natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Moreover, as can be seen from the amendments to Directive 96/22 as a result of the adoption of Directive 2003/74, the use of injectable progesterone was a provisional measure which was applicable up until the evaluation of progesterone within the framework of Regulation No 2377/90 and the fixing of the MRL was carried out.
Asetuksen N:o 1873/2003 johdanto-osasta käy Kreikan hallituksen mukaan selvästi ilmi, että progesteronin sisällyttäminen asetuksen N:o 2377/90 liitteeseen II ja sitä koskevat käyttörajoitukset olivat tarpeellisia kansanterveyden suojelemiseksi, kun otetaan huomioon ristiriitaiset tieteelliset lausunnot tämän tuotteen väärinkäyttöön liittyvistä mahdollisista vaaroista ihmisten terveydelle.
The Commission considers that it had the power pursuant to Article 3 of Regulation No 2377/90, in order to prevent misuse of the substance progesterone, to limit the manner in which that substance may be administered when it placed that substance in Annex II to that regulation.
Komissio katsoo, että sillä oli asetuksen N:o 2377/90 3 artiklan nojalla valtuus rajoittaa progesteronin antotapaa lisäämällä kyseinen aine asetuksen liitteeseen II, jotta progesteronin väärinkäyttö voitaisiin estää.
The Commission stresses the complex legislative history which led to the adoption of Regulation No 1873/2003.
Komissio korostaa asetuksen N:o 1873/2003 monimutkaista syntyhistoriaa.
15The Commission submits that the inclusion of a product in Annex II to Regulation
15Se väittää, että yleisenä edellytyksenä tietyn tuotteen lisäämiselle asetuksen N:o 2377/90 liitteeseen II on se, ettei jäämien enimmäismäärien
15 — See Commission v CEVA and Pfizer, cited in footnote 13, paragraphs 12 to 32, and point 21 above.
15 – Ks. edellä alaviitteessä 13 mainitussa asiassa komissio v. CEVA ja Pfizer annetun tuomion 12–32 kohta ja edellä tämän ratkaisuehdotuksen 21 kohta.
No 2377/90 presupposes in general that the control of MRLs is not necessary.
CP-PHARMA valvonta ole tarpeen.
In certain cases, however, such as in the case of progesterone, that decision may not be adopted without restrictions in order to ensure that the use of medicinal products in food producing animals is safe.
Tietyissä tapauksissa, kuten progesteronin tapauksessa, päätöstä liitteeseen II lisäämisestä ei kuitenkaan voida tehdä asettamatta rajoituksia, joilla varmistetaan, että eläinlääkkeiden antaminen elintarvikkeita tuottaville eläimille tapahtuu turvallisesti.
or otherwise for progesterone, the Commission had to take into account the fact that it is an active substance capable of protecting animal health.
vahvistaako se progesteronille jäämien enimmäismäärän, sen oli otettava huomioon, että progesteroni on vaikuttava aine, jolla voidaan suojella eläinten terveyttä.
In addition, the Commission had to take account of the limitations on the use of progesterone imposed by Dir -ective 96/22 in order to prevent misuse of that product as a growth promoter.
Lisäksi sen oli otettava huomioon direktiivillä 96/22 asetetut progesteronin käyttörajoitukset, joiden tarkoituksena on estää tuotteen väärinkäyttö kasvunedistäjänä.
By limiting the authorisation of progesterone to adminis -tration via the vaginal route, this guaranteed that progesterone would not be misused and was the only manner to ensure that vet -erinary medicinal products containing proges -terone could be authorised by a Community decision on MRLs without infringing Directive 96/22.
Komission mukaan progesteronin käyttöluvan rajoittaminen emättimensisäiseen käyttöön takasi sen, ettei progesteronia käytettäisi väärin, ja se oli ainoa keino varmistaa, että progesteronia sisältävien eläinlääkkeiden käyttö voitiin sallia jäämien enimmäismäärää koskevalla yhteisön päätöksellä rikkomatta direktiivin 96/22 säännöksiä.
If an injectable solution of progesterone were marketed it would be difficult to ascertain whether it was administered in order to promote growth.
Komissio katsoo, että jos injektionesteen muodossa annettava progesteroni saatettaisiin markkinoille, olisi vaikea todeta, annetaanko sitä kasvun edistämistarkoituksessa.
