natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Case C-333/99 Commission of the European Communities ν French Republic Agriculture
Asia C-333/99 Euroopan yhteisöjen komissio v. Ranskan tasavalta Maatalous
(Failure of a Member State to fulfil obligations — Community system for the conservation and management of fishery resources — Control of fishing and related activities — Inspection of fishing vessels and monitoring of landings (Article 5(2) of Regulation (EEC) No 170/83 and Article 1(1) of Regulation (EEC) No 2241/87) — Temporary prohibition of fishing activities (Article 11(2) of Regulation No 2241/87) — Penal or administrative action against those responsible for infringing the Community rules on conservation and monitoring (Article 5(2) of Regulation No 170/83 and Article 1 (2) of Regulation No 2241/87)) (Fifth Chamber)
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Yhteisön kalavarojen säilyttämis- ja hoitojärfestelmä — Kalastustoiminnan ja siihen liittyvien toimintojen valvonta — Kalastusalusten ja saaliiden valvonta (asetuksen N:o 170/83 5 artiklan 2 kohta ja asetuksen N:o 2241187 1 artiklan 1 kohta) — Kalastustoiminnan väliaikainen kieltäminen (asetuksen N:o 2241/87 11 artiklan 2 kohta) — Rikosoikeudelliset tai hallinnolliset toimet säilyttämistä ja valvontaa koskevan yhteisön lainsäädännön rikkomisesta vastuussa olevaa kohtaan (asetuksen N:o 170/83 5 artiklan 2 kohta ja asetuksen N:o 2241/87 1 artiklan 2 kohta) (viides jaosto)
Following an exchange of correspondence with the French authorities in regard to the 1988 fishing year, the Commission, after confirming that 14 stocks had been overfished by French fishermen during that period, charged the French Republic, in a letter of 1 October 1990, with failing to fulfil its obligations under Regulation No 2241/87 in regard to the monitoring of fishing activities, and gave that Member State formal notice to submit its observations within two months of notification of that letter.
valvomista koskevia velvollisuuksiaan, sellaisina kuin ne ilmenevät asetuksesta N:o 2241/87, ja kehotti tätä esittämään huomautuksensa kahden kuukauden määräajassa kirjeen tiedoksisaamisesta.
On 29 September 1992 the Commission sent to the French Republic a reasoned opinion in which it maintained its complaints regarding lack of monitoring of stock management and the late closure of fishing.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut EY 226 artiklan nojalla kanteen, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 9.9.1999 ja jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut kalavarojen säilyttämistä ja hoitoa koskevasta yhteisön järjestelmästä 25 päivänä tammikuuta 1983 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 170/83 5 artiklan 2 kohdan ja 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2241/87 1 artiklan 1 kohdan, kun niitä luetaan yhdessä, asetuksen N:o 2241/87 11 artiklan 2 kohdan sekä asetuksen N:o 170/83 5 artiklan 2 kohdan ja asetuksen N:o 2241/87 1 artiklan 2 kohdan, kun niitä luetaan yhdessä, mukaisia velvoitteitaan.
Facts and pre-litigation procedure
Tosiseikat ja oikeudenkäyntiä edeltävä menettely
The French Government replied to the reasoned opinion by letter of 3 December 1992, in which it stated that notification of catch data had improved since June 1991.
Ranskan viranomaisten komission 29.9.1992 ja 4.6.1997 päivättyihin perusteltuihin lausuntoihin antamien vastausten johdosta komissio katsoi, että Ranskan tasavalta ei ollut varmistanut kalavarojen säilyttämistä ja hoitoa koskevan yhteisön lainsäädännön noudattamista, ja se nosti tämän kanteen.
In the exercise of its powers under Articles 211 EC and 226 EC, the Commission does not have to show that there is a specific interest in bringing the action since its function is, in the general interest of the Community, to ensure that Member States give effect to the Treaty and to obtain a declaration of any failure to fulfil the obligations deriving therefrom, with a view to bringing it to an end.
