natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This is understood tomean a practice which has been followedand accepted and thus become legallyestablished, and which adds to or modifiesprimary or secondary legislation.
Sillätarkoitetaan oikeuskäytännön kautta vakiintuvaa oikeutta, jolla täydennetään taimuutetaan primaari-taisekundaari-oikeutta.
The firsthurdle is the existence of a special procedure for the amendment of the Treaties(Article 48 EU).
Tällaisen yhteisön tavanomaisenoikeuden olemassaolon mahdollisuustunnustetaan periaatteessa.
This does not rule out thepossible emergence of legal custom, but itdoes make the criteria according to whichapracticeisdeemedtohavebeen
Tavanomaisenoikeuden kehittymistä osaksi yhteisönoikeuttarajoittavatkuitenkin monethuomattavattekijät.Ensinnäkinsitä
followed and accepted for a substantialperiod much harder to meet.
tavanomaisen oikeuden kehittymisen mahdollisuutta, sillä tiukennetaan oikeuskäytännön kautta vakiintuvalleoikeudelle asetettavia vaatimuksia.
companies and legal persons (1968), theconvention on the elimination of doubletaxation in connection with the adjustment of transfers of profits between associated enterprises (1990), the convention onthe law applicable to contractual obligations (1980) and the convention on the Community patent (1989).
panosta yksityisoikeuden alalla (1968),yleissopimus yhteisöjen ja oikeushenkilöiden vastavuoroisesta tunnustamisesta(1968), yleissopimus kaksinkertaisen vero-tuksenpoistamisestaetuyhteydessäkeskenään olevien yritysten tulonoikaisun yhteydessä (1990), yleissopimus sopimusvelvoitteisiin sovellettavasta laista(1980) ja sopimus yhteisön patenteista(1989).
This means that,at the level of the Treaties, legal customcan under no circumstances be established by the Community institutions; atmost, only the Member States can do this— and then only subject to the stringentconditions mentioned above.
Näin ollentavanomainen oikeus ei voi olla missääntapauksessa lähtöisin yhteisön toimielimistä vaan jäsenvaltioista, joiden on täytettävä edellä mainitut tiukennetut edellytykset.
Practicesfollowed and accepted as part of the lawby Community institutions may, however,be drawn on when interpreting the legalrules laid down by them, which mightalter the legal implications and scope ofthe legal act concerned.
Yhteisön toimielinten antamiensäädösten tulkinnassa voidaan kuitenkinturvautua toimielinten noudattamiin,oikeudellisesti hyväksyttäviin käytäntöihin, jolloin kyseisen säädöksen oikeudellista ja tosiasiallista soveltamisalaa mahdollisesti muutetaan.
However, theconditions and limitations arising fromprimary Community legislation must alsobe borne in mind here.
Tosintällöinkin on otettava huomioon yhteisönprimaarioikeudesta johtuvat edellytyksetja rajoitukset.
Agreements between the Member States
Jäsenvaltioiden väliset sopimukset
The system of legislative acts had to bedevised afresh when the Community wasset up. It had to be decided first and foremost what forms Community legislationshould take and what effects these shouldhave.
EY:n perustamisen yhteydessä oli luotavakokonainen yhteisön säädösjärjestelmä.Tällöin jouduttiin pohtimaan sitä, millaisiayhteisön säädösten tulisi olla tyypeiltäänja vaikutuksiltaan.
The institutions had to be able toalign the disparate economic, social andnot least environmental conditions in thevarious Member States, and do so effectively, i.e. without depending on the goodwill of the Member States, so that the bestpossiblelivingconditionscouldbecreated for all the citizens of the Community.
Oli otettava huomioon se, että toimielinten olisi voitava tehokkaasti tasoittaa jäsenvaltioiden taloudellisia, sosiaalisia ja myös ekologisiaeroja tarvitsematta turvautua jäsenvaltioiden hyvään tahtoon, jotta kaikilleyhteisön kansalaisille voitiin luoda parhaatmahdolliset elinolot.
On the other hand, they were not tointerfere in the domestic systems of lawany more than necessary.
Toisaalta oli pyrittäväsiihen, että kansallisiin oikeusjärjestyksiinei puututtaisi tarpeettomasti.