In its judgment in the Boehringer case the Court considered, in substance, that Regulation No 2377/90 does not authorise the Commission to limit the MRL of a vet -erinary medicinal product to certain therapeutic indications even if such an approach were justified by the requirements inherent in safeguarding public health on which Regulation No 2377/90 is based.
Asiassa Boehringer antamassaan tuomios - sa yhteisöjen tuomioistuin katsoi lähinnä, ettei asetuksessa N:o 2377/90 anneta komissiolle valtuuksia rajoittaa eläinlääkkeiden jäämien enimmäismääriä tiettyihin hoitotarkoituksiin, vaikka tällainen lähestymistapa olisi perusteltu kansanterveyden suojaamisen vaatimuksilla, jotka ovat asetuksen N:o 2377/90 taustalla.
While the Commission agrees that it may not impose limitations pursuant to Regulation No 2377/90 concerning therapeutic indications as they have no bearing on the levels of residues in animal tissues, the Commission however considers that Regulation No 1873/2003 does not impose limitations for extrinsic reasons which are unrelated to the quantity of residues in animal tissues.
Komissio myöntää, ettei se voi asetuksen N:o 2377/90 nojalla rajoittaa hoitotarkoituksia, koska ne eivät vaikuta jäämien määrään eläinkudoksessa, mutta se katsoo, että asetuksessa N:o 1873/2003 ei säädetä rajoituksista, jotka perustuisivat muihin ulkoisiin tekijöihin kuin niihin, joilla on vaikutusta jäämien määrään eläinkudoksessa.
By the adoption of Regulation No 1873/2003, the Commission established a distinction between different forms of administration of progesterone which affect residues.
Antamalla asetuksen N:o 1873/2003 komissio erotti toisistaan progesteronin eri antotavat, jotka vaikuttavat jäämien määrään.
The administration of progesterone by means other than vaginal administration can lead to residues and an increase in the total quantity of progesterone in animal tissues.
Progesteronin antaminen muuten kuin emättimensisäisesti voi aiheuttaa jäämiä ja lisätä progesteronin kokonaismäärää eläinkudoksessa.
The Commission emphasises that Article 4(1) of Directive 96/22 empowers the Member States to authorise the administration of progesterone to foodproducing animals for therapeutic purposes under certain conditions.
Komissio korostaa, että direktiivin 96/22 4 artiklan 1 kohdassa jäsenvaltioille annetaan mahdollisuus sallia progesteronin antaminen elintarvikkeita tuottaville eläimille hoitotarkoituksessa tietyin edellytyksin.
That provision does not however provide that the use of progesterone in veterinary medicinal products is always lawful if the conditions laid down therein are met.
Kyseessä olevassa säännöksessä ei kuitenkaan säädetä, että progesteronin käyttö eläinlääkkeissä olisi laillista aina, kun säännöksessä esitetyt edellytykset täyttyvät.
Indeed, Article 4(1) of Directive 96/22 expressly requires the product to comply with the requirements for placing on the market which in turn requires that the rules relating to MRLs are complied with.
Komissio toteaa, että direktiivin 96/22 4 artiklan 1 kohdassa edellytetäänkin nimenomaisesti, että tuotteen on noudatettava markkinoille saattamista koskevia määräyksiä, joissa puolestaan edellytetään jäämien enimmäismääriä koskevien sääntöjen noudattamista.
The Commission considers that in accordance with Article 7(6) of Regulation No 2377/90 it must prepare draft measures taking account of other Community measures.
Komissio katsoo, että sen on asetuksen N:o 2377/90 7 artiklan 6 kohdan nojalla laadittava ehdotukset toimenpiteiksi ottaen huomioon muut yhteisön toimenpiteet.
In deciding whether to adopt an MRL
Komission tehdessä päätöstä siitä,
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-448/06 it considers that the guarantees provided by Directive 96/22 against the misuse of progesterone are insufficient.
farmaseuttisen tuotteen eri muotojen välillä eikä tuotteiden luokittelemista eri liitteisiin niiden muodon perusteella. Direktiivissä 96/22 sallitaan lisäksi selvästi se, että eläinlääkäri antaa progesteronin injektiona.
Poland submits that Regulation No 1873/2003 is disproportionate in the light of its objective which is to protect public health as the threat to public health is hypothetical in the light of the limitations on the use of injectable progesterone imposed by Directive 96/22.