On todettava, että komission ei tarvitse EY 211 ja EY 226 artiklassa sille annettuja toimivaltuuksia käyttäessään osoittaa
Following an exchange of correspondence with the French authorities in regard to the 1990 fishing year, the Commission, after confirming that six quotas allocated to France for that fishing year had been exceeded, once again, by letter of 25 January 1993, charged the French Republic with failing to fulfil its obligations under Regulation No 2241/87 in regard to the monitoring of fishing activities, and gave that Member State formal notice to submit its observations within two months of notification of that letter.
asiavaltuuden olemassaoloa, sillä komission tehtävänä on yhteisön yleisen edun vuoksi viran puolesta huolehtia siitä, että jäsenvaltiot noudattavat perustamissopimusta, ja saada todetuksi perustamissopimuksesta johtuvien velvollisuuksien mahdolliset noudattamatta jättämiset, jotta ne lopetetaan.
The Commission sent to the French Republic on 4 June 1997 a reasoned opinion.
kalastettiin 57 prosenttia liikaa ja merikrottia 330 prosenttia liikaa, ja joista ilmenee, että kalastusvuonna 1990 oli huomattavia liikakalastustapauksia.
According to settled case-law, the rules of Article 226 EC must be applied without the Commission being obliged to act within a specific period.
Ranskan hallituksen väite, jonka mukaan komissio toimii pelkän olettamuksen perusteella, ei siis ole perusteltu.
In the absence of any evidence that the unusual length of the pre-litigation procedure has adversely affected the French Republic's rights of defence, nothing can justify the conclusion that the Commission exercised its discretion under Article 226 EC in a manner contrary to the Treaty.
Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan EY 226 artiklan sääntöjä on sovellettava ilman, että komission olisi noudatettava tiettyä määräaikaa. Ilman näyttöä siitä, että oikeudenkäyntiä edeltävän menettelyn poikkeuksellinen kesto olisi vahingoittanut Ranskan tasavallan puolustautumisoikeuksia, ei voida päätellä minkään perusteella, että komissio olisi käyttänyt perustamissopimuksen vastaisella tavalla sillä EY 226 artiklan nojalla olevaa harkintavaltaa.
The Commission has formulated three complaints against the French Republic, which it is necessary to analyse in turn:
Komissio esittää Ranskan tasavaltaa vastaan seuraavat kolme väitettä, joita on paikallaan tarkastella peräkkäin:
By letter of 22 August 1997 the French Government stated that the appropriate detailed rules for utilisation of the quotas allocated to France had been adopted by Decree No 2413/90 of 24 August 1990 distributing certain fishing quotas allocated to France for 1990.
— valvontatoimien puuttuminen, joka on ristiriidassa asetuksen N:o 170/83 5 artiklan 2 kohdan ja asetuksen N:o 2241/87 1 artiklan 1 kohdan kanssa, kun niitä luetaan yhdessä;
So far as monitoring of compliance by fishermen with the Community rules was concerned, the French Government indicated that it had been possible to impose a measure closing fishing before the end of 1990 only in respect of the anchovy stock in ICES Zone VIII.
Tältä osin on korostettava, että asetuksen N:o 2241/87 11 artikla velvoittaa jäsenvaltioita yleisenä sääntönä, joka on välttämätön turvaamaan sellaisen kalavarojen säilyttämis- ja hallintojärjestelmän tehokkuuden, joka perustuu siihen, että yhteisössä kalastettavissa olevien saaliiden määrä jaetaan kiintiöinä jäsenvaltioille.
That measure had been complied with since anchovy catches in November 1990, following the date on which fishing for that species had been closed, had amounted merely to some ten tonnes.
