natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As regards the general issue, the Commission acknowledged, in the course of the inquiry, that it had now become aware of a lacuna in the area of sickness insurance cover for ex-spouses of o cials.
Yleisemmältä kannalta komissio totesi tutkimuksen kuluessa tulleensa tietoiseksi siitä, että sairausvakuutusturvassa on aukko virkamiesten entisten puolisoiden osalta.
It informed the Ombudsman that it had introduced a new general implementing provision, with e � ect from 1 July 2007, to allow the JSIS to continue, subject to certain conditions, to cover o cials’ ex-spouses su� ering from serious illnesses.
Komissio ilmoitti oikeusasiamiehelle ottaneensa käyttöön uuden yleisen täytäntöönpanosäännöksen, joka on voimassa 1. päivästä heinäkuuta 2007. Sen mukaan virkamiesten vakavasti sairaiden entisten puolisoiden vakuutusturvaa yhteisöjen sairausvakuutusjärjestelmässä voidaan tietyin edellytyksin jatkaa.
The Ombudsman subsequently dealt with a similar issue in the context of case 2776/2005/ID.
Oikeusasiamies selvitti vastaavaa tapausta asian 2776/2005/ID yhteydessä.
In that case, the Ombudsman’s inquiry revealed that the Commission had decided to prolong the complainant’s medical coverage by the JSIS for almost two years, because the complainant was su� ering from a grave illness, the treatment of which apparently required considerable expenses.
Kyseisessä asiassa oikeusasiamiehen tekemästä selvityksestä kävi ilmi, että komissio oli päättänyt pidentää kantelijan Euroopan yhteisöjen virkamiesten yhteisen sairausvakuutusjärjestelmän vakuutusturvaa noin kaksi vuotta, koska kantelijalla oli vakava sairaus, jonka hoitokulut olivat merkittäviä.
The Ombudsman praised the Commission for its decision to prolong the JSIS coverage, noting that it reflected a sensitive and pragmatic consideration of the complainant’s medical condition.
Oikeusasiamies kiitti komissiota sen päätöksestä pidentää Euroopan yhteisöjen virkamiesten yhteisen sairausvakuutusjärjestelmän vakuutusturvaa ja mainitsi myös, että päätös oli pragmaatt inen ja osoitti kantelijan sairaudesta johtuvan tilanteen ymmärtämistä.
The blanking out of names of industry lobbyists
Teollisuuslobbaajien nimien poistaminen
Summary of decision on complaint 3269/2005/TN against the European Commission
Yhteenveto päätöksestä kanteluun 3269/2005/TN Euroopan komissiota vastaan
The complaint, which was submi4 ed on behalf of an NGO, concerned the Commission’s blanking out of the names of industry lobbyists in documents to which access had been granted under Regulation 1049/200131.
Erään kansalaisjärjestön puolesta esitetty kantelu koski komission suorittamaa teollisuuslobbaajien nimien poistamista asiakirjoista, jotka on annettu tutustuttavaksi asetuksen (EY) N:o 1049/200131 mukaisesti.
The complainant alleged that the Commission had failed to comply with its duty to provide proper access to documents.
Kantelija väitti, ettei komissio ollut noudattanut velvollisuuttaan antaa asiakirjat asianmukaisesti tutustuttavaksi.
The complainant argued that the Commission had failed to explain how disclosure of the names in question would “undermine the protection of the
Komissio katsoi päätöksensä nimien poistamisesta noudattavan Euroopan tietosuojavaltuutetun tausta-asiakirjaa, joka käsittelee yleisön oikeutta tutustua asiakirjoihin ja tietosuojaa.
Articles 35 and 41 of the Charter of Fundamental Rights of the European Union.
Euroopan unionin perusoikeuskirjan 35 ja 41 artikla.
The Commission argued that disclosure of the names of the individuals concerned could interfere with their right to privacy, which is protected by Community legislation regarding the protection of personal data.
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 45/2001, annettu 18 päivänä joulukuuta 2000, yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta, EYVL 2001 L 8, s. 1.
The Ombudsman then analysed the case in light of the EDPS’s guidelines, according to which three conditions have to be fulfilled in order for access to be refused under Article 4(1)(b) of Regulation 1049/2001.
VUOSIKERTOMUS 2007 nojalla edellyttää kolmen ehdon täyttymistä.