The Communitylegislative system is therefore based on theprinciple that where the same arrangement, even on points of detail, must applyin all Member States, national arrangements must be replaced by Communitylegislation, but where this is not necessarydue account must be taken of the existinglegal orders in the Member States.
EY:n kokooikeudellisen toiminnan ja päätöksenteonjärjestelmälle onkin siksi ominaista periaate, jonka mukaan kansalliset järjestelyton korvattava yhteisön säädöksillä, jostäsmälleen samoja järjestelyjä on sovellettava kaikissa jäsenvaltioissa. Jos tällaistatarvetta ei ole, jäsenvaltioiden voimassaolevat oikeusjärjestykset on otettavahuomioon asianmukaisella tavalla.
The final source of Community law comprises agreements between the Member States.
Niitä tehdään ensinnäkinsilloin, kun halutaan säännellä asioita,jotka liittyvät läheisesti EY:n toimintaanmutta joiden hoitamiseen yhteisön toimielimillä ei ole toimivaltaa.
Agreements of this kindmay be concluded for the settlement ofissues closely linked to the Community’sactivities, but no powers have been transferred to the Community institutions; thereare also full-scale international agreements (treaties and conventions) betweenthe Member States aimed especially atovercoming the drawbacks of territoriallylimited arrangements and creating lawthat applies uniformly throughout the Community (Article 293EC).
Toiseksi jäsenvaltiot ovat tehneet täysimittaisia kansain-välisoikeudellisiasopimuksia,joillapyritään ylittämään kansallisten järjeste-lyjenalueellisetrajatjaluomaanyhtenäistä yhteisön oikeutta (EY:n perustamissopimuksen 293 artikla).
Thisisimportant primarily in the field of privateinternationallaw.
Tällä onmerkitystä varsinkin kansainvälisen yksityisoikeuden alalla.
Theseagreementsinclude: the convention on jurisdictionand the enforcement of judgments in civilandcommercial matters(1968),theconvention on the mutual recognition of
Esimerkkeinä mainittakoon yleissopimus tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden täytäntöön-
Against this background a range of toolswas developed that allowed the Commu-
Tältä pohjalta kehitettiin lainsäädännön välineet, joiden avulla yhteisön toimielinten on mahdollista vaikuttaakansallisiin oikeusjärjestyksiin vaihte-
and Euratom Treaties provide for fiveforms: regulations, directives, decisions,recommendations and opinions (Article249 EC and Article 161 Euratom).
(EHTY:n perustamissopimuksen 14 artikla), kun taas EY:n perustamissopimuksen ja Euratomin perustamissopimuksen mukaisia säädöstyyppejä onviisi: asetus, direktiivi, päätös, suositus jalausunto (EY:n perustamissopimuksen 249artikla, Euratomin perustamissopimuksen161 artikla).
Thechanges in the pattern arose because itwas recognised that the forms developedfor the ECSC would not adequately meetthe needs of the EC and Euratom. The newtitles were intended to avoid the concep-tualshortcomingsinthelegalactsprovided for in the earlier Treaty.
Näin tehtiin, kun oli oivallettu, että EHTY:ä varten luodut välineeteivät riittäisi EY:n ja Euratomin tarpeisiin.Samalla uusien välineiden käyttöönotolla haluttiin välttää EHTY:n perustamissopimukseen sisältyvien lainsäädännönvälineiden käsitteelliset puutteet.
It wasfelt that the distinctions between the twosets of concepts would simply have to betolerated until the merger of the three Communities, which was to take place ata later date.
Tällöinoltiin tietoisia syntyvistä käsitteellisistä eroista, jotka oli tarkoitus poistaa myöhemmin tapahtuvaksi suunnitellunyhteisöjen yhteensulauttamisen myötä.
nity institutions to impact on the nationallegal systems to varying degrees. The mostdrasticactionisthereplacementofnational rules by Community ones.
Tarkasteltaessa sitä, kenelle yhteisön lain-säädännönvälineetonosoitettujamillaisia vaikutuksia ne aiheuttavat jäsen-valtioissa,lainsäädännönvälineidenjärjestelmä voidaan esittää seuraavasti: levassa määrin.
Thereare also Community rules by which the Community institutions act on the Member States’legal systems only indirectly.
