien hankkimista, Eurovisio-järjestelmään liittyvää urheiluohjelmien vaihtoa ja kolmansien sopimukseen perustuvaa mahdollisuutta saada televisiointioikeudet näihin lähetyksiin, saadakseen puuttumattomuustodistuksen taikka perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan mukaisen poikkeuksen.
The complaint related in particular to the refusal of the EBU and its members to grant it sub-licences for the retransmission of sports events. On 12 December 1988, the Commission sent the EBU a statement of objections concerning the rules governing the acquisition and use of television rights to sports events within the framework of the Eurovision System, which are generally exclusive in nature.
Koska UER lupautui muuttamaan sääntöjään joustavammiksi siten, että kyseessä oleviin lähetyksiin oli mahdollista saada alilisenssi, komissio teki 11.6.1993 ETY:n perustamissopimuksen 85 artiklan soveltamisesta päätöksen 93/403/ETY, jossa todettiin, että komissio oli myöntänyt poikkeusluvan edellä mainitun artiklan 3 kohdan nojalla.
On 3 April 1989, the EBU notified the Commission of its Statutes and other rules on the acquisition of television rights to sports events, the exchange of sports broadcasts in the context of Eurovision and contractual access of third parties to such broadcasts, with a view to obtaining negative clearance or, failing that, an exemption under Article 85(3) of the Treaty.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumosi tämän päätöksen yhdistetyissä asioissa T-528/93, T-542/93, T-543/93 ja T-546/93, Métropole télévision ym. vastaan komissio, 11.7.1996 antamallaan tuomiolla.
In its complaint, the applicant made essentially two claims.
On todettava, että kantaja esitti kantelussaan pääosin kaksi väitettä.
In the first, it complained of the fact that the EBU continued to invoke against it the former admission criteria under its Statutes in breach of the judgment of 11 July 1996 annulling the exemption decision.
Ensimmäisen väitteen mukaan UER sovelsi kantajaan edelleen aiempia liittymisedellytyksiään sen 11.7.1996 annetun tuomion vastaisesti, jolla poikkeuslupapäätös kumottiin.
Taking the view that those admission criteria could no longer be applied, the applicant requested the Commission to take all necessary steps to put an end to the EBU's practices, and in particular to order the latter to give it access to the television rights to sports events acquired by the EBU on behalf of its members within the Eurovision framework, and to give it access to news pictures within the framework of the system for exchanging such pictures called 'News Access/EBU', on the same conditions as those enjoyed by rival undertakings, namely live retransmission.
Koska kantaja katsoi, ettei näitä liittymisedellytyksiä voitu enää soveltaa, se pyysi, että komissio ryhtyisi kaikkiin tarvittaviin toimenpiteisiin UER:n menettelytapojen lopettamiseksi, ja erityisesti että UER velvoitettaisiin myöntämään sille sellaiset urheilutapahtumien televisiointioikeudet, jotka UER oli hankkinut jäsentensä nimissä Eurovisiojärjestelmän yhteydessä, sekä oikeudet uutiskuviin edellä mainittujen uutiskuvien News Access/UER:ksi kutsutun vaihtojärjestelmän yhteydessä samoin ehdoin, joita sovellettiin sen kilpaileviin yrityksiin, toisin sanoen siten, että sille myönnettäisiin oikeus suoraan lähetykseen.
After EBU had agreed to relax the rules for obtaining sub-licences for the broadcasts in question, the Commission adopted Decision 93/403/EEC of 11 June 1993 relating to a proceeding pursuant to Article 85 of the EEC Treaty, whereby it granted an exemption under Article 85(3).
Vuodesta 1987 lukien Métropole télévision (jäljempänä M6) on jättänyt UER:lle jäsenhakemuksen kuuteen kertaan. Jokaisella kerralla sen hakemus hylättiin sillä perusteella, ettei se täyttänyt UER:n säännöissä määrättyjä liittymisedellytyksiä.
That decision was annulled by the judgment of the Court of First Instance in Joined Cases T528/93, T-542/93, T-543/93 and T-546/93 Métropole Télévision and Others ν Commission [1996] ECR 11-649.
