natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The condition relating to urgency is not satisfied in the case of the Set Β documents. Since it is satisfied in the case of the Set A documents, it is necessary to proceed, for those documents alone, to balance the interests involved.
Procter & Gamble v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-l28/00, Procter & Gamble vastaan SMHV, 19.9.2001 antamasta tuomiosta, jossa hylättiin kumoamiskanne, joka koski päätöstä evätä rekisteröinti eräiltä neliön tai suorakulmion muotoisen palan muodossa olevilta kolmiulotteisilta merkeiltä pesuaineille Julkisasiamies D. Ruiz-Jarabo Colomer on esittänyt ratkaisuehdotuksensa kuudennen jaoston istunnossa 6 päivänä marraskuuta 2003.
The balance of interests
Ks. yhdistetyt asiat C-456/01 Ρ ja 457/01 P.
The Council of the Bars and Law Societies of the European Union, the Algemene Raad van de Nederlandse Orde van Advocaten and the European Company Lawyers Association are granted leave to intervene in Cases T-125/03 R and T-253/03 R.
Tämänjulkaisun on toimittanut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tiedotusosasto (L-2925 Luxembourg) välittääkseen lukijoille nopeasti tietoa tuomioistuimen toiminnasta.
In Case T-253/03 R, the operation of Article 2 of the Commission's decision of 8 May 2003 concerning a claim of legal privilege (Case COMP/E-1/38.589) is suspended pending the judgment of the Court in the main proceedings.
Kuitenkin ainoastaan "Yhteisöjen tuomioistuimen ja yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa" julkaistujen tuomioiden ja ratkaisuehdotusten tekstit ovat todistusvoimaisia.
The sealed envelope containing the Set A documents will be kept by the Registry of the Court of First Instance pending the decision of the Court in the main action.
Tekstien jälkipainos on sallittua, mutta lähde on mainittava.
The remainder of the application for interim measures in Case T-253/03 R is dismissed.
Alkukieli: ranska Toimitustyö päättynyt: 19.1.2004 Luettelonumero: QD-AC-03-029-FI-C
Week of 10 to 14 November 2003 n° 30/03
Nro 30/03
Case C-42/02 Diana Elisabeth Lindman Freedom to provide services
Asia C-42/02 Diana Elisabeth Lindman Palvelujen tarjoamisen vapaus
Case T-248/02 Carla Faita ν Economic and Social Committee of the European Communities Staff Regulations of Officials
Asia T-248/02 Carla Faita v. Euroopan yhteisöjen talous- ja sosiaalikomitea Henkilöstösäännöt
Case C-488/01 Ρ
Yhteisöjen tuomioistuin
Jean-Claude Martinez Law governing the institutions
Asia C-488/01 Ρ Jean-Claude Martinez Toimielimiä koskeva oikeus
Case C-393/03 R Republic of Austria ν Commission of the European Communities New accessions
Asia C-393/03 R Itävallan tasavalta v. Euroopan yhteisöjen komissio Uusien jäsenvaltioiden liittyminen
Preliminary ruling (Free movement of workers — Officials and servants of the European Communities — Maintenance of domicile for tax purposes in the Member State of origin — Income tax — Deduction of expenditure in respect of a household assistant) (Fifth Chamber)
Ennakkoratkaisu Työntekijöiden vapaa liikkuvuus — Euroopan yhteisöjen virkamiehet ja muu henkilöstö — Verotuksellisen kotipaikan säilyttäminen lähtöjäsenvaltiossa — Tulovero — Kotiapulaisesta aiheutuvien menojen vähentäminen (viides jaosto)
By order of 21 February 2001 the Bundesfinanzhof (Federal Finance Court) has referred four questions on the interpretation of Article 48 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 39 EC) and of the first paragraph of Article 14 of the Protocol on the Privileges and Immunities of the European Communities (hereinafter 'the Protocol').
Bundesfinanzhof on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle 21.2.2001 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 21.5.2001, neljä ennakkoratkaisukysymystä EY:n perustamissopimuksen 48 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 39 artikla) sekä Euroopan yhteisöjen erioikeuksista ja vapauksista tehdyn pöytäkirjan (jäljempänä pöytäkirja) 14 artiklan ensimmäisen kohdan tulkinnasta.