Niinpä on pääteltävä, että se, että Ranskan viranomaiset eivät ehtineet kieltää väliaikaisesti kalastusta ajoissa, merkitsee asetuksen N:o 2241/87 11 artiklan 2 kohdan rikkomista.
the lack of control measures, contrary to Article 5(2) of Regulation No 170/83, in conjunction with Article 1(1) of Regulation No 2241/87; the late closure of fishing, contrary to Article 11(2) of Regulation No 2241/87; and
— kalastuksen lopettaminen myöhässä, joka on ristiriidassa asetuksen N:o 2241/87 11 artiklan 2 kohdan kanssa, ja
In the light of the French authorities' replies to its reasoned opinions of 29 September 1992 and 4 June 1997, the Commission formed the view that the French Republic had failed to ensure compliance with the Community system for the conservation and management of fishery resources, and for that reason brought the present action.
— rikosoikeudellisten tai hallinnollisten seuraamusten puuttuminen, joka on ristiriidassa asetuksen N:o 170/83 5 artiklan
Admissibility of the action the absence of penal or administrative sanctions, contrary to Article 5(2) of Regulation No 170/83, in conjunction with Article 1(2) of Regulation No 2241/87.
2 kohdan ja asetuksen N:o 2241/87 1 artiklan 2 kohdan kanssa, kun niitä luetaan yhdessä.
The lack of control measures
Valvontatoimien puuttuminen
According to the French Government, it follows from the wording and purpose of Article 226 EC that an action alleging failure to fulfil obligations must have a defined and circumscribed purpose in order to attain its ultimate objective, namely to secure compliance by the Member State against which the action has been brought. On the other hand, it is not the purpose of such an
Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan jäsenvaltio ei kuitenkaan voi sisäisen oikeusjärjestyksensä oikeussääntöihin, toimintatapoihin tai tilaan vetoamalla perustella sitä, ettei se ole noudattanut yhteisön oikeuteen perustuvia velvoitteita ja määräaikoja.
In the present case, the Commission has, in support of its action, put forward detailed facts establishing, in particular, 57% overfishing for sole and 330% overfishing for anglerfish during
Nyt käsiteltävänä olevassa tapauksessa komissio on esittänyt kanteensa tueksi yksityiskohtaisia tosiseikkoja, jotka näyttävät toteen erityisesti sen, että kalastusvuonna 1988 kielikampelaa
The French Government has not challenged the accuracy of these findings.
Yhteisöjen tuomioistuin on antanut seuraavan tuomiolauselman:
indispensable for guaranteeing the effectiveness of any system for the conservation and management of fishery resources based on the apportionment, in the form of quotas allocated to the Member States, of the volume of catches available for the Community.
1) Ranskan tasavalta ei ole noudattanut kalavarojen säilyttämistä ja hoitoa koskevasta yhteisön järjestelmästä 25 päivänä tammikuuta 1983 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 170/83 5 artiklan 2 kohdan ja tietyistä kalastustoiminnan valvontatoimenpiteistä23 päivänä heinäkuuta 1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2241/87 1 artiklan 1 kohdan, kun niitä luetaan yhdessä, asetuksen N:o 2241/87 11 artiklan 2 kohdan sekä asetuksen N:o 170/83 5 artiklan 2 kohdan ja asetuksen N:o 2241/87 1 artiklan 2 kohdan, kun niitä luetaan yhdessä, mukaisia velvoitteitaan, koska
It must therefore be concluded that the French authorities' delay in temporarily banning fishing in good time amounts to an infringement of Article 11(2) of Regulation No 2241/87.
— se ei ole kalastusvuosina 1988 ja 1990 antanut tarkoituksenmukaisia yksityiskohtaisia sääntöjä sille näiksi kalastusvuosiksi myönnettyjen kiintiöiden käyttämisestä ja koska se ei ole varmistanut, että lajien säilyttämistä koskevaa yhteisön lainsäädäntöä noudatetaan, valvomalta riittävästi kalastustoimintojaja tarkastamalla asianmukaisesti kalastusaluksia, saaliiden aluksista purkamisia ja saaliiden rekisteröimistä;
It follows from the scale of those figures and the repetition of the situation which they describe that the instances of overfishing could not but have been the consequence of a failure by the French authorities to comply with their monitoring obligations.