Komissio hylkäsi kantajan kantelun 29.6.1999 tekemällään päätöksellä (jäljempänä riidanalainen päätös).
In its second claim, the applicant complained of the 'acquired rights' clause laid down in Article 6 of the EBU Statutes (see paragraph 4 above), allowing that association to impose on the applicant conditions for joining that its members did not fulfil.
Toinen väite koski UER:n sääntöjen 6 artiklan mukaista lauseketta "saavutetuista oikeuksista" (ks. edellä 4 kohta), jonka nojalla liitolla oli mahdollisuus asettaa kantajalle sellaisia liittymisedellytyksiä, joita eräät sen omistakaan jäsenistä eivät täyttäneet.
the applicant to ascertain the grounds on which its complaint was dismissed and that the Commission has not therefore complied with its obligation under Article 253 EC.
millään tavalla perustellut. Tästä seuraa, että kantaja ei voi saada selville riidanalaisen päätöksen perusteluista niitä syitä, joiden vuoksi sen kantelu hylättiin, eikä komissio ole näin ollen noudattanut sille EY 253 artiklan nojalla kuuluvaa velvollisuutta.
certain subsidiaries of television channels which were members of the EBU, such as Eurosport and LCI, which benefited from the EBU's system of joint acquisition without fulfilling the criteria which the EBU imposed on the applicant for joining.
Riidanalaisessa päätöksessä komissio hylkäsi kantelun ensinnäkin siksi, että se katsoi, ettei sillä ollut oikeudellisesti tarvittavia valtuuksia velvoittaa UER antamaan M6:lle suoraan ne urheilutapahtumien televisiointioikeudet, jotka liitto oli hankkinut jäsentensä nimissä, ja toiseksi siksi, että se ei ollut M6:n kanssa samaa mieltä siitä, mikä oli 11.7.1996 annetun tuomion ulottuvuus.
It follows that the contested decision must be annulled for insufficient statement of reasons.
Tästä seuraa, että riidanalainen päätös on kumottava siksi, että se on perusteltu puutteellisesti.
In its second claim, the applicant argues that the Commission did not reply to the part of the complaint concerning the discrimination which it suffered from the EBU vis-à-vis some of its members.
Kolmanneksi on todettava, että komissio teki kantajan toisen väitteen osalta seuraavan huomautuksen:
In the contested decision, the Commission rejected the complaint because, first, it considered that it did not have the necessary legal powers to order the EBU to grant M6 live access to television rights for sporting events acquired by the association on behalf of its members, and, secondly, it did not share the opinion of M6 as to the scope of the judgment of 11 July 1996.
Toisessa väitteessään kantaja katsoo, että komissio ei ole vastannut kantelun siihen osaan, jonka mukaan UER oli syrjinyt sitä tiettyihin jäseniinsä verrattuna.
Thirdly, concerning the applicant's second claim, the Commission made the following observation:
"On huomattava, että CANAL+ ei osallistu enää UER:n urheiluohjelmien televisiointioikeuksien yhteiseen ostoryhmään" (6. kohta).
The Commission refused to examine the part of the complaint concerning the EBU's treatment of CANAL+, giving as its reason the mere fact that the practices allegedly contrary to the Treaty had ceased in that CANAL+ no longer formed part of the Eurovision system, thereby omitting in this case to assess the possible persistence of anticompetitive effects and their impact on the market in question, consequently infringing the obligations upon it when examining a complaint for infringement of Article 81 EC.
Poikkeuslupapäätöksen kokonaisvaltaisen tarkastelun perusteella seuraa, että vuonna 1993 komissio katsoi, toisin kuin se väittää, että UER:ään liittymistä koskevat säännöt rajoittivat kilpailua ja että niille voitiin myöntää poikkeus perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdan soveltamisesta.
It follows from the whole of the above that the contested decision must be annulled on the grounds that, first, the Commission infringed its obligation to state reasons under Article 253 EC, and, second, it infringed the obligations which it has when dealing with complaints of infringements of competition law.
