natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Austria or Sweden that could justify an assessment of the risks posed by the use of cadmium in those two Member States different from that carried out at Community level.
Ottaessaan käyttöön EY 95 artiklassa määrätylle menettelylle vaihtoehtoisen menettelyn yhteisön lainsäätäjä pyrki siis siihen, että yhteisön tasolla voidaan välittömästi mukauttaa direktiivin 76/769/ETY liitettä I, kun on todettu sellaisia uusia vaaroja ihmisten terveydelle ja ympäristölle, jotka edellyttävät tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden käyttöä koskevia uusia rajoituksia.
Accordingly, the contested provision clearly cannot be regarded as an adaptation of Annex I to Directive 76/769 to technical progress within the meaning of Article 2a of that directive.
Komissio ei kiistä sitä, että riidanalaista säännöstä antaessaan sillä ei ollut riittävän luotettavaa tieteellistä tietoa, jotta se olisi voinut ehdottaa direktiivin 76/769/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 91/338/ETY, liitteessä I olevan kadmiumia ja sen yhdisteitä koskevan 24 kohdan mukauttamista tekniikan kehitykseen yhteisön tasolla.
In order for the Commission to have recourse to that procedure, it must have in its possession sufficiently reliable scientific data demonstrating that it is necessary to introduce such restrictions on the use of the substance or preparation concerned.
Yksikään huomautuksia esittänyt osapuoli ei myöskään väitä, että asiaa koskevien tieteellisten tietojen perusteella Itävallassa tai Ruotsissa vallitsisivat erityisolosuhteet, joilla voitaisiin perustella se, että kadmiumin käytöstä aiheutuvien riskien arviointi poikkeaa näissä kahdessa jäsenvaltiossa yhteisön tasolla tehtävästä arvioinnista.
Consequently, the first head of the first plea of the Netherlands Government must be upheld and the contested provision must be annulled, without it being necessary to consider the second head of the same plea, and the second, third and fourth pleas.
Näin ollen on todettava, että riidanalaista säännöstä ei voida pitää direktiivin 76/769/ETY 2 a artiklassa tarkoitettuna tämän direktiivin liitteen I mukauttamisena tekniikan kehitykseen.
However, the contested provision does not include any new restriction on the use of cadmium at Community level. It is limited to permitting the Republic of Austria and the Kingdom of Sweden to maintain existing restrictions on the use of that substance.
Jotta komissio voi turvautua tähän menettelyyn, sillä on oltava käytössään riittävän luotettavaa tieteellistä tietoa, joka osoittaa, että tällaisia kyseisen aineen tai valmisteen käyttöä koskevia rajoituksia on tarpeen ottaa käyttöön.
At the hearing, the Netherlands Government suggested that, were the contested provision to be annulled, the Court should limit the temporal effects of such annulment.
Riidanalaisessa säännöksessä kadmiumin käyttöä ei kuitenkaan rajoiteta yhteisön tasolla millään uudella tavalla.
However, although important grounds of legal certainty, comparable to those which arise when certain regulations are annulled, can justify the Court using its power under the second paragraph of Article 231 EC to decide to maintain the effects of the acts which have been declared void, the existence of such grounds has not been made clear in the present case.
Siinä annetaan ainoastaan Itävallan tasavallalle ja Ruotsin kuningaskunnalle lupa ylläpitää olemassaolevat tämän aineen käyttöä koskevat rajoitukset.
The Commission does not deny that, at the time when the contested provision was adopted, it did not possess sufficiently reliable scientific information to allow it to propose an adaptation to technical progress of Section 24, relating to cadmium and its compounds, of Annex I to Directive 76/769, as amended by Directive 91/338, at Community level.
Alankomaiden hallituksen ensimmäisen kanneperusteen ensimmäinen osa on näin ollen hyväksyttävä ja riidanalainen säännös on kumottava eikä ole tarpeen tarkastella saman kanneperusteen toista osaa eikä toista, kolmatta ja neljättä kanneperustetta.
