natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It points out that, for the purposes of such a preliminary hearing, the national court or tribunal presumes that the facts are as related by the claimant.
Se huomauttaa, että tällaisessa valmisteluistunnossa kansallisen tuomioistuimen lähtökohtaolettamana on, että tosiseikat ovat tapahtuneet siten, kuin kantaja on ne esittänyt.
It must be borne in mind that Article 234 EC establishes the framework for a relationship of close cooperation between the national courts or tribunals and the Court of Justice based on the assignment to each of different functions.
Tältä osin on muistettava, että EY 234 artiklassa luodaan puitteet kansallisten tuomioistuinten ja yhteisöjen tuomioistuimen väliselle läheiselle yhteistyölle, joka perustuu tehtävien jakoon niiden välillä.
In the case in the main proceedings, the referring tribunal found that, if the Court of Justice should decide not to interpret Directive 2000/78 in accordance with Ms Coleman’s submissions, her case would fail in the material respects.
On huomattava, että kansallinen tuomioistuin on pääasiassa todennut, että jos yhteisöjen tuomioistuin tulkitsee direktiiviä 2000/78 toisin kuin Coleman, Coleman ei voi voittaa asiakysymyksen osalta.
The referring tribunal therefore decided, as permitted under United Kingdom legislation, to consider whether that directive must be interpreted as being applicable to the dismissal of an employee in Ms Coleman’s situation, before establishing whether, in fact, Ms Coleman did suffer less favourable treatment or harassment.
Kansallinen tuomioistuin on näin ollen päättänyt Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädännön sallimin tavoin tutkia kysymyksen siitä, onko kyseistä direktiiviä tulkittava siten, että sitä sovelletaan Colemanin kaltaisessa tilanteessa olevan työntekijän irtisanomiseen, ennen kuin on näytetty toteen, onko viimeksi mainittu tosiasiallisesti joutunut epäsuotuisan kohtelun tai häirinnän kohteeksi.
It is for that reason that the questions referred for a preliminary ruling were based on the presumption that the facts of the dispute in the main proceedings are as summarised in paragraph 26 of this judgment.
Juuri tämän vuoksi ennakkoratkaisukysymykset on esitetty siitä olettamasta lähtien, että pääasian tosiseikat ovat ne, jotka on esitetty tiivistetysti tämän tuomion 26 kohdassa.
In those circumstances, the request for a preliminary ruling must be held to be admissible.
Näin ollen ennakkoratkaisupyyntö on otettava tutkittavaksi.
The first part of Question 1, and Questions 2 and 3
Ensimmäisen kysymyksen ensimmäinen osa ja toinen ja kolmas kysymys
By these questions, which should be examined together, the referring tribunal asks, in essence, whether Directive 2000/78, and, in particular, Articles 1 and 2(1) and (2)(a), must be interpreted as prohibiting direct discrimination on grounds of disability only in respect of an employee who is himself disabled, or whether the principle of equal treatment and the prohibition of direct discrimination apply equally to an employee who is not himself disabled but who, as in the present case, is treated less favourably by reason of the disability of his child, for whom he is the primary provider of the care required by virtue of the child’s condition.
Kansallinen tuomioistuin pyrkii näillä kysymyksillään, joita on syytä tarkastella yhdessä, selvittämään, onko direktiiviä 2000/78 ja erityisesti sen 1 artiklaa ja 2 artiklan 1 kohtaa ja 2 kohdan a alakohtaa tulkittava siten, että niissä kielletään vammaisuuteen perustuva välitön syrjintä ainoastaan sellaista työntekijää kohtaan, joka on itse vammainen, vai sovelletaanko yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja välittömän syrjinnän kieltoa myös työntekijään, joka ei itse ole vammainen mutta jota – kuten pääasiassa – kohdellaan epäsuotuisasti hänen lapsensa vammaisuuden vuoksi, kun hän vastaa pääasiallisesti itse hoidosta, jota lapsi tarvitsee tilansa takia.
Article 1 of Directive 2000/78 identifies its purpose as being to lay down, as regards employment and occupation, a general framework for combating discrimination on the grounds of religion or belief, disability, age or sexual orientation.
