natgillin/translations-raw huggingface dataset:
On the contrary, a Member State remains entitled to improve gradually its procedural law applicable to extradition requests which it did not wish to subject at the outset to the European arrest warrant system.
Jäsenvaltio voi päinvastoin vapaasti parantaa asteittain prosessioikeutta, jota sovelletaan niihin luovuttamispyyntöihin, joihin ei ole haluttu heti soveltaa eurooppalaista pidätysmääräystä koskevaa menettelyä.
To that end, it may in particular bring into force an international convention — such as the 1996 Convention — which it had concluded before 1 January 2004 but which had not yet been ratified and made applicable.
Tätä tarkoitusta varten se voi muun muassa saattaa voimaan vuoden 1996 yleissopimuksen kaltaisen kansainvälisen yleissopimuksen, jonka se oli tehnyt ennen 1.1.2004 mutta jota ei vielä ollut ratifioitu eikä saatettu sovellettavaksi.
23 Such an improvement of the applicable procedures is entirely consistent with the general scheme and objective of the Framework Decision. 24
23Tällainen sovellettavien menettelyjen parantaminen on täysin puitepäätöksen yleisen systematiikan ja tavoitteiden mukaista. 24
23 — See Article 18 of the 1996 Convention.
23 – Ks. vuoden 1996 yleissopimuksen 18 artikla.
In providing for the possibility of derogating from the European arrest warrant procedure, Article 32 of the Framework Decision does not prevent the Member States from developing the extradition procedures applicable between them by gradually improving and accelerating them.
Puitepäätöksen 32 artiklassa, jossa määrätään eurooppalaista pidätysmääräystä koskevasta menettelystä poikkeamisesta, ei suljeta pois sitä, että jäsenvaltiot kehittävät niiden kesken sovellettavia menettelyjä parantamalla niitä ja nopeuttamalla niitä asteittain.
The mere fact that a Member State, by means of a statement pursuant to Article 32 of the Framework Decision, removes certain
Pelkästään se seikka, että jäsenvaltio jättää puitepäätöksen 32 artiklassa tarkoitetulla lausumalla jotkin luovuttamispyynnöt eurooppalaista pidätysmääräystä
21 — See the section on the first question, especially point 24 above.
21 – Ks. edellä ensimmäistä ennakkoratkaisukysymystä koskeva osa, erityisesti tämän kannanoton 24 kohta.
A fortiori, such an improvement of the procedure must be possible with respect to requests for extradition which are outside the scope of the European arrest warrant procedure.
22 – Ks. vastaavasti puitepäätöksen johdanto-osan ensimmäinen ja viides perustelukappale.
22 — See to that effect the first and fifth recitals in the preamble to the Framework Decision.
Tällaisen menettelyn parantamisen pitää olla mahdollista vielä suuremmalla syyllä silloin, kun on kyse luovuttamispyynnöistä, jotka eivät kuulu eurooppalaisen pidätysmääräysmenettelyn soveltamisalaan.
VIEW OF MRS KOKOTT — CASE C-296/08 PPU moreover supported by the Framework Decision itself, which lists that convention as one of the international instruments forming part of the acquis of the European Union. 26
JULKISASIAMIES KOKOTTIN KANNANOTTO – ASIA C-296/08 PPU lisäksi vahvistettu varsinaisessa puitepäätöksessä, jossa kyseinen yleissopimus mainitaan yhtenä Euroopan unionin säännöstöön kuuluvana kansainvälisenä välineenä. 26
At the very least, Article 32 of the Framework Decision should be interpreted as not preventing the subsequent improvement of an extradition system applicable in the executing Member State before 1 January 2004.
Puitepäätöksen 32 artiklaa olisi tulkittava ainakin niin, että täytäntöönpanosta vastaavassa jäsenvaltiossa ennen 1.1.2004 sovellettavan luovuttamisjärjestelmän myöhemmin tapahtuva parantaminen ei ole ristiriidassa sen kanssa.
For all the above reasons, the second question should be answered in the affirmative.
Kaiken edellä esitetyn perusteella toiseen kysymykseen on vastattava kieltävästi.
D — General principles
D Yleiset periaatteet
It was such a preexisting extradition system that was improved on 1 July 2005 by the implementation with respect to the French Republic of the 1996 Convention.
Juuri tällaista aikaisemmin olemassa ollutta luovuttamisjärjestelmää on parannettu ryhtymällä soveltamaan 1.7.2005 Ranskan tasavallassa vuoden 1996 yleissopimusta.
The objective of the 1996 Convention is to supplement the provisions of the 1957 Convention and facilitate its application (see the first indent of Article 1(1) of the 1996 Convention and the penultimate recital in the preamble to that convention).
Vuoden 1996 yleissopimuksen tarkoituksena nimittäin on täydentää vuoden 1957 yleissopimuksen määräyksiä ja helpottaa niiden soveltamista (katso vuoden 1996 yleissopimuksen 1 artiklan 1 kohdan ensimmäinen luetelmakohta ja sen johdanto-osan toiseksi viimeinen perustelukappale).
25Simi-larly, the 1957 Convention already provided, in Article 28, for the contracting parties to be able to conclude bilateral or multilateral agreements between themselves to supplement its provisions or facilitate the application of its principles.
25Vastaavasti määrätään myös vuoden 1957 yleissopimuksen 28 artiklassa, jonka mukaan sopimusosapuolet voivat tehdä keskenään kahden- tai monenvälisiä sopimuksia tämän sopimuksen määräysten täydentämiseksi tai helpottaakseen tähän sopimukseen sisältyvien periaatteiden soveltamista.
In his observations to the Court, Mr Santesteban Goicoechea submits that the application of the 1996 Convention would clash, in the present case, with the general principles of law and with fundamental rights.
Yhteisöjen tuomioistuimelle esittämissään huomautuksissa Santesteban Goicoechea väittää, että nyt esillä olevassa asiassa vuoden 1996 yleissopimuksen soveltaminen on yleisten oikeusperiaatteiden ja perusoikeuksien vastaista.
The conclusion that the 1996 Convention supplements and improves a preexisting extradition system within the meaning of Article 32 of the Framework Decision is
Se seikka, että vuoden 1996 yleissopimus täydentää ja tehostaa aikaisemmin olemassa ollutta luovuttamisjärjestelmää puitepäätöksen 32 artiklassa tarkoitetulla tavalla, on
Under Article 6 EU, the European Union is founded on the rule of law and respects fundamental rights as guaranteed by the European Convention on Human Rights 27and as they result from the constitutional traditions common to the Member States,
EU 6 artiklan mukaan unioni perustuu oikeusvaltion periaatteeseen ja se pitää arvossa perusoikeuksia, sellaisina kuin ne taataan Euroopan ihmisoikeussopimuksessa 27 ja ne ilmenevät jäsenvaltioiden yhteisessä valtiosääntöperinteessä.
26 — Fourth recital in the preamble to the Framework Decision.
Tästä seuraa,
The consequence is that extradition may no longer be refused on the ground that the offence is ‘political’.
26 – Puitepäätöksen johdanto-osan neljäs perustelukappale.
27 — European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms signed in Rome on 4 November 1950 (‘the ECHR’).
27 – Roomassa 4.11.1950 allekirjoitettu yleissopimus ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi (jäljempänä Euroopan ihmisoikeussopimus).
SANTESTEBAN GOICOECHEA and obligations or of any criminal charge against him within the meaning of Article 6 of the ECHR. 32 as general principles of Community law.
Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklassa tarkoitetut kantajan siviilioikeudelliset oikeudet ja velvollisuudet eivätkä häntä vastaan nostetut rikossyytteet.
It follows that the Member States are subject to review of the conformity of their acts with the Treaties and the general principles of law when they implement the law of the Union 28(see also Article 51(1) of the Charter of Fundamental Rights of the European Union proclaimed in Nice on 7 December 2000 (OJ 2000 C 364, p. 1)).
32 sopimusten ja yleisten oikeusperiaatteiden suhteen valvotaan 28(katso myös Euroopan unionin ihmisoikeuskirja, tehty Nizzassa 7.12.2000, 51 artiklan 1 kohta (EYVL C 364, s. 1)).
It remains to be examined, however, whether general principles of European Union law preclude the French Republic from dealing with the request for extradition made by the Kingdom of Spain in accordance with the 1996 Convention.
Vielä on kuitenkin tarkasteltava, ovatko Euroopan unionin oikeuden yleiset periaatteet esteenä sille, että Ranskan tasavalta käsittelee Espanjan kuningaskunnan esittämää luovuttamispyyntöä vuoden 1996 yleissopimuksen perusteella.
Mr Santesteban Goicoechea refers in particular to the principle of the legality and non-retroactivity of the more severe criminal law and the principle of legal certainty.
Santesteban Goicoechea viittaa erityisesti laillisuusperiaatteeseen ja ankarampien rikosoikeudellisten säännösten taannehtivuuskiellon periaatteeseen sekä oikeusvarmuuden periaatteeseen.
It could therefore be argued that the Member States may not rely on Article 32 of the Framework Decision to apply an extradition system which is not consistent with fundamental rights.
Näin ollen voitaisiin väittää, että jäsenvaltiot eivät voi vedota puitesopimuksen 32 artiklaan soveltaakseen luovuttamisjärjestelmää, joka ei ole perusoikeuksien mukainen.
29It is not essential for the Court to rule on this point in the present proceedings, however.
29Ei kuitenkaan ole välttämätöntä, että yhteisöjen tuomioistuin käsittelee tätä asiaa kiireellisessä ennakkoratkaisumenettelyssä.
First, the point is not part of the reference for a preliminary ruling.
Tämä kysymys ei ensinnäkään sisälly ennakkoratkaisupyyntöön.
Moreover, the general principles do not appear to have been breached, as will be shown below.
Lisäksi ei ilmene, että yleisiä periaatteita olisi loukattu, kuten jäljempänä osoitetaan.
The principle of the legality of penalties
Nulla poena sine lege -periaate
The ECHR does not enshrine a right not to be extradited as such, 30and does not contain provisions on the conditions in which extradition may be ordered or on the procedure to be followed.
Euroopan ihmisoikeussopimuksessa ei tietenkään varsinaisesti vahvisteta oikeutta siihen, ettei henkilöä saa luovuttaa, 30eikä se sisällä määräyksiä edellytyksistä, joiden vallitessa luovuttamiseen voidaan suostua, eikä sovellettavasta menettelystä.
31 Moreover, the extradition procedure does not concern the determination of the applicant’s civil rights
31Lisäksi luovuttamismenettelyn kohteena eivät ole
As regards the principle of the legality of criminal offences and penalties (nullum crimen, nulla poena sine lege), it should be recalled that this is one of the general legal principles underlying the constitutional traditions common to the Member States.
Nullum crimen, nulla poena sine lege -periaatteesta on todettava, että se kuuluu jäsenvaltioiden yhteisen valtiosääntöperinteen perustana oleviin yleisiin oikeusperiaatteisiin.
It has been enshrined in various international
Se on vahvistettu myös erilaisissa kansainvälisissä sopimuksissa, erityisesti Euroopan ihmisoikeussopimuksen 7 artiklan
29 — See, to that effect, Case C-540/03 Parliament v Council [2006] ECR I-5769, paragraphs 70 and 71.
29 – Ks. vastaavasti asia C-540/03, parlamentti v. neuvosto, tuomio 27.6.2006 (Kok. 2006, s. I-5769, 70 ja 71 kohta).
VIEW OF MRS KOKOTT — CASE C-296/08 PPU treaties, in particular in Article 7(1) of the ECHR, 33and more recently in Article 49 of the Charter of Fundamental Rights of the European Union.
JULKISASIAMIES KOKOTTIN KANNANOTTO – ASIA C-296/08 PPU
substantive law, that is, the question whether or not an act can incur penalties.
ainoastaan aineelliseen oikeuteen eli kysymykseen siitä, onko teko rangaistava vai ei.
The principle does not apply to the procedural aspects of criminal law.
Mainittua periaatetta ei kuitenkaan voida soveltaa rikosoikeuden menettelyllisiin seikkoihin.
35A person may thus have applied to him procedural provisions introduced or amended after the date of the offence he is charged with without the principle nullum crimen, nulla poena sine lege (praevia) being breached.
35Henkilöön voidaan siis soveltaa menettelysäännöksiä, jotka on otettu käyttöön tai joita on muutettu tekojen, joista häntä syytetään, ajankohdan jälkeen ilman, että se loukkaisi nullum crimen, nulla poena sine lege (praevia) -periaatetta.
That is the case in particular with provisions governing the extradition of persons between States, 36since they are of a purely procedural nature.
Tästä on kyse erityisesti määräyksissä, jotka koskevat valtioiden kesken tapahtuvaa henkilöiden luovuttamista, 36koska ne ovat luonteeltaan puhtaasti menettelyllisiä.
That principle could be called into question by the fact that, despite the wording of Article 32 of the Framework Decision referring to ‘the extradition system applicable before 1 January 2004’, a Member State wishes to apply rules that became applicable after that date.
Tämä periaate voi vaarantua, jos puitesopimuksen 32 artiklan, jossa viitataan ”ennen 1. tammikuuta 2004 sovellettavaan, rikoksen johdosta tapahtuvaa luovuttamista koskevaan järjestelmään”, sanamuodosta huolimatta jäsenvaltio haluaa soveltaa sääntöjä, jotka ovat tulleet sovellettaviksi vasta tuon päivämäärän jälkeen.
It follows that Mr Santesteban Goicoechea cannot validly rely on the principle nullum crimen, nulla poena sine lege (praevia) to avoid the 1996 Convention being applied to the present extradition request made by the Kingdom of Spain.
Siitä seuraa, että Santesteban Goicoechea ei voi pätevästi vedota nullum crimen, nulla poena sine lege (praevia) periaatteeseen välttääkseen vuoden 1996 yleissopimuksen soveltamisen Espanjan kuningaskunnan esittämään käsiteltävänä olevaan luovuttamispyyntöön.
The principle nullum crimen, nulla poena sine lege means that the law must define clearly offences and the penalties which they attract.
Nullum crimen, nulla poena sine lege -periaate edellyttää, että laissa määritellään selvästi rikokset ja niistä määrättävät rangaistukset.
34 It is closely linked to the principle of non-retroactivity of offences and penalties (nullum crimen, nulla poena sine lege praevia), by virtue of which the legislature cannot retroactively create an offence or a penalty, or make a penalty more severe.
34Se on tiiviisti yhteydessä rikostunnusmerkistöjen ja rangaistusten taannehtivuuskiellon periaatteeseen (nullum crimen, nulla poena sine lege praevia), jonka mukaan lainsäätäjä ei voi säätää rikoksesta tai rangaistuksesta eikä koventaa rangaistusta taannehtivasti.
The principle of legal certainty and the principle non bis in idem
Oikeusvarmuuden periaate ja ne bis in idem -periaate
However, the principle nullum crimen, nulla poena sine lege (praevia) applies only to
Nullum crimen, nulla poena sine lege (praevia) -periaatetta kuitenkin sovelletaan
35 — See, to that effect, Pupino, cited in footnote 11, paragraph 46, read together with paragraphs 44 and 45.
35 – Ks. vastaavasti edellä alaviitteessä 11 mainittu asia Pupino (46 kohta luettuna yhdessä 44 ja 45 kohdan kanssa). Ks. lisäksi Bundesverfassungsgerichtin (Saksa) määräys 26.2.1969, asia 2 BvL 15, 23/68 (julkaistu Neue Juristische Wochenschriftissä 1969, s.
1059, 1061, and BVerfGE vol. 25, p. 269, 286 et seq.
1059, 1061 sekä Saksan perustuslakituomioistuimen päätöskokoelmassa, BVerfGE, nide 25, s.
33 — See Advocaten voor de Wereld, cited in footnote 28, paragraph 49 and the caselaw cited, and judgment of 22 May 2008 in Case C-266/06 P Evonik Degussa v Commission and Council, paragraph 38.
33 – Ks. em. asia Advocaten voor de Wereld (ed. alaviite 28, tuomion 49 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen) sekä asia C-266/06 P, Evonik Degussa v. komissio ja neuvosto, tuomio 22.5.2008 (38 kohta).
36 — EurCommHR, X v. the Netherlands, no.
34 – Ks. em. asia Advocaten voor de Wereld (ed. alaviite 28, tuomion 50 kohta) sekä em. asia Evonik Degussa v. komissio ja neuvosto (ed. alaviite 33, tuomion 39 kohta).
7512/76, Commission decision of 6 July 1976, Decisions and Reports 6, p. 185; Polley v. Belgium, no.
36 – Euroopan ihmisoikeustoimikunta, X v. Alankomaat, päätös 6.7.1976 (valitus nro 7512/76, D. R. 6, s.
12192/86, Commission decision of 6 March 1991; and Bakhtiar v. Switzerland, no. 27292/95, Commission decision of 18 January 1996.
185), Polley v. Belgia, päätös 6.3.1991 (valitus nro 12192/86) ja Bakhtiar v. Sveitsi, päätös 18.1.1996 (valitus nro 27292/95).
SANTESTEBAN GOICOECHEA of the general principles of law applied by the Court.
SANTESTEBAN GOICOECHEA ilmenee, että oikeusvarmuuden periaate on yksi yhteisön oikeudessa vahvistetuista yleisistä periaatteista.
38 However, res judicata extends only to the matters of fact and law actually or necessarily settled by the judicial decision in question. 39
38Oikeusvoima ulottuu kuitenkin ainoastaan niihin tosiasia- ja oikeuskysymyksiin, jotka kyseisellä tuomioistuimen ratkaisulla on nimenomaisesti tai väistämättä ratkaistu. 39
These two principles are relied on in the present case in so far as Mr Santesteban Goicoechea’s position is said to have been ‘definitively settled’ by the rejection of an earlier extradition request made by the Kingdom of Spain on 11 October 2000.
Esillä olevassa asiassa näihin kahteen periaatteeseen vedotaan siksi, että väitetään, että Santesteban Goicoechean tilanne oli määritelty lopullisesti silloin, kun Espanjan kuningaskunnan aikaisempi, 11.10.2000 esitetty luovutuspyyntö hylättiin.
37It might therefore be asked whether the present extradition request, made on 2 June 2008, conflicts with legal certainty or the non bis in idem rule.
37Voidaan siis kysyä, onko tämä 2.6.2008 esitetty luovuttamispyyntö ristiriidassa oikeusvarmuuden tai ne bis in idem -säännön kanssa.
Here the earlier decision admittedly related to an extradition request relating to the same person and the same facts as the present one.
Tässä aikaisempi päätös koski tosin samaan henkilöön ja samoihin tekoihin kohdistuvaa luovuttamispyyntöä kuin nyt esillä oleva pyyntö.
However, the competent court did not rule on that request under the 1996 Convention, since that convention did not apply at the time.
Toimivaltainen tuomioistuin ei kuitenkaan ole ratkaissut mainittua pyyntöä vuoden 1996 yleissopimuksen perusteella, koska se ei tuolloin ollut sovellettavissa.
The status of res judicata of an unfavourable opinion given at that time cannot therefore prevent the present extradition request, relating to the same person and the same facts, from being dealt with under a new legal basis, namely the 1996 Convention. 40
Tuolloin annettu kielteisen lausunnon oikeusvoima ei siis voi olla esteenä sille, että nyt esillä oleva samaan henkilöön ja samoihin tekoihin liittyvä luovuttamispyyntö käsitellään uuden oikeusperustan eli vuoden 1996 yleissopimuksen nojalla. 40
However, this question will arise in the context of the assessment of the extradition request as such, rather than the preliminary examination concerning the rules applicable to such an assessment.
Tämä kysymys kuuluu kuitenkin varsinaiseen luovuttamispyynnön arviointiin eikä tällaiseen arviointiin sovellettavia sääntöjä koskevan alustavan tarkastelun yhteyteen.
The subject of the present reference for a preliminary ruling is solely the question of which extradition system applies in this case.
Tämän ennakkoratkaisupyynnön kohteena on vain kysymys siitä, mitä luovuttamisjärjestelmää käsiteltävänä olevaan asiaan sovelletaan.
Nevertheless, the national court is required to verify and ensure that fundamental rights, including legal certainty and the non bis in idem rule, are respected in its assessment of the request.
Tästä seuraa, että arvioidessaan pyyntöä kansallinen tuomioistuin on velvollinen tarkistamaan ja varmistamaan perusoikeuksien eli myös oikeusvarmuuden ja ne bis in idem -periaatteen noudattamisen.
The Court can give some indications in this respect.
Yhteisöjen tuomioistuin voi jossain määrin ohjata sitä.
It should be remembered that the rejection of the extradition request of 11 October 2000 was based on the fact that, in French law, the offences with which Mr Santesteban
Tältä osin on muistettava, että 11.10.2000 esitetyn luovuttamispyynnön hylkääminen perustui siihen, että Ranskan oikeuden nojalla teot, joista Santesteban Goicoechea
As regards the principle of legal certainty, an integral part of which is the rule of res judicata, it is settled caselaw that this is one
Oikeusvarmuuden periaatteen, johon kuuluu olennaisesti oikeusvoimaisuus, osalta vakiintuneesta oikeuskäytännöstä
38 — Case C-2/06 Kempter [2008] ECR I-411, paragraph 37.
38 – Asia C-2/06, Kempter, tuomio 12.2.2008 (Kok. 2008, s. I-411, 37 kohta).
39 — Case C-462/05 Commission v Portugal [2008] ECR I-4183, paragraph 23.
39 – Asia C-462/05, komissio v. Portugali, tuomio 12.6.2008 (Kok. 2008, s. I-4183, 23 kohta).
40 — See also the judgments of the French Cour de cassation, criminal division, of 15 February 2006, no 05-86.095 (Zuru­tuza Sarasola); 12 May 1987, Bull. Crim.
40 – Ks. myös Cour de Cassation -vetoomustuomioistuimen (Ranska) chambre criminelle (rikosasioita käsittelevä osasto), tuomio 15.2.2006, nro 05-86.095 (asia Zurutuza Sarasola); tuomio 12.5.1987, Bull. Crim.
1987, no 194 (Dario Fantig); and 9 July 1987, Bull. Crim. 1987, no 229 (Imaz­Martiarena).
1987, nro 194 (asia Dario Fantig) ja tuomio 9.7.1987, Bull. Crim. 1987, nro 229 (asia Imaz-Martiarena).
37 — It should be recalled that that extradition request was the subject of an unfavourable opinion of the Cour d’appel de Versailles (judgment of 19 June 2001) because the offences with which he was charged were statute-barred under French law.
37 – On muistettava, että Cour d’appel de Versailles oli antanut mainitusta luovuttamispyynnöstä kielteisen lausunnon (tuomio 19.6.2001) sillä perusteella, että Ranskan oikeuden nojalla teot, joista asianomaista syytettiin, olivat vanhentuneet.
VIEW OF MRS KOKOTT — CASE C-296/08 PPU
JULKISASIAMIES KOKOTTIN KANNANOTTO – ASIA C-296/08 PPU syytettiin, olivat vanhentuneet.
Goicoechea has not been prosecuted several times for the same offence and it is not the intention of the competent authorities to punish him several times for the same offence.
41 mukaan Santesteban Goicoechea ei ole ollut syytteessä useita kertoja samasta teosta eikä toimivaltaisten viranomaisten aikomuksena ole rangaista häntä useita kertoja samoista teoista.
45The Spanish authorities have merely made several attempts to obtain his extradition from the French Republic, all in the context of the same criminal proceedings.
45 Espanjan viranomaiset ovat ainoastaan useampaan kertaan yrittäneet saada Ranskan tasavaltaa luovuttamaan hänet ja aina samojen rikossyytteiden perusteella.
As regards the principle non bis in idem, enshrined in Article 4 of Protocol No 7 to the ECHR and Article 50 of the Charter of Fundamental Rights of the European Union, this is a fundamental principle of Community law the observance of which is guaranteed by the judicature. 42
Ne bis in idem -periaate, joka on vahvistettu myös Euroopan ihmisoikeussopimuksen seitsemännen lisäpöytäkirjan 4 artiklassa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 50 artiklassa, on yhteisön oikeuden perusperiaate, jonka noudattamisen tuomioistuimet varmistavat. 42
Extradition as such is not a penalty, and the mere fact of extraditing a person does not in any way prejudge the question whether, in law, the requesting State will be able to impose a penalty on the person concerned and enforce that penalty.
Luovuttaminen sinänsä ei kuitenkaan ole seuraamus, ja henkilön luovuttaminen ei mitenkään ratkaise sitä, voiko luovuttamista pyytävä jäsenvaltio määrätä kyseiselle henkilölle seuraamuksia ja panna ne täytäntöön.
The application of the principle non bis in idem is subject to the threefold condition of identity of the facts, unity of offender and unity of the legal interest protected.
Ne bis in idem -periaatteen noudattaminen edellyttää kolmen edellytyksen täyttymistä: tosiseikkojen, sääntöjen rikkojan ja suojellun oikeudellisen intressin on oltava samat.
Under that principle, therefore, the same person cannot be punished (or tried 43) more than once for a single unlawful course of conduct in order to protect the same legal asset. 44
Tämän periaatteen mukaan seuraamusten määrääminen (ja syytteen nostaminen) 43 samalle henkilölle useamman kuin yhden kerran samasta lainvastaisesta käyttäytymisestä saman oikeushyvän suojelemiseksi on siten kiellettyä. 44
It is clear that, according to the information before the Court, Mr Santesteban
On todettava, että yhteisöjen tuomioistuimen käytettävissä olevien tietojen
41 — Article 8(1) of the 1996 Convention.
41 – Vuoden 1996 yleissopimuksen 8 artiklan 1 kohta.