Annuls Section 3 of the Annex to Commission Directive 1999/51/EC of 26 May 1999 adapting to technical progress for the fifth time Annex I to Council Directive 76/769/EEC on the approximation of the laws, regulations, and administrative provisions of the Member States relating to restrictions on the marketing and use of certain dangerous substances and preparations (tin, PCP and cadmium);
Tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden (tinan, pentakloorifenolin ja kadmiumin) markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 76/769/ETY liitteen I mukauttamisesta tekniikan kehitykseen viidennen kerran 26 päivänä toukokuuta 1999 annetun komission direktiivin 1999/51/EY liitteessä oleva 3 kohta kumotaan.
Orders the Kingdom of Sweden to bear its own costs.'
Ruotsin kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
Advocate General F.G. Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 15 November 2001.
Julkisasiamies F. G. Jacobs on esittänyt ratkaisuehdotuksensa täysistunnossa 15 päivänä marraskuuta 2001.
Ί) declare Point 3 of the Annex to Commission Directive 1999/51/EC of 26 May 1999 adapting to technical progress for the fifth time Annex I to Council Directive 76/769/EEC on the approximation
1) kumoaa tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden (tinan, pentakloorifenolin ja kadmiumin) markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 76/769/ETY liitteen I
of laws, regulations, and administrative provisions of the Member States relating to restrictions on the marketing and use of certain dangerous substances and preparations (tin, PCP and cadmium) void;
mukauttamisesta tekniikan kehitykseen viidennen kerran 26 päivänä toukokuuta 1999 annetun komission direktiivin 1999/51/EY liitteessä olevan 3 kohdan,
2) declare that the effects of that provision shall be maintained pending the adoption of new Community measures on a correct legal basis;
2) toteaa, että kyseisen säännöksen vaikutukset pidetään voimassa, kunnes uudet yhteisön toimenpiteet on annettu oikean oikeudellisen perustan nojalla,
3) order the Commission to pay the costs of the Netherlands;
3) velvoittaa komission korvaamaan Alankomaiden oikeudenkäyntikulut,
4) order Sweden to bear its own costs.'
4) velvoittaa Ruotsin vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.
Case C-242/00 Federal Republic of Germany ν Commission of the European Communities State aid
Asia C-242/00 Saksan liittotasavalta v. Euroopan yhteisöjen komissio Valtiontuki
(State aid — Proposed aid — Commission decision holding aid to be compatible with the common market — Measure not having an adverse effect — Regional aid — Definition of eligible regions) (Full Court) years 2000 to 2006, at AlTTWbl the Community population (19.8% under Article 92(3)(a) of the Treaty and 22.9% under Article 92(3)(c) of the Treaty) as against the previous figure of 46.7% (22.7% under Article 92(3)(a) and 24% under Article 92(3)(c)).
Valtiontuki — Tukihankkeet — Komission päätös, jossa tuki katsotaan soveltuvaksi — Toimi, joka ei ole asianosaiselle vastainen — Aluetuet alueiden määrittäminen (täysistunto) yhteisön väestöstä (19,8 prosenttia perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan a alakohdan nojalla ja 22,9 prosenttia tämän kohdan c alakohdan nojalla), kun se aiemmin oli 46,7 prosenttia (22,7 prosenttia a alakohdan ja 24 prosenttia c alakohdan nojalla).
By application lodged with the Court Registry on 16 June 2000, the Federal Republic of Germany sought, pursuant to Article 230 EC, annulment of Commission Decision 2001/272/EC of 14 March 2000 on the redefinition of assisted areas under the joint Federal Government/Lû/uter scheme for improving regional economic structures in Germany for the period 1 January 2000 to 31 December 2003 -West Germany and Berlin ('the contested decision') in that the decision held certain regional aid to be compatible with the common market only in so far as it related to regions corresponding to 17.73% of the German population.