The Ombudsman did not consider the Commission to have established that any of the three conditions was fulfilled.
Oikeusasiamies katsoi, ettei komissio ollut osoittanut yhdenkään näistä kolmesta ehdosta täyttyneen.
The Ombudsman therefore found that the complainant’s allegation appeared to be founded.
Oikeusasiamies katsoi näin olleen kantelijan väitteen olevan perusteltavissa.
In such a situation, the Ombudsman would normally seek to find a friendly solution, in accordance with Article 3(5) of the Statute of the Ombudsman.
Vastaavissa tapauksissa oikeusasiamies pyrkii yleensä löytämään sovintoratkaisun oikeusasiamiehen ohjesäännön 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti.
However, noting that the issue of blanking out names of persons in documents to which access had been granted under Regulation 1049/2001 was under review by the Court of First Instance in Case T-194/04, the Ombudsman took the view that it would not be useful to propose a friendly solution, since the Commission would not be likely to take any action before the Court delivered its judgment.
Oikeusasiamies totesi kuitenkin, että tapaus henkilöiden nimien poistamisesta asiakirjoista, jotka oli annettava tutustuttavaksi asetuksen (EY) N:o 1049/2001 nojalla, oli käsiteltävänä ensimmäisen asteen tuomioistuimessa, asia T-194/04. Hän ei tämän takia katsonut olevan tarkoituksenmukaista esittää sovintoratkaisua, koska komissio ei todennäköisesti ryhtyisi mihinkään toimenpiteisiin ennen tuomioistuimen antamaa päätöstä.
The Ombudsman therefore considered that there were no grounds to continue his inquiry and closed the case.
Oikeusasiamies katsoi, ettei käsittelyn jatkamiselle ollut perusteita ja lopetti asian käsittelyn.
He pointed out that the complainant could consider presenting a new complaint to the Ombudsman once the Court has given judgment in Case T-194/04 and the Commission has acted thereon.
Hän totesi, että kantelija voi harkita uuden kanteen esittämistä oikeusasiamiehelle, kun tuomioistuin on antanut päätöksen asiassa T-194/04 ja komissio on ryhtynyt siihen liittyviin toimenpiteisiin.
The Court annulled the decision of the Commission refusing to disclose the names of all participants at a meeting in the context of proceedings for failure to fulfil obligations.
Tuomioistuin kumosi komission päätöksen kieltäytyä julkaisemasta kaikkien kokoukseen osallistuneiden nimet jäsenyysvelvoitteiden noudatt amatt a jättämistä koskevan menettelyn yhteydessä.
Alleged abuse of power with regard to access to data
Väite vallan väärinkäytöstä tietoihin tutustumisen osalta
Summary of decision on complaint 183/2006/MF against Europol
Yhteenveto päätöksestä kanteluun 183/2006/MF Europolia vastaan
The complainant requested the French Data Protection Commission (CNIL) to ascertain whether data relating to her were stored by Europol.
Kantelija pyysi Ranskan tietosuojakomissiota (CNIL) vahvistamaan, säilyttikö Europol häntä koskevia tietoja.
The CNIL forwarded the le4 er to Europol, which informed the complainant that no personal data concerning her, to which she was entitled to have access in accordance with Article 19(1) of the Europol Convention in combination with the applicable French legislation, were stored at Europol.
CNIL välitti kirjeen Europolille, joka ilmoitti kantelijalle, että Europolilla ei ollut häntä koskevia henkilötietoja, joihin hänellä Europolyleissopimuksen 19 artiklan 1 kohdan ja sovellettavan Ranskan lainsäädännön mukaisesti oli oikeus tutustua.
The Appeals Commi4 ee upheld Europol’s decision.
Muutoksenhakukomitea vahvisti Europolin päätöksen.
In her complaint to the Ombudsman, the complainant alleged that Europol had wrongly refused to give information about data relating to her and to grant her access to these data.
Oikeusasiamiehelle tekemässään kantelussa kantelija väitti, että Europol oli virheellisesti kieltäytynyt antamasta tietoja häntä koskevista tiedoista ja myöntämästä hänelle oikeutta tutustua näihin tietoihin.
In her view, this constituted an abuse of power.
Hänen mukaansa tämä oli vallan väärinkäyttöä.