Puolan hallitus väittää, että asetus N:o 1873/2003 ei ole oikeasuhteinen sillä tavoiteltuun päämäärään eli kansanterveyden suojelemiseen nähden, sillä kansanterveyteen kohdistuva uhka on hypoteettinen siksi, että direktiivissä 96/22 on jo säädetty injektiona annettavan progesteronin käyttörajoituksista.
Regulation No 1873/2003 excludes any possibility to market certain veterinary medicines which were used up to its adoption.
Asetuksessa N:o 1873/2003 suljetaan pois mahdollisuus saattaa markkinoille tiettyjä eläinlääkkeitä, joita käytettiin ennen asetuksen antamista.
The effects of Regulation No 1873/2003 were therefore sudden, radical and excessive.
Asetuksen N:o 1873/2003 vaikutukset olivat Puolan hallituksen mukaan näin ollen äkillisiä, radikaaleja ja liiallisia.
The Polish Government also considers that Regulation No 1873/2003 is inadequately reasoned.
Puolan hallitus katsoo lisäksi, että asetus N:o 1873/2003 on puutteellisesti perusteltu.
It should be noted that the Committee recommended that progesterone be inscribed in Annex II to Regulation No 2377/90 without any limitations.
Sen mielestä on huomattava, että komitea suositteli progesteronin sisällyttämistä asetuksen N:o 2377/90 liitteeseen II ilman rajoituksia.
In addition to Regulation No 1873/2003 being adopted contrary to the opinion of the Committee, the Polish Government claims that the recitals in the preamble to that regulation give the impression that it was adopted in conformity with the Committee’s opinion.
Sen lisäksi, että asetus N:o 1873/2003 annettiin vastoin komitean lausuntoa, Puolan hallitus väittää, että kyseessä olevan asetuksen perustelukappaleista saa sen käsityksen, että se annettiin komitean lausunnon mukaisesti.
Moreover, the only reason for limiting the use of progesterone given by the Commission in the recitals in the preamble to Regulation No 1873/2003 was to provide an additional safeguard in order to avoid misuse.
Puolan hallitus lisää, että ainoa perustelu, jonka komissio esitti asetuksen N:o 1873/2003 perustelukappaleissa progesteronin käytön rajoittamiselle, oli lisäturvan antaminen väärinkäytön estämiseksi.
The Commission however does not explain why
Komissio ei kuiten-
In the present case the referring court expresses doubts, in the light of the ruling of the Court in the Boehringer case, as to whether the Commission has the power pursuant to Articles 1(1) and 3 of Regulation No 2377/90 when placing progesterone in Annex II to that regulation to impose conditions on the mode of application of that substance.
Nyt esillä olevassa asiassa kansallinen tuomioistuin on yhteisöjen tuomioistuimen asiassa Boehringer antaman tuomion valossa epävarma siitä, annetaanko asetuksen N:o 2377/90 1 artiklan 1 kohdassa ja 3 artiklassa komissiolle valtuus asettaa ehtoja progesteronin käyttötavalle, kun kyseessä oleva aine lisätään tämän asetuksen liitteeseen II.
As a supporting argument, the referring Court also considers that the rules contained in Article 4(1) of Direct- ive 96/22, as amended by Directive 2003/74, on the prevention of misuse of progesterone
Kansallinen tuomioistuin viittaa myös siihen, että direktiivin 96/22, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2003/74, 4 artiklan 1 kohtaan sisältyvät säännöt progesteronin
CP-PHARMA is an exhaustive provision, which precludes the adoption of deviating stricter rules by Commission regulation.
18 Yhteisöjen tuomioistuin jatkoi, että väärinkäytön estämisestä ovat tyhjentäviä ja sulkevat pois komission asetuksilla annettavat poikkeavat ja tiukemmat säännökset.
18The Court also held that the references or reminders in question could not be understood as having the object or effect of placing a limitation on the validity of the MRLs established for the substance in the context of Regulation No 2377/90. 19
näiden mainintojen tai muistutusten tarkoituksena tai vaikutuksena ei voitu myöskään ajatella olevan kyseessä olevan aineen jäämien enimmäismäärän pätevyyden rajoittaminen asetuksen N:o 2377/90 puitteissa. 19
In addition to the above findings, at paragraph 55 of its judgment the Court stated that the only limitation on the validity of an MRL envisaged by Regulation No 2377/90 concerns the indication of the limited dur -ation of its validity where the substance in question is entered in Annex III to that regulation.
