natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Following a call for tenders by ADP in 1988, AFS was chosen as the only aircraft catering service provider at Orly airport other than Air France, which only supplied a groundhandling service for its own aircraft.
ADP:n vuonna 1988 järjestämässä tarjouskilpailussa AFS valittiin Orlyn lentoaseman ainoaksi catering-palvelujen tarjoajaksi Air Francen lisäksi, joka harjoitti siellä yksinomaan omahuolintaa.
The applicant, ADP, is a public corporation governed by French law and enjoying financial independence which, pursuant to Article L. 251-2 of the French Civil Aviation Code, is "responsible for the planning, administration and development of all the civil air installations which are centred in the Paris region and which seek to facilitate the arrival and departure of aircraft, to control traffic and to load, unload and groundhandle passengers, goods and mail carried by air, and also of all associated installations".
Kantaja, [ADP], on Ranskan oikeuden mukaan perustettu taloudellisesti riippumaton julkinen laitos, joka Ranskan code de l'aviation civilen (siviiliilmailulain) L. 251-2 §:n nojalla Vastaa kaikkien Pariisin alueella sijaitsevien siviililentoliikenteen käyttöön varattujen rakennelmien ja laitteiden sekä kaikkien niihin liittyvien rakennelmien ja laitteiden kunnossapitoon, käyttöön ja kehittämiseen liittyvästä toiminnasta, jonka tarkoituksena on avustaa saapuvia ja lähteviä ilma-aluksia, ohjata lentoliikennettä, vastata lentoteitse kuljetettavien matkustajien, tavaroiden ja postin lastaamisesta, purkamisesta sekä kuljettamisesta maassa'.
The financial terms required by ADP provided only for the periodic payment of
ADP:n asettamien rahoitusedellytysten mukaan palvelujen tarjoaja maksaisi ainoastaan liikevaihtonsa perusteella laskettavan määräajoin toistuvan maksun.
10 a fee based on the groundhandler's turnover.
10 pystyttämistäja CIWL:nrakennusten ostoa [ ] Ranskan frangin (FRF) hintaan.
On [...], ADP granted OAT a 25-year concession, [...] and relating to licences to supply catering services at Orly airport and to occupy premises within the airport perimeter.
ADP ja AFS allekirjoittivat 21.5.1992 toimilupasopimuksen, jonka voimassaoloaika oli 25 vuotta ja joka tuli takautuvasti voimaan 1.2.1990.
Article 26 of the concession agreement, on the financial conditions, provided for separate remuneration for each of the two licences, as follows:
AFS:llä oh sopimuksen perusteella oikeus tarjota catering-palveluja Orlyn lentoasemalla ja hallita lentoaseman alueella sijaitsevia
On 21 May 1992, ADP and AFS signed a 25-year concession agreement, taking effect retroactively on 1 February 1990, under which AFS was authorised to provide airline catering services at Orly airport and to occupy a range of buildings within the perimeter of the airport and an area of [...], and to build on it at its own expense the installations necessary for its activities.
ADP myönsi [ ] OAT:lle 25 vuotta voimassa olevan toimiluvan, [ ] ja johon sisältyi lupa tarjota catering-palveluja Orlyn lentoasemalla sekä lupa hallita sen alueella sijaitsevia maaalueita ja rakennuksia.
first, in exchange for a siteoccupancy licence, the beneficiary undertook to pay ADP an annual State fee in proportion to the surface area occupied [...],
OAT sai näin ollen myös oikeuden hallita [ ] maa-aluetta ja rakentaa sinne omalla kustannuksellaan tarvittavat rakennelmat ja laitteet.
(i) no State fee (redevance domaniale) was charged; second, in exchange for a licence to operate, the beneficiary undertook to pay ADP a commercial fee consisting of:
Toimilupasopimuksen 26 artiklassa, joka koskee rahoitusedellytyksiä, määritellään näitä kahta lupaa koskevat erilliset maksut seuraavasti: rakennuksia ja [ ] maa-aluetta sekä rakentaa sinne omalla kustannuksellaan toimintaansa varten tarvittavat rakennelmat ja laitteet.
