natgillin/translations-raw huggingface dataset:
ensures a certain consistency between the situations governed by those two provisions.
Marca Mode vetoaa asiassa C-251/95, SABEL, 11.11.1997 annettuun tuomioon (Kok. 1997, s.
decision on a finding that there existed a likelihood of confusion.
1-6191) ja väittää, että direktiivin 5 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaan Gerechtshofin olisi pitänyt perustaa päätöksensä siihen, että sekaannusvaara oli olemassa.
The Hoge Raad decided to stay proceedings and to refer the following question to the Court for a preliminary ruling:
Hoge Raad der Nederlanden on päättänyt lykätä asian käsittelyä ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle seuraavan ennakkoratkaisukysymyksen:
By its question, the Hoge Raad seeks to ascertain whether Article 5(l)(b) of the Directive must be interpreted as meaning that, in such circumstances, the proprietor of the mark may prevent a third party from using the sign if the distinctive character of the mark is such that the possibility of the association made by the public between the sign and the mark giving rise to confusion cannot be ruled out.
"Onko direktiivin 89/104/EY 5 artiklan 1 kohdan b alakohtaa tulkittava siten, että rekisteröimän kuviosta koostuvan tavaramerkin erottuvuuden tai maineen epäoikeutettua hyväksi käyttämistä taikka on haitaksi tavaramerkin erottamiskyvylle tai maineelle, mikä on edellytyksenä sen säännöksen mahdolliselle soveltamiselle, jolla pannaan täytäntöön direktiivin 5 artiklan 2 kohta.
a trade mark has a particularly distinctive character, either per se or because of the reputation it enjoys with the public, and
a) jos tavaramerkki on merkkiin itseensä liittyvistä syistä tai sen vuoksi, että se on tullut laajalti tunnetuksi yleisön keskuudessa, erityisen erottamiskykyinen ja b)
It should be noted at the outset that, even in particular circumstances such as those outlined by the Hoge Raad in its order for reference, a likelihood of confusion cannot be presumed.
Kysymyksellään Hoge Raad der Nederlanden haluaa tietää, onko direktiivin 5 artiklan 1 kohdan h alakohtaa tulkittava siten, että tavaramerkin haltija voi tällaisissa olosuhteissa kieltää kolmatta käyttämästä merkkiä silloin, kun tavaramerkin erottamiskyvyn takia ei voida sulkea pois sitä, että se, että yleisön keskuudessa syntyy mielleyhtymä merkin ja tavaramerkin välillä, voi johtaa sekaannukseen.
(b) a third party, without the consent of the proprietor of the mark, uses, in the course of trade in goods or services which are identical with, or similar to, those for which the trade mark is registered, a sign which so closely corresponds to the mark as to give rise to the possibility of its being associated with that mark, must Article 5(l)(b) of Directive 89/104/EEC be interpreted as meaning that the exclusive right enjoyed by the proprietor entitles him to prevent the use of the sign by that third party if the distinctive character of the mark is such that the possibility of such association giving rise to confusion cannot be ruled out?'
jos kolmas ilman tavaramerkin haltijan suostumustakäyt tääelinkeinotoiminnassaan samojen tai samankaltaisten tavaroiden tai palvelujen, joita varten tavaramerkki on rekisteröity, tunnusmerkkinä merkkiä, joka siinä määrin vastaa tavaramerkkiä, että syntyy vaara mielleyhtymästä kyseisen merkin ja tavaramerkin välillä,
Article 5(l)(b) of the Directive is designed to apply only if, because of the identity or similarity both of the marks and of the goods or services which they designate, 'there exists a likelihood of confusion on the part of the public, which includes the likelihood of association between the sign and the trade mark'.
On heti aluksi todettava, että jopa Hoge Raad der Nederlandenin ennakkoratkaisupyynnön esittämistä koskevassa päätöksessään esittämien tilanteiden kaltaisissa erityistilanteissa ei voida soveltaa oikeudellista olettamaa, jonka mukaan sekaannusvaara on olemassa.