Saksan liittotasavalta on yhteisöjen tuomioistuimeen 16.6.2000jättämällään kanteella vaatinut EY 230 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuinta kumoamaan alueellisen talousrakenteen parantamista Saksassa koskevan liittovaltion ja osavaltion yhteisen tehtävän mukaisten tukialueiden uudelleenrajaamisesta 1 päivänä tammikuuta 2000 alkavalle ja 31 päivänä joulukuuta 2003 päättyvälle kaudelle — Länsi-Saksa ja Berliini — 14 päivänä maaliskuuta 2000 tehdyn komission päätöksen 2001/272/EY (jäljempänä riidanalainen päätös), koska komissio piti aluetukia yhteismarkkinoille soveltuvina ainoastaan sellaisten alueiden osalta, jotka vastaavat 17,73 prosenttia Saksan väestöstä.
The reasons for this reduction lay, first, in the improvement in the economic and social situation in certain regions, which meant that they were no longer eligible under Article 92(3)(a) of the Treaty, and, second, in the desire to impose more stringent criteria on Article 92(3)(c) aid by concentrating it on regions perceived to be experiencing the greatest difficulties, in such a way as to ensure that this aid would not impact adversely on intraCommunity trade but would still remain effective and coherent vis-à-vis structural fund activities.
Tätä vähennystä perusteltiin yhtäältä tiettyjen alueiden taloudellisen ja sosiaalisen tilanteen parantumisella, minkä vuoksi ne eivät enää olleet oikeutettuja tukiin perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan a alakohdan nojalla, ja toisaalta halulla rajata täsmällisemmin tämän kohdan c alakohdan nojalla myönnettävät tuet siten, että ne keskitetään alueille, joilla todetaan olevan suurimpia vaikeuksia, jotta taataan, etteivät nämä tuet haittaa yhteisön sisäistä kauppaa, ja samalla säilytetään niiden tehokkuus ja yhteensopivuus rakennerahastojen toimenpiteiden kanssa.
By a decision taken on 16 December 1997, that is to say, on the day on which the guidelines on regional aid were adopted, the Commission fixed the ceilings for regional aid coverage, for the
Komissio vahvisti päätöksellä, jonka se teki 16.12.1997 eli päivänä, jolloin se antoi aluetukia koskevat suuntaviivat, vuosien 2000—2006 aluetukienenimmäiskattavuudeksi42,7 prosenttia
On 21 January 1999 a Commission document entitled 'National ceilings for regional aid coverage under the derogations provided for in Article 92(3)(a) and (c) of the Treaty for the period 2000 to 2006', in which a ceiling of 34.9% was set for Germany, was published in the Official Journal of the European Communities.
Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkaistiin 21.1.1999 komission asiakirja, jonka otsikko on "Perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan a ja c alakohdassa tarkoitettujen poikkeusten mukaisten alueellisten valtiontukien kansalliset enimmäiskattavuudet kaudella 2000-2006" ja jossa Saksalle vahvistettiin 34,9 prosentin enimmäiskattavuus.
This document indicates that those ceilings are fixed '[o]n the basis of the provisions contained in the guidelines on national regional aid'.
Tässä asiakirjassa todetaan, että kyseiset enimmäiskattavuudet vahvistetaan "alueellisia koskevien suuntaviivojen valtiontukia mukaisesti".
The Federal Republic of Germany was notified of this decision of 16 December 1997 fixing ceilings on coverage by a letter of 24 February 1998, in which the Commission also pointed out that 35.7% of the German population could be covered by regional aid pursuant to Article 92(3) of the Treaty, that is to say, 17.4% under Article 92(3)(a) and 18.3% under Article 92(3)(c).
Tämä enimmäiskattavuutta koskeva 16.12.1997 tehty päätös annettiin Saksan liittotasavallalle tiedoksi 24.2.1998 päivätyllä kirjeellä, jossa komissio totesi myös, että 35,7 prosenttia Saksan väestöstä voi saada aluetukia perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan nojalla: 17,4 prosenttia a alakohdan ja 18,3 prosenttia c alakohdan nojalla.
In that letter the Commission called on the Federal Republic of Germany, as it had called on all Member States, to adapt its national rules on regional aid to bring them into line with the guidelines on regional aid as from 1 January 2000 and to forward to the Commission, before 31 March 1999, a map of the regions which would be eligible as from 1 January 2000, together with the level of the aid and the maximum rates of cumulation applicable in the eligible regions.