Edellä esitettyjen toteamusten lisäksi yhteisöjen tuomioistuin totesi tuomionsa 55 kohdassa, että ainoa asetuksessa N:o 2377/90 tarkoitettu jäämän enimmäismäärän pätevyyden rajoittaminen koskee sen voimassaolon rajoitusta silloin, kun kyseinen aine on merkitty tämän asetuksen liitteeseen III.
20The referring court considers that if that reasoning is applied to a substance in respect of which no MRL has been established and which is included in Annex II to Regulation No 2377/90, it follows that that regulation does not provide for any restrictions when entering substances in Annex II thereto and that Regulation No 1873/2003 is thus partially invalid.
20Kansallinen tuomioistuin katsoo, että jos tätä päättelyä sovelletaan aineeseen, jonka jäämän enimmäismäärää ei ole vahvistettu ja joka on sisällytetty asetuksen N:o 2377/90 liitteeseen II, tästä seuraa, ettei tällä asetuksella säädetä rajoituksista sen liitteeseen II lisättävien aineiden osalta ja että asetus N:o 1873/2003 on näin ollen osittain pätemätön.
Unlike the Court’s finding in the Boehringer case, it is clear from a comparison of the terms of Regulation No 1873/2003 and Directive 96/22, as amended, that the limitations imposed by Regulation No 1873/2003 on the mode of application of progesterone
Toisin kuin yhteisöjen tuomioistuin on asiassa Boehringer todennut, asetuksen N:o 1873/2003 ja direktiivin 96/22, sellaisena kuin se on muutettuna, sanamuotojen vertailusta käy selvästi ilmi, että asetuksessa N:o 1873/2003 säädetyt progesteronin
In the Boehringer case, the Court examined whether the Commission when fixing the provisional MRL for a veterinary medicinal product, thereby listing it in Annex III to Regulation No 2377/90, can make reference to specific provisions of Directive 96/22 relating to that product.
Yhteisöjen tuomioistuin tarkasteli asiassa Boehringer sitä, voiko komissio viitata tiettyä eläinlääkettä koskeviin direktiivin 96/22 säännöksiin, kun se vahvistaa tälle eläinlääkkeelle jäämien väliaikaiset enimmäismäärät ja lisää sen näin asetuksen N:o 2377/90 liitteeseen III.
The Court thus examined the legal effect of the inclusion of references to the permitted therapeutic indications for a substance, which mirror those contained in Directive 96/22, when listing that substance in Annex III to Regulation No 2377/90.
Yhteisöjen tuomioistuin on siis tarkastellut tietyn aineen sallittuja hoitotarkoituksia koskevien mainintojen, jotka muistuttavat direktiiviin 96/22 sisältyviä mainintoja, sisällyttämisen oikeusvaikutuksia tilanteessa, jossa kyseessä oleva aine on lisätty asetuksen N:o 2377/90 liitteeseen III.
16The administration of the substance in question to farm animals was prohibited in accordance with Article 3 of Directive 96/22.
16Kyseessä olevan aineen antaminen tuotantoeläimille kiellettiin direktiivin 96/22 3 artiklan nojalla.
However, in accordance with Article 4 of that directive, Member States may authorise the administration of the substance in question for specific therapeutic purposes which were defined in the directive.
Jäsenvaltiot voivat kuitenkin tämän direktiivin 4 artiklan mukaisesti sallia kyseessä olevan aineen antamisen direktiivissä määritetyissä hoitotarkoituksissa.
17In the Boehringer case, the Court found that the references were merely declaratory in nature and intended solely as a reminder that, by virtue of Directive 96/22, the use of the substance in question was prohibited, save for specific therapeutic purposes.
17 Yhteisöjen tuomioistuin totesi asiassa Boehringer, että kyseiset maininnat olivat luonteeltaan pelkästään toteavia ja että niiden ainoana tarkoituksena on muistuttaa, että kyseessä olevan aineen antaminen oli kiellettyä direktiivin 96/22 nojalla tiettyjä erityisiä hoitotarkoituksia lukuun ottamatta.
