natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Council Regulation (EEC) No 4253/88 as amended by Council Regulation (EEC) No 2082/93 of 20July 1993 laying down provisions for implementing Regulation (EEC) No 2052/88 as regards coordination of the activities of the different Structural Funds between themselves and with the operations of the European Investment Bank and the other existing financial instruments;OJ L 193 ,31.07.1993, p.20 Art.21, par.1 :“payment of financial assistance shall be made […] to the national,regional or local authority or body designated for the purpose in the application submitted by the Member State concerned as general rule within two months from receipt of an acceptable application”.
Neuvoston asetus (ETY) N:o 4253/88 sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella 2082/93,annettu 20 päivänä heinäkuuta 1993, asetuksen (ETY) N:o 2052/88 soveltamisesta rakennerahastojen toiminnan yhteensovittamisen osalta toisaalta keskenään ja toisaalta Euroopan investointipankin toiminnan ja muiden rahoitusvälineiden kanssa;EYVL L 193, 31.7.1993, s.20, art.21, kpl 1:“Rahoitustuki maksetaan […] asianomaisen jäsenvaltion hakemuksessa tätä tarkoitusta vartennimeämälle kansalliselle, alueelliselle tai paikalliselle toimielimelle tai viranomaiselle pääsääntöisesti viimeistään kahden kuukauden kuluessa asetetut edellytykset täyttävän hakemuksen vastaanottamisesta“.
Article 21 par.4 :“payment […] shall be conditional on submission to the Commission by the designated authority or body referred to in paragraph 1 of a request for payment within six months ofthe end of the year concerned or of completion in practice of the operation concerned”.
21 artiklan 4 kohta:“Maksusitoumuksen loppusumma suoritetaan, jos edellä 1 kohdassa tarkoitettunimetty viranomainen tai toimielin esittää komissiolle maksupyynnön kyseessä olevan vuoden päättymistä tai toiminnan tosiasiallista päättymistä seuraavan kuuden kuukauden kuluessa“.
In his observations on the Commission’s opinion, the complainant maintained his original claims, and stressed the failure of the Commission toproperly monitor the correct application of Community law by the nationalauthorities.In his view, the Commission had not properly carried out its roleas Guardian of the Treaty.The complainant considered that, since the Commission had decided to suspend its financial support to the region, itshould have also opened infringement proceedings against the responsible Italian authorities on the basis of article 169(new Art.226) of the EC Treaty.
Komission lausunnosta esittämissään huomautuksissa kantelija pitäytyialkuperäisissä väitteissään ja painotti sitä, että komissio ei ollut valvonutkunnolla, että kansalliset viranomaiset noudattavat yhteisön lainsäädäntöä.Hänen mielestään komissio ei ollut hoitanut asianmukaisesti tehtäväänsäsopimuksen vartijana.Kantelija katsoi, että koska komissio oli päättänytpidättää alueelle annettavan taloudellisen tuen, sen olisi myös pitänytaloittaa rikkomismenettely Italian vastuullisia viranomaisia vastaan EY:nperustamissopimuksen 226 artiklan mukaisesti.
As concerns his request to have access to a copy of Decision No 3233 of12 December 1994, the complainant contested the Commission’s explanation, and confirmed his right to have access to the decision concerned.
Mitä tulee pyyntöön saada kopio päätöksestä nro 3233 (12.joulukuuta1994), kantelija ei tyytynyt komission selvitykseen ja pitäytyi näkemyksessään, jonka mukaan hänellä on oikeus nähdä kyseinen päätös.
Alleged failure of the European Commission to properly monitorthe disbursement of Community funds.
Väite,jonka mukaan komissio laiminlöi yhteisön varojen maksunasianmukaisen valvonnan
The complainant claimed that the Commission had not properly monitored the disbursement of ESF funds in the region of Campania, asshown by the existence of numerous irregularities.The complainantmentioned in particular that the Commission had failed to act in orderto guarantee the timely payment to the final beneficiaries by thenational authorities.