[...]% of total turnover achieved through its business with Compagnie Nationale Air France and the subsidiaries of the Air France group, Air Charter, Air Inter (OAT services provided to subsidiaries or sub-subsidiaries of Servair, the holders of a commercial operating licence from ADP, being excluded from the turnover); a commercial fee was calculated as a proportion of turnover (total annual turnover achieved by AFS, excluding the turnover corresponding to the supply of kosher dishes from Rungis (outside the airport perimeter) to companies providing air catering services at ADP airports.
— ii) vastikkeena toimiluvasta luvan saaja sitoutuu maksamaan ADP:lle liikevaihtoon perustuvan maksun, joka koostuu seuraavista osatekijöistä: i) maksetaanliikevaihtoon perustuvaa maksua [ A F S : n kokonaisliikevaihto, lukuun ottamatta liikevaihtoa, joka vastaa kosher-annosten toimituksia Rungisista (lentoasema-alueen ulkopuolelta) ADP:n asematasolla catering-palveluja tarjoaville yhtiöille.
The turnover on the services provided in the premises at Rungis and supplied directly to any other customer situated on ADP's airports, whether airlines or not, remained subject to the fee);
Rungisin tiloista suoraan muille ADP:n asematasolla toimiville asiakkaille, olivatpa ne lentoyhtiöitä tai muita asiakkaita, toimitettujen palvelujen liikevaihdosta peritään kuitenkin edelleen maksua] iii)
last, the supplier was to pay ADP the sum of FRF [...] in addition to the above fee.
[ ] prosenttia muiden lentoyhtiöiden kanssa harjoitettavan liiketoiminnan kokonaisliikevaihdosta.
At the end of 1992, following the arrival of OAT on the market and a dispute between ADP and AFS concerning the remuneration payable by the latter, AFS's fee was reduced to [...]%.
Vuoden 1992 lopussa OAT:n markkinoille tulon jälkeen ja AFS:ltä kannettavaa korvausta koskevien ADP:n ja AFS:n erimielisyyksien seurauksena AFS:n n
On [...], a new groundhandler, Orly Air Traiteur (hereinafter "OAT"), began to provide airline catering services at Orly airport.
maksua alennettiin, ja sen määräksi vahvistettiin [ ] prosenttia.
On 29 December 1993, AFS informed ADP that it considered that the rate of its fee and the rates applied to the turnover of its competitors at Orly airport were not
2268) 7 artiklan 1 kohdan mukaisesti ADP:lle varattiin tilaisuus esittää huomautuksensa suullisesti 16.4.1997 pidetyssä kuulemistilaisuudessa.
On 11 June 1998, the Commission adopted [the contested decision],...'
Komissio teki 11.6.1998 [riidanalaisen päätöksen] . "
The contested judgment equivalent, even allowing for any differences in the State fee, and that that discrepancy gave rise to discrimination between suppliers.
AFS ilmoitti ADP:lle 29.12.1993 katsovansa, että sen maksuprosentti ja Orlyn lentoasemalla toimivien kilpailijoiden liikevaihtoon sovelletut maksuprosentit eivät olleet sen mielestä samantasoisia, vaikka huomioon otettaisiin maaalueiden ja rakennusten käyttökustannuksissa mahdollisesti esiintyvät erot, ja että eri suuruisista maksuista aiheutui eriarvoisuutta palvelujen tarjoajien kesken.
AFS therefore requested that the rates of the fees be aligned.
Tämän vuoksi AFS pyysi perittävien maksujen yhdenmukaistamista.
On 7 August 1998, ADP brought an action for annulment of the contested decision before the Court of First Instance.
ADP nosti ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen 7.8.1998 jättämällään kannekirjelmällä kanteen, jossa se vaati riidanalaisen päätöksen kumoamista.
ADP refused on the ground that the reduction of the rate previously obtained by AFS meant that the fees of the various concessionaires, allowing for the land charges, were equivalent.
