natgillin/translations-raw huggingface dataset:
SUMMARY — CASE T-410/03 of repeated infringement was adopted. Article 231 EC provides that where an action for annulment is well founded, the Court is to declare the contested act void.
TIIVISTELMÄ – ASIA T-410/03 määrätään, että jos kumoamiskanne on aiheellinen, yhteisön tuomioistuin julistaa säädöksen mitättömäksi.
In the context of an administrative procedure in competition matters, the Commission fails to respect an undertaking’s rights of defence when it establishes an aggravating circumstance as against that undertaking on the basis of elements of fact which, although mentioned at various points in its statement of objections, were, taken as a whole, insufficiently precise as to their scope and characterisation, so that it is only at the decision stage that those elements were brought together into a single part and the objection became clearly apparent.
Kilpailuasian hallinnollisessa menettelyssä komissio ei kunnioita yrityksen puolustautumisoikeuksia, kun se toteaa sen osalta raskauttavan olosuhteen sellaisten tosiseikkojen perusteella, jotka, vaikka ne oli mainittu komission väitetiedoksiannon eri kohdissa, eivät kokonaisuutena tarkasteltuina olleet riittävän tarkkoja kohteensa ja luonnehdintojensa osalta, joten vasta päätöksessä nämä seikat koottiin yhteen ja väite ilmeni selvästi.
On the other hand, the Commission may rely on a previous decision imposing a penalty on that undertaking for an infringement of the same type but which was the subject of an action for annulment pending before the Community judicature when a stay of execution was not even sought.
Komission voi sen sijaan tukeutua aiempaan päätökseen, jossa tälle yritykselle määrätään sakkoja samanlaatuisesta rikkomisesta mutta josta nostettu kumoamiskanne on vireillä yhteisöjen tuomioistuimissa, kun täytäntöönpanon lykkäämistä ei ole edes vaadittu.
Such a decision, in accordance with the first paragraph of Article 256 EC, is enforceable, provided that it imposes a pecuniary burden on persons other than the States, notwithstanding the initiation of an action for annulment, since under Article 242 EC an action before the Community judicature does not have suspensory effect.
Tällainen päätös on EY 256 artiklan ensimmäisen kohdan mukaisesti täytäntöönpanokelpoinen, koska siinä määrätään maksuvelvollisuus muulle kuin valtiolle, riippumatta kumoamiskanteen nostamisesta, sillä EY 242 artiklan nojalla yhteisön tuomioistuimien käsiteltävänä olevalla kanteella ei ole lykkäävää vaikutusta.
The Guidelines on the method of setting fines imposed pursuant to Article 15(2) of Regulation No 17 and Article 65(5) of the ECSC Treaty refer to an ‘infringement of the same type’ by the same undertaking.
Asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohdan ja EHTY:n perustamissopimuksen 65 artiklan 5 kohdan mukaisesti määrättävien sakkojen laskennasta annetuissa suuntaviivoissa mainitaan saman yrityksen syyllistyminen uudelleen ”samanlaatuiseen rikkomukseen”.
In those circumstances, once an undertaking commits an infringement of the same type, even though the economic sector concerned is a different one, the Commission may find that there is an aggravating circumstance.
Näissä olosuhteissa, kun yritys syyllistyy samanlaatuiseen kilpailusääntöjen rikkomiseen, vaikka kyseessä oleva liiketoiminnan ala on eri, komissio voi ottaa tämän huomioon raskauttavana olosuhteena.