During 1991 and 1992, Mr and Mrs Schilling worked as officials of the European Communities in Luxembourg, the Member State in which they were resident and had their centre of interests, and in which their three children, who were born in 1982, 1983 and 1986, also lived.
Schillingit työskentelivät vuosina 1991 ja 1992 Euroopan yhteisöjen virkamiehinä Luxemburgissa, ja kyseisessä jäsenvaltiossa oli heidän asuinpaikkansa ja elinetujen keskus, minkä lisäksi siellä asuivat heidän kolme lastaan, jotka olivat syntyneet vuosina 1982,1983 ja 1986.
In Germany, the Member State of origin of Mr and Mrs Schilling, Mr Schilling derived income from letting property and, in the 1992 tax year, to a lesser extent from self-employed work.
Schilling sai Saksasta, joka on Schillingien lähtövaltiona oleva jäsenvaltio, vuokratuloja sekä verokaudella 1992 vähäisessä määrin tuloja itsenäisestä työskentelystä.
The dispute in the main proceedings centres on the deduction in Germany of expenditure incurred in respect of a household assistant employed in Luxembourg, for whom Mr and Mrs Schilling had paid compulsory contributions to the Luxembourg statutory pension insurance scheme.
Pääasia koskee Luxemburgissa työskennelleen kotiapulaisen palkkaamisesta aiheutuneiden menojen vähentämistä Saksassa, kun Schillingit olivat maksaneet kyseisen kotiapulaisen osalta pakollisia maksuja Luxemburgin lakisääteiseen eläkevakuutusjärjestelmään.
The Finanzamt Nürnberg-Süd refused to allow that deduction on the ground that no contribution had been paid to the German statutory pension insurance scheme in accordance with Paragraph 10(1)(8) of the Einkommensteuergesetz (Law on Income Tax) of 7 September 1990 and amendment of 7 March 1991 (hereinafter 'the EStG*).
Finanzamt Nürnberg-Süd ei myöntänyt tätä vähennystä, koska mitään maksuja ei ollut maksettu Saksan lakisääteiseen eläkevakuutusjärjestelmään Einkommensteuergestzin (tuloverolaki; jäljempänä EStG) 10 §:n 1 momentin 8 kohdan mukaisesti.
The administrative complaint and subsequent legal action brought by Mr and Mrs Schilling were dismissed.
Schillingien tekemä oikaisupyyntö ja valitus hylättiin.
In their appeal on an issue of law ('Revision') to the Bundesfinanzhof, they argued that Article 14 of the Protocol is intended to maintain the fiscal relationship between an official of the European Communities and his Member State of origin as if he had never left that State.
Bundesfinanzhofille tekemässään valituksessa (Revision) Schillingit ovat vedonneet siihen, että pöytäkirjan 14 artiklan tavoitteena on pysyttää Euroopan yhteisöjen virkamiehen ja hänen lähtövaltionaan olevan jäsenvaltion verotuksellinen suhde sellaisena kuin jos kyseinen virkamies ei olisi koskaan lähtenyt kyseisestä valtiosta.
In the case in the main proceedings, that provision makes it possible to proceed as if the compulsory contributions paid to the Luxembourg pension insurance fund had been paid in Germany.
Tällä säännöksellä annetaan käsiteltävänä olevassa asiassa mahdollisuus toimia siten kuin jos eläkevakuutusjärjestelmään Luxemburgissa maksetut pakolliset maksut olisi maksettu Saksassa.
Furthermore, they submit, the legal interpretation of the Finanzamt Nürnberg-Süd is at variance with the Community principle of equal treatment.
Finanzamt Nürnberg-Südin esittämä oikeudellinen tulkinta on lisäksi Schillingien mukaan ristiriidassa yhteisön oikeuteen kuuluvan yhdenvertaisen kohtelun periaatteen kanssa.
The Bundesfinanzhof decided in those circumstances to stay the proceedings and to refer the four questions to the Court for a preliminary ruling.
Bundesfinanzhof on näin ollen päättänyt lykätä asian ratkaisemista ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle neljä ennakkoratkaisukysymystä.