ADP kieltäytyi sillä perusteella, että AFS:lle aikaisemmin myönnetty maksujen alennus oh johtanut siihen, että kaikkien toimiluvan haltijoiden maksut olivat samantasoiset, kun otettiin huomioon kiinteistökulujen vaikutus.
On 22 June 1995, AFS lodged a formal complaint with the Commission about ADP on the ground that the latter was imposing discriminatory fees on airline catering firms, contrary to Article 86 of the EC Treaty (now Article 82 EC).
AFS toimitti komissiolle 22.6.1995 ADP:tä vastaan suunnatun kantelun sillä perusteella, että ADP rikkoi EY:n perustamissopimuksen 86 artiklan (josta on tullut EY 82 artikla) määräyksiä periessään lentoasemien catering-palvelujen tarjoajilta syrjiviä maksuja.
In its appeal, ADP claims that the Court should:
Valituksessaan ADP vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
— primarily: set aside the contested judgment; allowing ADP's claim at first instance, annul the contested decision.
— valituksenalaisen kumoaa tuomion;
On 1 February 1996, the Commission sent ADP a request for information pursuant to Article 11 of Regulation No 17 of the Council of 6 February 1962: First Regulation implementing Articles 85 and 86 of the Treaty (Official Journal, English Special Edition 1962, p.
Komissio lähetti 1.2.1996 ADP:lle 6 päivänä helmikuuta 1962 annetun perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan ensimmäinen täytäntöönpanoasetuksen N:o 17 (EYVL 1962, 13, s.
87) in order to obtain details of the identity of the groundhandling firms licensed by ADP to operate at Orly and Roissy-CDG airports and the fees imposed on such firms.
204) mukaisen tietojensaantipyynnönsaadakseen lisätietoja yhtäältä niistä maapalvelujen tarjoajista, jotka olivat saaneet ADP:ltä luvan harjoittaa toimintaa Orlyn ja Roissy-CDG:n lentoasemilla, ja toisaalta kyseisiltä palvelujen tarjoajilta perityistä maksuista.
It is apparent, in particular, from ADP's reply that the categories of handling services subject to a fee based on turnover included catering, aircraft cleaning and cargo services.
ADP:n vastauksesta ilmeni muun muassa, että palvelulajeihin, joista kannetaan liikevaihtoon perustuvaa maksua, kuuluvat cateringpalvelut, lentokoneiden siivouspalvelut ja rahtipalvelut.
The Commission sent ADP a statement of objections dated 4 December 1996, under Article 86 of the Treaty, in which it stated that the bases of the commercial fees applied by ADP differed according to the identity of the licensed undertakings, without those differences being objectively justified.
Komissio osoitti ADP:lle 4.12.1996 perustamissopimuksen 86 artiklan nojalla väitetiedoksiannon, jossa se totesi, että ADP:n soveltamien liikevaihtoon perustuvien maksujen määräytymisperusteet vaihtelivat sen mukaan, mitkä valtuutetut
The defect pleaded by the Commission is not therefore sufficient to render the appeal inadmissible (see, to that effect, Case C­91/95 Ρ Tremblay and Others ν Commission [1996], paragraph 11).
Komissio katsoo, että valitus on kokonaisuudessaan jätettävä tutkimatta, koska
ADP claims that the Court of First Instance did not address its argument challenging that statement by pointing out the differences between the position of a self-handling carrier and one who uses third-party services.
ADP viittaa useaan otteeseen asiakirjoihin, joita — vaikka ne on liitetty ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa nostettuun kanteeseen — ei ole liitetty valitukseen.
That finding does not contradict the conclusion at paragraphs 206 to 210 of the contested judgment that in the present case the suppliers of groundhandling services for third parties and the suppliers of self-handling services receive the same management services from ADP and that the different treatment, in terms of fees charged, of those two categories of suppliers was not justified.
Tämän vuoksi ADP on komission mukaan rikkonut yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 112 ja 37 artiklaa.
It should be noted, first, that contrary to ADP's contention, the Court of First Instance did address that argument at paragraph 218 of the contested judgment in the following terms:
Tämän vuoksi asetusta N:o 3975/87, jolla korvattiin asetus N:o 141, pitäisi ADP:n mukaan soveltaa koko liikenteen alaan, johon ADP:n toiminta sen mukaan kiistatta kuuluu.