Samassa kirjeessä komissio pyysi Saksan liittotasavaltaa, kuten se pyysi muitakin jäsenvaltioita, mukauttamaan kansallisen aluetukia koskevan lainsäädäntönsä aluetukia koskevien suuntaviivojen mukaiseksi 1.1.2000 lukien ja toimittamaan komissiolle ennen 31.3.1999 kartan alueista, jotka voivat saada tukea 1.1.2000 lähtien, sekä tukien määrät ja kasautumisen enimmäismäärät tukiin oikeutetuilla alueilla.
By letter of 30 March 1999 the German Government forwarded to the Commission the draft map of regional aid, proposing regions representing 17.6% of the German population under Article 92(3)(a) of the Treaty and 23.4% ofthat population pursuant to Article 92(3)(c) of the Treaty (in the Länder of West Germany and in Berlin).
Saksan hallitus toimitti 30.3.1999 päivätyllä kirjeellä komissiolle aluetukikarttaehdotuksen, jossa se mainitsi alueet, jotka vastaavat 17,6 prosenttia Saksan väestöstä perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan a alakohdan nojalla ja 23,4 prosenttia siitä tämän kohdan c alakohdan nojalla (Länsi-Saksan osavaltioissa ja Berliinissä).
By a letter of 23 April 1998, the German Government approved in part these 'appropriate measures' proposed by the Commission under Article 93(1) of the Treaty but formally challenged the method by which the population ceiling had been calculated for the eligible regions.
Saksan hallitus hyväksyi 23.4.1998 päivätyllä kirjeellä osittain nämä komission perustamissopimuksen 93 artiklan 1 kohdan nojalla ehdottamat "aiheelliset toimenpiteet" mutta riitautti muodollisesti tukeen oikeutettujen alueiden väestön enimmäismäärän laskutavan.
By letter of 17 August 1999 the Commission accepted that the drafts presented for the regions coming under Article 92(3) (a) of the Treaty were compatible with the common market, but raised objections and instituted the formal examination procedure set out in Article 93(2) of the Treaty for the regions coming under Article 92(3)(c) thereof with regard to their extent and several features of the aid proposed in the Länder of West Germany and Berlin.
Komissio katsoi 17.8.1999 päivätyssä kirjeessä, että perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan a alakohdan soveltamisalaan kuuluvia alueita koskevathankkeet soveltuivat yhteismarkkinoille, mutta se esitti vastalauseita ja aloitti EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan mukaisen muodollisen tutkintamenettelyn perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan c alakohdan soveltamisalaan kuuluvien alueiden laajuuden ja Länsi-Saksan osavaltioissa ja Berliinissä toteutettavien tukihankkeiden useiden ominaispiirteiden osalta.
Bearing in mind the possibility that a formal examination procedure might be opened and the risk that, in the absence of Commission authorisation, it might be temporarily unable to grant any regional aid, the German Government, by letter of 24 August 1998, finally approved the appropriate measure consisting in the adaptation, on 31 December 1999, of existing aid schemes, while at the same time expressing anew its opposition to the method for calculating the ceiling for eligible regions.
Saksan hallitus otti huomioon sen mahdollisuuden, että muodollinen tutkintamenettely voitaisiin aloittaa, ja sen vaaran, ettei se ilman komission hyväksyntää voisi saada toistaiseksi lainkaan aluetukia, ja hyväksyi lopulta 24.8.1998 päivätyllä kirjeellä aiheellisen toimenpiteen, jolla 31.12.1999 mukautetaan voimassaolevia tukijärjestelmiä, mutta mainitsi uudelleen vastustavansa tukeen oikeutettujen alueiden enimmäiskattavuuden laskutapaa.
Following extensive correspondence, and at the insistence of the Federal Republic of Germany, the Commission acknowledged, at the end of 1999, that it would consider closing the procedure for the examination of that portion of the regions coming under Article 92(3)(c) of the Treaty and representing 17.7% of the German population, on the ground of the similarity between that percentage and that laid down by the Commission in its letter of 30 December 1998.