Voimakkaimmat yhteisönnormit syrjäyttävät kansalliset järjestelyt.Seuraavina tulevat yhteisön normit, joillayhteisön toimielimet voivat vaikuttaajäsenvaltioiden oikeusjärjestyksiin vainepäsuorasti.
Measures may also be taken thataffect onlya defined oridentifiableaddressee, in order to deal with a particular case.
Tiettyä konkreettista yksityistapausta voidaan myös säännellä toteuttamalla nimettyä tai määriteltävissä olevaakohderyhmää koskevia toimenpiteitä.
Lastly, provision was also madefor legal acts that have no binding force,either on the Member States or on the citizens of the Community.
Lisäksi on olemassa lainsäädännön välineitä, joihin ei sisälly jäsenvaltioita taiyhteisön kansalaisia sitovia määräyksiä.Näistä lainsäädännön välineiden perus-muodoistaonmääräyksiäkaikissakolmessa yhteisön perustamissopimuksessa.
These basic categories of legal act are to be found in allthree Community Treaties. Therearedifferences in the actual form they take,and in their titles, between the ECSCTreaty on the one hand and the EC and the Euratom Treaties on the other.
EHTY:n perustamissopimuksessa määrättyjen yksittäisten säädösten konkreettinen muoto ja säädösten nimet eroavat kuitenkin EY:n perustamissopimuksessa ja Euratomin perustamissopimuksessa määrätyistä säädöstyypeistä.
The ECSCTreaty makes provision for only three typesof legal act: decisions, recommendationsand opinions (Article 14 ECSC); the EC
EHTY:n perustamissopimuksessa määrätään vain kolmesta välineestä elipäätöksestä, suosituksesta ja lausunnosta
Article 161
161 artikla yleinen päätös asetus asetus suositus direktiivi direktiivi
Regulations and ECSC general decisions procedure — see next section), they maybe described as ‘European legislation’.Parliament has no responsibility for regulations and general decisions, which are only enacted by the Council or the Commission and thus, from a proceduralpoint of view at least, they lack the essential characteristics of legislation of thiskind.
Näissä säädöksissä ja kansallisissa laeissaon paljon yhtäläisyyksiä. Siltä osin kuinkyseessä ovat yhdessä Euroopan parlamentin kanssa (niin sanotussa yhteis-päätösmenettelyssä,jostatarkemminseuraavassa luvussa) annetut säädökset,voidaan puhua ”eurooppalaisista laeista”.Asetuksista ja yleisistä päätöksistä, jotkaneuvosto tai komissio tekee yksin, puuttuutämä parlamentaarinen yhteisvastuu, jotenniissäei oleainakaan muodollisestikaikkia lain ominaispiirteitä.
The legal acts that enable the Communityinstitutions to encroach furthest on thedomestic legal systems are regulations inthe EC and Euratom Treaties, and generaldecisions in the ECSC Treaty.
Säädökset,joidenavullayhteisöntoimielinten on mahdollista vaikuttaakansallisiin oikeusjärjestyksiin syvällisimmin, ovat EY:n perustamissopimuksessa ja Euratomin perustamissopimuksessa tarkoitetut asetukset ja EHTY:n perustamissopimuksessa tarkoitettu yleinen päätös.
Two featuresvery unusual in international law markthem out.
Niihin liittyy kaksi kansainvälisessä oikeudessa hyvin epätavallista ominaisuutta:
Directives and ECSC recommendations
Direktiivit ja EHTY-suositukset
• Their Community character, whichmeans that they lay down the same lawthroughout the Community, regardless ofinternational borders, and apply in full inall Member States.
• Yhteisöluonne: Näille säädöksille onominaista, että niillä luodaan oikeuttakoko yhteisön alueella valtioiden rajoistariippumattajaettä niitäsovelletaankaikissa jäsenvaltioissa yhtenäisesti jatäysimääräisesti.
AMember State has nopower to apply a regulation incompletelyor to select only those provisions of whichit approves as a means of ensuring that aninstrument which it opposed at the time ofits adoption or which runs counter to itsperceived national interest is not giveneffect. Nor can it set up provisions or practices of domestic law to preclude themandatory application of a regulation.
