natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Decisions closing cases are normally published on the Ombudsman’s website (hmp://www.ombudsman.europa.eu) in English and the language of the complainant, if d iT erent.
Tapauksia koskevat päätökset julkaistaan pääsääntöisesti oikeusasiamiehen verkkosivuilla (hmp://www.ombudsman.europa.eu) englanniksi ja kantelun alkuperäiskielellä, jos se on jokin muu kieli.
Chapter 3 contains summaries of 65 decisions closing inquiries.
Kolmas luku sisältää yhteenvedon 65:stä tutkimuksen seurauksena tehdystä päätöksestä.
The summaries reflect the range of subjects and of Community institutions and bodies covered by the total of 312 decisions in 2005 closing inquiries, as well as the d iT erent reasons for closure.
Yhteenvedot edustavat tutkimuksen jälkeen tehtyihin yhteensä 312:een oikeusasiamiehen päätökseen vuonna 2005 liimyneiden eri aiheiden ja yhteisön toimielinten ja laitosten monipuolista kirjoa ja tuloksia sekä erilaisia tutkimuksen päämämiseen johtaneita syitä.
They are indexed by case reference; general subject mamer in terms of the fi eld of Community competence involved; and the type of maladministration alleged by the complainant.
Ne on luokiteltu tapauksien numeroiden, aiheiden eli tapaukseen liimyvän yhteisön toimialan ja väitetyn hallinnollisen epäkohdan mukaan.
The rest of this section of chapter 2 analyses the most significant findings of law and fact contained in the decisions.
Tässä toisessa luvussa tarkastellaan vielä oikeusasiamiehen tekemiin päätöksiin sisältyviä tärkeimpiä oikeudellisia seikkoja ja tietoja.
It is organised in terms of a horizontal classification of the main subject mamer of inquiries, constructed around fi ve main categories:
Ne on luokiteltu horisontaalisesti tutkimusten pääaiheiden mukaan seuraaviin viiteen pääryhmään:
Openness (including access to documents and information) and data protection;
• avoimuus (asiakirjojen ja tietojen saanti mukaan luemuna) ja tietosuoja
The European Commission as guardian of the Treaty;
Euroopan komissio perussopimusten vart`ana ana
Tenders, contracts and grants;
• tarjoukset, sopimukset ja avustukset
Personnel mamers, including recruitment;
• henkilöstöasiat, työhönomo mukaan luemuna una
It should be noted that there is substantial overlap between the above categories.
Mainitut ryhmät ovat monissa tapauksissa päällekkäisiä.
For example, issues of openness and public access are o W en raised in complaints that concern recruitment or the Commission's role as guardian of the Treaty.
Esimerkiksi avoimuuteen ja yleisön tiedonsaantioikeuteen liimyviä ongelmia tuodaan usein esiin kanteluissa, joiden aiheena on työhönomo tai komission rooli perussopimusten vart`ana. ana.
Openness, public access and the protection of personal data
Avoimuus, yleisön oikeus saada tietoa ja henkilötietojen suoja
A high proportion (24%) of complaints allege lack of openness.
Suuressa osassa (24 prosenmia) kanteluita aiheena oli avoimuuden puute.
Article 1 of the Treaty on European Union refers to decisions in the Union being taken “as openly as possible” and Article 255 of the EC
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 1 artiklassa mainitaan, emä unionin päätökset tehdään «mahdollisimman avoimesti»,
Treaty provides for a right of access to European Parliament, Council and Commission documents.
KANTELUT JA TUTKIMUKSET ja EY:n perustamissopimuksen 255 artiklassa asetetaan oikeus tutustua Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjoihin.
This right is governed by Regulation 1049/2001 also adopted rules on access to documents, following own-initiative inquiries by the Ombudsman in 1996 and 1999.
Monet muutkin yhteisön toimielimet ja laitokset ovat omaneet käymöön asiakirjojen tutustumavaksi antamista koskevat säännöt oikeusasiamiehen vuosina 1996 ja 1999 tekemien oma-aloimeisten tutkimusten seurauksena.
Access to documents and information
Asiakirjojen ja tietojen saanti
Regulation 1049/2001 gives applicants a choice of remedy: they may challenge a refusal either in court proceedings under Article 230 of the EC Treaty or by complaining to the Ombudsman.