By the four questions which it has submitted, which it is appropriate to examine together, the Bundesfinanzhof is in substance asking whether Community law, in particular Article 48 of the Treaty and Article 14 of the Protocol, precludes a situation in which Community officials of German origin who are resident in Luxembourg and have incurred expenditure in respect of a household assistant in the latter Member State are unable to deduct that expenditure from their taxable income in Germany by reason of the fact that the contributions paid in respect of the household assistant were paid to the Luxembourg statutory pension insurance scheme and not to the German scheme.
Kansallinen tuomioistuin haluaa neljällä ennakkoratkaisukysymyksellään, joita on syytä käsitellä yhdessä, ennen kaikkea tietää, onko yhteisön oikeuden ja erityisesti perustamissopimuksen 48 artiklan ja pöytäkirjan 14 artiklan vastaista, että Saksasta lähtöisin olevat Euroopan yhteisöjen virkamiehet, jotka asuvat Luxemburgissa ja joilla on kotiapulaisesta aiheutuvia menoja viimeksi mainitussa jäsenvaltiossa, eivät voi vähentää näitä menoja verotettavista tuloistaan Saksassa, koska kotiapulaista koskevia maksuja ei ole maksettu Saksan lakisääteiseen eläkevakuutusjärjestelmään vaan Luxemburgin järjestelmään.
It must be pointed out that officials and other servants of the European Communities are subject to special rules in matters of taxation that distinguish them from other workers.
On huomattava, että Euroopan yhteisöjen virkamiehiin ja muuhun henkilöstöön sovelletaan verotuksen osalta erityissäännöksiä, jotka erottavat heidät muista työntekijöistä.
It appears to follow from the order for reference that the tax deduction in issue in the main proceedings is not connected to the professional income of taxpayers and that there is therefore no connection with the salaries of officials and other servants of the European Communities covered by Article 13 of the Protocol.
On syytä todeta, että ennakkoratkaisupyynnöstä ilmenee, että verovähennys, josta pääasiassa on kyse, ei liity verovelvollisten ansiotuloon ja että minkäänlaista yhteyttä pöytäkirjan 13 artiklassa tarkoitettuun Euroopan yhteisöjen virkamiehille ja muulle henkilöstölle maksettuun palkkaan ei näin ollen ole.
It follows that an official of the European Communities who is of German origin and who, while working in another Member State, maintains his habitual residence in his State of origin and employs a household assistant in that State, for whom he pays contributions to that State's statutory pension insurance scheme, is in a position to benefit from the tax deduction in issue in the main proceedings.
Tästä johtuu, että Saksasta lähtöisin olevalla Euroopan yhteisöjen virkamiehellä, joka toisessa jäsenvaltiossa työskennellessään säilyttää tavanomaisen asuinpaikkansa lähtövaltiossaan ja joka palkkaa kotiapulaisen kyseisessä valtiossa ja suorittaa maksuja kansalliseen lakisääteiseen eläkevakuutusjärjestelmään, voi saada hyväkseen vähennyksen, josta pääasiassa on kyse.
In contrast, persons in the situation of Mr and Mrs Schilling, who have left their State of origin to work as officials of the European Communities in another Member State, are not normally in a position to benefit from that tax advantage.
Sitä vastoin Schillingien asemassa olevat henkilöt, jotka ovat lähteneet lähtövaltiostaan työskennelläkseen Euroopan yhteisöjen virkamiehinä toisessa jäsenvaltiossa, eivät normaalisti pysty saamaan hyväkseen tätä veroetua.
Persons in the situation of Mr and Mrs Schilling are therefore treated less favourably than are persons who are in an identical situation but for the fact that they have retained their habitual residence in their State of origin.
Schillingien asemassa olevia henkilöitä kohdellaan näin ollen epäsuotuisasti verrattuna sellaisiin henkilöihin, jotka ovat samassa asemassa lukuun ottamatta sitä seikkaa, että viimeksi mainitut henkilöt ovat säilyttäneet tavanomaisen asuinpaikkansa lähtövaltiossaan.
The possibility of justification for this barrier to the free movement of workers has not been mentioned by the Bundesfinanzhof or by the interested parties which have submitted observations to the Court.
Bundesfinanzhof tai yhteisöjen tuomioistuimelle huomautuksensa toimittaneet asianosaiset eivät ole maininneet sitä mahdollisuutta, että tätä työntekijöiden vapaata liikkuvuutta koskevaa rajoitusta voitaisiin pitää perusteltuna.