Direktiivin 2000/78 1 artiklan mukaan direktiivin tarkoitus on luoda työssä ja ammatissa yleiset puitteet uskontoon tai vakaumukseen, vammaisuuteen, ikään tai sukupuoliseen suuntautumiseen perustuvan syrjinnän torjumiselle.
Article 2(1) of Directive 2000/78 defines the principle of equal treatment as meaning that there is to be no direct or indirect discrimination whatsoever on any of the grounds referred to in Article 1, including, therefore, disability.
Direktiivin 2 artiklan 1 kohdan mukaan yhdenvertaisen kohtelun periaatteella tarkoitetaan, ettei minkäänlaista 1 artiklassa tarkoitettuun seikkaan, mukaan lukien vammaisuuteen, perustuvaa välitöntä tai välillistä syrjintää saa esiintyä.
According to Article 2(2)(a), direct discrimination is to be taken to occur where one person is treated less favourably than another is, has been or would be treated in a comparable situation, on the grounds, inter alia, of disability.
Kyseisen 2 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaan välittömänä syrjintänä pidetään sitä, että henkilöä kohdellaan esimerkiksi vammaisuuden perusteella epäsuotuisammin kuin jotakuta muuta kohdellaan, on kohdeltu tai voitaisiin kohdella vertailukelpoisessa tilanteessa.
Article 3(1)(c) of Directive 2000/78 provides that the directive is to apply, within the limits of the areas of competence conferred on the Community, to all persons, as regards both the public and private sectors, including public bodies, in relation to employment and working conditions, including dismissals and pay.
Direktiivin 2000/78 3 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisesti yhteisölle annetun toimivallan puitteissa tätä direktiiviä sovelletaan kaikkiin henkilöihin sekä julkisella että yksityisellä sektorilla, julkisyhteisöt mukaan lukien, kun kyseessä ovat työolot ja -ehdot, myös irtisanominen ja palkka.
Consequently, it does not follow from those provisions of Directive 2000/78 that the principle of equal treatment which it is designed to safeguard is limited to people who themselves have a disability within the meaning of the directive.
Näiden direktiivin 2000/78 säännösten mukaan yhdenvertaisen kohtelun periaate, joka direktiivillä pyritään turvaamaan, ei siis ole rajoitettu ainoastaan henkilöihin, jotka itse ovat tässä direktiivissä tarkoitettuja vammaisia.
On the contrary, the purpose of the directive, as regards employment and occupation, is to combat all forms of discrimination on grounds of disability.
Direktiivin tarkoituksena on päinvastoin torjua kaikki vammaisuuteen perustuvan syrjinnän muodot ammatissa ja työssä.
The principle of equal treatment enshrined in the directive in that area applies not to a particular category of person but by reference to the grounds mentioned in Article 1.
Direktiivissä vahvistettua yhdenvertaisen kohtelun periaatetta tällä alalla ei sovelleta määrättyyn henkilöluokkaan vaan direktiivin 1 artiklassa tarkoitettujen seikkojen perusteella.
That interpretation is supported by the wording of Article 13 EC, which constitutes the legal basis of Directive 2000/78, and which confers on the Community the competence to take appropriate action to combat discrimination based, inter alia, on disability.
Tätä tulkintaa tukee direktiivin 2000/78 oikeudellisen perustan eli EY 13 artiklan sanamuoto; kyseisellä artiklalla yhteisölle annetaan toimivalta toteuttaa tarvittavat toimenpiteet muun muassa vammaisuuteen perustuvan syrjinnän torjumiseksi.
It is true that Directive 2000/78 includes a number of provisions which, as is apparent from their very wording, apply only to disabled people.
Direktiiviin 2000/78 sisältyy tosin joukko säännöksiä, joita niiden sanamuodon mukaan sovelletaan ainoastaan vammaisiin.
Thus, Article 5 provides that, in order to guarantee compliance with the principle of equal treatment in relation to persons with disabilities, reasonable accommodation is to be provided.