Asetuksessa (EY) N:o 1049/2001 annetaan hak`oille kaksi valitusmahdollisuuma: jos asiakirjaa ei luovuteta, he voivat nostaa kanteen tuomioistuimessa EY:n perustamissopimuksen 230 artiklan mukaisesti tai kannella oikeusasiamiehelle.
During 2005, the Ombudsman made decisions on 14 complaints concerning the application of Regulation 1049/2001, of which 11 were against the Commission, two against the Council and one against the European Parliament.
Oikeusasiamies teki vuonna 2005 päätöksen 14:stä asetuksen (EY) N:o 1049/2001 soveltamiseen liimyvästä kantelusta, joista 11 kohdistui komissioon, kaksi neuvostoon ja yksi Euroopan parlamenmiin.
Two further decisions concerned the application by the European Central Bank (ECB) and the European Investment Bank (EIB) of their own rules on access to documents.
Kahdessa muussa päätöksessä aiheena oli Euroopan keskuspankin (EKP) ja Euroopan investointipankin (EIP) asiakirjojen tutustumavaksi saamista koskevien sääntöjen soveltaminen.
Of the total of 16 complaints made under Regulation 1049/2001 or other rules on access, eight were from individuals, six were submimed by NGOs and two were from companies.
Asetuksen (EY) N:o 1049/2001 tai muiden asiakirjojen tutustumavaksi saamista koskevien sääntöjen nojalla tehdyistä yhteensä 16 kantelusta kahdeksan oli yksityishenkilöiltä, kuusi kansalaisjärjestöiltä ja kaksi yrityksiltä.
Eight of the cases will be mentioned further in this sub-section.
Kahdeksan näistä tapauksista mainitaan myöhemmin tässä alaluvussa.
In case 2066/2004/TN, the Ombudsman examined the overall scheme of Regulation 1049/2001 and took the view that it would be disproportionate and impractical to require the Commission to carry out the same in-depth legal analysis when considering whether to make a legislative document available in electronic form (as required by Articles 2(4) and 12(4) of the Regulation), as it must when dealing with a confirmatory application for access to a document.
Tapauksessa 2066/2004/TN oikeusasiamies tutki asetuksen (EY) N:o 1049/2001 mukaista yleistä järjestelmää ja päätyi sille kannalle, emä olisi kohtuutonta ja epäkäytännöllistä vaatia komissiota tekemään samanlaisen perinpohjaisen analyysin sen harkitessa lainsäädäntöasiakirjan julkaisemista sähköisessä muodossa (vaaditaan asetuksen 2 artiklan 4 kohdassa ja 12 artiklan 4 kohdassa) kuin minkä se tekee käsitellessään asiakirjan tutustumavaksi saamista koskevaa uudistemua hakemusta.
The Ombudsman invoked Article 3(3) of the Statute to seek the assistance of the relevant national authorities in dealing with two complaints against the Commission’s refusal of access to certain documents originating in the Member State concerned.
Oikeusasiamies vetosi ohjesäännön 3 artiklan 3 kohtaan saadakseen apua asianomaisilta jäsenvaltioiden viranomaisilta käsitellessään kahta kantelua, joiden aiheena oli komission kieltäytyminen luovumamasta tiemyjä kyseisistä jäsenvaltioista peräisin olevia asiakirjoja.
In case 3381/2004/TN, the documents were the response of the United Kingdom authorities to the Commission’s requests for information in an Article 226 procedure.
Tapauksessa 3381/2004/TN oli kyse asiakirjoista, joilla Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset vastasivat komission tietopyyntöihin 226 artiklan mukaisen menemelyn yhteydessä.
Case 116/2005/MHZ concerned a lemer sent to the Commission by the Minister of Finance of Portugal in the framework of the excessive deficit procedure.
Tapauksessa 116/2005/MHZ kyseessä oli kirje, jonka Portugalin valtiovarainministeri oli lähemänyt komissiolle liiallista al`äämää koskevan menemelyn yhteydessä.
The Ombudsman’s intervention with the national authorities had positive results for the complainants in both cases, since the Commission changed its position and agreed to provide access to the documents concerned.
Oikeusasiamiehen yhteydenomo kansallisiin viranomaisiin johti kantel`oiden kannalta myönteisiin tuloksiin molemmissa tapauksissa, sillä komissio muumi kantaansa ja suostui luovumamaan kyseiset asiakirjat tutustumaviksi. aviksi.