The very terms of the provision exclude its application where there is no likelihood of confusion on the part of the public. Protection of a registered mark thus depends, in accordance with Article 5(l)(b) of the Directive, on there being a likelihood of confusion.
tavaramerkin haltijalla on yksinoikeutensa perusteella oikeus kieltää tätä kolmatta käyttämästä merkkiä, jos tavaramerkin erottamiskyvyn takia ei ole poissuljettua, että mielleyhtymä voi johtaa sekaannukseen?"
It is clear from the order for reference that the Hoge Raad is seeking solely an interpretation of Article 5(l)(b) of the Directive and that the resolution of the dispute in the main proceedings depends on whether the Gerechtshof was right in holding that the requirement of the existence of 'a likelihood of confusion ... which includes the likelihood of association between the sign and the trade mark' was met.
Ennakkoratkaisupyynnön esittämistä koskevasta päätöksestä ilmenee, että Hoge Raad der Nederlanden pyytää tulkitsemaan ainoastaan direktiivin 5 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ja että kansallisessa tuomioistuimessa käsiteltävänä olevan riidan ratkaiseminen riippuu siitä, onko Gerechtshof menetellyt perustellusti katsoessaan, että asiassa täyttyi tässä yhteisön säännöksessä asetettu edellytys, jonka mukaan on oltava olemassa "sekaannusvaara, joka sisältää myös vaaran merkin ja tavaramerkin välisestä mielleyhtymästä".
The tenth recital in the preamble to the Directive, according to which 'the likelihood of confusion... constitutes the specific condition for such protection', also confirms that interpretation.
Direktiivin 5 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on tarkoitus soveltaa vain, jos se, että sekä kyseiset merkit että tavarat tai palvelut, joita varten merkkejä käytetään, ovat keskenään samoja tai samankaltaisia, "aiheuttaa yleisön keskuudessa sekaannusvaaran. joka sisältää myös vaaran merkin ja tavaramerkin välisestä mielleyhtymästä".
The interpretation is not inconsistent with Article 5(2) of the Directive which establishes, for the benefit of well-known trade marks, a form of protection whose implementation does not require the existence of a likelihood of confusion.
Jo tämän säännöksen sanamuodon mukaan on siis mahdotonta, että sitä voitaisiin soveltaa, jos yleisön keskuudessa ei ole sekaannusvaaraa.
That provision applies to situations in which the specific condition of the protection consists of a use of the sign in question without due cause which takes unfair advantage of, or is detrimental to, the distinctive character or the repute of the trade mark.
Rekisteröidyn tavaramerkin suoja riippuu näin ollen direktiivin 5 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaan sekaannusvaaran olemassaolosta.
The Hoge Raad refers to that last article, not on the ground that the dispute actually concerns the particular prejudice to the mark which it envisages, but in order to submit that the interpretation of Article 5(l)(b) of the Directive proposed in the order for reference
Ennakkoratkaisupyynnön esittämistä koskevasta päätöksestä ei ilmene, että Adidas olisi väittänyt kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa menettelyssä, että riidanalaisten merkkien aiheeton kävtlö merkitsisi Adidaksen
The Court referred by implication to the assessment of evidence which the national court must undertake in each case pending before it.
selvittämisestä, että kyseessä on sekaannusvaara, mikä juuri on näytettävä toteen.
It did not excuse the national court from the necessary positive finding of the existence of a likelihood of confusion which constitutes the matter to be proved.
Tätä tulkintaa tukee myös direktiivin kymmenes perustelukappale, jonka mukaan "sekaannusvaara - on erityisedellytys suojan antamiselle".
The likelihood of confusion must be appreciated globally, taking into account all factors relevant to the circumstances of the case.
Sekaannusvaaraa on arvioitava kokonaisuutena ja että huomioon on oiettava kaikki tekijät, jotka ovat merkityksellisiä kyseisessä yksittäistapauksessa.
A global assessment implies some interdependence between the relevant factors.
Sekaannusvaaran kokonaisarviointi merkitsee huomioon otettavien tekijöiden tiettyä keskinäistä riippuvuutta.
For example, a likelihood of confusion may be found, despite a lesser degree of similarity between the goods or services covered, where the marks are very similar and the earlier mark, in particular its reputation, is highly distinctive.