Niinpä sen 5 artiklassa säädetään, että sen varmistamiseksi, että yhdenvertaista kohtelua koskevaa periaatetta noudatetaan vammaisten osalta, on tehtävä kohtuullisia mukautuksia.
This means that employers must take appropriate measures, where needed in a particular case, to enable a person with a disability to have access to, participate in, or advance in employment, or to undergo training, unless such measures would impose a disproportionate burden on the employer.
Tämä merkitsee, että työnantajan on toteutettava asianmukaiset ja kulloistenkin tarpeiden mukaiset toimenpiteet, jotta vammaiset voivat päästä johonkin toimeen, harjoittaa sitä ja edetä urallaan tai saada koulutusta, jollei näistä toimenpiteistä aiheudu työnantajalle kohtuutonta rasitetta.
Article 7(2) of Directive 2000/78 also provides that, with regard to disabled persons, the principle of equal treatment is to be without prejudice either to the right of Member States to maintain or adopt provisions on the protection of health and safety at work or to measures aimed at creating or maintaining provisions or facilities for safeguarding or promoting the integration of such persons into the working environment.
Direktiivin 7 artiklan 2 kohdassa säädetään myös, että vammaisten osalta yhdenvertaisen kohtelun periaate ei estä jäsenvaltioita pitämästä voimassa tai antamasta ter -veyden ja turvallisuuden suojelua työpaikalla koskevia säännöksiä eikä toteuttamasta toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on luoda tai pitää voimassa säännöksiä tai järjestelyjä, joilla pyritään turvaamaan tai edistämään vammaisten pääsyä työelämään.
The United Kingdom, Greek, Italian and Netherlands Governments contend, in the light of the provisions referred to in the two preceding paragraphs and also of recitals 16, 17 and 27 in the preamble to Directive 2000/78, that the prohibition of direct discrimination laid down by the directive cannot be interpreted as covering a situation such as that of the claimant in the main proceedings, since the claimant herself is not disabled.
Yhdistyneen kuningaskunnan, Kreikan, Italian ja Alankomaiden hallitukset toteavat sekä kahdessa edellisessä kohdassa mainittujen säännösten että direktiivin 2000/78 johdantoosan 16, 17 ja 27 perustelukappaleen valossa, että direktiivissä säädettyä välittömän syrjinnän kieltoa ei voida tulkita siten, että se koskisi sen kaltaista tilannetta, jossa pääasian kantaja on, koska viimeksi mainittu ei itse ole vammainen.
Only persons who, in a comparable situation to that of others, are treated less favourably or are placed in a disadvantageous situation because of characteristics which are particular to them can rely on that directive.
Niiden mukaan direktiivin säännöksiin voivat vedota vain henkilöt, joita heidän ollessaan vertailukelpoisessa tilanteessa muiden henkilöiden kanssa, kohdellaan epäsuotuisammin tai saatetaan epäedulliseen asemaan heidän omien ominaisuuksiensa vuoksi.
Nevertheless, it must be noted in that regard that the provisions referred to in paragraphs 39 and 40 of this judgment relate specifically to disabled persons either because they are provisions concerning positive discrimination measures in favour of disabled persons themselves or because they are specific measures which would be rendered meaningless or could prove to be disproportionate if they were not limited to disabled persons only.
Tältä osin on kuitenkin todettava, että se, että tämän tuomion 39 ja 40 kohdassa mainitut säännökset koskevat erityisesti vammaisia, johtuu siitä, että kysymys on joko itse vammaisen hyväksi tapahtuvaa positiivista syrjintää koskevista säännöksistä tai erityisistä toimenpiteistä, jotka jäisivät vaille merkitystä tai voisivat osoittautua suhteettomiksi, jos niitä ei olisi rajoitettu koskemaan pelkästään vammaisia.
Thus, as recitals 16 and 20 in the preamble to Directive 2000/78 indicate, the measures in question are intended to accommodate the needs of disabled people at the workplace and to adapt the workplace to their disability.