Komissio totesi 30.12.1998 päivätyssä uudessa kirjeessä Saksan liittotasavallalle, että 16.12.1998 Saksan osalta ajantasaistettu enimmäiskattavuus oli tästä lähtien 34,9 prosenttia Saksan väestöstä eli 17,3 prosenttia perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan a alakohdan ja 17,6 prosenttia tämän kohdan c alakohdan nojalla.
This, however, presupposed an accurate demarcation of the regions in question which would be stricter than that contemplated by the Federal Republic of Germany inasmuch as it would exclude 5.7% of the population and would take account of certain Commission requirements regarding the definition of the geographical units of the proposed areas.
Kyseisen kirjeen liitteessä A todettiin, että komissio vahvisti viimeksi mainituksi luvuksi alun perin 23,4 prosenttia ja että vähennys johtui muiden jäsenvaltioiden hyväksi tehtyjen korjausten kompensoinnista.
The German Government informed the Commission on 2 February 2000 of how far the measures required for this purpose had
Vilkkaan kirjeenvaihdon jälkeen ja ottaen huomioon sen, että Saksan liittotasavalta pysyi tiukasti kannassaan, komissio päätti vuoden 1999 lopussa päättää tutkintamenettelyn, joka koski perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan c alakohdan soveltamisalaan kuuluvia alueita, jotka vastaavat 17,7 prosenttia Saksan väestöstä, koska tämä prosenttiosuus on samankaltainen kuin komission 30.12.1998 päivätyssä kirjeessä ilmoittama prosenttiosuus.
By a further letter of 30 December 1998 the Commission informed the Federal Republic of Germany that the ceiling updated on 16 December 1998 for that Member State was to be fixed henceforth at 34.9% of its population, that is to say, 17.3% pursuant to Article 92(3) (a) of the Treaty and 17.6% on the basis of Article 92(3)(c) thereof. Annex A to that letter indicated that the Commission had initially fixed this latter figure at 23.4% and that the reduction resulted from a compensatory adjustment to take account of corrections made in favour of other Member States.
Tämä edellytti kuitenkin kyseessä olevien alueiden täsmällistä määrittelyä, joka on tiukempi kuin Saksan liittotasavallan määrittely, koska ensiksi mainitussa tukien piiristä suljettiin pois 5,7 prosenttia väestöstä ja siinä otetaan huomioon tiettyjä komission vaatimuksia, jotka koskevat maantieteellisen yksikön määrittelyä ehdotettujen alueiden osalta.
Examination of this objection of inadmissibility will involve the Court in ruling on the precise nature and scope of the contested decision.
määritettiin enimmäiskattavuudet ja josta ei nostettu kumoamiskannetta, minkä vuoksi siitä tuli lainvoimainen.
progressed and forwarded a list of regions representing 17.73% of the German population, while at the same time confirming that it was maintaining its position in law with regard to the figure of 23.4%.
Saksan hallitus ilmoitti 2.2.2000 päivätyllä kirjeellä komissiolle aiheellisten toimenpiteiden edistymisestä ja esitti luettelon alueista, jotka vastaavat 17,73 prosenttia Saksan väestöstä, ja totesi yhä pysyvänsä kannassaan, joka koskee 23,4 prosentin määrää.
The Commission submits that the decision of 16 December 1997 on coverage ceilings and that contained in the letter of 30 December 1998 updating that decision are separate decisions in law and do not come within the scope of 'appropriate measures' as referred to in Article 93(1) of the Treaty.
Tämän oikeudenkäyntiväitteen tutkimiseksi yhteisöjen tuomioistuimen on ilmaistava kantansa siitä, mikä on riidanalaisen päätöksen täsmällinen luonne ja soveltamisala.
Those decisions, taken pursuant to the guidelines on regional aid but distinct from them, proceed upon the discretionary power of the Commission in determining whether regional aid schemes are compatible with the common market.