Jäsenvaltio ei siis voiesimerkiksi päättää soveltaa vain osaaasetuksen säännöksistä ja pyrkiä estämäänsellaiset järjestelyt, joita se vastusti jopäätöksentekomenettelyn aikana tai jotkaovat tiettyjen kansallisten etujen vastaisia.Jäsenvaltio ei myöskään voi kieltäytyä asetusten säännösten soveltamisesta kansallisen oikeudenjärjestelyjenjakäytäntöjen nojalla.
The EC/Euratom directive, which has the ECSC recommendation as its equivalent, isthe most important legislative instrumentalongside the regulation.
Direktiivi, josta EHTY:n perustamis-sopimuksessakäytetäänsuositus-nimikettä, on asetuksen ohella yhteisön tärkein lainsäädännön väline.
Its purpose is toreconcile the dual objectives of bothsecuringthe necessary uniformity of Community law and respecting the diversity of national traditions and structures.What the directive aims for, then, is notthe unification of the law, which is theregulation’s purpose, but its harmonisation.
Sillä pyritään luomaan yhteys yhteisön oikeuden yhtenäisyystavoitteen ja kansallisten ominaispiirteiden moninaisuudensäilyttämisen välille. Tämän vuoksi direktiivin ensisijaisena tavoitteena ei ole –toisin kuin asetuksessa – oikeudellinenyhtenäistäminenvaan oikeudellinenlähentäminen.
The idea is to remove contradictionsand conflicts between national laws andregulations or gradually iron out inconsistencies so that, as far as possible, the samematerialconditions obtain in all the Member States.
Oikeudellisenlähen-tämisen avulla on tarkoitus poistaa kansallisten säädösten ja aineellisoikeudellistenolosuhteiden väliset ristiriidat tai kaventaaasteittain eroja, jotta jäsenvaltioissa vallitsisivat mahdollisimmansamanlaisetaineelliset edellytykset.
The directive is one of theprimary means deployed in building thesingle market.
Direktiivi on siis yksi sisämarkkinoiden toteuttamisen perusvälineistä.
• Direct applicability, which means thatthe legal acts do not have to be transposedinto national law but confer rights orimpose duties on the Community citizenin the same way as national law.
Direktiivi sitoo jäsenvaltioita vain asetetuntavoitteen osalta, mutta jäsenvaltiot voivatitse valita muodon ja keinot, joilla kokoyhteisöä koskevat tavoitteet toteutetaankansallisessa oikeusjärjestyksessä.
Adirective is binding on the Member States as regards the objectiveto beachieved but leaves it to the nationalauthorities to decide on how the agreed Community objective is to be incorporated into their domestic legal systems.The reasoning behind this form of legisla-
• Välitön sovellettavuus: Asetuksillaluodaan samanlaista oikeutta ilman erityisiä kansallisia täytäntöönpanosäädöksiä janiissä säädetään yhteisön kansalaisiakoskevista välittömistä oikeuksista javelvollisuuksista.
The similarities between these legal actsandstatutelaw passed in individual Member States are unmistakable. If theyareenacted withtheinvolvement of Parliament (as part of the co-decision
Yhteisön oikeus sitoovälittömästi jäsenvaltioita, niiden hallintoelimiä, tuomioistuimia ja viranomaisiasekä kaikkia henkilöitä, jotka kuuluvatasetuksen soveltamisalaan, ja sitä on sovellettava kansallisen oikeuden tapaan.
tionisthatitallowsinterventionindomestic economic and legal structures totake a milder form.
periaate ilmentää pyrkimystä lieventääpuuttumista valtion sisäiseen oikeus- jahallintojärjestelmään.
In particular, Member States can take account of special domestic circumstances when implementing Community rules. What happensis that the directive does not supersede thelaws of the Member States but places the Member States under an obligation toadapttheir nationallawinline with Community rules.
Jäsenvaltiot voivatsitenottaahuomioonkansallisetominaispiirteet pyrkiessään täyttämäänyhteisön oikeudelle asetetut tavoitteet.Tämä tapahtuu siten, että direktiivin säännökset eivät automaattisesti korvaa kansallisia säädöksiä, vaan jäsenvaltiot velvoite-taanmukauttamaankansallinenoikeutensa yhteisön sääntöihin.