In that regard, the Commission cannot find that an undertaking has committed a repeated infringement by referring to a previous decision imposing a penalty on that undertaking for an infringement of the same type where that decision was annulled by the Community judicature before the decision making a finding
Jos komissio todetessaan rikkomisen uusimisen tukeutuu useisiin aiempiin päätöksiin, joissa todetaan kyseisen yrityksen rikkoneen kilpailusääntöjä ja joista yksi on kumottu ennen sen päätöksen tekemistä, jossa uusiminen todetaan, komission tekemä virhe ei kyseenalaista kilpailusääntöjen rikkomisen uusimista koskevaa toteamusta, jota tukevat riittävästi muut aiemmat päätökset, eikä käytettyä korotuksen tasoa ainakaan kun mikään ei osoita, että komission sen toteamuksen perusteella, jonka mukaan uusiminen johtuu useasta aikaisemmasta tapauksesta, sakkoa olisi korotettu raskauttavan olosuhteen vuoksi enemmän kuin siinä tapauksessa,
If, in order to make a finding of repeated infringement, the Commission relied on a number of previous decisions imposing sanctions on the undertaking concerned, one of which was annulled before the adoption of the decision finding a repeated infringement, the error on the Commission’s part does not call in question either the characterisation of repeated infringement, which is sufficiently supported by the other previous decisions, or the rate of increase applied, at least where there is nothing to indicate that the Commission’s finding that the repeated infringement followed a number of previous infringements gave rise to a greater increase in the fine for an aggravating circumstance than would have been determined if only a
Tältä osin komissio ei voi todeta yrityksen syyllistyneen rikkomiseen uudelleen viittaamalla aiempaan päätökseen, jossa tälle yritykselle määrätään sakkoja samanlaatuisesta rikkomisesta, kun yhteisöjen tuomioistuimet ovat kumonneet tämän päätöksen ennen sen päätöksen tekemistä, jossa uusiminen todetaan. EY 231 artiklassa nimittäin
HOECHST v COMMISSION single previous infringement had been identified.
HOECHST v. KOMISSIO että olisi yksilöity vain yksi aikaisempi tapaus.
Nor can that conclusion be called in question by reliance on the ‘most favourable provision’ principle.
Tätä toteamusta ei voida myöskään kyseenalaistaa vetoamalla edullisemman säännöksen periaatteeseen.
Without there being any need to determine whether such a principle might apply to the Commission’s Lenience Notices, it is not possible to characterise the 2002 Leniency Notice as being more favourable overall than the 1996 Leniency Notice, which is amended on several points, as regards both the substantial rules and the procedural rules, some amendments being more favourable to the undertakings concerned, while others are not.
Ilman, että olisi määritettävä, voidaanko tällaista periaatetta soveltaa yhteistyötä koskeviin komission tiedonantoihin, vuoden 2002 yhteistyötiedonantoa ei ole mahdollista luonnehtia kokonaisuutena edullisemmaksi kuin vuoden 1996 yhteistyötiedonantoa, jonka useita kohtia on muutettu sekä aineellisten että menettelyllisten sääntöjen osalta, ja tietyt muutokset ovat edullisempia kyseessä oleville yrityksille, kun taas toiset muutokset sen sijaan eivät ole edullisempia.
Last, any application by analogy of the 2002 Leniency Notice must be rejected, since this situation may be distinguished from cases in which the 1996 Leniency Notice was applied by analogy to procedures which had commenced before the adoption of that notice but which were not subject to any other legal rule.
Lisäksi on hylättävä vuoden 2002 yhteistyötiedonannon ”analoginen” soveltaminen, koska tämä tilanne on erilainen kuin tilanne asioissa, joissa vuoden 1996 yhteistyötiedonantoa on voitu soveltaa analogisesti tilanteisiin, jotka ovat alkaneet ennen tämän tiedonannon antamista mutta jotka eivät kuuluneet minkään muun oikeussäännön alaan.
Where the undertakings concerned by a cartel procedure began to cooperate with the Commission before the adoption of the 2002 Notice on immunity from fines and reduction of fines in cartel cases and where those undertakings relied on the previous 1996 Notice on the nonimposition or reduction of fines in cartel cases, the latter provision is the only one applicable, even though the Commission definitively ruled only after the adoption of the 2002 Leniency Notice and, in particular, on the question of which undertaking, if any, could benefit from immunity from a fine.
Kun kartellimenettelyn kohteena olevien yritysten yhteistyö komission kanssa on alkanut ennen vuoden 2002 tiedonannon sakoista vapauttamisesta ja sakkojen lieventämisestä kartelleja koskevissa asioissa antamista ja kun nämä yritykset vetoavat edeltävään vuoden 1996 tiedonantoon sakkojen määräämättä jättämisestä tai lieventämisestä kartelleja koskevissa asioissa, ainoastaan viimeksi mainittua sovelletaan, vaikka komissio lausui vasta vuoden 2002 yhteistyötiedonannon antamisen jälkeen lopullisesti kyseessä olevien yritysten yhteistyöstä ja erityisesti siitä, mikä yritys mahdollisesti saattoi saada vapautuksen sakoista.