Sekaannusvaara voidaan todeta esimerkiksi siitä huolimatta, että ne tavarat tai palvelut, joita varten kyseiset kaksi tavaramerkkiä on tarkoitettu, eivät ole kovin samankaltaisia, jos tavaramerkit ovat hyvin samankaltaisia ja jos aikaisemman tavaramerkin erottamiskyky on hyvä ja erityisesti jos se on hyvin laajalti tunnettu.
The reputation of a mark, where it is demonstrated, is thus an element which, amongst others, may have a certain importance.
Se, että tavaramerkin on näytetty olevan laajalti tunnettu, on siis seikka, jolla muiden seikkojen ohella voi olla tietty merkitys.
To this end, it may be observed that marks with a highly distinctive character, in particular because of their reputation, enjoy broader protection than marks with a less distinctive character.
Näin ollen voidaan todeta, että sellaisia tavaramerkkejä, jotka ovat erittäin erottamiskykyisiä sen vuoksi, että ne ovat laajalti tunnettuja, suojataan laajemmin kuin niitä, joiden erottamiskyky on heikompi.
Nevertheless, the reputation of a mark does not give grounds for presuming the existence of a likelihood of confusion simply because of the existence of a likelihood of association in the strict sense.
Sen perusteella, että tavaramerkki on laajalti tunnettu, ei kuitenkaan voida tehdä oikeudellista olettamaa, jonka mukaan sekaannusvaaran katsotaan olevan olemassa pelkästään siksi, että on olemassa mielleyhtymän vaara ilmaisun suppeassa merkityksessä.
'Article 5(l)(b) of First Council Directive 89/104/EEC of 21 December 1988 to approximate the laws of the Member States relating to trade marks cannot be interpreted as meaning that where a trade mark has a particularly distinctive character, either per se .or because of the reputation it enjoys with the public, and a third party, without the consent of the proprietor of the mark, uses, in the course of trade in goods or services which are identical with, or similar to, those for which the trade mark is registered, a sign which so closely corresponds to the mark as to give rise to the possibility of its being associated with that mark,
Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY 5 artiklan 1 kohdan h alakohtaa ei voida tulkita siten, että kun tavaramerkki on erityisen erottamiskykyinen joko merkkiin itseensä liittyvistä syistä tai sen vuoksi, että se on tullut laajalti tunnetuksi yleisön keskuudessa, ja kun kolmas käyttää elinkeinotoiminnassaan ilman tavaramerkin haltijan suostumusta samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten, joita varten tavaramerkki on rekisteröity, merkkiä, joka vastaa tavaramerkkiä siinä määrin, että on mahdollista, että merkin ja tavaramerkin välillä syntyy mielleyhtymä, tavaramerkin haltija voisiyksinoUceulensa perusteella kieltää tältä kolmannella merkin käytön sellaisessa tilanteessa, jossa tavaramerkin erottamiskyvyn lakia ei voida sulkea pois sitä, että tämä mielleyhtymä voisi johtaa sekaannuksen syntymiseen.
Advocate General F.G. Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 27 January 2000.
Julkisasiamies F.G. Jacobs on esittänyt ratkaisuehdotuksensa kuudennen jaoston istunnossa 27 päivänä tammikuuta 2000.
He proposed that the Court reply as follows:
Julkisasiamies ehdottaa, että yhteisöjen tuomioistuin vastaisi seuraavasti:
Article 5(l)(b) of First Council Directive 89/104/EEC of 21 December 1988 to approximate the laws of the Member States relating to trade marks is not applicable unless there is a genuine and properly substantiated likelihood of confusion about the origin of the goods or services in question.
Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY 5 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ei voida soveltaa, ellei näytetä, että kyseessä olevien tuotteiden tai palvelujen alkuperän suhteen on olemassa todellinen ja asianmukaisesti toteennäytetty sekaannusvaara.