It should first be noted in this regard that the national legislation in issue in the main proceedings is designed, according to the Bundesfinanzhof, to help large families, to create additional employment, and to combat undeclared employment.
Tältä osin on ensiksikin todettava, että pääasiassa kyseessä olevalla kansallisella lainsäädännöllä pyritään Bundesfinanzhofin mukaan auttamaan monilapsisia perheitä, luomaan lisää työpaikkoja sekä taistelemaan pimeää työvoimaa vastaan.
It does not appear that those objectives would be jeopardised if the tax advantage in question was also granted to those persons who pay social contributions in another Member State.
Ei vaikuta siltä, että nämä tavoitteet vaarantuisivat, vaikka kyseinen veroetu myönnettäisiin myös henkilöille, jotka maksavat sosiaaliturvamaksuja toiseen jäsenvaltioon.
Second, it should be noted that the Court has held that the need to safeguard the cohesion of a tax system may justify rules that are liable to restrict fundamental freedoms if there is a direct link, in the case of one and the same taxpayer, between the grant of a tax advantage and the offsetting of that advantage by a fiscal levy, both of which relate to the same tax.
Toiseksi on todettava, että yhteisöjen tuomioistuin on katsonut, että lainsäädäntö, joka on omiaan rajoittamaan perusvapauksia, voi olla perusteltu verotusjärjestelmän johdonmukaisuuden takaamista koskevan tarpeen takia, jos yhden ja saman verovelvollisen kohdalla veroedun saamisen ja tätä etua kompensoivan, saman verojärjestelmän rajoissa kannetun veron välillä on suora yhteys.
No link of such a kind appears to exist, in the case in the main proceedings, between the tax advantage, that is to say, the right in question to a deduction, and a specific taxable income.
Tämänkaltaista yhteyttä ei pääasiassa kuitenkaan tunnu olevan veroedun eli kyseessä oleVan vähennysoikeuden ja toisaalta tietyn verotettavan tulon välillä.
1 Article 48 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 39 EC), in conjunction with Article 14 of the Protocol on the Privileges and Immunities of the European Communities, precludes a situation in which officials of the European Communities who are of German origin and are resident in Luxembourg, where they work as officials, and who have incurred expenditure in respect of a household assistant in the latter Member State cannot deduct that expenditure from their taxable income in Germany by reason of the fact that the contributions paid for the household assistant were made to the Luxembourg statutory pension insurance scheme and not to the German scheme.'
EY:n perustamissopimuksen 48 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 39 artikla) sekä Euroopan yhteisöjen erioikeuksista ja vapauksista tehdynpöytäkujan 14 artiklan vastaista on se, että Saksasta lähtöisin olevat Euroopan yhteisöjen virkamiehet, jotka asuvat Luxemburgissa ja työskentelevät siellä virkamiehinä ja joilla on kotiapulaisesta aiheutuvia menoja viimeksi mainitussa jäsenvaltiossa, eivät voi vähentää näitä menoja verotettavista tuloistaan Saksassa, koska kotiapulaista koskevia maksuja ei ole maksettu Saksan lakisääteiseen eläkevakuutusjärjestelmään vaan Luxemburgin eläkevakuutusjärjestelmään.
Advocate General A Tizzano delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 6 March 2003.
Julkisasiamies A. Tizzano on esittänyt ratkaisuehdotuksensa viidennen jaoston istunnossa 6 päivänä maaliskuuta 2003.
Preliminary ruling (Agriculture — Health rules for the production and placing on the market of heat-treated milk — Free movement of goods — National law imposing a use-by date for high-temperature pasteurised milk) (Fifth Chamber)
Einkommensteuergesetzin (jäljempänä EStG) 10 §:n ensimmäisen momentin 8 alakohdan, jossa säädetään, että verovelvolliset, jotka eivät asu Saksassa eivätkä saa olennaista osaa verotettavista varoistaan tästä valtiosta, eivät saa vähentää kotiapulaisen palkkaamisesta aiheutuneita kuluja tuloverotuksessa, jos lakisääteiset sosiaaliturvamaksut on maksettu ulkomailla, soveltaminen ei ole ristiriidassa EY 39 artiklan kanssa.