While it is true that, in such a hypothesis, the effects of the acts of cooperation were produced after the adoption of the 2002 Leniency Notice, the future rule applies immediately to the future effects of the situation which arose under the former rule only in the absence of transitional provisions.
Vaikka on totta, että tällaisessa tilanteessa yhteistyön vaikutukset ilmenivät vuoden 2002 yhteistyötiedonannon antamisen jälkeen, uutta sääntöä sovelletaan välittömästi aikaisemman oikeussäännön soveltamisaikana syntyneen tilanteen tuleviin vaikutuksiin ainoastaan siirtymämääräysten puuttuessa.
However, Section 28 of the 2002 Leniency Notice clearly provides that that notice is to apply from 14 February 2002 for all cases for which no undertaking has relied on the 1996 Leniency Notice.
Vuoden 2002 yhteistyötiedonannon 28 kohdassa todetaan selvästi, että tätä tiedonantoa sovelletaan 14.2.2002 alkaen kaikissa asioissa, joissa yksikään yritys ei ole vedonnut vuoden 1996 yhteistyötiedonantoon.
SUMMARY — CASE T-410/03 cartel and which was not supported by any documentary evidence.
TIIVISTELMÄ – ASIA T-410/03 toimintaa ja jonka tueksi ei myöskään esitetty yhtään asiakirjatodistetta.
It must therefore not be simply an indication as to the direction which the Commission’s investigation should take but must be material which may be used directly as the principal evidence supporting a decision finding an infringement.
Kyse ei näin ollen voi olla pelkästä komission tutkimuksille suuntaaantavasta tiedosta vaan sellaisista seikoista, joita voidaan suoraan käyttää pääasiallisena näyttönä, jonka perusteella voidaan tehdä kilpailusääntöjen rikkomisen toteamista koskeva päätös.
That evidence may also be adduced orally.
Tämä näyttö voidaan esittää myös suullisesti.
The application of the principle non bis in idem is subject to a threefold condition of identity of the facts, unity of the offender and unity of the protected legal interest.
Ne bis in idem -periaatteen soveltaminen edellyttää kolmen edellytyksen täyttymistä: tosiseikkojen, sääntöjen rikkojan ja suojellun oikeudellisen intressin on oltava samat.
That principle therefore precludes a penalty being imposed on the same person more than once for the same unlawful conduct for the purpose of protecting the same legal asset.
Tämän periaatteen mukaan seuraamusten määrääminen samalle henkilölle useamman kuin yhden kerran samasta lainvastaisesta käyttäytymisestä saman oikeushyvän suojelemiseksi on siten kiellettyä.
The Commission has a certain discretion in determining whether, for the performance of its task of finding the existence of an infringement and putting an end to it, the cooperation in question was decisive and it is only where it manifestly exceeds that discretion that it may be criticised by the Community judicature.
Komissiolla on tiettyä harkintavaltaa arvioidessaan sitä, onko kyseessä oleva yhteistyö ollut ”ratkaisevaa”, jotta komissio voi todeta kilpailusääntöjen rikkomisen ja saada sen päättymään, ja yhteisöjen tuomioistuimet voivat kumota päätöksen ainoastaan tämän harkintavallan ilmeisen väärinkäytön vuoksi.
With respect to penalties for infringement of the competition rules, that principle does not apply to situations in which the legal orders and the competition authorities of nonmember States intervened in the exercise of their own powers.
Kilpailusääntöjen rikkomisen vuoksi määrättävien seuraamusten yhteydessä tätä periaatetta ei sovelleta tilanteisiin, joihin on puututtu kolmansien valtioiden oikeusjärjestyksissä ja joissa kyseisten valtioiden viranomaiset ovat ryhtyneet toimenpiteisiin oman toimivaltansa puitteissa.
The Commission does not make a manifest error of assessment where it considers that an undertaking which provided it at a meeting with a detailed oral description of the activities and functioning of a cartel, supported by relevant documentary evidence to prove its existence, was the first to cooperate within the meaning of Section B of the 1996 Leniency Notice, when another undertaking had, at an earlier meeting, provided a less detailed account of the cartel which did not accurately reflect the object and the functioning of the
Komissio ei tee ilmeistä arviointivirhettä, kun se toteaa, että yritys, joka esitti kokouksessa kartellin toiminnasta yksityiskohtaisen kuvauksen, jota tukivat asiakirjatodisteet, jotka olivat merkityksellistä näyttöä kartellin olemassaolosta, esitti ensimmäisenä ratkaisevaa näyttöä vuoden 1996 yhteistyötiedonannon B osastossa tarkoitetulla tavalla, vaikka toinen yritys oli aiemmin pidetyssä ko -kouksessa esittänyt kartellista kuvauksen, joka ei ollut yhtä yksityiskohtainen eikä kuvannut oikein kartellin tarkoitusta ja
In the case of a worldwide cartel, for which penalties are imposed both by the competition authorities of a nonmember State and by the Commission, that principle cannot therefore apply, even though the facts at issue before the former and the latter have their origin in the same set of agreements, because the legal interests protected are different.
