natgillin/translations-raw huggingface dataset:
However, it is only the text of the judgments and opinions published in the European Court Reports that is authentic.
Sama pätee tässä laissa säädettyyn edellytykseen, jonka mukaan luovutukselle on hankittava etukäteen lupa.
Original version: French Completed on 09.09.2003 Catalogue No: QD-AC-03-012-EN-C
Alkukieli: ranska Toimitustyö päättynyt: 9.9.2003 Luettelonumero: QD-AC-03-012-FI-C
Week of 28 April to 2 May 2003 n° 13/03
Nro 13/03
Case C-104/01 Libertei Groep BV v Benelux - Merkenbureau Approximation of laws
Yhteisöjen tuomioistuin
Case C-438/00 Deutscher Handballbund eV v Maros Kolpak External relations
Asia C-438/00 Deutscher Handballbund eV v. Maros Kolpak Ulkosuhteet
Case C-lll/01 Gantner Electronic GmbH ν Basch Exploitatie Maatschappij BV Judgments Convention/Enforcement of judgments
Asia C-lll/01 Gantner Electronic GmbH v. Basch Exploitatie Maatschappij BV Yleissopimus tuomioistuimen toimivallasta ja tuomioiden täytäntöönpanosta
Case C-349/97 Kingdom of Spain ν Commission of the European Communities Agriculture
Asia C-384/01 Euroopan yhteisöjen komissio v. Ranskan tasavalta Verotus
Joined Cases C-328/99 and C-399/00 Italian Republic and SIM 2 Multimedia SpA ν Commission of the European Communities State aid
Asia C-349/97 Espanjan kuningaskunta v. Euroopan yhteisöjen komissio Maatalous
Case C-14/02 ATRAL SA v Etat belge Free movement of goods
Asia C-14/02 ATRAL SA v. Etat beige Tavaroiden vapaa liikkuvuus
Joined Cases T-324/01 and T-110/02 Axions SA, Christian Belce v Office for Harmonisation in the Internal Market (Trade Marks and Designs) (OHIM) Intellectual property
Yhdistetyt asiat T-324/01 ja T-110/02 34 Axions SA Christian Belce v. Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) Immateriaalioikeus
Case T-23/01 Eugène Emile Marie Kimman v Commission of the European Communities Staff Regulations of Officials
Asia T-23/01 Eugène Emile Marie Kimman v. Euroopan yhteisöjen komissio Henkilöstösäännöt
Case T-278/01 Eric den Hamer v Commission of the European Communities Staff Regulations of Officials
Asia T-278/01 Eric den Hamer ν. Euroopan yhteisöjen komissio Henkilöstösäännöt
Case T-327/01 Luciano Lavagnoli v Commission of the European Communities Staff Regulations of Officials
Asia T-327/01 Luciano Lavagnoli v. Euroopan yhteisöjen komissio Henkilöstösäännöt
Joined Cases C-172/01, C-175/01, C-176/01 and C-180/01 37 International Power pic, British Coal Corporation, PowerGen (UK) pic v Commission of the European Communities
Yhdistetyt asiat C-172/01 Ρ, C-175/01 Ρ, C-176/01 Ρ ja C-180/01 Ρ International Power plc, British Coal Corporation, PowerGen (UK) plc v. Euroopan yhteisöjen komissio
Case C-104/01 Libertei Groep BV ν Benelux - Merkenbureau Approximation of laws
Asia C-104/01 Libertei Groep BV v. Benelux - Merkenbureau Lainsäädännön lähentäminen
(Trade marks — Approximation of laws — Directive 89/104/EEC — Signs capable of constituting a trade mark— Distinctive character — Colour per se — Orange)
Tavaramerkit — Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen — Direktiivi 89/104/ETY — Merkit, joista tavaramerkki voi muodostua — Erottamiskyky — Väri sellaisenaan — Oranssi väri (täysistunto)
By order of 23 February 2001 the Hoge Raad der Nederlanden (Supreme Court of the Netherlands) referred to the Court for a preliminary ruling four questions on the interpretation of Article 3 of First Council Directive 89/104/EEC of 21 December 1988.
Hoge Raad der Nederlanden on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle 23.2.2001 tekemällään välipäätöksellä neljä ennakkoratkaisukysymystä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY (jäljempänä direktiivi) 3 artiklan tulkinnasta.