The Court therefore considered that the references could not be understood as having the object or effect of laying down a prohibition on the marketing and use of the substance, subject to the therapeutic
Näin ollen yhteisöjen tuomioistuin katsoi, että näiden mainintojen tarkoituksena tai vaikutuksena ei voitu ymmärtää olevan direktiivissä 96/22 säädettyyn kieltoon nähden itsenäisen, kyseessä olevan aineen markkinoille saattamista ja käyttöä koskevan kiellon laatiminen kyseisissä maininnoissa
19 — See paragraph 55 of Commission v Boehringer Ingelheim Vetmedica and C. H. Boehringer Sohn (cited in footnote 12).
19 – Ks. edellä alaviitteessä 12 mainitussa asiassa komissio v. Boehringer Ingelheim Vetmedica ja C. H. Boehringer Sohn annetun tuomion 55 kohta.
16 — By its adoption of Commission Regulation (EC) No 1312/96 of 8 July 1996 amending Annex III to Regulation (EEC) No 2377/90 (OJ 1996 L 170, p.
16 – Asetuksen (ETY) N:o 2377/90 liitteen III muuttamisesta 8.7.1996 antamallaan asetuksella (EY) N:o 1312/96 (EYVL L 170, s.
8), the Commission amended Annex III to Regulation No 2377/90 by fixing provisional MRLs for a particular substance and by specifying under its heading ‘Other provisions’, inter alia, the therapeutic indications authorised for that substance.
8) komissio muutti asetuksen N:o 2377/90 liitettä III vahvistamalla väliaikaiset jäämien enimmäismäärät tietylle aineelle ja täsmentämällä kohdassa ”Muut määräykset” muun muassa tämän aineen sallitut hoitotarkoitukset.
20 — I would note briefly that the Court’s statement at paragraph 55 of Commission v Boehringer Ingelheim Vetmedica and C. H. Boehringer Sohn (cited in footnote 12) is obiter dictum as the question of whether or not the Commission may impose limitations on a substance listed in Annex III to Regulation No 2377/90 concerning therapeutic indications was not relevant to the Court’s ruling in that case which hinged in fact on the non-legislative character of the references in question.
20 – Huomautettakoon lyhyesti, että yhteisöjen tuomioistuin toteaa tämän sivumennen edellä alaviitteessä 12 mainitussa asiassa komissio v. Boehringer Ingelheim Vetmedica ja C. H. Boehringer Sohn antamansa tuomion 55 kohdassa, sillä tässä asiassa annettuun tuomioon ei vaikuttanut se, oliko komissiolla mahdollisuus asettaa rajoituksia asetuksen N:o 2377/90 liitteeseen III sisällytetyn aineen hoitotarkoituksille, vaan ratkaisevaa oli kyseessä olleiden mainintojen muu kuin oikeudellinen luonne.
17 — See Article 1(2)(b) of Directive 96/22.
17 – Ks. direktiivin 96/22 1 artiklan 2 kohdan b alakohta.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-448/06
JULKISASIAMIES MAZÁKIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-448/06
It should be noted in that regard that Articles 1(1) and 3 of Regulation No 2377/90 are silent as to whether limitations on the mode of administration may be imposed on substances listed in Annex II thereof and thus, as argued by the Greek Government, do not specifically exclude such limitations.
Tässä yhteydessä on todettava, ettei asetuksen N:o 2377/90 1 artiklan 1 kohdassa tai 3 artiklassa mainita mitään siitä, voidaanko tämän asetuksen liitteeseen II sisällytettyjen aineiden antotapaa rajoittaa, ja näin ollen siinä ei nimenomaisesti suljeta pois tällaisia rajoituksia, kuten myös Kreikan hallitus väittää.
It is therefore necessary, in my view, to examine the scheme and purpose of Regulation No 2377/90 to determine whether such limitations may be imposed.
Siksi on mielestäni välttämätöntä tarkastella asetuksen N:o 2377/90 systematiikkaa ja tarkoitusta sen selvittämiseksi, voidaanko tällaisia rajoituksia asettaa.
do not merely mirror or recall the terms of Directive 96/22, in particular Articles 3 and 4(1) thereof.
käyttötavan rajoitukset eivät ainoastaan heijasta tai tuo mieleen direktiivissä 96/22, erityisesti sen 3 artiklassa ja 4 artiklan 1 kohdassa, asetettuja rajoituksia.