The complainant further alleged that Europol had failed carefully to deal with her appeal to the Appeals Commi4 ee because the French translation of its reply was addressed to another appellant.
Kantelija väitti lisäksi, että Europol ei ollut käsitellyt huolellisesti hänen muutoksenhakukomitealle tekemäänsä valitusta, koska sen vastauksen ranskankielinen käännös oli osoitettu toiselle muutoksenhakijalle. alle.
The Director of Europol informed the Ombudsman that the Ombudsman’s le4 er asking Europol for an opinion on the complaint had been forwarded to Europol’s Joint Supervisory Body (JSB).
Europolin johtaja ilmoitti oikeusasiamiehelle, että tämän kirje, jossa Europolilta pyydettiin lausuntoa kantelusta, oli välitetty Europolin yhteiselle valvontaviranomaiselle (JSB).
In its le4 er to the Ombudsman, the JSB stated that the decision of the Appeals Commi4 ee was binding for all parties concerned.
Oikeusasiamiehelle lähettämässään kirjeessä JSB totesi, että muutoksenhakukomitean päätös oli kaikkia osapuolia sitova.
Article 195(1) of the EC Treaty provides that the Ombudsman conducts inquiries into possible instances of maladministration, unless the alleged facts are or have been the subject of legal proceedings.
EY:n perustamissopimuksen 195 artiklan 1 kohdassa säädetään, että oikeusasiamies tutkii mahdollisia hallinnollisia epäkohtia niitä tapauksia lukuun ott amatt a, joissa epäilyksenalaisia seikkoja käsitellään tai on käsitelty oikeudenkäynnissä.
Since the Appeals Commi4 ee was to be regarded as an independent commi4 ee providing individuals with a legal remedy against Europol’s decisions, the JSB assumed that this exception applied in the present case.
Koska muutoksenhakukomiteaa oli pidettävä riippumattomana komiteana, joka tarjosi yksittäisille henkilöille oikeuskeinon Europolin päätöksiä vastaan, JSB oletti, että tämä poikkeus koski myös käsiteltävänä olevaa asiaa.
As regards the alleged failure to have carefully dealt with the complainant’s appeal, the JSB stated that two decisions in two di� erent cases had been adopted by the Appeals Commi4 ee and that the first page of the French translation of the decision on the complainant’s appeal had inadvertently been replaced by the first page of the French translation of the other decision.
Sen väitteen osalta, että kantelijan muutoksenhakua ei ollut käsitelty huolellisesti, JSB totesi, että muutoksenhakukomitea oli tehnyt kaksi päätöstä kahdessa eri asiassa ja että kantelijan muutoksenhakua koskevan päätöksen ranskankielisen käännöksen ensimmäinen sivu oli epähuomiossa korvattu toisen päätöksen ranskankielisen käännöksen ensimmäisellä sivulla.
The JSB emphasised that such mistakes should not occur and added that it would send its apologies to the complainant for this error.
JSB korosti, että tällaisia virheitä ei pitäisi sattua, ja lisäsi, että se lähettäisi kantelijalle pahoittelunsa tästä virheestä.
In his decision, the Ombudsman pointed out that the relevant exception set out in Article 195(1) was only applicable where a case had been dealt with by or was pending before a court and that this interpretation was confirmed by Article 1(3) of his Statute.
Päätöksessään oikeusasiamies huomautti, että 195 artiklan 1 kohdassa mainittu poikkeus oli sovellettavissa vain tapauksiin, joita oli käsitelty tai jotka olivat käsiteltävinä tuomioistuimessa, ja että tämän tulkinnan vahvisti oikeusasiamiehen ohjesäännön 1 artiklan 3 kohta.
The Ombudsman noted that he was not convinced that the Appeals Commi4 ee should be regarded as a judicial body for the purposes of Article 195 of the EC Treaty and that the fact that it had examined a given case should therefore prevent him from carrying out an inquiry.
Oikeusasiamies totesi, että hän ei ollut vakuuttunut siitä, että muutoksenhakukomiteaa tulisi pitää EY:n perustamissopimuksen
He considered, however, that it was not necessary for him to take a definitive position on this issue in the present case.
Hän katsoi kuitenkin, että hänen ei ollut tarpeen ottaa tältä osin lopullista kantaa käsiteltävänä olevassa asiassa.
The Ombudsman noted in this context that the complainant had not provided any concrete information that would support her allegation that Europol’s decision had been wrong and abusive.