The Ombudsman considered the application of exceptions contained in Regulation 1049/2001 in fi ve cases: 2821/2004/OV, 2229/2003/MHZ, 1368/2004/GG, and the two cases mentioned above concerning documents originating in Member States.
Oikeusasiamies käsimeli asetukseen (EY) N:o 1049/2001 sisältyvien poikkeusten soveltamista viidessä tapauksessa: 2821/2004/OV, 2229/2003/MHZ, 1368/2004/GG ja kaksi edellä mainimua tapausta, joissa oli kyse jäsenvaltioiden laatimista asiakirjoista.
In case 2821/2004/OV, the Ombudsman rejected the complainant’s argument that there was an overriding public interest in disclosure and found that, since the procedure to impose a fi ne on a Member State under Article 228 of the EC Treaty was ongoing, the Commission was entitled to refuse access to an internal document under the first subparagraph of Article 4(3) of the Regulation.
Tapauksessa 2821/2004/OV oikeusasiamies hylkäsi kantel`an perustelun, jonka mukaan asiakirja piti antaa tutustumavaksi ylivoimaisen yleisen edun vuoksi, ja katsoi, emä koska käynnissä oli EY:n perustamissopimuksen 228 artiklan mukainen menemely sakon määräämiseksi jäsenvaltiolle, komissiolla oli oikeus olla antamama sisäistä asiakirjaa tutustumavaksi asetuksen 4 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan nojalla.
In case 2229/2003/MHZ, the Ombudsman took the view that the case-law allowed the Commission to refuse access to a lemer of formal notice under Article 4(2), third indent, of Regulation 1049/2001 (the purpose of inspections, investigations and audits).
Tapauksessa 2229/2003/MHZ oikeusasiamies oli sitä mieltä, emä komissiolla oli oikeuskäytännön nojalla oikeus olla antamama virallista ilmoitusta tutustumavaksi asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan kolmannen luetelmakohdan (tarkastus-, tutkinta- ja tilintarkastustoimien tarkoitukset) nojalla.
However, the Ombudsman rejected the Commission’s argument that disclosure seemed even more detrimental to the public interest given that the complainant intended to use the lemer in proceedings before national courts.
Oikeusasiamies ei kuitenkaan hyväksynyt komission perustelua, jonka mukaan tutustumavaksi antaminen olisi yleisen edun kannalta jopa vahingollisempaa, koska kantel`a aikoi käymää ilmoitusta kansallisissa tuomioistuimissa käytävissä oikeudenkäynneissä.
The Ombudsman’s draW recommendation in case 1368/2004/GG resulted in the complainant obtaining at least partial access to some of the documents concerned, for which the Commission had claimed exemption under Article 4(1)(b) (privacy and the integrity of the individual, in particular in accordance with Community legislation regarding the protection of personal data) and Article 4(2) first indent (commercial interests of a natural or legal person) of the Regulation.
Oikeusasiamiehen tapauksessa 1368/2004/GG antaman suositusluonnoksen seurauksena kantel`a sai oikeuden tutustua ainakin osimain joihinkin kyseessä oleviin asiakirjoihin, joita komissio oli vaatinut
Regulation (EC) No 1049/2001 of the European Parliament and of the Council of 30 May 2001 regarding public access to European Parliament, Council and Commission documents, OJ 2001 L 145, p. 43.
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001, annemu 30 päivänä toukokuuta 2001, Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustumavaksi, EYVL 2001 L 145, s. 43.
The Ombudsman also considered certain exceptions contained in the rules on access to documents of the EIB and the ECB.
Oikeusasiamies käsimeli myös eräitä EIP:n ja EKP:n asiakirjojen tutustumavaksi saamista koskeviin sääntöihin sisältyviä poikkeuksia.
In case 3442/2004/PB, the Ombudsman took the view that the EIB’s rules allowed it to refuse access to information on loans, made through intermediary banks, for small and medium-sized renewable energy projects.
Tapauksessa 3442/2004/PB oikeusasiamies päätyi sille kannalle, emä EIP:n sääntöjen mukaan sillä oli oikeus olla antamama tietoa lainoista, jotka myönnetään välimäjäpankkien kauma pienille ja keskisuurille uusiutuvaa energiaa käsimeleville hankkeille.