Kuten tämän direktiivin 16 ja 20 perustelukappaleesta ilmenee, kysymys on toimenpiteistä vammaisten tarpeiden huomioon ottamiseksi työpaikoilla ja toimenpiteistä, joiden tavoitteena on mukauttaa työolosuhteet vammaisten tarpeisiin.
Such measures are therefore designed specifically to facilitate and promote the integration of disabled people into the working environment and, for that reason, can only relate to disabled people and to the obligations incumbent on their employers and, where appropriate, on the Member States with regard to dis -abled people.
Tällaisilla toimenpiteillä pyritään siis erityisesti mahdollistamaan vammaisten pääsy työelämään ja kannustamaan sitä, mistä syystä ne voivat koskea vain näitä henkilöitä ja velvollisuuksia, joita heidän työnantajillaan ja tarvittaessa jäsenvaltioilla on heitä kohtaan.
Therefore, the fact that Directive 2000/78 includes provisions designed to accommodate specifically the needs of disabled people does not lead to the conclusion that the principle of equal treatment enshrined in that directive must be interpreted strictly, that is, as prohibiting only direct discrimination on grounds of disability and relating exclusively to disabled people.
Siitä, että direktiiviin 2000/78 sisältyy säännöksiä, joiden tarkoitus on erityisesti ottaa huomioon vammaisten tarpeet, ei näin ollen voida päätellä, että siinä vahvistettua yhdenvertaisen kohtelun periaatetta olisi tulkittava suppeasti, toisin sanoen siten, että sillä kiellettäisiin ainoastaan vammaisuuteen perustuva välitön syrjintä ja että se koskisi yksinomaan itse vammaisia henkilöitä.
Furthermore, recital 6 in the preamble to the directive, concerning the Community Charter of the Fundamental Social Rights of Workers, refers both to the general combating of every form of discrimination and to the need to take appropriate action for the social and economic integration of disabled people.
Lisäksi kun direktiivin johdantoosan kuudennessa perustelukappaleessa viitataan työntekijöiden sosiaalisia perusoikeuksia koskevaan yhteisön peruskirjaan, siinä viitataan sekä missä tahansa muodossa ilmenevän syrjinnän yleiseen torjumiseen että tarpeeseen toteuttaa aiheelliset toimenpiteet vammaisten taloudellisen ja sosiaalisen osallisuuden edistämiseksi.
The United Kingdom, Italian and Netherlands Governments also contend that it follows from the judgment in Case C-13/05 Chacón Navas [2006] ECR I-6467 that the scope ratione personae of Directive 2000/78 must be interpreted strictly.
Yhdistyneen kuningaskunnan, Italian ja Alankomaiden hallitukset katsovat myös, että se, että direktiivin 2000/78 henkilöllistä soveltamisalaa on tulkittava suppeasti, ilmenee yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-13/05, Chacón Navas, 11.7.2006 antamasta tuomiosta (Kok. 2006, s. I-6467).
The Court defined the concept of ‘disability’ in its judgment in Chacón Navas and, in paragraphs 51 and 52 of that judgment, it found that the prohibition, as regards dismissal, of discrimination on grounds of disability contained in Articles 2(1) and 3(1)(c) of Directive 2000/78 precludes dismissal on grounds of disability which, in the light of the obligation to provide reasonable accommodation for people with disabilities, is not justified by the fact that the person concerned is not competent, capable and available to perform the essential functions of his post.
Yhteisöjen tuomioistuin määritteli edellä mainitussa asiassa Chacón Navas antamassaan tuomiossa vammaisuuden käsitteen ja katsoi tuomion 51 ja 52 kohdassa, että irtisanomisen osalta vammaisuuteen perustuvan syrjinnän kielto, joka sisältyy direktiivin 2000/78 2 artiklan 1 kohtaan ja 3 artiklan 1 kohdan c alakohtaan, estää sellaisen vammaisuuteen perustuvan irtisanomisen, jota, kun otetaan huomioon velvoite tehdä kohtuullisia mukautuksia vammaisia varten, ei voida perustella sillä, että asianomainen henkilö ei ole pätevä, kykenevä ja käytettävissä suorittamaan työnsä edellyttämiä oleellisia tehtäviä.