Oikeusasiamies totesi tässä yhteydessä, että kantelija ei ollut esittänyt konkreettisia tietoja, jotka olisivat tukeneet hänen väitettään, jonka mukaan Europolin päätös oli ollut väärä ja siihen olisi liittynyt vallan väärinkäyttöä.
Nor had a careful examination of the decision of the Appeals Commi4 ee yielded any information that would call into doubt Europol’s decision.
Muutoksenhakukomitean päätöksen huolellinen tarkastelu ei liioin tuonut sellaista tietoa, joka olisi asettanut Europolin päätöksen kyseenalaiseksi.
In view of these circumstances, the Ombudsman considered that there appeared to be no grounds to pursue his inquiry into the complainant’s first allegation.
Näin ollen oikeusasiamies katsoi, ettei ollut perusteita sille, että hän jatkaisi kantelijan ensimmäisen väitteen tutkimista.
As regards the alleged failure to have carefully dealt with the complainant’s appeal, the Ombudsman noted that the JSB had apologised to the complainant for the mistake that had occurred.
Sen väitteen osalta, jonka mukaan kantelijan muutoksenhakua ei ollut käsitelty huolellisesti, oikeusasiamies totesi, että JSB oli esittänyt kantelijalle anteeksipyyntönsä tehdyn virheen johdosta.
The Ombudsman therefore took the view that there were no grounds to pursue his inquiry into this aspect of the case either.
Oikeusasiamies katsoi näin ollen, ettei ollut perusteita jatkaa myöskään tapauksen tämän osaalueen tutkimista.
The European Aviation Safety Agency
Euroopan lentoturvallisuusvirasto
Alleged lack of a legal basis for decision on airworthiness certification of aircra
Ilma-alusten lentokelpoisuustodistuksia koskevan päätöksen oikeusperustan puuttuminen uminen
The complainant complained to the Ombudsman about the implementation by EASA of Article
Yhteenveto päätöksestä kanteluun lentoturvallisuusvirastoa (EASA) vastaan
33 laying down implementing rules for inter alia the airworthiness
Kantelija valitti oikeusasiamiehelle ilma-alusten lentokelpoisuus- ja ympäristöhyväksyntää koskevista täytäntöönpanosäännöistä annetun asetuksen N:o 1702/200333
2(3)(a)(i) of Regulation 1702/2003 and environmental certification of aircra.
2 artiklan 3 kohdan a alakohdan i luetelmakohdan täytäntöönpanosta EASA:ssa.
The above provision stipulates, in essence, that:
EASA määrittää, että tuotteen tyyppihyväksyntäperusta ei takaa riittävää turvallisuustasoa.
Commission Regulation (EC) No 1702/2003 of 24 September 2003 laying down implementing rules for the airworthiness and environmental certification of aircra and related products, parts and appliances, as well as for the certification of design and production organisations, OJ 2003 L 243, p. 6.
Ilma-alusten ja niihin liittyvien tuotteiden, osien ja laitteiden lentokelpoisuus- ja ympäristöhyväksyntää sekä suunnittelu- ja tuotanto-organisaatioiden hyväksyntää koskevista täytäntöönpanosäännöistä 24. syyskuuta 2003 annettu komission asetus (EY) N:o 1702/2003 (EUVL 2003 L 243, s. 6).
In its Decision, EASA determined that the type-certification basis of the products listed in the annex to the same Decision may not provide for a su cient level of safety, since:
EASA ei tunne tietyissä jäsenvaltioissa sovellettavia lentokelpoisuussääntöjä riittävän hyvin voidakseen taata, että niillä saavutetaan riittävä turvallisuustaso, ja
!su cient details of the type-certification basis used in the certification of products by some Member States are not currently available to EASA.
EASA:lla ei ole nykyisin käytettävissään riittävän tarkkoja tietoja tietyissä jäsenvaltioissa sovellettavasta tuotteiden tyyppihyväksyntäperustasta.
The complainant pointed out that EASA’s approach taken in Decision 2004/01/CF implies that a product will not be deemed to have an EASA-TC unless EASA determines that its type-certification basis does provide for a su cient level of safety, and thus contradicts the principle of automatic recognition provided for in Article 2(3)(a)(i) of Regulation 1702/2003.