The third plea in law, alleging infringement of the rights of defence by the Court of First Instance
Tältä osin on huomautettava, että työjärjestyksen 112 artiklan 1 ja 2 kohdassa määrätään edellytyksistä, jotka valituksen on täytettävä.
The Court of First Instance explained at paragraphs 120 to 124 of the contested judgment the reasons which led it to find, at paragraph 125 of the same judgment, that ADP's activities do not form part of the performance of a task conferred by public law and that they are economic activities for the purposes of Article 86 of the Treaty, even though carried out on publicly-owned property.
Missään työjärjestyksen määräyksessä ei kuitenkaan aseteta valituksen tutkimatta jättämistä seuraamukseksi siitä, ettei työjärjestyksen 37 artiklan 1 ja 4 kohdan edellytyksiä ole noudatettu.
'Last, the applicant's argument that there is no discrimination on the market in air transport itself, since there is no restriction on self-handling in the Paris airports, must also be rejected. First, that argument, even supposing it to be well founded, does not call in question the existence of the discrimination between those providing groundhandling services for third parties and those providing their own groundhandling services.
Tältä osin on todettava, että yhteisöjen tuomioistuin tarkasteli edellä mainitussa asiassa komissio vastaan UIC antamassaan tuomiossa sitä, kuuluiko sopimuslauseke, jossa matkatoimistoja kielletään suosimasta rautatieliikenteen kanssa kilpailevia kuljetusmuotoja asiakkaille kohdistuvassa mainonnassaan, tarjouksissaan tai asiakasneuvonnassaan, asetuksen N:o 17 soveltamisalaan vai sen kilpailusääntöjen soveltamisesta rautatie-, maantie- ja sisävesiliikenteeseen 19 päivänä heinäkuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen N:o 1017/68 soveltamisalaan, jonka 1 artikla koskee erityisesti sopimuksia, joiden "tarkoituksena tai seurauksena on kuljetusmaksujen ja -ehtojen vahvistaminen, kuljetuspalvelujen tarjonnan rajoittaminen tai valvonta, kuljetusmarkkinoiden jakaminen".
Second, it is inaccurate, since, as pointed out in recital 123 to the contested decision, only the large airlines with a large volume of traffic in the Paris airports are in practice able to develop and operate profitably a self-handling service, while the others are obliged to use third-party groundhandlers.'
Yhteisöjen tuomioistuin katsoi, että tällainen matkatoimistojen kuljetuspalvelujen markkinointia koskeva sopimuslauseke kuuluu asetuksen N:o 1017/68 eikä asetuksen N:o 17 soveltamisalaan, ja totesi, että koko liikenteen ala oli jätetty asetuksella N:o 141 asetuksen N:o 17 soveltamisalan ulkopuolelle.
The Court of First Instance added at paragraph 126 of the contested judgment that the fact, pointed out by ADP with a view to proving the exclusively public-law nature of the fees in question, that HRS operates from outside the airport perimeter without paying a fee to ADP, cannot alter the finding at paragraph 125 of that judgment, inasmuch as HRS must in any case use the airport facilities since, by definition, groundhandling services are provided within the airport.
Näin ollen edellä mainitussa asiassa komissio vastaan UIC annetun tuomion 44 kohdan perusteella ei voida päätellä, että ADP:n harjoittaman lentoaseman hallinnointitoiminnan kaltainen toiminta kuuluisiväistämättä liikenteen alaan tässä tuomiossa tarkoitetulla tavalla.
The Court of First Instance was entitled to find that that fact could not alter the nature of the fees in question or of the services for which they constituted remuneration.
Komission esiin tuoma virhe ei siis riitä perusteeksi sille, että valitus olisi jätettävä tutkimatta (ks. vastaavasti asia C-91/95 P, Tremblay ym. v. komissio, tuomio 24.10.1996, 11 kohta).