Näin ollen kantajan kantelun hylkääminen sillä perusteella, että "UER:ään liittymistä koskevat vanhat säännöt eivät kuulu [EY 81 artiklan 1 kohdan] soveltamisalaan eli liittymisedellytykset eivät sinällään ole kilpailunrajoituksia", on pidettävä komission kannassa tapahtuneena huomattavana muutoksena, jota komissio ei ole
It follows from a reading of the exemption decision as a whole that, contrary to what it claims, the Commission considered in 1993 that the EBU's membership rules were restrictive of competition and that they could be exempted from the application of Article 85(1) of the Treaty.
Kaikesta edellä mainitusta seuraa, että riidanalainen päätös on kumottava, koska komissio on laiminlyönyt toisaalta sille EY 253 artiklassa asetetun perusteluvelvollisuuden ja toisaalta ne velvoitteet, jotka sille kuuluvat kilpailuoikeuden rikkomisia koskevan kantelun tutkimisen osalta.
It follows that the statement of reasons for the contested decision does not allow
oikeusasteen tuomioistuin on antanut seuraavan
Annuls the Commission's decision of 29 June 1999, rejecting the complaint of Métropole Télévision SA of 5 December 1997;
Komission 29.6.1999 tekemä päätös, jolla hylättiin Métropole télévision SA:n 5.12.1997 tekemä kantelu, kumotaan.
Orders the Commission to pay the costs.'
Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
21 March 2001
21 päivänä maaliskuuta 2001 investointeihin Kumoamiskanne
(State aid — Aid for investment in equipment in the combined transport sector — Article 93 of the EC Treaty (now Article 88 EC) — Action for annulment — Admissibility) (Fourth Chamber, Extended Composition)
Valtiontuki — Tuki yhdistettyihin kuljetuksiin tarvittavaan kalustoon tehtäviin — EY:n perustamissopimuksen 93 artikla (josta on tullut EY 88 artikla) — — Tutkittavaksi ottaminen (laajennettu neljäs jaosto)
By letter of 28 April 1995, the Netherlands authorities notified the Commission of a planned State aid, registered under No 484/95.
Alankomaiden viranomaiset ilmoittivat komissiolle 28.4.1995 päivätyllä kirjeellä valtiontukea koskevan suunnitelman, joka on rekisteröity numerolla 484/95.
By letter of 6 December 1995, the Commission communicated to them its decision not to raise any objections to the grant of the aid.
Komissio antoi niille 6.12.1995 tiedoksi päätöksensä, jonka mukaan se ei vastusta tukea.
That decision had been taken on 20 September 1995, after further information had been obtained from the Netherlands authorities about the proposed aid.
Tämä päätös oli tehty 20.9.1995 sen jälkeen, kun komissio oli saanut Alankomaiden viranomaisilta lisätietoja suunnitellusta tuesta.
reasons for its decisions (hereinafter 'the contested decisions'), stating that '[t]hese aid measures [fell] within the scope of the common intermodal transport policy and in particular [were] consistent with the stated objective of the common transport policy ofdeveloping combined transport, including through the provision of public assistance for investment in specialised equipment'.
Kantajana oleva yritys, Hamburger Hafenund Lagerhaus (jäljempänä HHLA), harjoittaa Hampurin satamassa tavaroiden jälleenlaivausta ja varastointia.
Aid No 484/95 consisted of a direct subsidy of ECU 241 000 to the undertaking NS Cargo.
Tuki nro 484/95 sisälsi 241 000 ecun suuruisen suoran avustuksen NS Cargolle.
The applicant Hamburger Hafen- und Lagerhaus (hereinafter 'HHLA') is an undertaking which provides transhipment and warehousing services in the Port of Hamburg.
Tämän tuen tavoitteena oli kehittää yhdistettyjä rautatie- ja maantiekuljetuksia erityisesti Rotterdamin ja Prahan välillä.
The applicants Unternehmensverband Hafen Hamburg (hereinafter 'UVHH') and Zentralverband der Deutschen Seehafenbetriebe (hereinafter 'ZDS') are associations which represent the interests of the German seaports.