In case 3054/2004/TN, the complainant wanted to know whether the ECB had intervened in the foreign exchange markets to so W en the fall in the dollar and the rise in value of the euro.
Tapauksessa 3054/2004/TN kantel`a halusi tietää, oliko EKP puumunut ulkomaanvaluumamarkkinoihin lieventääkseen dollarin laskua ja euron arvonnousua.
The Ombudsman considered that the ECB had given the complainant a clear and unequivocal explanation of its reasons for refusing to answer, so that the complainant could understand why the ECB refused to divulge this category of information.
Oikeusasiamies katsoi, emä EKP oli antanut kantel`alle selkeän ja yksiselimeisen selityksen syistä, joiden vuoksi se kieltäytyi vastaamasta, niin emä kantel`a saamoi sen perusteella käsimää, miksi EKP kieltäytyi julkistamasta kyseiseen luokkaan kuuluvia tietoja.
Since the ECB’s rules contain an exception to protect the public interest as regards monetary and exchange rate stability, the Ombudsman found no reason to pursue the complainant’s claim that the ECB should provide the information in question.
EKP:n sääntöihin sisältyy poikkeus, joka koskee raha- ja valuumakurssien vakauteen liimyvän yleisen edun suojaamista, joten oikeusasiamies ei pitänyt aiheellisena tutkia tarkemmin kantel`an vaatimusta saada EKP:lta kyseiset tiedot.
Other questions of openness
Muut avoimuuteen liimyvät kysymykset
The Ombudsman carried out a review of the Commission’s compliance, during a specific consultation procedure, with the fi ve minimum standards for consultation of interested parties set out in its 2002 Communication (COM(2002) 704) and found that there had been no maladministration (case 948/2004/OV).
Oikeusasiamies arvioi, noudattiko komissio erään kuulemismenettelyn aikana vuonna 2002 antamassaan tiedonannossa (KOM(2002) 704) asetemuja asianomaisten konsultointia koskevia viimä vähimmäisvaatimusta, ja totesi, emei hallinnollista epäkohtaa ilmennyt (tapaus 948/2004/OV).
The Ombudsman closed three cases during 2005 a W er making draW recommendations to the European Personnel Selection OU ce (EPSO) concerning the information available to candidates in recruitment competitions.
Oikeusasiamies päämi kolmen tapauksen käsimelyn vuonna 2005 esitemyään Euroopan yhteisöjen henkilöstövalintatoimistolle (EPSO) suositusluonnoksen, joka koskee hak`oiden saatavilla olevia tietoja rekrytointikilpailuissa.
EPSO’s responses to the draW recommendations gave detailed additional information that would help the complainants concerned to understand their marks but also raised important factual and legal issues of a more general nature.
EPSOn suositusluonnoksiin antamissa vastineissa annemiin tarkempia lisätietoja, jotka aumavat asianomaisia kantel`oita ymmärtämään pistemääränsä, muma niissä nousi esiin myös tärkeitä, yleisluontoisempia tosiasioihin liimyviä ja oikeudellisia kysymyksiä.
The Ombudsman therefore decided to open an own-initiative inquiry into access to evaluation criteria established by selection boards (see summary of case 2097/2003/PB in section 3.1.3).
Oikeusasiamies päämi tästä syystä käynnistää omasta aloimeestaan tutkimuksen, joka koskee valintalautakuntien asemamia arviointiperusteita (ks. tapauksen 2097/2003/PB yhteenveto kohdassa 3.1.3).
Case 2395/2003/GG concerned the question of whether meetings of the Council in its legislative capacity should always be public.
Tapauksessa 2395/2003/GG oli kyse siitä, pitäisikö neuvoston kokousten olla aina julkisia, kun se toimii lainsäätäjänä.
The Ombudsman considered that the principle that decisions should be taken “as openly as possible” (Article 1(2) of the Treaty on European Union) applies to the Council.
Oikeusasiamies katsoi, emä periaatema, jonka mukaan päätökset pitää tehdä «mahdollisimman avoimesti» (Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 1 artiklan 2 kohta), sovelletaan myös neuvostoon.