However, it does not follow from this interpretation that the principle of equal treatment defined in Article 2(1) of that directive and the prohibition of direct discrimination laid down by Article 2(2)(a) cannot apply to a situation such as that in the present case, where the less favourable treatment which an employee claims to have suffered is on grounds of the disability of his child, for whom he is the primary provider of the care required by virtue of the child’s condition.
Tällaisesta tulkinnasta ei kuitenkaan seuraa, että saman direktiivin 2 artiklan 1 kohdassa määriteltyä yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja saman artiklan 2 kohdan a alakohdassa säädettyä välittömän syrjinnän kieltoa ei voitaisi soveltaa pääasiassa kysymyksessä olevan kaltaiseen tilanteeseen, kun se epäsuotuisa kohtelu, jonka kohteeksi työntekijä väittää joutuneensa, perustuu hänen lapsensa, jonka tarvitsemasta hoidosta hän pääasiallisesti vastaa, vammaisuuteen.
Although the Court explained in paragraph 56 of the judgment in Chacón Navas that, in view of the wording of Article 13 EC, the scope of Directive 2000/78 cannot be extended beyond the discrimination based on the grounds listed exhaustively in Article 1 of the directive, with the result that a person who has been dismissed by his employer solely on account of sickness cannot fall within the scope of the general framework established by Directive 2000/78, it nevertheless did not hold that the principle of equal treatment and the scope ratione personae of that directive must be interpreted strictly with regard to those grounds.
Vaikka yhteisöjen tuomioistuin on edellä mainitussa asiassa Chacón Navas antamansa tuomion 56 kohdassa todennut, että kun otetaan huomioon EY 13 artiklan sanamuoto, direktiivin 2000/78 soveltamisalaa ei ole laajennettava koskemaan syrjintää, joka perustuu muihin seikkoihin kuin niihin, jotka on tyhjentävästi lueteltu kyseisen direktiivin 1 artiklassa, joten henkilö, jonka hänen työnantajansa on irtisanonut yksinomaan sairauden vuoksi, ei kuulu direktiivillä 2000/78 luotujen yleisten puitteiden soveltamisalaan, se ei kuitenkaan ole katsonut, että yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja tämän direktiivin henkilöllistä soveltamisalaa olisi näiden seikkojen osalta tulkittava suppeasti.
So far as the objectives of Directive 2000/78 are concerned, as is apparent from paragraphs 34 and 38 of the present judgment, the directive seeks to lay down, as regards employment and occupation, a general framework for combating discrimination on one of the grounds referred to in Article 1 — including, in particular, disability — with a view to putting into effect in the Member States the principle of equal treatment.
Kuten tämän tuomion 34–38 kohdasta ilmenee, direktiivin 2000/78 tavoitteena on luoda yleiset puitteet direktiivin 1 artiklassa tarkoitettuihin seikkoihin, joihin vammaisuus kuuluu, perustuvan syrjinnän torjumiselle työssä ja ammatissa yhdenvertaisen kohtelun periaatteen toteuttamiseksi jäsenvaltioissa.
It follows from recital 37 in the preamble to the directive that it also has the
Direktiivin johdantoosan 37 perustelukappaleesta ilmenee, että sen tavoitteena on myös
As Ms Coleman, the Lithuanian and Swedish Governments and the Commission maintain, those objectives, and the effectiveness of Directive 2000/78, would be undermined if an employee in the claimant’s situation cannot rely on the prohibition of direct discrimination laid down by Article 2(2)(a) of that directive where it has been established that he has been treated less favourably than another employee is, has been or would be treated in a comparable situation, on the grounds of his child’s disability, and this is the case even though that employee is not himself disabled.
Kuten Coleman, Liettuan ja Ruotsin hallitukset sekä komissio toteavat, nämä tavoitteet, samoin kuin direktiivin 2000/78 tehokas vaikutus, vaarantuvat, jos pääasian kantajan kaltaisessa tilanteessa oleva työntekijä ei voi vedota direktiivin 2 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettuun välittömän syrjinnän kieltoon, kun on näytetty toteen, että häntä on kohdeltu epäsuotuisammin kuin jotakin toista työntekijää kohdellaan, on kohdeltu tai voitaisiin kohdella vertailukelpoisessa tilanteessa, ja näin myös silloin, kun tämä työntekijä ei itse ole vammainen.