Päätöksen 1 artiklassa todetaan, että "tammikuun 1 päivänä 2000 alkavalle ja joulukuun 31 päivänä 2003 päättyvälle kaudelle laadittu tukialuekartta soveltuu yhteismarkkinoille niiden alueiden osalta, jotka kuuluvat EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan soveltamisalaan, ja edellyttäen, että
The contested decision, dated 14 March 2000, was adopted on the basis of these latter factors.
Komissio katsoo, että enimmäiskattavuuksista 16.12.1997 tehty päätös ja 30.12.1998 päivättyyn kirjeeseen sisältyvä päätös, jolla ajantasaistettiin ensin mainittu päätös, ovat oikeudellisesti itsenäisiä päätöksiä ja etteivät ne ole perustamissopimuksen 93 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja "aiheellisia toimenpiteitä".
Article 1 of that decision states that '[t]he regional aid map for the period 1 January 2000 to 31 December 2003 in relation to the regions eligible under Article 87(3)(c) [EC] is compatible with the common market, subject to the conditions set out in Article 2'.
Ne on tehty aluetukia koskevien suuntaviivojen mukaisesti mutta niistä erillään, ja niitä tehdessään komissio on käyttänyt harkintavaltaansa, joka koskee a lue t uki järjestelmien soveltuvuutta yhteismarkkinoille.
Article 2 of that decision states inter alia that 'Germany shall introduce at national level measures which quite clearly distinguish those regions which are eligible under Article 87(3)(a) [EC] from those regions which are eligible under Article 87(3)(c) [EC] and which clearly establish that only these regions are entitled to receive regional aid within the meaning of the guidelines on national regional aid'.
Näiden päätösten sitovuus -toisin kuin kyseisten suuntaviivojen, jotka ovat osa komission ja jäsenvaltioiden yhteistyötä, sitovuus — ei komission mukaan ole riippuvainen jäsenvaltioiden hyväksynnästä.
The admissibility of the application
Kanteen tutkittavaksi ottaminen
For its part, the Federal Republic of Germany submits that these decisions could, in regard to it, only be preparatory in nature and amounted to intermediate measures.
Saksan liittotasavalta sen sijaan katsoo, että nämä päätökset ovat sen osalta ainoastaan valmistelevia ja että ne ovat väliaikaisia toimia.
In its defence, the Commission raises, as its main submission, an objection of inadmissibility.
Komissio esittää vastineessaan ensisijaisesti oikeudenkäyntiväitteen.
It takes the view that the application, which seeks essentially to challenge the level of the population ceiling covered by Article 92(3)(c) of the Treaty, is inadmissible on two grounds.
Se katsoo, että kanne, jossa riitautetaan perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisen väestön enimmäismäärän suuruus, on jätettävä tutkimatta kahdesta syystä.
First, the Commission submits that the contested decision, which declared the list of regions notified by the Federal Republic of Germany on 2 February 2000 to be compatible with the common market, is in reality favourable to that Member State and does not adversely affect it.
Komissio väittää ensinnäkin, että riidanalainen päätös, jossa Saksan liittotasavallan 2.2.2000 ilmoittama luettelo alueista katsotaan yhteismarkkinoille soveltuvaksi, on tosiasiallisesti Saksalle suotuisa eikä ole sille vastainen.
That being so, the action serves no purpose.
Tämän vuoksi kanteella ei komission mielestä ole kohdetta.
It must be noted in this connection that these 'decisions' were the necessary complement to the guidelines on regional aid, even though they are substantively distinct from them and the second of those decisions was taken more than one year iater^ It was not until· notification of the figures pertaining to it, by the letter of 30 December 1998, that the Federal Republic of Germany was effectively informed of the ceiling of eligible population resulting from those guidelines, which formed the essential criterion in the Commission's assessment.
Toiseksi ja toissijaisesti komissio väittää, että riidanalaista päätöstä olisi arvioitava Saksan liittotasavallan sen täydentävän vaatimuksen implisiittisenä hylkäämisenä, joka koskee sitä, että huomioon olisi otettava 5,67 prosentin lisäosuus sen väestöstä.