Libertei is a company established in the Netherlands whose principal activity is the supply of mobile telecommunications services.
Libertei on Alankomaihin sijoittautunut yhtiö, jonka pääasiallinen toimiala on matkaviestintäpalvelujen tarjoaminen.
The Benelux-Merkenbureau (Benelux Trade Mark Office, hereinafter the BTMO') is the competent authority with regard to trade marks for the Kingdom of Belgium, the Grand Duchy of Luxembourg and the Kingdom of the Netherlands.
Benelux-tavaramerkkivirasto on toimivaltainen viranomainen tavaramerkkien alalla Belgian kuningaskunnassa, Luxemburgin suurherttuakunnassa ja Alankomaiden kuningaskunnassa.
Since 1 January 19% the BTMO has had responsibility for examining filings of trade marks in the light of the absolute grounds for refusal.
Beneluxtavaramerkkiviraston on 1.1.19% lähtien pitänyt tutkia tavaramerkkihakemukset ehdottomien rekisteröintiesteiden kannalta.
On 27 August 19% Libertei filed with the BTMO an orange colour as a trade mark for certain telecommunications goods and services comprising, as regards goods in Class 9, telecommunications equipment, and in respect of services in Classes 35 to 38, the telecommunications services and physical, financial and technical management of telecommunications systems.
Libertei pyysi 27.8.19% Benelux-tavaramerkkivirastoa rekisteröimään oranssin värin tavaramerkiksi tiettyjä televiestintäalan tavaroita ja palveluja varten eli luokkaan 9 kuuluvien tavaroiden osalta tcleviest i n t älai tt ei ta varten ja luokkiin 35—38 kuuluvien palvelujen osalta televiestintäpalveluja ja televiestintäkeinojen kaupallista hallintoa, taloushallintoa ja teknistä hallintoa koskevia palveluja varten.
In the space for reproducing the trade mark, the application form contained an orange rectangle and, in the space for describing the trade mark, the word 'orange' without reference to any colour code.
Rekisteröintihakemuksessa oli tavaramerkin esittämiseen tarkoitetussa kohdassa oranssiksi väritetty suorakulmio, ja tavaramerkin kuvaukseen tarkoitetussa kohdassa oli maininta "oranssi" ilman, että olisi mainittu minkäänlaista värikoodia.
By letter of 21 February 1997 the BTMO informed Libertei that it was provisionally refusing registration of the sign.
Benelux-tavaramerkkivirasto ilmoitti 21.2.1997 päivätyllä kirjeellään Libertelille, että se väliaikaisesti epäsi tältä merkiltä rekisteröinnin.
It considered that unless Libertei could show that the sign filed, consisting exclusively of the colour orange, had acquired distinctive character through use, it was devoid of any distinctive character within the meaning of Article 6bis(l)(a) of the UBL.
Benelux-tavaramerkkivirasto katsoi, että koska Libertei ei ollut näyttänyt toteen, että hakemuksessa tarkoitettu merkki, joka koostui yksinomaan oranssista väristä, olisi tullut käytön perusteella erottamista kyiseksi, kyseiseltä merkiltä puuttui kokonaan tavaramerkkilain 6 a §:n 1 momentin a kohdassa tarkoitettu erottamiskyky.
Pursuant to Article 6ter of the UBL, Libertei appealed against that refusal before the Gerechtshof te 'sGravenhage (Regional Court of Appeal, The Hague) (Netherlands), which was dismissed by judgment of 4 June 1998.
Libertei vastusti tätä väliaikaista hylkäämistä. Benelux-tavaramerkkivirasto katsoi, ettei tätä hylkäämistä ollut syytä tarkastella uudelleen, ja antoi lopullisen hylkäämisen tiedoksi 10.9.1997 päivätyllä kirjeellä.
On 3 August 1998 Libertei appealed in cassation to the Hoge Raad der Nederlanden.
Libertei nosti tavaramerkkilain 6 b §:n mukaisesti tästä hylkäämisestä kanteen Gerechtshof te 'sGravenhagessa (Alankomaat), joka hylkäsi kanteen 4.6.1998 antamallaan tuomiolla.