Kun kyse on maailmanlaajuisesta kartellista, josta seuraamuksia ovat määränneet sekä kolmannen valtion kilpailuviranomaiset että komissio, tätä periaatetta ei siis voida soveltaa, vaikka näiden kilpailuviranomaisten ja komission käsittelemissä asioissa kyseessä olevat tosiseikat pohjautuvat samaan sopimuskokonaisuuteen, sillä ne suojelevat eri oikeudellisia intressejä.
The Commission’s action seeks to protect free competition within the common market, which, under
Komission toiminnan tarkoituksena on nimittäin suojata sisämarkkinoilla käytävää vapaata kilpailua, joka on EY 3 artiklan
For the same reasons, considerations relating to fairness, and aimed at securing the deduction from the fine imposed of the penalty imposed by the authorities of the nonmember State, cannot be upheld.
Samoilla perusteilla kohtuullisuussyitä, joilla pyritään siihen, että määrätystä sakosta vähennetään kolmannen valtion viranomaisten määräämä seuraamus, ei voida hyväksyä.
Article 3(1)(g) EC, constitutes a fundamental objective of the Community, whereas, if the procedure initiated by the authorities of a nonmember State relates to the application of the cartel or its effects other than on the territory of that State, and in particular in the European Economic Area, that would manifestly encroach on the territorial jurisdiction of the Commission.
1 kohdan g alakohdan nojalla yhteisön perustavoite, kun taas jos kolmannen valtion viranomaisten aloittama menettely koskisi muita kuin sen alueella ilmenneitä kartellin sovellutuksia tai vaikutuksia tai varsinkin Euroopan talousalueella ilmenneitä vaikutuksia, tämä merkitsisi ilmiselvästi tunkeutumista komission alueellisen toimivallan alueelle.
Hoechst GmbH, formerly Hoechst AG, established in Frankfurt am Main (Germany), represented initially by M. Klusmann and V. Turner, then by M. Klusmann, V. Turner and M. Rüba, and finally by M. Klusmann and V. Turner, lawyers, applicant, v
Hoechst GmbH, aiemmin Hoechst AG, kotipaikka Frankfurt am Main (Saksa), edustajinaan aluksi asianajajat M. Klusmann ja V. Turner, sittemmin asianajajat Klusmann, Turner ja M. Rüba ja lopuksi asianajajat Klusmann ja Turner, kantajana, vastaan
Commission of the European Communities, represented initially by W. Mölls, O. Beynet and K. Mojzesowicz, and subsequently by W. Mölls and K. Mojzesowicz, acting as Agents, assisted by A. Böhlke, lawyer, defendant,
Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään aluksi W. Mölls, O. Beynet ja K. Mojzesowicz, sittemmin Mölls ja Mojzesowicz, avustajanaan asianajaja A. Böhlke, vastaajana, jossa on kyse vaatimuksesta kumota EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä seuraavien yritysten osalta: Chisso Corporation, Daicel Chemical Industries Ltd, Hoechst AG, The Nippon Synthetic Chemical Industry Co. Ltd ja Ueno Fine Chemicals Industry Ltd (Asia
Ltd and Ueno Fine Chemicals Industry Ltd (Case No COMP/E-1/37.370 — Sorbates) (Summary in OJ 2005 L 182, p.
COMP/E-1/37.370 – Sorbaatit) 1.10.2003 tehty komission päätös 2005/493/EY (tiivistelmä EUVL 2005, L 182, s.