The result is a two-stagelaw-making process.
Mukauttaminen tapahtuu yleensä kaksivaiheisenpäätöksentekomenettelyn kautta:
First, at the Community stage, the directivelays down the objective that is to beachieved by any or all Member State(s) —or even by an individual Member State inthe case of ECSC recommendations — towhich it is addressed within a specifiedtime-frame. The Community institutionscan actually spell out the objective in suchdetailed terms as to leave the Member States with scant room for manoeuvre, andthis has in fact been done in directives ontechnical standards and environmentalprotection.
Ensimmäisessä, yhteisön oikeuteen liittyvässä vaiheessadirektiivissä asetetaantavoite,jokajokaisenkohderyhmänjäsenen eli usean jäsenvaltion tai kaikkienjäsenvaltioiden taikka EHTY-suosituksissamahdollisesti yksittäisen jäsenvaltion onsaavutettavaasetetussa määräajassa.Yhteisöntoimielimetvoivat määrätätavoitteen saavuttamiseksi toteutettavatjärjestelyt niin yksityiskohtaisesti, ettäjäsenvaltioille ei jää juurikaan omaaliikkumavaraa.Tätämahdollisuuttakäytetään varsinkin teknisissä standardeissa ja ympäristönsuojelun alalla.
Second, at the national stage, the objective set at Community level is translatedinto actual legal or administrative provisions in the Member States.
Toisessa, kansallisessa vaiheessa yhteisönoikeudessa määritelty tavoite saatetaanosaksi jäsenvaltioiden kansallisia lainsäädäntöjä.
Even if the Member States are in principle free todetermine the form and methods used totranspose their Community obligationsinto domestic law, Community criteria areused to assess whether they have done soin accordance with Community law.
Vaikka jäsenvaltiot voivatkinperiaatteessa päättää itsenäisesti täytäntöönpanon muodosta ja keinoista, täytäntöönpanon asianmukaisuuden arvioinnissaon käytettävä yhteisön oikeuteen perustuvia kriteerejä.
Thegeneral principle is that a legal situationmust be generated in which the rights andobligations arising from the directive can
Periaatteena on se, ettätäytäntöönpanon tuloksena on oltavaoikeustila, jossa direktiivin säännöksistäjohtuvatoikeudetjavelvollisuudet
Apart from cases where ECSC recommendations are specifically addressed to afirm, directives and ECSC recommendations addressed to one or more Member States do not as a rule directly confer rights or impose obligations on the Community citizen.
Lukuun ottamatta tapauksia, joissa EHTY-suositusosoitetaannimenomaisestijollekin yritykselle, direktiiveissä ja jäsenvaltioille osoitetuissa EHTY-suosituksissaei yleensä säädetä yhteisön kansalaistakoskevista oikeuksista ja velvollisuuksista; säädökset on nimenomaan osoitettu ainoastaan jäsenvaltioille.
They are expresslyaddressed to the Member States alone.Rights and obligations for the citizen flowonly from the measures enacted by theauthorities of the Member States to implement the directive or recommendation.This point is of no importance to thecitizen as long as the Member States actually comply with their Community obligations.
Yhteisön kansalaisia koskevista oikeuksistajavelvollisuuksista sen sijaan säädetäänvasta jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten antamissa direktiivin tai EHTY-suosituksen täytäntöönpanosäädöksissä. Tämä on yhteisön kansalaistenkannalta merkityksetöntä, niin kauan kuinjäsenvaltiot täyttävät yhteisön säädöksistäjohtuvat velvoitteensa.
But there are disadvantages for the Community citizen where a Member Statedoes not take the requisite implementingmeasures to achieve an objective set in adirective or recommendation that wouldbenefit him, or where the measures takenare inadequate.
Haittoja yhteisönkansalaisille aiheutuu silloin, kun direktiivissä tai EHTY-suosituksessa asetetuntavoitteen täyttyminen olisi heidän kannaltaan suotavaa, mutta tarvittavia kansallisiatäytäntöönpanosäädöksiäeiannetaollenkaan tai ne annetaan virheellisellätavalla.