By order of 24 May 2001 the Tribunale civile di Bologna (Civil District Court, Bologna) referred to the Court for a preliminary ruling a question on the interpretation of Council Directive 92/46/EEC of 16 June 1992, of Council Directive 79/112/EEC of 18 December 1978, and of Council Directive 89/396/EEC of 14 June 1989.
EStG:n 10 §:n ensimmäisen momentin 8 alakohdan kaltaisen kansallisen säännöksen soveltaminen sellaisiin verovelvollisiin, jotka eivät asu Saksassa eivätkä saa sieltä olennaista osaa verotettavista varoistaan, ei ole ristiriidassa Euroopan yhteisöjen erioikeuksista ja vapauksista tehdyn pöytäkirjan 14 artiklan kanssa siinäkään tapauksessa, että kyseessä olevien verovelvollisten verotuksellinen kotipaikka on edelleen Saksassa sen vuoksi, että heidän asemansa Euroopan yhteisöjen virkamiehinä edellyttää sitä.
In 1999 Granarolo marketed in Italy high-temperature pasteurised milk produced in Germany.
Asiassa C-112/91, Werner, 26.1.1993 annetussa tuomiossa vahvistetut periaatteet eivät ole merkityksellisiä kansallisessa tuomioistuimessa esillä olevan asian kannalta.
The Comune di Bologna imposed an administrative fine of ITL 2 167 000 on Granarolo for marking on the packaging of that milk a use-by date of more than the four days after the date of treatment required by Article 5 of Law 169/89.
Comune di Bologna määräsi Granarololle hallinnollisen seuraamuksen, jonka määrä oli 2 167 000 Italian liiraa, koska tämä oli ilmoittanut kyseisen maidon pakkauksissa pitemmän käyttöajan kuin lain nro 169/89 5 §:ssä säädetyt neljä päivää maidon pakkauspäivästä laskettuna.
Granarolo appealed against that fine before the Tribunale civile di Bologna.
Granarolo nosti kanteen kyseisestä seuraamuksesta Tribunale civile di Bolognassa.
In that appeal it submitted that Article 5 of Law 169/89 was contrary to Community law and, in particular, to Directives 92/46, 89/395 and 89/396.
Kanteessaan se väitti, että lain nro 169/89 5 § on yhteisön oikeuden ja erityisesti direktiivien 92/46/ETY, 89/395/ETY ja 89/396/ETY vastainen.
Granarolo submitted that high-temperature pasteurised milk was produced by a special method of pasteurisation called the Falling Stream Heater system (a steam infusion procedure) which was more powerful than traditional pasteurisation and results in milk with a longer shelf-life but with organoleptic and nutritional qualities comparable to those of fresh pasteurised milk.
Granarolo väitti, että korkeassa lämpötilassa pastöroitu maito saadaan erityisen "Falling Stream Heater" -nimisen pastörointimenetelmän (höyryhaudutusmenetelmä) ansiosta, joka on perinteistä pastörointia tehokkaampi ja jonka avulla saadaan maidolle pitempi säilyvyys mutta säilytetään kuitenkin samat aistinvaraiset ja ravintoarvoon liittyvät ominaisuudet, jotka tuoreella pastöroidulla maidolla on.
Granarolo stated that the concept of high-temperature pasteurised milk was introduced in Italy by Decree 54/97 which implemented Directive 92/46.
Granarolo ilmoitti, että korkeassa lämpötilassa pastöroidun maidon käsite otettiin Italiassa käyttöön asetuksella nro 54/97, jolla pantiin direktiivi 92/46/ΕΤΎ täytäntöön.
It argued that the application to this type of milk of the short date provided for by the third paragraph of Article 5 of Law 169/89 undermined the effect of Decree 54/97 and, as a result, of Directive 92/46.
Se korosti, että lain nro 169/89 5 §:n 3 momentissa säädetyn lyhyen määräajan soveltaminen tällaiseen maitolaatuun vaaransi asetuksen nro 54/97 ja niin muodoin direktiivin 92/46/ETY säännösten tehokkaan vaikutuksen.
It submitted that the use-by date should be fixed by the producer according to the actual length of time the product keeps on the basis of Article 10 of legislative decree 109/92.