20), or, in the alternative, a reduction to an appropriate level of the amount of the fine imposed on the applicant,
20) siltä osin kuin se koskee kantajaa, tai toissijaisesti alentaa kantajalle määrätyn sakon määrää sopivalle tasolle,
THE COURT OF FIRST INSTANCE OF THE EUROPEAN COMMUNITIES (Fifth Chamber), composed of M. Vilaras, President, F. Dehousse and D. Šváby, Judges,
EUROOPAN YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja M. Vilaras sekä tuomarit F. Dehousse ja D. Šváby, kirjaaja: hallintovirkamies K. Andová, ottaen huomioon kirjallisessa käsittelyssä ja 8.2.2007 pidetyssä istunnossa esitetyn, on antanut seuraavan tuomion
By Decision 2005/493/EC of 1 October 2003 relating to a proceeding under Article 81 [EC] and Article 53 of the EEA Agreement against Chisso Corporation, Daicel Chemical Industries Ltd, Hoechst AG, The Nippon Synthetic Chemical Industry Co.
Komissio totesi EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä seuraavien yritysten osalta: Chisso Corporation, Daicel Chemical Industries Ltd, Hoechst AG, The Nippon Synthetic Chemical Industry Co. Ltd ja Ueno Fine Chemicals Industry Ltd (Asia COMP/E-1/37.370
Article 81 EC and Article 53 of the Agreement on the European Economic Area (EEA) by participating in a cartel on the sorbates market.
– Sorbaatit) 1.10.2003 tekemässään 2005/493/EY (jäljempänä päätös), että useat yritykset olivat rikkoneet EY 81 artiklan 1 kohtaa ja Euroopan talousalueesta (ETA) tehdyn sopimuksen 53 artiklaa, kun ne olivat osallistuneet kartelliin sorbaattimarkkinoilla.
The undertakings to which the Decision was addressed are Chisso Corporation, Daicel Chemical Industries Ltd (‘Daicel’), The Nippon Synthetic Chemical Industry Co.
Päätöksen adressaatteja ovat Chisso Corporation, Daicel Chemical Industries Ltd (jäljempänä Daicel), The Nippon Synthetic Chemical Industry Co.
Ltd (‘Nippon Synthetic’), Ueno Fine Chemicals Industry Ltd (‘Ueno’), all established in Japan, and the applicant, Hoechst AG, subsequently Hoechst GmbH, established in Germany.
Ltd (jäljempänä Nippon Synthetic) ja Ueno Fine Chemicals Industry Ltd (jäljempänä Ueno), joiden kotipaikka on Japanissa, sekä kantaja Hoechst AG, josta on myöhemmin tullut Hoechst GmbH, jonka kotipaikka on Saksassa.
The period during which the infringement was found to have been committed lasted from 31 December 1978 until 31 October 1996 (for Chisso, Daicel, Ueno and Hoechst) and from 31 December 1978 until 30 November 1995 (for Nippon Synthetic).
Rikkomisen katsottiin kestäneen 31.12.1978 ja 31.10.1996 välisen ajan (Chisson, Daicelin, Uenon ja Hoechstin osalta) ja 31.12.1978 ja 30.11.1995 välisen ajan (Nippon Syntheticin osalta).
‘Sorbates’, as defined in the Decision, are chemical preservatives (anti-microbial agents) capable of retarding or preventing growth of micro-organisms, such as yeast, bacteria, moulds or fungi.
Päätöksessä käytetty käsite ”sorbaatit” kuvaa kemiallisia säilöntäaineita (antimikrobivalmisteita), joilla voidaan hidastaa hiivan, bakteerien, homesienten tai sienten kaltaisten mikro-organismien kasvua tai estää se.
They are used essentially in food and beverages.
Niitä käytetään lähinnä elintarvikkeissa ja juomissa.
Sorbates sometimes also preserve other food characteristics such as flavour, colour, texture and nutritional value.
Joskus sorbaatteja käytetään myös säilyttämään elintarvikkeiden muita tärkeitä ominaisuuksia, kuten makua, väriä, rakennetta ja ravintoarvoa.
In addition, sorbates are also used to stabilise other types of products such as pharmaceutical products, cosmetics, pet food and animal feed (recital 56 to the Decision).
Lisäksi sorbaatteja käytetään muuntyyppisten tuotteiden, kuten lääkkeiden, kosmetiikan, lemmikkieläinten ruoan ja eläinten rehun stabiloinnissa (päätöksen 56 perustelukappale).
According to the Decision, there are three types of sorbates.
Päätöksen mukaan sorbaatteja on kolmentyyppisiä.