— se ei ole kalastusvuosina 1988 ja 1990 ryhtynyt rikosoikeudellisiin tai hallinnollisiin toimiin alusten päälliköitä tai muita sellaisia henkilöitä vastaan, jotka ovat vastuussa kalastuksesta kalastuskieltojen antamisen jälkeen.
It is settled caselaw that a Member State cannot plead provisions, practices or situations in its internal legal system to justify non-compliance with obligations and time-limits arising from rules of Community law.
Julkisasiamies S. Alber on esittänyt ratkaisuehdotuksensa viidennen jaoston istunnossa 21 päivänä syyskuuta 2000.
It should be stressed in this regard that Article 11 of Regulation No 2241/87 is binding on Member States as a general rule which is
(Suomenkielistä käännöstä ei ole vielä saatavissa.)
the French Republic has failed to fulfil its obligations under Article 5(2) of Council Regulation (EEC) No 170/83 of 25 January 1983 establishing a Community system for the conservation and management of fishery resources, in conjunction with Article 1(1) of Council Regulation (EEC) No 2241/87 of 23 July 1987 establishing certain control measures for fishing activities, under Article 11(2) of Regulation No 2241/87, and under Article 5(2) of Regulation No 170/83 in conjunction with Article 1(2) of Regulation No 2241/87;
Finanzgericht Bremen on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle 2.2.1999 tekemällään päätöksellä viisi ennakkoratkaisukysymystä 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (jäljempänä tullikoodeksi) 75 artiklan, 201 artiklani kohdan a alakohdan ja 2 kohdan, 203 artiklan 1 kohdan sekä 204 artiklan 1 kohdan tulkinnasta.
Orders the French Republic to pay the costs.3
oleva riita ja
Advocate General S. Alber delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 21 September 2000.
Pääasiassa käsiteltävänä ennakkoratkaisukysymykset
Case C-66/99 D. Wandel GmbH ν Hauptzollamt Bremen Free movement of goods
Hauptzollamt hylkäsi päätöksellään 3.1.1995 Wandelin valituksen.
Preliminary ruling (Community Customs Code and implementing regulation — Incurrence of a customs debt on importation — Relevant time — Concept of removal from customs supervision of goods liable to import duty — Production of certificates of origin — Effect) (Sixth Chamber)
Asiaa käsitellyt Finanzgericht Bremen, joka katsoi asian ratkaisun edellyttävän yhteisön lainsäädännön tulkintaa, lykkäsi asian käsittelyä ja pyysi yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua kysymyksiin.
The dispute in the main proceedings and the questions referred for a preliminary ruling
Ensimmäinen ja kolmas kysymys
By order of 2 February 1999, the Finanzgericht (Finance Court), Bremen, referred to the Court for a preliminary ruling five questions on the interpretation of Article 75, Article 201(l)(a) and (2), Article 203(1) and Article 204(1) of Council Regulation (EEC) No 2913/92 of 12 October 1992 ('the Customs Code').
Wandel esitti 13.7.1994 toimivaltaiselle tullitoimipaikalle sen osan yhteisön passitusilmoituksesta, joka on tarkoitettu määränpään tullitoimipaikalle, ja ilmoitti tavarat vapaaseen liikkeeseen laskemista varten erään toisen Saksassa perustetun yhtiön nimissä. Tullitoimipaikka kirjasi yleisilmoituksena toimineen passitusasiakirjan.
It appears from the order for reference that on 12 July 1994, Wandel, in its capacity as 'authorised consignee', took receipt of a consignment of470 boxes of television chassis, 24 boxes of circuit boards and 29 boxes of modules, which were brought into the Community on 11 July 1994 under the external Community transit procedure.
Se vastaanotti ja kirjasi ilmoituksen vapaaseen liikkeeseen laskemisesta. Samalla Wandelille ilmoitettiin, että ilmoitetut tavarat oli tarkastettava 14.7.1994 tiloissa, jotka toimivat tullikoodeksin 51 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna väliaikaisena varastointipaikkana.