Kantelija huomautti, että EASA:n päätöksessä 2004/01/CF omaksutun lähestymistavan mukaan tuotteella ei katsota olevan EASA:n tyyppihyväksyntätodistusta, ellei EASA määritä, että tuotteen tyyppihyväksyntäperusta takaa riittävän turvallisuustason; päätös on siten asetuksen (EY) N:o 1702/2003 2 artiklan 3 kohdan a alakohdan i luetelmakohdassa edellytetyn automaattisen tunnustamisen periaatteen vastainen.
He also argued that the fact that EASA was not able to acquaint itself with certain airworthiness codes was not a valid reason for concluding that the national type-certification basis of the products listed in the annex to Decision 2004/01/CF may not provide for a su cient level of safety.
Lisäksi se, ettei EASA ole ehtinyt perehtyä tiettyihin lentokelpoisuussääntöihin, ei kantelijan mielestä ole pätevä syy katsoa, että päätöksen 2004/01/CF liitteessä lueteltujen tuotteiden kansallinen tyyppihyväksyntäperusta ei vältt ämätt ä takaa riittävää turvallisuustasoa.
Therefore, the complainant alleged that EASA was not entitled to base its Decision 2004/01/CF on Article 2(3)(a)(i) of Regulation 1702/2003.
Näin ollen kantelija katsoi, että EASA ei olisi saanut käyttää päätöksen N:o 2004/01/CF oikeusperustana asetuksen (EY) N:o 1702/2003 2 artiklan 3 kohdan a alakohdan i luetelmakohtaa.
He also alleged that EASA, in breach of Article 2(3)(a)(i) of the same Regulation, failed to determine the EASA-TCs for certain aircra types.
Hän myös väitti, että EASA oli kyseisen asetuksen 2 artiklan 3 kohdan a alakohdan i luetelmakohdan vastaisesti jättänyt määritt ämätt ä EASA:n tyyppikelpoisuuden vaatimukset tietyille ilma-alustyypeille.
A er having carefully analysed the relevant legal provisions and the arguments of the complainant and EASA, the Ombudsman was not convinced that EASA’s Decision 2004/01/CF (i) had a su cient legal basis in Regulation 1702/2003, and (ii) contained an accurate and su cient statement of the grounds on which it was based.
Tutkittuaan huolellisesti asiaa koskevat säännökset ja kantelijan ja EASA:n esittämät perustelut oikeusasiamies ei voinut vakuuttua siitä, että (i) asetus (EY) N:o 1702/2003 olisi riittävä oikeusperusta EASA:n päätökselle N:o 2004/01/CF ja että (ii) kyseisessä päätöksessä olisi täsmällisesti ja riittävästi ilmoitettu syyt, joihin se perustuu.
Therefore, the Ombudsman made a proposal for a friendly solution to EASA, in which he suggested that EASA could consider amending its Decision 2004/01/CF so that it would comply with Regulation 1702/2003 and principles of good administration.
Näin ollen oikeusasiamies ehdotti sovintoratkaisuksi, että EASA harkitsisi päätöksen N:o 2004/01/CF muuttamista niin, että se täyttää asetuksen (EY) N:o 1702/2003 ja hyvän hallinnon vaatimukset.
In its reply to the friendly solution proposal, EASA stated that it had been able to determine the approved design for all aircrasubject to Decision 2004/01/CF that fall within the scope of its responsibilities, including the aircra types referred to by the complainant, for which an EASA-TC would be issued.
Sovintoratkaisuehdotukseen lähettämässään vastauksessa EASA ilmoitti määrittäneensä hyväksytyn suunnittelun kaikille niille sen vastuualaan kuuluville ilma-aluksille, joita päätös 2004/01/CF koskee, myös kantelijan tarkoittamille ilma-alustyypeille, joille on tarkoitus antaa EASA:n tyyppihyväksyntätodistus.
EASA concluded that, as a consequence, Decision 2004/01/CF had been repealed by a new Decision35.
EASA ilmoitti, että päätös N:o 2004/01/CF oli siten kumottu uudella päätöksellä35.
The Ombudsman welcomed EASA’s rapid and positive response to his proposal for a friendly solution to the complaint.
Oikeusasiamies kiitti EASA:a nopeasta ja myönteisestä vastauksesta hänen esittämäänsä sovintoratkaisuehdotukseen.
In particular, the Ombudsman, as well as the complainant, welcomed the fact that EASA repealed, in its entirety, the contested Decision 2004/01/CF.
Oikeusasiamies ja kantelija olivat kumpikin erityisen ilahtuneita siitä, että EASA oli kumonnut kantelun kohteena olevan päätöksen N:o 2004/01/CF kokonaisuudessaan.
Decision No 2004/01/CF of the Executive Director of EASA of 28 April 2004 on the implementation of Article 2(3)(a) of Regulation 1702/2003.
Yhteenveto päätöksestä kanteluun 3453/2005/GG Euroopan komissiota vastaan
Decision No 2007/002/C of the Executive Director of EASA of 23 March 2007 repealing Decision 2004/01/CF of the Executive Director of EASA of 28 April 2004 on the implementation of Article 2(3)(a) of Commission Regulation (EC) No 1702/2003.
Asetuksen (EY) N:o 1702/2003 2 artiklan 3 kohdan a alakohdan täytäntöönpanosta 28. huhtikuuta 2004 tehdyn EASA:n pääjohtajan päätöksen N:o 2004/01/CF kumoamisesta 28. maaliskuuta 2007 tehty EASA:n pääjohtajan päätös N:o 2007/002/CF.
ANNUAL REPORT 2007 also noted that EASA issued an EASA-TC for the aircratypes referred to by the complainant.
PÄÄTÖSTEN TIIVISTELMÄT päivystysaikaa.
The relevant rules were laid down in Directive 93/104/EC, and remained in force until the la4 er was replaced by Directive 2003/88.
Asiaankuuluvat säännöt annettiin direktiivissä 93/104/EY, ja ne olivat voimassa, kunnes mainittu direktiivi korvattiin direktiivillä 2003/88.
In two judgments rendered in 2000 and 2003, the European Court of Justice held that time spent on call is to be considered as working time within the meaning of these rules.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuin totesi vuosina 2000 ja 2003 antamissaan kahdessa tuomiossa, että päivystysaika katsotaan näiden sääntöjen mukaisesti työajaksi.
In a complaint lodged with the Ombudsman in December 2003 (complaint 2333/2003/GG), the complainant alleged that the Commission had failed to deal with his infringement complaint against Germany within an appropriate period of time.
Kantelija väitti oikeusasiamiehelle joulukuussa 2003 esittämässään kantelussa (2333/2003/GG), ettei komissio ollut käsitellyt hänen Saksan rikkomusta koskevaa kanteluaan asianmukaisessa ajassa.
Having examined the case, the Ombudsman considered that the complainant’s allegation was well-founded.
Asiaa tutkittuaan oikeusasiamies katsoi, että kantelijan väite oli perusteltu.
He noted, however, that Germany had recently introduced new legislation in this field which the Commission still needed to examine and that the Commission appeared to accept that the decisions of the Court of Justice had clarified the relevant legal issues.
Hän pani kuitenkin merkille Saksan saattaneen tällä alalla hiljattain voimaan uutta lainsäädäntöä, jota komission oli vielä arvioitava, ja komission kaikesta päätellen tunnustavan, että Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen päätökset olivat selkeyttäneet asiaankuuluvia oikeudellisia kysymyksiä.
On the assumption that the Commission would not incur further delays in dealing with the complainant’s infringement complaint, the Ombudsman thus closed his inquiry.
Oikeusasiamies oletti, ettei komissio enää viivyttelisi kantelijan tekemän rikkomusta koskevan kantelun käsittelyssä, ja päätti tutkimuksensa.
In November 2005, the complainant turned to the Ombudsman again.
Marraskuussa 2005 kantelija kääntyi uudelleen oikeusasiamiehen puoleen.
In his new complaint (3453/2005/GG), the complainant in essence repeated the allegation that he had already submi4 ed in his earlier complaint, according to which the Commission had failed to deal with his infringement complaint within an appropriate period of time.
Uudessa kantelussaan (3453/2005/GG) kantelija pohjimmiltaan toisti väitteen, jonka hän oli jo esittänyt aiemmassa kantelussaan ja jonka mukaan komissio ei ollut käsitellyt hänen rikkomusta koskevaa kanteluaan asianmukaisessa ajassa.
The Ombudsman decided to open a new inquiry.
Oikeusasiamies päätti aloittaa uuden tutkimuksen.