In the course of the Hoge Raad's examination of the dispute, questions arose as to the correct application of Article 6bis(l)(a) of the UBL, and consequently also as to the interpretation of Article 3(l)(b) of the Directive.
Asiaa Hoge Raad der Nederlandenissa käsiteltäessä esille nousi tavaramerkkilain 6 a §:n 1 momentin a kohdan oikeaa soveltamista koskevia kysymyksiä ja siten myös direktiivin 3 artiklan 1 kohdan b alakohdan tulkintaa koskevia kysymyksiä.
Accordingly, by order of 23 February 2001, the Hoge Raad referred a number of questions to the Court for a preliminary ruling.
Niinpä Hoge Raad päätti 23.2.2001 tekemällään välipäätöksellä lykätä asian käsittelyä ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle ennakkoratkaisukysymyksiä.
Preliminary considerations
Alustavat huomautukset
The questions referred, which concern Article 3 of the Directive, relate to whether, and if so in what circumstances, a colour per se, not spatially defined, is capable of possessing distinctive character for certain goods or services.
Direktiivin 3 artiklaa koskevilla ennakkoratkaisukysymyksillä tiedustellaan, voiko tietty ääriviivaton väri sellaisenaan olla erottamiskykyinen tiettyjen tavaroiden tai palvelujen osalta, ja jos voi, niin millä edellytyksillä.
In order to consider those questions it is necessary as a preliminary matter to determine whether a colour per se is capable of constituting a trade mark for the purposes of Article 2 of the Directive.
Näiden kysymysten tarkastelu edellyttää, että ensin ratkaistaan, voiko väri sellaisenaan olla direktiivin 2 artiklassa tarkoitettu tavaramerkki.
To that end, the colour must satisfy three conditions.
Tältä osin on todettava, että värin sellaisenaan on täytettävä kolme edellytystä.
First, it must be a sign.
Sen on ensinnäkin muodostettava merkki.
Secondly, that sign must be capable of graphic representation.
Toiseksi tämä merkki on voitava esittää graafisesti.
Thirdly, the sign must be capable of distinguishing the goods or services of one undertaking from those of other undertakings.
Kolmanneksi merkillä on voitava erottaa tietyn yrityksen tavarat tai palvelut muiden yritysten tavaroista tai palveluista.
As the Court has held, a graphic representation within the meaning of Article 2 of the Directive must enable the sign to be represented visually, particularly by means of images, lines or characters, so that it can be precisely identified.
Yhteisöjen tuomioistuin on jo todennut, että direktiivin 2 artiklassa tarkoitetulla graafisella esityksellä merkki on voitava esittää visuaalisesti erityisesti kuvioiden, viivojen tai kirjoitusmerkkien avulla siten, että merkki voidaan tunnistaa täsmällisesti.
In order to fulfil its function, the graphic representation within the meaning of Article 2 of the Directive must be clear, precise, self-contained, easily accessible, intelligible, durable and objective.
Täyttääkseen tehtävänsä direktiivin 2 artiklassa tarkoitetun graafisen esityksen on oltava selvä, täsmällinen, itsessään täydellinen, sellainen, että siihen on helppo tutustua, ymmärrettävä, kestävä ja objektiivinen.
A sample of a colour, combined with a description in words of that colour, may constitute a graphic representation within the meaning of Article 2 of the Directive, provided that the description is clear, precise, self-contained, easily accessible, intelligible, and objective.
Värinäytteen ja värin sanallisen kuvauksen yhdistelmä voi muodostaa direktiivin 2 artiklassa tarkoitetun graafisen esityksen edellyttäen, että kuvaus on selvä, täsmällinen, itsessään täydellinen, sellainen, että siihen on helppo tutustua, ymmärrettävä ja objektiivinen.
The designation of a colour using an internationally recognised identification code may be considered to constitute a graphic representation.
Värin kuvaamista kansainvälisesti hyväksytyllä värien yksilöimiskoodilla voidaan pitää graafisena esityksenä.
Such codes are deemed to be precise and stable.
Tällaisten koodien katsotaan olevan täsmällisiä ja pysyviä.
As to the question whether a colour per se is capable of distinguishing the goods or services of one undertaking from those of other undertakings, within the meaning of Article 2 of the Directive, it is necessary to determine whether or not colours per se are capable of conveying specific information, in particular as to the origin of a product or service.