In that regard, it follows from recital 11 in the preamble to the directive that the Community legislature also took the view that discrimination based on religion or belief, disability, age or sexual orientation may undermine the achievement of the objectives of the Treaty, in particular, as regards employment.
Direktiivin johdantoosan 11 perustelukappaleesta ilmenee tältä osin, että yhteisön lainsäätäjä on myös katsonut, että uskontoon tai vakaumukseen, vammaisuuteen, ikään taikka sukupuoliseen suuntautumiseen perustuva syrjintä voi haitata perustamissopimuksen tavoitteiden saavuttamista etenkin työssä.
Although, in a situation such as that in the present case, the person who is subject to direct discrimination on grounds of disability is not herself disabled, the fact remains that it is the disability which, according to Ms Coleman, is the ground for the less favourable treatment which she claims to have suffered.
Vaikka pääasiassa kysymyksessä olevan kaltaisessa tilanteessa vammaisuuteen perustuvan välittömän syrjinnän kohteeksi joutunut henkilö ei itse ole vammainen, on kuitenkin niin, että juuri vammaisuus on se seikka, joka Colemanin mukaan on perusteena sille epäsuotuisammalle kohtelulle, jonka uhriksi hän väittää joutuneensa.
As is apparent from paragraph 38 of this judgment, Directive 2000/78, which seeks to combat all forms of discrimination on grounds of disability in the field of employment and occupation, applies not to a particular category of person but by reference to the grounds mentioned in Article 1.
Kuten tämän tuomion 38 kohdasta ilmenee, direktiiviä 2000/78, jonka tarkoituksena on torjua kaikki vammaisuuteen perustuvan syrjinnän muodot ammatissa ja työssä, ei sovelleta määrättyyn henkilöluokkaan vaan direktiivin 1 artiklassa tarkoitettujen seikkojen perusteella.
Where it is established that an employee in a situation such as that in the present case suffers direct discrimination on grounds of disability, an interpretation of Directive 2000/78 limiting its application only to people who are themselves disabled is liable to deprive that directive of an important element of its effectiveness and to reduce the protection which it is intended to guarantee.
Kun on osoitettu, että työntekijä, joka on pääasiassa kysymyksessä olevan kaltaisessa tilanteessa, on vammaisuuteen perustuvan välittömän syrjinnän kohteena, direktiivin 2000/78 tulkitseminen siten, että sitä sovelletaan vain henkilöihin, jotka itse ovat vammaisia, riistäisi merkittävän osan kyseisen direktiivin tehokkaasta vaikutuksesta ja heikentäisi suojaa, joka direktiivillä pyritään takaamaan.
As to the burden of proof which applies in a situation such as that in the present case, it should be observed that, under Article 10(1) of Directive 2000/78, Member States are required to take such measures as are necessary, in accordance with their national judicial systems, to ensure that, when persons who consider themselves wronged because the principle of equal treatment has not been applied to them establish, before a court or other competent authority, facts from which it may be presumed that there has been direct or indirect discrimination, it is for the respondent to prove that there has been no breach of that principle.
Pääasiassa kysymyksessä olevan kaltaisessa tilanteessa sovellettavan todistustaakan osalta on palautettava mieleen, että direktiivin 2000/78 10 artiklan 1 kohdassa säädetään, että jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet kansallisen oikeudenkäyttöjärjestelmänsä mukaisesti sen varmistamiseksi, että kun henkilö, joka katsoo kärsineensä vääryyttä sen vuoksi, että häneen ei ole sovellettu yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, esittää tuomioistuimessa tai muussa toimivaltaisessa viranomaisessa tosiseikkoja, joiden perusteella voidaan olettaa tapahtuneen välitöntä tai välillistä syrjintää, vastaajan on näytettävä toteen, että tätä periaatetta ei ole rikottu.