The fourth plea in law, alleging failure to address a plea in law raised by ADP
Ensimmäinen valitusperuste, joka koskee asetuksen N:o 17ja asetuksen (ETY)N:o 3975187rikkomista
ADP claims that, at paragraph 117 of the contested judgment, the Court of First Instance seriously distorted the clear sense of the evidence by drawing a distinction between the occupation of the land, buildings and facilities within the airport perimeter, in consideration for which groundhandlers pay a State fee, and the airport management services and the licensing of the supply of groundhandling services, in return for which groundhandlers pay a commercial fee.
Toiseksi ADP väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin oh arvioinut asetusta N:o 3975/87 virheellisesti, kun se totesi, ettei sitä sovelleta käsiteltävänä olevassa asiassa.
ADP points out in this connection that, according to the last sentence of paragraph 123 of the grounds of the contested decision, the non-self-handling airlines are 'compelled to use more expensive third-party groundhandlers and thus suffer the discriminatory effect of the commercial fees charged by ADP'.
ADP nojautuu tämän valitusperusteen osalta yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-264/95 P, komissio vastaan UIC, 11.3.1997 antamaan tuomioon, jonka yhteisöjen tuomioistuin totesi, että "koko liikenteen ala* oli jätetty asetuksen N:o 17 soveltamisalan ulkopuolelle liikenteen
The Court of First Instance did not distort the clear sense of the evidence before it in distinguishing, in its analysis of the relevant fees, between the State fee as consideration for a siteoccupancy licence of publicly-owned property, on the one hand, and the commercial fee as consideration for the management services provided by ADP and the operating licence, on the other.
Tältä osin on todettava, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on voinut perustellusti katsoa, että asetusta N:o 3975/87 sovelletaan yksinomaan lentoliikennepalvelujen tarjoamista välittömästi koskevaan toimintaan, jollaista ADP:n harjoittama toiminta ei ole.
completeness, as the Court of First Instance rightly pointed out.
HRS:n on joka tapauksessa käytettävä lentoaseman rakennelmia ja laitteita, koska maapalvelut jo luonteensa vuoksi suoritetaan lentoasemalla.
The seventh plea in law, alleging infringement of Article 86 of the Treaty by the Court of First Instance in characterising ADP as an undertaking
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin saattoi perustellusti todeta, ettei tämä seikka muuta kyseessä olevien maksujen tai sen toiminnan luonnetta, josta ne ovat vastikkeena.
As the Advocate General has demonstrated at paragraphs 107 to 113 of his Opinion, which relate to the agreement between ADP and AFS, that distinction may, inter alia, be based, in addition to the wording of the title of that agreement, on Article 17 thereof defining its purpose, and on Article 23 of that agreement, which provides that a 'commercial' fee calculated as a proportion of turnover is payable to ADP, whilst no 'State' fee is payable.
Tässä yhteydessä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin viittasi valituksenalaisen tuomion 41 kohdassa aivan oikein asetuksen N:o 3975/87 otsikkoon, jonka mukaan asetuksessa säädetään menettelystä sovellettaessa kilpailusääntöjä "lentoliikenteen alalla toimiviin yrityksiin" [ranskankielisessä toisinnossa "entreprises de transports aériens", jonka suomenkielinen vastine olisi "lentoliikenneyrityksiin"].
The same finding is called for as regards the agreement between ADP and OAT, which clearly distinguishes between a 'State' fee and a 'commercial' fee.
Neljäs valitusperuste, jonka mukaan ADP:n kanneperusteeseen ei ole vastattu
By its seventh plea in law, ADP submits that the Court of First Instance infringed Article 86 of the Treaty in characterising, at paragraphs 120 to 126 of the contested judgment, ADP as an undertaking within the meaning of that provision.
Toinen valitusperuste, jonka mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on laiminlyönyt perusteluvelvollisuutta
Accordingly, in rejecting ADP's contention that the fees paid to it by AFS and OAT were financial consideration solely for the private use of publicly­owned property, the Court of First Instance did not in any way distort the clear sense of the evidence before it, and the fifth plea must therefore be rejected as unfounded.