Article 3 of Directive 96/22 provisionally prohibits, inter alia, the administering of progesterone to farm animals.
Direktiivin 96/22 3 artiklassa kielletään toistaiseksi muun muassa progesteronin antaminen tuotantoeläimille.
Notwithstanding the provisions of Article 3 of Directive 96/22, in accordance with Article 4(1) of that directive, as amended, Member States may authorise, under certain conditions, the administering to farm animals of progesterone by injection or vaginal spirals.
Direktiivin 96/22, sellaisena kuin se on muutettuna, 3 artiklasta poiketen jäsenvaltiot voivat tämän direktiivin 4 artiklan 1 kohdan nojalla tietyin edellytyksin sallia progesteronin antamisen tuotantoeläimille injektioina tai emätinkierukkoina.
Implants of progesterone may not be so authorised.
Progesteroni-implanttien käyttöä ei voida sallia.
I therefore consider that Regulation No 1873/2003 by limiting the mode of administration of progesterone to intravaginal use effectively departs from the terms of Article 4(1) of Directive 96/22.
Näin ollen katson, että sikäli kuin asetuksella N:o 1873/2003 rajoitetaan progesteronin antotapa emättimensisäiseen käyttöön, siinä todellakin poiketaan direktiivin 96/22 4 artiklan 1 kohdan sanamuodosta.
Moreover, in my view the effects of the limitations on the mode of administration of progesterone imposed by Regulation No 1873/2003 are not merely declaratory in nature but are binding and legislative in character.
Mielestäni asetuksessa N:o 1873/2003 säädettyjen antotavan rajoitusten vaikutukset eivät myöskään ole luonteeltaan pelkästään toteavia vaan oikeudellisesti sitovia.
Indeed the binding nature of the limitations imposed by Regulation No 1873/2003 was confirmed by the agent for the Commission at the hearing on 18 October 2007.
Myös komission asiamies vahvisti asetuksella N:o 1873/2003 asetettujen rajoitusten sitovuuden 18.10.2007 pidetyssä suullisessa käsittelyssä.
The first recital in the preamble to Regulation No 2377/90 states that the use of veterinary medicinal products in foodproducing animals may result in the presence of residues in foodstuffs obtained from treated animals.
Asetuksen N:o 2377/90 johdantoosan ensimmäisessä perustelukappaleessa todetaan, että eläinlääkkeiden käyttämisestä elintarvikkeita tuottaviin eläimiin saattaa jäädä jäämiä hoidetuista eläimistä saatuihin elintarvikkeisiin.
Such products however play an important role in agricultural production.
Eläinlääkkeet ovat kuitenkin tärkeässä asemassa maataloustuotannossa.
21Regulation No 2377/90 lays down a Community procedure in accordance with which pharmacologically active substances in veterinary medicinal products administered to foodproducing animals are assessed with a view to determining whether those substances result in the presence of residues in animal tissues which are harmful to public health and accordingly whether the substances should be placed in Annexes I to IV to that regulation.
21Asetuksessa N:o 2377/90 säädetään yhteisön menettelystä, jonka mukaisesti elintarvikkeita tuottaville eläimille annettavien eläinlääkkeiden farmakologisesti vaikuttavia aineita arvioidaan sen selvittämiseksi, aiheutuuko näistä aineista eläinkudoksessa esiintyviä jäämiä, jotka ovat haitallisia kansanterveydelle, ja olisiko aineet sen perusteella lisättävä tämän asetuksen liitteeseen I, II, III tai IV.
22 The Council has delegated the primary task of determining whether such substances should be placed in Annexes I to IV to Regulation No 2377/90 to the Commission, in accordance with the procedure laid down in Article 6 et seq. of that regulation.
22Neuvosto on antanut komissiolle ensisijaiseksi tehtäväksi määritellä, onko eläinlääkkeet sisällytettävä asetuksen N:o 2377/90 liitteeseen I, II, III tai IV tämän asetuksen 6 artiklassa ja sitä seuraavissa artikloissa vahvistetun menettelyn mukaisesti.
21 — See the fourth recital in the preamble to Regulation No 2377/90.
2377/90 johdantoosan neljäs