Tarkasteltaessa kysymystä siitä, voidaanko värillä sellaisenaan erottaa tietyn yrityksen tavarat tai palvelut muiden yritysten tavaroista tai palveluista direktiivin 2 artiklassa tarkoitetulla tavalla, on arvioitava, voidaanko väreillä sellaisenaan välittää täsmällisiä tietoja erityisesti tavaran tai palvelun alkuperästä.
It follows from the foregoing that, where the conditions described above apply, a colour per se is capable of constituting a trade mark within the meaning of Article 2 of the Directive.
Edellä esitetystä seuraa, että väri sellaisenaan voi edellä mainittujen edellytysten täyttyessä muodostaa direktiivin 2 artiklassa tarkoitetun tavaramerkin.
It is appropriate first of all to examine the third question, by which the national court is asking whether, in assessing the potential distinctiveness of a specific colour as a trade mark, it is necessary to consider whether there is a general interest in that colour remaining available to all, as is the case with respect to signs which designate a geographical origin.
Ensiksi on paikallaan tarkastella kolmatta kysymystä, jolla kansallinen tuomioistuin tiedustelee, onko sitä c ro nam is kykyä arvioitaessa, joka tietyllä värillä voi tavaramerkillä olla, tarpeen tutkia, onko olemassa
As regards the registration as trade marks of colours per se, not spatially delimited, the fact that the number of colours actually available is limited means that a small number of trade mark registrations for certain services or goods could exhaust the entire range of the colours available.
Siltä osin kuin kyse on tiettyjen ääriviivattomien värien rekisteröimisestä sellaisinaan tavaramerkiksi, tosiasiallisesti käytettävissä olevien värien vähäisestä määrästä seuraa, että jo se, että pieni määrä värejä rekisteröidään tavaramerkiksi tiettyjä palveluja tai tavaroita varten, voisi ammentaa tyhjiin koko käytettävissä olevien värien varaston.
Nor would it be conducive to economic development or the fostering of the spirit of enterprise for established traders to be able to register the entire range of colours that is in fact available for their own benefit, to the detriment of new traders.
Ei myöskään olisi talouden kehityksen ja yrittäjähengen edistämisen mukaista, että jo asemansa vakiinnuttaneet toimijat voisivat rekisteröidä käyttöönsä kaikki tosiasiallisesti käytettävissä olevat värit uusien toimijoiden vahingoksi.
It must therefore be acknowledged that there is, in Community trade-mark law, a public interest in not unduly restricting the availability of colours for the other operators who offer for sale goods or services of the same type as those in respect of which registration is sought.
On siis myönnettävä, että yhteisön tavaramerkkioikeudessa on yleisen edun mukaista olla rajoittamatta aiheettomasti sentyyppisiä tavaroita tai palveluja, joita varten rekisteröintiä on haettu, tarjoavien muiden toimijoiden mahdollisuutta käyttää värejä.
The greater the number of the goods or services for which the trade mark is sought to be registered, the more excessive the exclusive right which it may confer is likely to be, and, for that very reason, the more likely is that right to come into conflict with the maintenance of a system of undistorted competition, and with the public interest in not unduly restricting the availability of colours for the other traders who market goods or services of the same type as those in respect of which registration is sought.
Mitä suurempi on se tavaroiden tai palvelujen määrä, joita varten tavaramerkin rekisteröintiä haetaan, sitä enemmän tavaramerkin mahdollisesti antama yksinoikeus on omiaan olemaan kohtuuttoman laaja ja siten ristiriidassa vääristymättömän kilpailun järjestelmän säilyttämisen kanssa sekä sen yleisen edun kanssa, jonka mukaan sentyyppisiä tavaroita tai palveluja, joita varten rekisteröintiä on haettu, tarjoavien toisten toimijoiden mahdollisuutta käyttää värejä ei saa aiheettomasti rajoittaa.
The first question and (Question 2(a)
Ensimmäinen kysymys ja toisen kysymyksen a kohta
By its first question and Question 2(a), the national court is essentially asking whether and, if so, in what circumstances a colour per se may be held to be distinctive within the meaning of Article 3(l)(b) and Article 3(3) of the Directive.