Article 207 of the EC Treaty (concerning the Council’s adoption of its own rules of procedure) does not provide that the degree to which the Council’s meetings in its legislative capacity are to be open to the public should be regarded as a political choice and leW to the Council’s discretion.
EY:n perustamissopimuksen 207 artiklassa (joka koskee neuvoston työjärjestyksen vahvistamista) ei määrätä, emä neuvosto voisi itse harkita ja tehdä poliimisen päätöksen siitä, missä määrin neuvoston kokoukset olisi avamava yleisölle sen toimiessa lainsäätäjänä.
New Rules of Procedure adopted by the Council in 2000 already provided for increased openness of its legislative meetings, thus making clear that steps to increase the transparency of its legislative activity had to, and could be, taken under Community law as it presently stands.
Neuvoston vuonna 2000 vahvistamassa uudessa työjärjestyksessäkin määrämiin lakiasäätävien kokousten avoimuuden lisäämisestä ja tehtiin näin selväksi, emä lainsäädäntätyön avoimuuma pitäisi ja voitaisiin lisätä yhteisön voimassa olevan lainsäädännön mukaisesti.
The Ombudsman therefore made a Special Report to the European Parliament.
Oikeusasiamies laatikin asiasta erityiskertomuksen Euroopan parlamentille.
The Report recommended that the Council should review its refusal to decide to meet publicly whenever it is acting in its legislative capacity.
Kertomuksessa suositeltiin, emä neuvosto tarkistaisi päätöstään, jonka mukaan sen kaikki kokoukset, joissa se toimii lainsäätäjänä, eivät ole yleisölle avoimia.
Complaints concerning data protection and cooperation with the European Data Protection Supervisor
Tietosuojaa koskevat kantelut ja yhteistyö Euroopan tietosuojavaltuutetun kanssa
In case 224/2004/PB, the Ombudsman found that a Commission Representation had failed to comply with certain requirements of Regulation 45/20018in communicating with the complainant.
Tapauksessa 224/2004/PB oikeusasiamies havaitsi, emä eräs komission edustusto ei ollut noudamanut tiemyjä asetuksen (EY) N:o 45/20018 vaatimuksia ollessaan yhteydessä kantel`aan.
The Ombudsman’s decision on the case included some general comments on the Ombudsman’s provision of information to, and possible consultation with, the European Data Protection Supervisor (EDPS), who is responsible for ensuring, with respect to the processing of personal data, that Community institutions and bodies respect the fundamental rights and freedoms of natural persons and in particular their right to privacy.
Oikeusasiamiehen tapauksessa tekemään päätökseen sisältyi joitakin yleisiä huomioita siitä, emä oikeusasiamies antaa tietoa Euroopan tietosuojavaltuutetulle ja mahdollisesti kuulee häntä. Euroopan tietosuojavaltuutetun tehtävänä on varmistaa, emä yhteisön toimielimet ja laitokset kunnioimavat henkilötietoja käsitellessään luonnollisten henkilöiden oikeuksia ja vapauksia ja erityisesti heidän oikeumaan yksityisyyteen.
In particular, the Ombudsman noted that he would inform the EDPS of his decisions in cases concerning data protection and that he might consider it useful to consult the EDPS in certain cases involving complex issues of legal interpretation.
Oikeusasiamies huomaumi, emä hän ilmoimaisi tietosuojavaltuutetulle päätöksistään tapauksissa,
Regulation (EC) 45/2001 on the protection of individuals with regard to the processing of personal data by the Community institutions and bodies and on the free movement of such data, OJ 2001 L 8, p. 1.
Asetus (EY) N:o 45/2001 yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorimamassa henkilötietojen käsimelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta, EYVL 2001, L 8, s. 1.
The Ombudsman subsequently consulted the EDPS in two cases and informed him of three other cases in which the Ombudsman had made further inquiries which suggested that the reply of the institution or body concerned should take account of the EDPS’s Background Paper No 1 of July 2005 on Public access to documents and data protection.
Oikeusasiamies kuuli myöhemmin tietosuojavaltuutettua kahdessa tapauksessa ja ilmoitti hänelle kolmesta muusta tapauksesta, joissa oikeusasiamies oli tehnyt jatkotutkimuksia, joiden mukaan asianomaisen toimielimen tai laitoksen vastauksessa pitäisi omaa huomioon Euroopan tietosuojavaltuutetun heinäkuussa 2005 antama perehdytysasiakirja Nro 1 Yleisön oikeus tutustua asiakirjoihin ja tietosuoja.