Sen mukaan tuottajan on vahvistettava asetuksen nro 109/92 10 §:n perusteella viimeinen käyttöpäivä tuotteen todellisen säilyvyysajan mukaan.
That decree implemented Directives 89/395 and 89/396 in Italian law.
Kyseisellä asetuksella on saatettu direktiivit 89/395/ETY ja 89/396/ETY osaksi Italian lainsäädäntöä.
Taking the view that the fine imposed on Granarolo by the Municipality of Bologna would have to be cancelled if Directives 92/46, 89/395 and 89/396 were interpreted as Granarolo argued, the Tribunale civile di Bologna decided to stay proceedings and refer a question to the Court of Justice for a preliminary ruling.
Koska Tribunale civile di Bologna katsoi, että Comune di Bolognan Granarololle määräämä seuraamus olisi kumottava, jos direktiivejä 92/46/ETY, 89/395/ETY ja 89/396/ETY on tulkittava Granarolon esittämällä tavalla, se päätti lykätä asian käsittelyä ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle ennakkoratkaisukysymyksen.
By its question the referring court seeks essentially to know whether Community law and, in particular, the provisions of Directives 92/46, 79/112 and 89/396 preclude a national provision such as Article 5 of Law 169/89 which lays down a use-by date of four days after preparation for milk pasteurised at high temperature.
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin haluaa kysymyksellään saada selville, onko lain nro 169/89 5 §:n kaltainen sellainen kansallinen säännös, jossa säädetään, että korkeassa lämpötilassa pastöroidun maidon osalta viimeinen käyttöpäivä on neljäs päivä kyseisen tuotteen pakkauspäivästä, ristiriidassa yhteisön oikeuden ja erityisesti direktiivien 92/46/ETY, 79/112/ETY ja 89/396/ETY säännösten kanssa.
In the absence of provisions adopted at Community level, the determination of the use-by date for milk products is generally the responsibility of each Member State acting in accordance with the rules set out in Articles 9 and 9a of Directive 79/112.
Koska yhteisön tasolla annettuja säännöksiä ei ole, maitotuotteiden viimeisen käyttöpäivän määrittäminen kuuluu lähtökohtaisesti direktiivin 79/112/ETY 9 ja 9 a artiklassasäädettyjen säännösten mukaisesti toimien kunkin jäsenvaltion toimivaltaan.
Although the Member States are generally responsible for fixing the use-by date of products covered by Directive 92/46, they must refrain from taking any measures liable seriously to compromise achievement of the result prescribed by the directive.
Vaikka jäsenvaltiot ovatkin periaatteessa toimivaltaisia määrittämään direktiivissä 92/46/ETY tarkoitettujen tuotteiden viimeisen käyttöpäivän, niiden on pidätyttävä antamasta säännöksiä, jotka ovat omiaan vakavasti vaarantamaan direktiivissä säädetyn tavoitteen toteuttamisen.
As is clear from the preamble to and the general structure of the provisions of Directive 92/46, it is intended inter alia to facilitate the marketing and free movement of milk products covered by it.
Kuten direktiivin 92/46/ETY perustelukappaleista ja sen säännösten yleisestä rakenteesta ilmenee, direktiivin tarkoituksena on erityisesti helpottaa siinä tarkoitettujen maitotuotteiden myyntiä ja vapaata liikkuvuutta.
Achievement of the result prescribed by Directive 92/46 might be seriously compromised if a Member State fixed a use-by date for one of those milk products which was liable to constitute a serious obstacle to the marketing of that product in that State.
On syytä korostaa, että direktiivissä 92/46/ETY säädetty tavoite vaarantuisi vakavasti, jos jäsenvaltio vahvistaisi jollekin maitotuotteelleen viimeisen käyttöpäivän, joka olisi omiaan estämään vakavasti kyseisen tuotteen myyntiä kyseisessä jäsenvaltiossa.
In fact, Article 5 of Law 169/89 fixed the same use-by date for high-temperature pasteurised milk as for fresh pasteurised milk, namely four days after preparation of the product.
Käsiteltävänä olevassa asiassa lain nro 169/89 5 §:ssä vahvistetaan korkeassa lämpötilassa pastöroidulle maidolle ja tuoreelle pastöroidulle maidolle sama viimeinen käyttöpäivä eli neljäs päivä tuotteen pakkaamisesta.