Where a trade mark has a particularly distinctive character and a third party, without the consent of the proprietor of the mark, uses, in the course of trade in goods or services which are identical with, or similar to, those for which the trade mark is registered, a sign which so closely corresponds to the mark as to give rise to the possibility, risk or likelihood of its being associated with that mark, it is not sufficient, in order for Article 5(l)(b) of Directive 89/104 to apply, that the distinctive character of the mark is such that the possibility, risk or likelihood of such association giving rise to confusion cannot be ruled out.'
Kun tavaramerkki on erityisen erottamiskykyinen ja kun kolmas käyttää elinkeinotoiminnassa ilman tavaramerkin haltijan suostumusta samoja tai vastaavia tuotteita tai palveluja varten, joita varten tavaramerkki on rekisteröity, merkkiä, joka vastaa tavaramerkkiä siinä määrin, että on mahdollista, että merkin ja tavaramerkin välillä syntyy mielleyhtymä, tällaisen mielleyhtymän vaara tai todennäköisyys, direktiivin 89/194 5 artiklan 1 kohdan b alakohdan soveltamiseksi ei riitä, että tavaramerkin erottamiskyky on sellainen, että ei voida sulkea pois sitä mahdollisuutta, että tämä mielleyhtymä johtaisi sekaannuksen syntymiseen, vaaraan tai todennäköisyyteen.
Case T-597/97 Kummin SA v Council of the European Union Commercial policy
Asia T-597/97 Euromin SA v. Euroopan unionin neuvosto Kauppapolitiikka
(Action for annulment — Dumping — Inadmissibility) (Third Chamber, Extended Composition)
Kumoamiskanne Polkumyynti (laajennettu kolmas jaosto)
Following that complaint, on 9 June 1995, the Commission published a notice of the initiation of an anti-dumping proceeding.
Asian perustana olevat tosiseikat ja asian käsittelyn vaiheet
The applicant did not make itself known within the time-limit provided for in that notice.
Komissio antoi 25 päivänä maaliskuuta 1997 asetuksen N:o 593/97 väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Puolasta ja Venäjältä peräisin olevan muokkaamattoman, seoslamattoman sinkin tuonnissa (jäljempänä komission asetus).
On 10 June 1994 the Association Européenne des Métaux (Eurométaux) lodged a complaint with the Commission alleging that imports of unwrought, unalloyed zinc originating from Kazakhstan, Poland, Russia, Ukraine and Uzbekistan were being dumped.
Eurooppalainen metallialan järjestö (Eurométaux) teki 10.6.1994 komissiolle kantelun, jonka mukaan Kazakstanista, Puolasta, Venäjältä, Ukrainasta ja Uzbekistanista peräisin olevaa muokkaamatonta ja seostamatonta sinkkiä tuodaan polkumyynnillä.
On 25 March 1997, the Commission adopted Regulation (EC) No 593/97 imposing a
Vastineessaan se väitti olevansa venäläinen viejä ja arvosteli komissiota
circumstances, in particular, when that regulation seriously affected its business activities.
siitä, että komissio ei ollut lähettänyt sille moitittuja polkumyyntimenettelyjä koskevaan tutkimukseen liittyvää kyselyä.
provisional anti-dumping duty on imports of unwrought, unalloyed zinc originating in Poland and Russia (hereinafter 'the Commission Regulation').
riippumattoman maahantuojan tällaisesta asetuksesta poikkeuksellisissa olosuhteissa nostaman kanteen etenkin siksi, että asetus vaikutti vakavasti kantajan taloudelliseen toimintaan.
Fourthly, the applicant has not even given a precise and detailed description of the exact nature of its activities in relation to the product concerned.
Kantaja nosti nyt käsiteltävänä olevan kanteen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen 17.12.1997 jättämällään kannekirjelmällä.
By application lodged at the Registry of the Court of First Instance on 17 December 1997, the applicant brought the present proceedings.
Käsiteltävänä olevassa tapauksessa niistä polkumyyntimenettelyistä, joita vastaan riidanalainen asetus on suunnattu, ensinnäkin moititaan puolalaisia ja venäläisiä yrityksiä eikä lainkaan kantajaa. Toiseksi tutkimus ei koskenut kantajaa.