The Court of Justice hasrefused to tolerate such disadvantages,and a long line of cases has determinedthat in such circumstances the Communitycitizen can plead that the directive orrecommendation has directeffectinactions in the national courts to secure the
EY:n tuomioistuin pyrkii välttämään tällaisia haittoja, ja sen vakiin-tuneenoikeuskäytännönmukaisestiyhteisön kansalaiset voivat tietyin edellytyksin vedota välittömästi direktiivin sään-
Direct effect isdefined by the Court as follows:
EY:n tuomioistuin määrittelee välittömän oikeusvaikutuksen seuraavasti:
• the provisions of the directive or ECSCrecommendation must lay down therights of the EU citizen/firm with sufficient clarity and precision;
• Direktiivissä tai EHTY-suosituksessa onmääriteltävä unionin kansalaisen taiyrityksen oikeudet riittävän selkeästi jatäsmällisesti.
• the alleged rights are not conditional;
• Oikeuden hyväksikäyttöä ei saa rajoittaamillään edellytyksillä eikä velvoitteilla.
The citizen must be able tocount on the effect of a directive beingachieved by national implementationmeasures.
• Kansalliselle lainsäätäjälle ei saa jättääliikkumavaraa sääntöjen sisällön osalta.
• the time allowed for implementation ofthe directive/ECSC recommendation hasexpired.
• Direktiivin tai EHTY-suosituksen täytäntöönpanon määräajan on oltava päättynyt.
Nevertheless, once the period allowed fortransposition has expired, the directivesacquire full legal force and effect in thatall State bodies are obliged to interpretand apply national law in accordancewith the directives (‘interpretation in linewith Community law’).
asioissa ja tämänkin vain silloin, kunvälitönoikeusvaikutusonunioninkansalaisen kannalta edullinen, toisinsanoen ainoastaan tapauksissa, joissayhteisön oikeuden mukainen järjestely onkansalaisen kannalta parempi kuin vanhakansallinen oikeus (vertikaalinen välitön oikeusvaikutus).
The decisions of the Court of Justiceconcerning direct effect are based on thegeneral view that the Member State isacting equivocally and unlawfully if itapplies its old law without adapting it totherequirementsofthedirectiveorrecommendation.
Sitä vastoin EY:n tuomioistuin ei ole hyväksynyt direktiivienja EHTY-suositusten välitöntä oikeusvaikutusta kansalaisten välisissä asioissa (horisontaalinen välitön vaikutus).
This is an abuse ofrights by the State and the recognition ofdirect effect of the directive seeks tocombatit by ensuring that the State derives no benefit from its violation of Community law.
EY:ntuomioistuin ontodennutvälittömänoikeusvaikutuksen sanktioluonteen perusteella, että oikeusvaikutus ei koske yksityishenkilöiden välisiä asioita, koska yksityishenkilöitä ei voida pitää vastuullisinajäsenvaltioiden laiminlyönneistä.
Direct effect thus has theeffect of penalising the offending Member State.
Unionin kansalaisten onvoitava luottaa siihen, että direktiivinvaikutukset ulottuvat heihin kansallistentäytäntöönpanotoimenpiteiden avulla.
In that context it is significant thatthe Court of Justice has applied the principle solely in cases between a citizen anda Member State, and then only when thedirective was for the citizen’s benefit andnot to his detriment — in other wordswhen the citizen’s position under the lawas amended under the directive was morefavourable than under the old law (knownas ‘vertical direct effect’). The direct effect
Täytäntöönpanon määräajan päätyttyä direktiivit saavat kuitenkin täydet oikeusvaikutukset siinä mielessä, ettäkaikilla valtioelimillä on velvollisuustulkita ja soveltaa kansallista oikeuttadirektiivin mukaisella tavalla (yhteisönoikeuden mukainen tulkinta).
In its judgments in Francovich and Bonifaci in 1991, the European Court of Justicewent further, holding that Member Statesare liable to pay damages where loss issustained by reason of failure to transposea directive in whole or in part.
Lisäksi EY:n tuomioistuin katsoi vuonna1991 antamissaan tuomioissa Francovichja Bonifaci, että jäsenvaltioilla on velvollisuus korvata direktiivin laiminlyödystätai puutteellisestatäytäntöönpanostaaiheutuvat vahingot.