Asiakysymyksen osalta on todettava, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi valituksenalaisen tuomion 65-67 kohdassa, ettei riidanalaisessa päätöksessä tai väitetiedoksiannossa kummassakaan edellytetä, että maksujen, joita peritään omahuolinnasta ja palvelujen tarjoamisesta kolmansille, olisi oltava samansuuruiset, ja että komissio on edellyttänyt ainoastaan, etteivät ne saa olla syrjiviä.
In that regard, it must be borne in mind that, in the field of competition law, the concept of an undertaking covers any entity engaged in an economic activity, regardless of its legal status and the way in which it is financed (see, inter alia, Joined Cases C­159/91 and C­160/91 Poucet and Pistre [1993], paragraph 17). In order to determine whether the activities in question are those of an undertaking within the meaning of Article 86 of the Treaty, it is necessary to establish the nature of those activities (see, inter alia, Case C­364/92 SAT Fluggesellschaft [1994], paragraph 19).
Tämä toteamus ei ole ristiriidassa valituksenalaisen tuomion 206—210 kohdassa esitetyn johtopäätöksen kanssa, jonka mukaan käsiteltävänä olevassa asiassa ADP tarjoaa samat hallinnointipalvelut maapalveluja kolmansille tarjoaville ja omahuolintaa harjoittaville yhtiöille ja näiltä kahdelta palvelujen tarjoajien ryhmältä ei ole perusteltua periä erisuuruisia maksuja.
ADP submits that the Court of First Instance clearly interpreted national law perversely in holding, at paragraph 125 of the contested judgment, that 'the activities in question carried out by ADP are economic activities, and although those activities are carried out on publicly­owned property, they do not for that reason form part of the performance of a task conferred by public law.'
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ADP:n mukaan vastannut sen esittämään kanneperusteeseen, jossa se riitautti tämän toteamuksen ja korosti omahuolintaa harjoittavan ja kolmansien tarjoamiin palveluihin turvautuvan liikenteenharjoittajan tilanteiden eroja.
The Court of First Instance was entitled to find, at paragraph 121 of the contested judgment, that the provision of airport facilities to airlines and the various service providers, in return for a fee at a rate freely fixed by ADP, constitutes an economic activity.
Kolmas valitusperuste, jonka mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on loukannut puolustautumisoikeuksia
It is settled case­law that any activity consisting in offering goods and services on a given market is an economic activity (see, inter alia, Case C­35/% Commission ν Italy [1998], paragraph 36 and Case C­475/99 Glöckner [2001], paragraph 19).
Aluksi on todettava, että toisin kuin ADP väittää, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin vastasi valituksenalaisen tuomion 218 kohdassa tähän kanneperusteeseen seuraavasti:
The conclusion arrived at by the Court of First Instance at paragraph 125 of the contested judgment is not based on an analysis of French law, which was analysed merely for the sake of completeness, at paragraph 129 of the same judgment, but results from a characterisation, in paragraphs 119 to 124 of the contested judgment, of the activities of ADP in question in the light of Community law.
On todettava, että valituksenalaisen tuomion 120—124 kohdassa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin esittää perustelut, joiden pohjalta se toteaa tuomion 125 kohdassa, ettei ADP:n toiminta ole julkisen vallan käyttöä, vaan se on perustamissopimuksen 86 artiklassa tarkoitettua yritystoimintaa, vaikka sitä harjoitetaan julkisen omaisuuden piiriin kuuluvalla alueella.
Whether the airport infrastructure management activities carried out by ADP constitute a business activity for the purposes of Article 86 of the Treaty is a question to be determined in the light of Community law.
"Kantajan väite, jonka mukaan itse lentoliikenteen markkinoilla ei ole syrjintää, koska Pariisin lentoasemilla ei millään tavalla rajoiteta omahuolintaa, on myöskin hylättävä.
Thus, contrary to ADP's contention, the reasoning at paragraph 129 of the contested judgment was included for the sake of
Vaikka tämä väite olisi perusteltu, siinä ei ensinnäkään mainita kolmansille palveluja tarjoavien ja omahuolintaa käyttävien yhtiöiden välistä syrjintää.