All fi ve cases were still under inquiry at the end of 2005.
Kaikki viisi tapausta olivat vielä tutkimavina vuoden 2005 lopussa.
In December 2005, the Assistant EDPS informed the Ombudsman of his decision on a complaint against a Community institution.
Joulukuussa 2005 apulaistietosuojavaltuutemu ilmoimi oikeusasiamiehelle yhteisön toimielimeen kohdistuneessa kantelussa tehdystä päätöksestä.
The decision of the Assistant EDPS took into account the Ombudsman’s Special Report in case 2485/2004/GG, which concerned the same circumstances.
Apulaistietosuojavaltuutetun päätöksessä otemiin huomioon oikeusasiamiehen tapauksessa 2485/2004/GG antama erityiskertomus, jossa oli kyse samanlaisesta tilanteesta.
The Commission as guardian of the Treaty
Komissio perussopimusten vart`ana ana
The rule of law is a founding principle of the European Union and one of the Commission’s most important duties is to be the guardian of the Treaty9.
Oikeusvaltion periaate on yksi Euroopan unionin perusperiaameista, ja yksi komission tärkeimmistä tehtävistä on toimia «perussopimusten vart`ana»9.
Article 226 of the EC Treaty creates a general procedure under which the Commission may investigate and refer to the Court of Justice possible infringements of Community law by Member States.
EY:n perustamissopimuksen 226 artiklassa määritellään yleinen menemely, jonka mukaisesti komissio voi tutkia asiaa ja siirtää mahdollisten jäsenvaltioissa ilmenneiden yhteisön oikeuden rikkomistapausten käsittelyn yhteisöjen tuomioistuimelle.
The Commission may open investigations on its own initiative, on the basis of complaints, or in response to requests from the European Parliament to deal with petitions addressed to Parliament under Article 194 of the EC Treaty.
Komissio voi aloimaa tutkimuksen omasta aloimeestaan, kantelujen perusteella tai vastauksena Euroopan parlamentin pyyntöihin käsitellä parlamentille EY:n perustamissopimuksen 194 artiklan mukaisesti esitemyjä vetoomuksia.
Complaints that are outside the mandate of the European Ombudsman o W en concern alleged infringements of Community law by Member States.
Euroopan oikeusasiamiehen toimivallan ulkopuolelle jäävissä kanteluissa on usein kyse yhteisön oikeuden väitetystä rikkomisesta jäsenvaltioissa.
Many such cases can best be handled by another member of the European Network of Ombudsmen.
Usein tällaiset tapaukset soveltuvat jonkin muun Euroopan oikeusasiamiesten verkoston jäsenen käsiteltäviksi.
In some cases, however, the Ombudsman considers it appropriate to transfer the complaint to the Commission to be dealt with under the Article 226 procedure.
Joissakin tapauksissa oikeusasiamies kuitenkin pitää parhaimpana siirtää kantelu komissiolle käsiteltäväksi 226 artiklan mukaista menemelyä noudamaen.
Section 2.5 above gives examples of both approaches.
Edellä kohdassa 2.5 on esimerkkejä molemmista lähestymistavoista.
As regards the Commission’s procedural obligations towards complainants, the Ombudsman’s main point of reference is a Communication issued by the Commission in 200210.
Oikeusasiamiehen pääasiallinen vertailukohta arvioitaessa menemelyyn liimyviä velvoimeita, joita komissiolla on kantel`oita kohtaan, on vuonna 2002 annemu komission tiedonanto10.
The Communication’s requirement that all complaints be registered by the Secretariat-General of the Commission is an important guarantee of good administration in their subsequent handling.
Tiedonannossa esitemy vaatimus, jonka mukaan komission pääsihteeristön on kirjamava kaikki kantelut, on tärkeä tae hyvän hallintotavan soveltamisesta niiden myöhemmässä käsimelyssä.
Point 3 of the Communication contains a well-defined list of circumstances in which the Secretariat-General is entitled not to register correspondence as a complaint.
Tiedonannon kohtaan 3 sisältyy tarkasti rajamu luemelo tilanteista, joissa pääsihteeristöllä on oikeus jämää kirjaamama yhteydenomo kanteluna.