Ensimmäisellä kysymyksellään ja toisen kysymyksensä a kohdalla kansallinen tuomioistuin tiedustelee, voidaanko tietyllä värillä sellaisenaan katsoa olevan direktiivin 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa ja 3 kohdassa tarkoitettu erottamiskyky.
In the case of a colour per se, distinctiveness without any prior use is inconceivable save in exceptional circumstances, and particularly where the number of goods or services for which the mark is claimed is very restricted and the relevant market very specific.
Kun kyse on väristä sellaisenaan, erottamiskyvyn olemassaolo ennen mitään käyttöä on mahdollista havaita vain poikkeuksellisissa olosuhteissa ja erityisesti silloin, kun niiden tavaroiden ja palvelujen määrä, joita varten tavaramerkin rekisteröintiä haetaan, on hyvin pieni ja kun kohdemarkkinat ovat hyvin erikoistuneet.
However, even if a colour per se does not initially have any distinctive character within the meaning of Article 3(l)(b) of the Directive, it may acquire such character in relation to the goods or services claimed following the use made of it, pursuant to Article 3(3) of the Directive.
Vaikka värillä sellaisenaan ei lähtökohtaisesti olisi direktiivin 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettua erottamiskykyä, se voi tämän artiklan 3 kohdan nojalla kuitenkin käytössä tulla erottamiskykyiseksi tavaramerkkihakemuksessa mainittujen tavaroiden tai palvelujen osalta.
That distinctive character may be acquired, inter alia, after the normal process of familiarising the relevant public has taken place.
Tavaramerkki voi tulla erottamiskykyiseksi muun muassa sellaisen tavanomaisen menettelyn jälkeen, jossa se tehdään tunnetuksi kohdeyleisön keskuudessa.
In such cases, the competent authority must make an overall assessment of the evidence that the mark has come to identify the product concerned as originating from a particular undertaking, and thus to distinguish that product from goods of other undertakings.
Tällaisessa tapauksessa toimivaltaisen viranomaisen on arvioitava kaikkia niitä seikkoja, jotka voivat osoittaa tavaramerkin tulleen sellaiseksi, että sen perusteella kyseinen tavara voidaan tunnistaa tietyn yrityksen tavaraksi ja erottaa näin muiden yritysten tavaroista.
Question 2(b)
Toisen kysymyksen b kohta
By Question 2(b), the national court is asking whether it is relevant to assessing whether a colour has a distinctive character within the meaning of Article 3(l)(b) of the Directive that registration of the colour per se as a trade mark is sought for a large number of goods and services, or for a specific product or service, or for a specific group of goods or services.
Toisen kysymyksensä b kohdalla kansallinen tuomioistuin tiedustelee, onko sillä, onko väriä sellaisenaan haettu rekisteröitäväksi tavaramerkiksi lukuisia tavaroita tai palveluja varten tai tiettyä tavaraa tai palvelua taikka tavaroiden tai palvelujen tiettyä ryhmää varten, merkitystä arvioitaessa, onko tällä värillä direktiivin 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettu erottamiskyky.
By its fourth question the national court is asking, essentially, whether, in assessing whether a trade mark has distinctive character within the meaning of Article 3(l)(b) and Article 3(3) of the Directive, the competent authority for registering trade marks must carry out an examination in the abstract or by reference to the actual situation, taking account of all the circumstances of the case, and in particular use which has been made of the mark.
Neljännellä kysymyksellään kansallinen tuomioistuin tiedustelee, onko arvioitaessa sitä, onko tavaramerkillä direktiivin 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa ja 3 kohdassa tarkoitettu erottamiskyky, tavaramerkkin rekisteröinnin osalta toimivaltaisen viranomaisen suoritettava abstraktinen vai konkreettinen tutkimus ja onko sen otettava huomioon kaikki kyseiseen tapaukseen liittyvät seikat ja erityisesti merkin käyttö.
Registration of a sign as a trade mark is always applied for in respect of the goods or services mentioned in the application for registration.
Merkin rekisteröimistä tavaramerkiksi haetaan aina rekisteröintihakemuksessa mainittuja tavaroita tai palveluja varten.
Accordingly, a trade mark's distinctiveness must be assessed by reference, first, to the goods or services in respect of which registration is sought, and, second, by reference to the relevant public's perception of that mark.