In the absence of evidence of other special circumstances adduced by the applicant, the mere fact that it participated in the administrative proceeding after the adoption of the Commission Regulation and its identification by implication in the contested Regulation cannot be said in any way to have prompted the Community institutions' intervention or to have formed any part of the raison d'être of the Regulation itself.
Kolmanneksi näiden polkumyyntimenettelyjen olemassaolon toteaminen, polkumyyntimarginaali, vahingon olemassaolo, suuruus ja asetetun tullin määrän määrittäminen eivät perustu kantajan kaupallista toimintaa koskeviin tietoihin. Neljänneksi kantaja ei edes ole kuvaillut täsmällisellä ja vakuuttavalla tavalla kysymyksessä olevaan tuotteeseen liittyvän toimintansa tarkkaa luonnetta.
Findings of the Court
Ensimmäisen aniointi asiasta
The applicant has failed to demonstrate the existence of special circumstances which distinguish it in relation to the measure at issue.
Koska kantaja ei ole perustellut muita erityisiä olosuhteita, pelkkä kantajan osallistuminen hallinnolliseen menettelyyn komission asetuksen antamisen jälkeen ja toisaalta kantajan implisiittinen yksilöinti riidanalaisessa asetuksessa eivät ole millään tavoin vaikuttaneet ratkaisevasti yhteisön toimielinten toimintaan eivätkä ne millään tavoin liity mainitun asetuksen olemassaolon perustaan.
It follows that the contested Regulation concerns the applicant, not by reason of certain attributes peculiar to it or factual circumstances which differentiate it from all other persons, but by reason solely of its objective status as a trader in Russian zinc, in the same way as any other trader who is or may be in the same circumstances.
Kantaja ei siis ole osoittanut sellaisten olosuhteiden olemassaoloa, jotka yksilöisivät kantajan kysymyksessä olevan säädöksen suhteen.
The Community judicature has held that, generally speaking, in the case of producers and exporters who are alleged to be involved in dumping, particular provisions of regulations imposing anti-dumping duties may be considered to be of direct and individual concern to them on the basis of data concerning their commercial activities.
Yhteisöjen tuomioistuimet ovat katsoneet, että tietyt sellaisen asetuksen säännökset, jolla otetaan käyttöön polkumyyntitulleja, saattoivat yleensä koskea suoraan ja erikseen sellaisia kysymyksessä olleen tuotteen tuottajia ja viejiä, joiden katsotaan syyllistyneen polkumyyntimenettelyyn niiden kaupallista toimintaa koskevien tietojen perusteella.
That is particularly so where producers or exporters are able to demonstrate that they were identified in the measures adopted by the Commission or the Council, or were concerned by the preliminary investigations.
Tällainen on tilanne niiden tuotanto- ja vientiyritysten osalta,jotka voivat osoittaa, että ne on yksilöity komission tai neuvoston säädöksissä tai että alustavat tutkimukset ovat koskeneet niitä.
It is equally necessary that such a factor should have in some way prompted the intervention of the institutions or to have formed part of the raison d'être of the regulation itself.
Vielä edellytetään, että tämä seikka on tavalla tai toisella vaikuttanut ratkaisevasti yhteisön toimielinten toimintaan tai että se liittyy jollakin tavoin kysymyksessä olevan asetuksen olemassaolon perustaan.
As a general rule, certain provisions of regulations imposing anti-dumping duties are also of direct and individual concern to importers whose resale prices were taken into account for the construction of export prices.
Sellaisten säädösten, joissa otetaan käyttöön polkumyyntitullit, tietyt säännökset koskevat suoraan ja erikseen yleensä myös sellaisia maahantuojia, joiden käyttämä jälleenmyyntihinta on otettu huomioon vientihintaa muodostettaessa. Yhteisöjen tuomioistuin on mvös ottanut tutkittavaksi
Finally, the Court of Justice has also recognised the admissibility of an action contesting such a regulation where it was brought by an independent importer in exceptional
1) Kanne jätetään tutkimatta.
Orders the applicant to pay its own costs together with those incurred by the defendant;
Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan vastaajan oikeudenkäyntikulut.
Orders the Commission to bear its own costs.'
Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
Case T-429/93 Héritiers d'Edmond Ropars and Others v Council of the European Union Agriculture
Asia T-429/93 Héritiers d'Edmond Ropars ym. v. Euroopan unionin neuvosto Maatalous
21 June 2000 quantity
21 päivänä kesäkuuta 2000
(Action for damages — Non-contractual liability —Milk —Additional levy—Reference - Producer having entered into an undertaking to convert — Transfer of a holding) (First Chamber)
Vahingonkorvauskanne - Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu Maito — Lisämaksu Viitemäärä Tuottaja, joka on antanut sitoumuksen tuotantosuunnan muuttamisesta Tilan luovuttaminen (yhden tuomarin kokoonpanossa) koskevista yleisistä säännöistä 31 päivänä maaliskuuta 1984 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY7) N:o 857/84 vahvistettiin jokaiselle tuottajalle viitemäärä viitevuoden eli kalenterivuoden 1981 kuluessa toimitetun maidon perusteella kuitenkin niin, että jäsenvaltiot saattoivat valita tämän vuoden sijasta kalenterivuoden 1982 tai 1983. Ranskan tasavalta valitsi viitevuodeksi viimeksi mainitun vuoden.
In 1977, in view of surplus milk production in the Community, the Council adopted Regulation (EEC) No 1078/77 of 17 May 1977 introducing a system of premiums for the non-marketing of milk and milk products and for the conversion of dairy herds.
Havaittuaan, että yhteisössä tuotetaan liikaa maitoa, neuvosto antoi vuonna 1977 yhteisön maidontuotannon vähentämiseksi maidon ja maitotuotteiden kaupan pitämisestä luopumisia ja lypsykarjan tuotannon muuttamista koskevasta palkkiojärjestelmästä 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun asetuksen (ETY) N:o 1078/77.
That regulation gave producers the opportunity of undertaking not to market milk, or undertaking to convert their herds, for a period of five years, in return for a premium.
Siinä säädettiin palkkion tarjoamisesta tuottajille siitä, että he sitoutuivat luopumaan maidon kaupan pitämisestä tai muuttamaan lypsykarjatuotannon lihakarjatuotannoksi viiden vuoden ajaksi.
The non-marketing undertakings entered into by certain producers under Regulation No 1078/77 covered the reference years chosen.
Eräiden tuottajien asetukseen N:o 1078/77 liittyvästi tekemät maidon kaupan pitämisestä luopumista koskevat sitoumukset kattoivat valitut viitevuodet.
Since they produced no milk in those years, they could not be allocated a reference quantity, and were consequently unable to market any quantity of milk exempt from the additional levy.
Koska nämä tuottajat eivät olleet tuottaneet maitoa näiden vuosien aikana, heille ei pystytty myöntämään viitemäärää eivätkä he siten voineet myydä ollenkaan maitoa maksamatta lisämaksua.
Despite the fact that many producers gave such undertakings, overproduction continued in 1983.
Ylituotanto jatkui vuonna 1983 huolimalta siitä, että useat tuottajat antoivat tällaisen sitoumuksen.
The Council therefore adopted Regulation (EEC) No 856/84 of 31 March 1984, amending Regulation (EEC) No 804/68 of the Council of 27 June 1968 establishing a common organisation of the market in milk and milk products.
Neuvosto antoi tämän vuoksi 31.3.1984 maito- ja maitotuotealan yhteisestä markkinajärjestelystä 27 päivänä kesäkuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 804/68 muuttamisesta neuvoston asetuksen (ETY) N:o 856/84.
The new Article 5c of the latter regulation introduced an 'additional levy' on milk delivered by producers in excess of a 'reference quantity'.
Viimeksi mainitulla asetuksella annetussa uudessa 5 c artiklassa otettiin käyttöön "lisämaksu", joka oli maksettava tuottajien toimittamasta, "viitemäärän" ylittävästä maidosta.
Council Regulation (EEC) No 857/84 of 31 March 1984 adopting general rules for the
Asetuksen N:o 804/68 5 c artiklassa tarkoitetun maksun soveltamista maito- ja maitotuotealalla