First, sorbic acid is the main product, from which other sorbates derive.
Sorbiinihappo on perustuote, jonka johdannaisia muut sorbaatit ovat.
It is a technically complex substance to produce and of limited application owing to its low solubility in water.
Sen valmistaminen on teknisesti monimutkaista, ja sen käyttöä rajoittaa sen huono vesiliukoisuus.
Second, potassium sorbate is used where high water solubility is desired.
Kaliumsorbaattia käytetään, kun tarvitaan hyvää vesiliukoisuutta.
Third, calcium sorbate is used for the coating of cheese wrapping paper in France and Italy.
Kalsiumsorbaattia käytetään juustojen käärepaperin pinnoittamiseen Ranskassa ja Italiassa.
Sorbic acid represents almost 30% of sorbates sales in Western Europe, potassium sorbate represents 70% and calcium sorbate represents a residual part (recitals 57 to 61 to the Decision).
Sorbiinihapon osuus sorbaattien myynnistä Länsi-Euroopassa on 30 prosenttia, kaliumsorbaatin osuus on 70 prosenttia ja kalsiumsorbaatin osuus on hyvin pieni (päätöksen 57–61 perustelukappale).
At the material time there were seven large suppliers of sorbates at worldwide level: two undertakings were European (Hoechst and Cheminova A/S); one was in the United States (Monsanto, later Eastman Chemical Company); and the remaining four undertakings were Japanese (Chisso, Daicel, Nippon Synthetic and Ueno) (recital 64 to the Decision).
Tosiseikkojen tapahtuessa maailmassa oli seitsemän suurta sorbaattien tuottajaa: kaksi eurooppalaista yritystä (Hoechst ja Cheminova A/S), yksi amerikkalainen yritys (Monsanto, josta tuli myöhemmin Eastman Chemical Company) ja neljä japanilaista yritystä (Chisso, Daicel, Nippon Synthetic ja Ueno) (päätöksen 64 perustelukappale).
Until September 1997, when it transferred its sorbates business to one of its whollyowned subsidiaries (Nutrinova Nutrition Specialities & Food Ingredients GmbH, ‘Nutrinova’), Hoechst was the main operator on the worldwide market (more than 20% in 1995) and on the European market (more than 45% in 1995). Hoechst was followed by Chisso, Daicel, Nippon Synthetic and Ueno (each of which had between 9.5 and 15% of the European market for the same year (recitals 65 and 70 (Table I of the Decision)). 8
Siihen asti, kun Hoechst myi syyskuussa 1997 sorbaattialan toimintonsa kokonaan omistamalleen tytäryhtiölle (Nutrinova Nutrition Specialities & Food Ingredients GmbH, jäljempänä Nutrinova), Hoechst oli suurin toimija maailmanmarkkinoilla (yli 20 prosentin markkinaosuus vuonna 1995) ja Euroopan markkinoilla (yli 45 prosentin markkinaosuus vuonna 1995). Hoechstin jälkeen tulivat Chisso, Daicel, Nippon Synthetic ja Ueno (joista kunkin markkinaosuus oli 9,5 ja 15 prosentin välillä maailmanmarkkinoilla ja 4 ja 15 prosentin välillä Euroopan markkinoilla vuonna 1995) (päätöksen 65 ja 70 perustelukappale (päätöksen taulukko I)). 8
According to recitals 4 and 5 to the Decision, lawyers acting for Chisso met the representatives of the Commission’s services on 29 September 1998 in order to inform the Commission that Chisso was willing to cooperate within the framework of the Commission Notice of 18 July 1996 on the nonimposition or reduction of fines in cartel cases (OJ 1996 C 207, p.
Päätöksen 4 ja 5 perustelukappaleen mukaan Chisson asianajajat ovat tavanneet 29.9.1998 komission virkamiehiä ilmoittaakseen Chisson halusta tehdä yhteistyötä sakkojen määräämättä jättämisestä tai lieventämisestä kartelleja koskevissa asioissa 18.7.1996 annetun komission tiedonannon (EYVL C 207, s.
4, ‘the 1996 Leniency Notice) concerning a worldwide cartel on the sorbic acid market.
4; jäljempänä vuoden 1996 yhteistyötiedonanto) mukaisesti sorbiinihappomarkkinoilla toimineen maailmanlaajuisen kartellin osalta.