Niinpä tavaramerkin erottamiskykyä on arvioitava suhteessa niihin tavaroihin tai palveluihin, joita varten rekisteröintiä on haettu, ja suhteessa siihen, kuinka kohdeyleisö mieltää tavaramerkin.
The latter condition cannot be satisfied merely by reproducing on paper the colour in question, but may be satisfied by designating that colour using an internationally recognised identification code.
Tätä viimeksi mainittua edellytystä ei voi täyttää pelkkä kyseisen värin esittäminen paperilla, mutta se voidaan täyttää kuvaamalla tätä väriä kansainvälisesti hyväksytyllä värien yksilöimiskoodiUa.
The fact that registration as a trade mark afa colour per se is sought for a large number of goods or services, or for a specific product or service or for a specific group of goods or services, is relevant, together with all the other circumstances of the particular case, to assessing both the distinctive character of the colour in respect of which registration is sought, and whether its registration would run counter to the general interest in not unduly limiting the availability of colours for the other operators who offer for sale goods or services of the same type as those in respect of which registration is sought.
4) Sälä, että väriä sellaisenaan haetaan rekisteröittäväksi tavaramerkiksi lukuisia tavaroita tai palveluja varten tai tiettyä tavaraa tai palvelua taikka tavaroiden tai palvelujen tiettyä ryhmää varten, on merkitystä yhdessä kyseiseen tapaukseen liittyvien muiden seikkojen kanssa arvioitaessa rekisteröitäväksi haetun värin erottamiskykyä ja sitä, onko kyseisen värin rekisteröiminen ristiriidassa sen yleisen edun kanssa, jonka mukaan sentyyppisiä tavaroita tai palveluja, joita varten rekisteröintiä on haettu, tarjoavien muiden toimijoiden mahdollisuutta käyttää värejä ei saa aiheettomasti rajoittaa.
8 May 2003
8 päivänä toukokuuta 2003
Preliminary ruling (Milk and milk products — Council Regulation (EEC) No 3950/92 — Scheme applicable to the territory of the former German Democratic Republic — Reference quantities — Concepts of producer and holding — Lessee of a holding situated within that territory) (Second Chamber)
Ennakkoratkaisu Maito ja maitotuotteet — Asetus N:o 3950/92 — Entisen SaL·an demokraattisen tasavallan alueeseen sovellettava järjestelmä — Viitemäärät — Tuottajan ja tilan käsitteet — Mainitulla alueella sijaitsevan tilan vuokraaja (toinen jaosto)
By order of 23 May 2001 the Verwaltungsgericht (Administrative Court) Weimar referred to the Court for a preliminary ruling three questions on the interpretation of Articles 3(2), 4(4), 5 and 9(c) and (d) of Council Regulation (EEC) No 3950/92 of 28 December 1992.
Verwaltungsgericht Weimar on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle 23.5.2001 tekemällään päätöksellä kolme ennakkoratkaisukysymystä 28.12.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3950/92 3 artiklan 2 kohdan, 4 artiklan 4 kohdan, 5 artiklan ja 9 artiklan c ja d alakohdan tulkinnasta.
The main proceedings and questions referred
Pääasia ja ennakkoratkaisukysymykset
It is apparent from the order for reference that Agrargenossenschaft Alkersleben eG, the plaintiff in the main proceedings, is an agricultural cooperative established in Alkersleben in the Land of Thuringia, situated in the territory of the former GDR.
Ennakkoratkaisupyynnöstä käy ilmi, että pääasian kantaja Agrargenossenschaft Alkersleben eG on maatalousosuuskunta, jonka kotipaikka on Alkerslebenissä, Thüringenin osavaltiossa, joka sijaitsee entisen Saksan demokraattisen tasavallan alueella.
The plaintiff had a provisional reference quantity of 7 625 797 kg of milk which had been allocated to it by Thuringia.
Sillä oli käytössään 7 625 797 kilogramman väliaikainen viitemäärä, jonka kyseinen osavaltio oli myöntänyt sille.
During the summer of 1998, the plaintiff leased a part of the milk-production facilities of an agricultural holding in Kaarßen.
Kesän 1998 aikana pääasian kantaja otti vuokralle osan Kaartienissa sijaitsevan maatilan maidontuotantolaitoksesta.