Those questions have been raised in proceedings between D. Wandel GmbH, an international haulage and storage company, and the Hauptzollamt (Principal Customs Office), Bremen, (the Hauptzollamt') concerning the incurrence of a customs debt on importation.
Koska tätä tarkastusta ei voitu tehdä siitä syystä, että ilmoitetut tavarat eivät enää olleet Wandelin hallussa tullitarkastajan saapuessa, Hauptzollamt
The customs office registered the transit document which was serving as a summary declaration.
toimivaltaisen tulliviranomaisen lupaa otettu väliaikaisesta varastointipaikasta.
By its first and third questions, which it is appropriate to consider together, the national court is essentially asking whether, where an examination of goods has been ordered by the customs authority for the purposes of verifying a declaration which has been accepted and it has proved impossible to carry out the examination because the goods have been removed from the place of temporary storage without the authorisation of the relevant customs authority, the customs debt on importation is incurred under Article 201(1) of the Customs Code or under Article 203(1) of the Code.
Tämän johdosta kaikki ilman toimivaltaisen tulliviranomaisen lupaa toteutetut tullivalvonnassa olevien tavaroiden pois ottamiset hyväksytystä varastointipaikasta ovat tullikoodeksin 203 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua sääntöjenvastaista pois siirtämistä ja synnyttävät näin ollen saman säännöksen mukaisesti tuontitullivelan.
If Article 73(1) and the first indent of Article 75(a) of the Customs Code are read in conjunction, it is apparent that in a situation such as that at issue in the main proceedings, where the customs authorities have been unable to carry out an examination of goods, release of the goods cannot have been granted.
Tullikoodeksin 73 artiklan 1 kohdasta ja 75 artiklan a kohdan ensimmäisestä luetelmakohdasta seuraa kuitenkin, että pääasiassa käsiteltävänä olevan kaltaisessa tilanteessa, jossa tulliviranomaiset eivät ole voineet tutkia tavaraa, kyseisen tavaran luovutusta ei ole voitu sallia.
It follows that those goods cannot have acquired the status of Community goods since they were not duly released for free circulation.
Tästä seuraa, että tavara ei ole voinut saavuttaa yhteisötavaran asemaa sääntöjenmukaisen vapaaseen liikkeeseen saattamisen päätteeksi.
It applied the rate of duty applicable to nonmember countries to the television chassis, stating that a preferential rate could be allowed only when goods entitled to preferential arrangements had been properly released for free circulation.
Ensimmäiseen ja kolmanteen kysymykseen annetusta vastauksesta seuraa, että toiseen ja neljänteen kysymykseen ei ole tarpeen vastata.
It follows that in a situation of the kind giving rise to the dispute before the national court, where the goods concerned were not properly released for free circulation, the chargeable event prescribed by Article 201(1) of the Customs Code and triggering the customs debt has not occurred and no customs debt could have been incurred under that provision.
Koska pääasian taustalla olevan kaltaisessa tilanteessa tavaran sääntöjenmukaista luovutusta vapaaseen liikkeeseen ei ole tapahtunut, tullikoodeksin 201 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tullivelan synnyttävää seikkaa ei ole olemassa eikä mitään tullivelkaa ole voinut syntyä tämän säännöksen nojalla.
On 11 August 1994, Wandel, while not disputing that a customs debt on importation had been incurred under Article 203(1) and (3) of the Customs Code, objected to the notice of assessment.
Kun otetaan huomioon ensimmäiseen ja kolmanteen kysymykseen annettu vastaus, viidenteen kysymykseen on vastattava tutkimalla pelkästään tapausta, jossa vastuu tuontitullivelasta syntyy tullikoodeksin 203 artiklan 1 kohdan nojalla.
However, if Articles 37(1), 50, 51(1) and 203(1) of the Customs Code are read together, it is apparent that the scope of Article 203(1) extends well beyond the acts referred to in Article 865 of the implementing regulation and that removal must be understood as encompassing any act or omission the result of which is to prevent, if only for a short time, the competent customs authority from gaining access to goods under customs supervision and from monitoring them as provided for in Article 37(1) of the Customs Code.