Kantajina olevat yhdistykset, Unternehmensverband Hafen Hamburg (jäljempänä UVHH) ja Zentralverband der Deutschen Seehafenbetriebe (jäljempänä ZDS), ovat Saksan merisatamien etuja edistäviä yhdistyksiä.
By letter of 27 June 1995, the Netherlands authorities notified the Commission of a second planned State aid, consisting of a general aid scheme which was also intended for investments in rolling stock for combined rail/road transport.
Alankomaiden viranomaiset ilmoittivat 27.6.1995 päivätyllä kirjeellä komissiolle toisesta valtiontukea koskevasta suunnitelmasta, joka sisälsi yleisen tukijärjestelmän yhdistettyihin rautatie- ja maantiekuljetuksiin tarvittavaan kalustoon tehtäviin investointeihin.
That planned aid was registered under No 618/95 and, by letter of 25 October 1995 addressed to the Netherlands Government, the Commission communicated its decision not to raise any objections to the grant of that aid.
Tämä tukisuunnitelma rekisteröitiin numerolla 618/95, ja komissio ilmoitti Alankomaiden hallitukselle 25.10.1995 osoitetulla kirjeellään päätöksestään olla vastustamatta tätä tukea.
The undertaking NS Cargo, the recipient of aid No 484/95, is a subsidiary of the Netherlands railway undertaking Nederlandse Spoorwegen (hereinafter 'NS').
NS Cargo, joka on saanut tukea nro 484/95, on alankomaisen rautatieyhtiön Nederlandse Spoorvvegenin tytäryhtiö (jäljempänä NS).
Its purpose is the carriage of goods.
Se harjoittaa tavaroiden kuljetusta.
On 23 October 1995 its lawyer contacted the Commission in order to ascertain whether those plans had been notified. By letter of 28 November 1995, HHLA lodged a complaint against the two planned aids, requesting access to the documents of the procedure relating to those plans and the initiation of the procedure provided for in Article 93(2) of the EC Treaty (now Article 88(2) EC).
Tutkittavaksi ottaminen tukisuunnitelmasta, pyysi saada tutustua kyseisiä suunnitelmia koskevaan menettelyyn liittyviin asiakirjoihin ja vaati komissiota aloittamaan EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdassa (josta on tullut EY 88 artiklan 2 kohta) tarkoitetun menettelyn.
According to the defendant, the applicants are not individually concerned by the decision relating to aid No 618/95.
Vastaajan mukaan tukea nro 618/95 koskeva päätös ei koske kantajia erikseen.
What the aid measure in question actually established was a general aid scheme.
Se väittää tältä osin, että kyseessä olevalla tukitoimella perustettiin todellisuudessa yleinen tukijärjestelmä.
The Commission's decision relating to aid No 618/95 therefore produced legal effects vis-à-vis a category of persons considered in the abstract.
Tukea nro 618/95 koskevan komission päätöksen oikeusvaikutukset kohdistuvat näin ollen abstraktisti määriteltyihin henkilöryhmiin.
That is illustrated inter alia by the fourth paragraph of the letter of 25 October 1995, which describes the recipients of the aid as 'private legal persons established in the Netherlands who operate, on a professional basis and for the purposes of combined transport, rolling stock owned by them'.
Tätä kuvastaa 25.10.1995 päivätyn kirjeen neljäs kappale, jossa tuensaajiksi katsotaan "Alankomaihin sijoittautuneet yksityiset oikeushenkilöt, jotka käyttävät ammattimaisesti yhdistettyihin kuljetuksiin kuljetuskalustoa, jonka ne omistavat".
From 1 December 1995 onwards, HHLA repeatedly approached the Commission with the request that it be sent any decision relating to the planned aid in question and, by letter of 4 February 19%, called upon the Commission to act in accordance with Article 175 of the EC Treaty (now Article 232 EC).
HHLA pyysi 1.12.1995 alkaen useita kertoja komissiolta, että sille toimitettaisiin kaikki kyseisiin tukisuunnitelmiin liittyvät päätökset, ja kehotti 4.2.1996 päivätyllä kirjeellään komissiota tekemään ratkaisun EY:n perustamissopimuksen 175 artiklassa (josta on tullut EY 232 artikla) tarkoitetulla tavalla.