Kantelija väitti, että komissio ei ollut valvonut asianmukaisestiyhteisön varojen maksua Campanian alueella, mitä osoittivat monetsääntöjenvastaisuudet.Kantelija mainitsi erityisesti, että komissio eiollut ryhtynyt toimiin taatakseen sen, että kansalliset viranomaisetsuorittavat maksut ajallaan niiden lopullisille saajille.
The Commission had recognised the existence of a number of problems in the implementation of the ESF programme by the regionalauthorities of Campania.It acknowledged specifically that the regionalauthorities were paying the grant to the final beneficiaries with unduedelay, and their failure to submit a financial report for the operationscarried out in 1993.In order to assess the magnitude of these allegedirregularities, the Commission services carried out on-site inspectionsin March and November 1995, and in May-June 1996.
Komissio oli myöntänyt, että Campanian alueviranomaisten toteuttamissa ESR:n ohjelmassa esiintyi paljon ongelmia.Se myönsi erityisesti, että alueviranomaiset maksoivat avustukset lopullisille saajillekohtuuttoman myöhään eivätkä olleet toimittaneet loppukertomustavuonna 1993 suoritetuista toimenpiteistä.Arvioidakseen sääntöjenvastaisuuksien laajuutta komission yksiköt suorittivat tarkastuksenpaikan päällä maaliskuussa ja marraskuussa 1995 sekä touko-kesä-kuussa 1996.
In the light of the findings of these missions, and taking into consideration that judicial proceedings had been launched against the regionalauthorities, the Commission decided to suspend any further disbursement of funds, on the basis of Art.24 of Regulation4253/88 asamended by Regulation 2082/93.
Havaintojen perusteella ja ottaen huomioon, että alueviranomaisiavastaan oli ryhdytty oikeustoimiin, komissio päätti pidättää kaikki lisämaksut asetuksen 4253/88 24 artiklan perusteella sellaisena kuin seon muutettuna asetuksella 2082/93.
As regards the late payment to beneficiaries, the Commission underlined that this matter falls under the remit of the national authorities.However, by letter of 8 June 1995 its services wrote to the regionalauthorities of Campania requesting further details on the causes fortheir failure to reimburse final beneficiaries.
Maksujen viivästymisen osalta komissio korosti, että asia kuuluu kansallisten viranomaisten toimivaltaan.Komission yksiköt kirjoittivat kuitenkin 8.kesäkuuta 1995 Campanian viranomaisille ja vaativat lisääyksityiskohtia siitä, miksi ne eivät olleet suorittaneet maksuja niidenlopullisille saajille.
One of the basic principles of the Community policy for economic andsocial cohesion is the so-called “partnership”among the differentactors involved in the process.As laid out in the rules governing theactivities of EC Structural Funds, Community operations are to be carried out through close consultations between the Commission, the Member State concerned, and its competent authorities and bodies,at national, regional or local level.This partnership must be conductedin full compliance with the respective institutional, legal and financialpowers of each of the partners55.
Yhteisön taloudelliseen ja sosiaaliseen koheesioon tähtäävän politiikan perusperiaatteisiin kuuluu niin sanottu yhteistyöhön osallistuminen prosessin eri osapuolten välillä.EY:n rakennerahastojen toimintaa koskevissa säännöissä sanotaan, että yhteisön toimintaperustuu kiinteisiin neuvotteluihin komission, asianomaisen jäsenvaltion ja tämän kansallisella tasolla nimeämien toimivaltaisten kansallisten, alueellisten, paikallis- tai muiden viranomaisten ja toimielintenvälillä.Yhteistyöhön osallistuttaessa kunnioitetaan sen kaikkien osa-
See supra, Council Regulation (EEC) No 4253/88 as amended by Council Regulation (EEC) No2082/93, Art.21, par.1.
PÄÄTÖKSET puolien institutionaalista, oikeudellista sekä varainhoitoon liittyvää toimivaltaa.55
However, the responsibility for the payment to the final beneficiariesrests with the Member States which “shall ensure that the beneficiaries receive the advances and payments as soon as possible”57.
ESR:n varojen maksamisen osalta tätä koskevissa säädöksissä tehdään selvä jako eri osapuolten vastuualueiden välillä yhteistyöhönosallistumista noudattaen.Komissio vastaa kansallisille, alueellisilletai paikallisviranomaisille suoritettavista maksuista, jotka on nimettyjäsenvaltion jättämässä hakemuksessa.56Maksujen suorittaminenlopullisille edunsaajille on sen sijaan jäsenvaltioiden vastuulla, ja ne“huolehtivat, että edunsaajat saavat ennakot ja maksut mahdollisimman lyhyen ajan kuluessa“.57
Faced with irregularities in the conditions under which a programmeis being implemented, the Commission has to conduct a suitableinvestigation, and once the responsible authorities have been heard,it may reduce or suspend its assistance in relation to that programmeor operation58.
Havaitessaan sääntöjenvastaisuuksia ohjelman toteuttamisessakomissio tekee tapauksesta aiheellisen tutkimuksen, ja kuultuaanvastuullisia viranomaisia se voi vähentää toimintaan tai toimenpiteeseen annettua tukea tai pidättää sen.58
In the light of these rules, the Ombudsman considered that the Commission did not fail to act towards the final recipients of its financial assistance, since this was a power lying with the Member State.In due respect of the partnership principle, the institution does nothave the authority to take the place or substitute the responsiblenational authorities by channelling its contributions directly to the finalbeneficiaries.
Edellä mainittujen säännösten perusteella oikeusasiamies katsoi,ettei komissio laiminlyönyt toimimista lopullisten edunsaajien hyväksi,koska se kuului jäsenvaltion toimivaltuuksiin.Yhteistyöhön osallistumisen mukaisesti toimielimellä ei ole valtuuksia korvata tai syrjäyttääkansallisia viranomaisia kanavoimalla avustuksensa suoraan lopullisille edunsaajille.
As regards the actions taken by the Commission in response to thealleged irregularities in the handling of ESF funds in the region, theyappeared to be in line with the relevant legal provisions governing theinstitution’s role to monitor and evaluate assistance from the Structural Funds.From the information submitted by the complainant,there was no indication that the Commission had exceeded itspowers, or failed to act in accordance with them.The Ombudsmanconsidered therefore that there was no maladministration as regardsthis aspect of the case.
Mitä tulee toimenpiteisiin, joihin komissio ryhtyi alueen ESR-varojenkäsittelyssä ilmenneiden väitettyjen sääntöjenvastaisuuksien vuoksi,ne näyttivät olevan sopusoinnussa niiden oikeudellisten määräystenkanssa, jotka koskevat komission roolia rakennerahastojen avustusten valvonnassa ja arvioinnissa.Kantelijan toimittamissa tiedoissamikään ei viitannut siihen, että komissio olisi ylittänyt valtuutensa taiei olisi toiminut niiden mukaisesti.Oikeusasiamies katsoi näin ollen,että tapauksen tähän kohtaan ei liittynyt hallinnollista epäkohtaa.
Use of the infringement procedure provided for in Art.226 of the EC Treaty
EY:n perustamissopimuksen 226 artiklan mukaisen rikkomismenettelyn soveltaminen
According to its powers under Art.24 of Regulation No 4253/88, asamended by Regulation No 2082/9359, the Commission had decidedto suspend its ESF assistance to the region of Campania.The complainant considered that the institution should also have started in parallel infringement proceedings against the Italian authorities.
Asetuksen 4253/8859sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella2082/93 mukaisten 24 artiklan valtuuksiensa nojalla komissio oli päättänyt pidättää Campanian alueelle myönnetyt ESR-avustuksensa.Kantelija katsoi, että sen olisi pitänyt samanaikaisesti aloittaa rikkomismenettely Italian viranomaisia vastaan.
As the Community courts had stated in similar cases, the procedurefor the suspension or reduction of Community financial assistance(Art.24 Regulation No 4253/88) is independent and distinct from theprocedure the aim of which is to obtain a declaration that the conductof a Member State is in breach of Community law (Art.226 of the ECTreaty).Those two procedures serve different aims and are subject todifferent rules60.
Neuvoston asetus (ETY) N:o 2081/93, annettu 20 päivänä heinäkuuta 1993, rakennerahastojenpäämääristä ja tehokkuudesta ja niiden toiminnan yhteensovittamisesta keskenään ja Euroopaninvestointipankin toiminnan sekä muiden rahoitusvälineiden kanssa annetun asetuksen (ETY) N:o2052/88 muuttamisesta, EYVL L 193, 31.7.1993, s.5;4 artikla.
See supra, Council Regulation (EEC) No 4253/88 as amended by Council Regulation (EEC) No2082/93, Art.21, par.5.
Ks.edellinen, neuvoston asetus (ETY) N:o 4253/88 sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 2082/93, art.21, kohta 5.
Council Regulation (EEC) No 4253/88 of 19 December 1988, laying down provisions for implementing Regulation (EEC) No 2052/88 as regards coordination of the activities of the different Structural Funds between themselves and with the operations of the European Investment Bankand the other existing financial instruments;OJ L 374 , 31.12.1988, p.1.
Neuvoston asetus (ETY) N:o 4253/88 sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella 2082/93,annettu 19 päivänä joulukuuta 1988, rakennerahastojen päämääristä ja tehokkuudesta ja niiden toiminnan yhteensovittamisesta keskenään sekä Euroopan investointipankin toiminnan ja muidenrahoitusvälineiden kanssa annetun asetuksen (ETY) N:o 2052/88 soveltamisesta;EYVL L 374,31.12.1988, s.1.
The Ombudsman therefore concluded that this aspect of the case didnot constitute an instance of maladministration.
Oikeusasiamies tuli näin ollen siihen tulokseen, että tapauksen tähänkohtaan ei liittynyt hallinnollista epäkohtaa.
Information forwarded to the complainant concerning his formalletters of complaint
Virallisia valituksia koskevien tietojen välittäminen kantelijalle
On 3 September 1996 and 12 February 1997, the complainantaddressed two formal letters of complaint to the European Commission. Both letters had followed the standard model publishedin the Community Official Journal in 1989 (“Complaint to the Commission of the European Communities for Failure to comply with Community law“)61.The complainant claimed that the responsible Commission services had not properly informed him on the follow-upgiven to his complaints.
Kantelija lähetti kaksi virallista valitusta Euroopan komissiolle 3.syys-kuuta 1996 ja 12.helmikuuta 1997.Molemmat kirjeet noudattivatvakiokaavaa, joka on julkaistu Virallisessa lehdessä vuonna 1989(“Valitus Euroopan yhteisöjen komissiolle yhteisön oikeuden rikkomi-sesta)61.Kantelijan mukaan komission toimivaltaiset yksiköt eivätolleet tiedottaneet hänelle asianmukaisesti kanteluiden käsittelynedistymisestä.
The Commission did not make any specific reference in its opinion tothis aspect of the case, but merely indicated that there had been anextensive exchange of correspondence with the complainant.
Komissio ei lausunnossaan erityisesti viitannut tapauksen tähän kohtaan vaan mainitsi pelkästään, että kantelijan kanssa oli käyty runsasta kirjeenvaihtoa.
In the standard complaint form published in the Official Journal the Commission expressly indicates that “any individual may lodge a complaint with the Commission concerning a practice or a measure which,in his opinion, infringes a Community provision”.
Virallisessa lehdessä julkaistussa vakiolomakkeessa komissio toteaanimenomaan, “että kuka tahansa saa esittää komissiolle valituksenkäytänteestä tai toimenpiteestä, joka on hänen mielestään jonkinyhteisön säädöksen vastainen.”
It further refers to a number of administrative safeguards which theinstitution undertook to respect for the complainant’s benefit.Thesesafeguards include :
Lisäksi siinä viitataan useisiin sitoumuksiin, joita toimielin on luvannutnoudattaa valituksen esittäjän hyväksi.Sitoumuksiin kuuluvat muunmuassa seuraavat:
“- an acknowledgement of receipt will be sent to the complainant as soon as the complaint is registered.
“-Valituksen esittäjälle lähetetään vahvistus valituksen vastaanottamisesta heti, kun se on rekisteröity.
- the complainant will be informed of the action taken inresponse to his complaint, including representations madeto the national authorities, Community bodies or undertakings concerned.
-Valituksen esittäjälle ilmoitetaan kaikista valituksenaiheuttamista toimenpiteistä, mukaan luettuna asianomaisille kansallisille viranomaisille, yhteisön laitoksille taiyrityksille tehtävät ehdotukset.
- the complainant will be informed of any infringement proceedings that the Commission intends to institute against a Member State as a result of the complaint […]”.
-Valituksen esittäjälle ilmoitetaan kaikista rikkomismenettelyistä, jotka komissio aikoo aloittaa jäsenvaltiotavastaan valituksen johdosta.”
On the basis of the information provided by the complainant, whichthe Commission had not rebutted, none of the previous administrativesafeguards included in the standard complaint form published by the Commission were respected in the handling of the two formal lettersof complaint sent by the complainant.The Ombudsman concluded,therefore, that such failure of the Commission constituted an instanceof maladministration.
Niiden tietojen perusteella, jotka kantelija antoi ja joita komissio eikumonnut, komissio ei noudattanut mitään julkaisemaansa vakiolomakkeeseen kuuluvista hallinnollisista sitoumuksista käsitellessään
The complainant claimed in his complaint that the Commission shouldnot have rejected his request of 13 November 1996 to be givenaccess to a copy of the Commission Decision regarding the financial
Yhteisöjen tuomioistuin (neljäs osasto), 11.7.1996, asia 325/94 P, An Taisce- The National Trust for Ireland ja WWF v.komissio kok.1996, s.I-3727, kohta 25.
DECISIONS contribution to the region of Campania through the ESF (Decision No.3233 of 12 December 1994).Such a refusal, in the complainant’sview, was unjustified.Furthermore, by not having access to a document which could have been relevant for the legal proceedings currently underway before the national courts, the complainant could notproperly defend his rights.
PÄÄTÖKSET kantelijan kahta virallista valituskirjelmää.Oikeusasiamies katsoi näinollen, että tämä komission laiminlyönti oli hallinnollinen epäkohta.
The Commission argued in its opinion that this type of Decisions wereaddressed to the Member States, and therefore they were not aimedat being published.Moreover, access to these documents had nolegal basis.
Komissio katsoi, että tämäntyyppiset päätökset on osoitettu jäsenvaltioille eikä niitä sen vuoksi ole tarkoitettu julkistettaviksi.Lisäksi asiakirjojen antamiselle ei ollut laillista perustetta.
In this context, the Ombudsman should recall that on 8 February 1994the Commission adopted a Decision on public access to Commissiondocuments62.The aim of this Decision is to give effect to the principleof the largest possible access for citizens to information, with a viewto strengthening the democratic nature of the institutions and the trustof the public in the administration.As the Community courts haveheld, Decision 94/90 is a measure conferring on citizens legal rights of access to documents held by the Commission63, and is intended toapply generally to requests for access to documents64.
Tässä yhteydessä oikeusasiamies katsoo aiheelliseksi muistuttaa,että komissio hyväksyi 8.helmikuuta 1994 päätöksen yleisön oikeudesta saada tietoja komission asiakirjoista62.Päätöksen tavoitteenaon toteuttaa käytännössä periaatetta, jonka mukaan kansalaisilla onmahdollisimman laaja oikeus saada tietoa.Pyrkimyksenä on vahvistaa toimielinten demokraattista luonnetta ja kansalaisten luottamusta hallintoon.Yhteisöjen tuomioistuimet ovat katsoneet, ettäpäätös 94/90 on säädös, jolla kansalaisille annetaan laillinen oikeuskomission asiakirjoihin63, ja sitä on tarkoitus soveltaa yleisesti asiakirjoja koskeviin tiedonsaantipyyntöihin.64
Access to a Commission document can only be refused by the institution on the basis of the exceptions listed in the Code of Conductannexed to the Decision.These exceptions refer to the protection ofpublic interest, such as public security, international relations, monetary stability, court proceedings, inspections and investigations, theindividual and privacy, commercial and industrial secrecy, the Community’s financial interests, and confidentiality.
Komissio voi kieltää tiedonsaannin asiakirjastaan vain päätöksen liitteenä olevissa toimintasäännöissä lueteltujen poikkeusten nojalla.Poikkeuksissa viitataan yleisen edun suojeluun (yleinen turvallisuus,kansainväliset suhteet, rahallinen vakaus, oikeusmenettelyt, tarkastus ja tutkimustoimet), yksilön ja yksityiselämän suojeluun, kaupallisen ja teollisen salaisuuden suojeluun, yhteisön taloudellistenetujen suojeluun ja luottamuksellisuuden suojeluun.
None of these exceptions directly concerns the identity of the possibleaddressee of a document, or its potential publication. The Commission had therefore not relied on any of the specific exemptions provided for in Decision 94/90 to justify its refusal to provide thedocument requested by the complainant.In the absence of any suchjustification, the Ombudsman concluded that the Commission did notproperly consider the request in the light of Commission Decision94/90.Such failure constituted an instance of maladministration, andthe Ombudsman would address a critical remark to the Commissionas regards this aspect of the case.
Mikään poikkeuksista ei koske suoraan asiakirjan mahdollista vastaanottajaa eikä sen mahdollista julkaisua.Komissio ei siis vedonnutmihinkään päätöksen 94/90 sisältämistä erityisistä poikkeuksistaperustellakseen, miksi se kieltäytyi antamasta kantelijan pyytämääasiakirjaa.Koska sellaista perustetta ei ollut, oikeusasiamies katsoi,että komissio ei tarkastellut pyyntöä asianmukaisesti päätöksen 94/90valossa.Tämä merkitsi hallinnollista epäkohtaa, ja oikeusasiamiesesitti komissiolle kriittisen huomautuksen tapauksen tästä kohdasta.
The Ombudsman’s inquiries into this case revealed a case of maladministration on the part of the European Commission.It appeared necessarytherefore to make the following critical remarks:
Kantelun johdosta suoritetun oikeusasiamiehen tutkimuksen perusteellailmeni hallinnollinen epäkohta Euroopan komission toiminnassa.Senvuoksi oli tarpeen esittää seuraavat kriittiset huomautukset:
157 plaint with the Commission concerning a practice or a measure which,in his opinion, infringes a Community provision”.It further refers to anumber of administrative safeguards which the institution undertookto respect for the complainant’s benefit.These safeguards include:
Virallisessa lehdessä julkaistussa vakiolomakkeessa komissio toteaanimenomaan, että kuka tahansa saa esittää komissiolle valituksenkäytänteestä tai toimenpiteestä, joka on hänen mielestään jonkinyhteisön säädöksen vastainen.Siinä viitataan lisäksi useisiin hallinnollisiin sitoumuksiin, joita komissio lupasi noudattaa valituksen esittäjän hyväksi.Sitoumuksiin kuuluivat seuraavat:
“an acknowledgement of receipt will be sent to thecomplainant as soon as the complaint is registered.
“-Valituksen esittäjälle lähetetään vahvistus valituksen vastaanottamisesta heti, kun se on rekisteröity.
-the complainant will be informed of the actiontaken in response to his complaint, including representations made to the national authorities, Community bodies orundertakings concerned.
-Valituksen esittäjälle ilmoitetaan kaikista valituksenaiheuttamista toimenpiteistä, mukaan luettuna asianomaisille kansallisille viranomaisille, yhteisön laitoksille taiyrityksille tehtävät ehdotukset.
-the complainant will be informed of any infringement proceedings that the Commission intends to instituteagainst a Member State as a result of the complaint […]”.
-Valituksen esittäjälle ilmoitetaan kaikista rikkomismenettelyistä, joita komissio aikoo aloittaa jäsenvaltiotavastaan valituksen johdosta.”
On the basis of the information provided by the complainant, whichthe Commission had not rebutted, none of the previous administrativesafeguards included in the standard complaint form published by the Commission were respected by the Commission in its handling of thetwo formal letters of complaint sent by the complainant.
Niiden tietojen perusteella, jotka kantelija antoi ja joita komissio eikumonnut, komissio ei noudattanut mitään julkaisemaansa vakiolomakkeeseen kuuluvista hallinnollisista takuista käsitellessään kantelijan kahta virallista valituskirjelmää.