Tullikoodeksin 37 artiklan 1 kohdasta, 50 artiklasta, 51 artiklan 1 kohdasta ja 203 artiklan 1 kohdasta seuraa kuitenkin, että viimeksi mainitun säännöksen soveltamisala ulottuu soveltamisasetuksen 865 artiklassa tarkoitettuja toimenpiteitä kauemmaksi ja että pois siirtämisen on siten katsottava käsittävän myös kaikki toimenpiteet tai laiminlyönnit, joiden seurauksena toimivaltainen tulliviranomainen hetkellisestikin estyy saamasta tavaraa tullivalvontaan ja toteuttamasta tullikoodeksin 37 artiklan 1 kohdan mukaisia tarkastustoimia.
The Finanzgericht Bremen, before which the case was brought, considered that an interpretation of the Community legislation was necessary in order for the dispute to be resolved and decided to stay proceedings and to refer a number of questions to the Court for a preliminary ruling.
On lisättävä, että tullikoodeksin 203 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun kaltainen tavaran siirtäminen pois tullivalvonnasta ei edellytä tahallisuutta vaan ainoastaan objektiivisten edellytysten täyttymistä, kuten erityisesti tavaran fyysistä puuttumista hyväksytyltä varastointipaikalta tulliviranomaisen ryhtyessä tarkastamaan kyseistä tavaraa.
It should also be noted that, for the purposes of Article 203(1) of the Customs Code, removal of goods from customs supervision does not require intent: it is sufficient if certain objective conditions are met, including, in particular, the absence of the goods from the approved place of
Tätä tulkintaa tukee tullikoodeksin 203 artiklan 3 kohdan sanamuoto, jonka mukaan tahallisuudella on merkitystä vain silloin, kun on kyse velallisten määrittämisestä tavaran sääntöjenvastaisesta pois siirtämisestä syntyvän velan osalta.
Storage at the time when the customs authorities intend to carry out an examination of them.
Yhteisöjen tuomioistuin on ratkaissut esitetyt kysymykset seuraavasti:
Article 62(2) and Article 201 of the Customs Code read in conjunction with Article 218(l)(c) of the implementing regulation make it clear that production with the customs declaration of the documents required in order for preferential tariff arrangements to apply in no way affects the incurrence of the customs debt, but is simply a means of ascertaining which tariff arrangements are applicable and the amount of the duty lawfully due.
Tuontitullivelka syntyy yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 203 artiklan 1 kohdan mukaisesti tilanteessa, jossa tulliviranomaisen vastaanottamansa ilmoituksen todentamiseksi määräämää tavaran tarkastamista ei ote voitu tehdä sen takia, että tavara oli ilman toimivaltaisen tulliviranomaisen tupaa otettu väliaikaisesta varastointipaikasta.
That is particularly so in a case such as that before the national court, in which Article 203 of the Customs Code applies, that is to say where the customs debt on importation is incurred independently of the lodging of the declaration of release for free circulation because of the removal from customs supervision of goods which are liable to import duty and thus because of an infringement of Community legislation.
Tuontitullivelan syntyminen asetuksen N:o 2913/92 203 artiklan 1 kohdan nojalla on mahdollista, vaikka tullitoimipaikan saaman tulli-ilmoituksen liitteenä oli muodollisesti asianmukaiset lomakkeella A annetut alkuperätodistukset ja vaikka tullivapausetuuskohtelu oli sovellettavissa ilmoituksessa tarkoitettuihin tavaroihin.
In view of the answer to the first and third questions, it is not necessary to reply to the second and fourth questions.
Julkisasiamies G. Cosmas on esittänyt ratkaisuehdotuksensa kuudennen jaoston istunnossa 28 päivänä syyskuuta 2000.
In view of the answer to the first and third questions, consideration of the fifth question may be confined to the assumption that the debt on
Julkisasiamies ehdottaa, että yhteisöjen tuomioistuin vastaa seuraavasti: