natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In fact, as it has been shown in paragraphs 10 and 11 above, in that letter the applicant did not produce either the Spanish registration certificate for trade mark No 456 466 or any other official document, together with its translation into English if necessary, referring to all the substantive and procedural evidence relating to that right and which would have enabled the Opposition Division to consider its existence established, even though the Opposition Division had expressly stated that that evidence and any translations of it had to be provided in order to prove the existence of the earlier marks at issue (see paragraphs 12 and 13 above).
Kuten edellä 10 ja 11 kohdassa todetaan, kantaja ei tässä kirjeessä näet toimita espanjalaista rekisteröintitodistusta tavaramerkistä nro 456 466 tai muuta virallista asiakirjaa, tarvittaessa varustettuna englanninkielisellä käännöksellä, jossa mainittaisiin kaikki tähän oikeuteen liittyvät aineelliset ja muotoon liittyvät seikat ja jonka perusteella väiteosasto olisi voinut pitää tämän oikeuden olemassaoloa toteen näytettynä, vaikka väiteosasto oli nimenomaisesti todennut, että nämä asiakirjat mahdollisine käännöksineen oli toimitettava kyseessä olevien aikaisempien oikeuksien todistamiseksi (ks. edellä 12 ja 13 kohta).
Likewise, the applicant did not produce any official document, together with its translation into English if necessary, providing evidence of, inter alia, the goods and services for which trade marks Nos 2 162 613 and 2 163 616 had been registered or provide any document to prove that the relevant earlier marks were well known.
Vastaavasti kantaja ei ollut toimittanut tarvittaessa englanninkielisine käännöksineen virallista asiakirjaa, joka todistaisi erityisesti tavarat tai palvelut, joita varten tavaramerkit nro 2 163 613 ja nro 2 163 616 oli rekisteröity, eikä se ollut myöskään toimittanut asiakirjaa, jolla pyrittäisiin todistamaan kyseessä olevien aikaisempien tavaramerkkien yleinen tunnettuus.
Moreover, the documents furnished by the applicant on 19 January 2001 could not remedy the deficiencies in the evidence of the existence of marks Nos 2 163 613, 2 163 616 and 456 466, since they were intended only to prove that the earlier marks had a reputation, and no other official document relating to trade marks Nos 2 163 613, 2 163 616 and 456 466 was produced before the Opposition Division.
Lisäksi asiakirjoilla, jotka kantaja oli toimittanut 19.1.2001, ei voitu poistaa puutteita, jotka koskivat todisteita tavaramerkeistä nrot 2 163 613, 2 163 616 ja 456 466, koska niillä pyrittiin ainoastaan osoittamaan aikaisempien tavaramerkkien tunnettuus, eikä mitään muuta tavaramerkkeihin nrot 2 163 613, 2 163 616 ja 456 466 liittyvää virallista asiakirjaa ollut toimitettu väiteosastoon.
The specification in the language of the opposition proceedings of the goods and services covered by the earlier marks does not constitute, and cannot be treated as equivalent to, a translation of the evidence of the existence of the earlier marks at issue (see, to that effect, Chef, cited in paragraph 64 above, paragraph 64) and, in the absence of any translation into the language of the opposition proceedings of evidence of the existence of those earlier rights, the Opposition Division was justified in holding that the opposition was unfounded in so far as it relied on rights the existence of which had not been proved (see paragraph 67 above and, in support of this, Chef, cited in paragraph 64 above, paragraphs 44 and 57).
Väitemenettelyn kielellä laadittu täsmennys, joka koskee tavaroita ja palveluita, joita varten aikaisempi tavaramerkki on rekisteröity, ei ole käännös todisteista, joilla esitetään näyttö kyseessä olevista aikaisemmista tavaramerkeistä, eikä sitä voida rinnastaa tällaiseen käännökseen (ks. vastaavasti edellä 64 kohdassa mainittu asia Chef, tuomion 64 kohta) ja koska väitemenettelyn kielellä laadittua käännöstä näitä aikaisempia tavaramerkkejä koskevista todisteista ei ollut, väiteosasto on voinut perustellusti katsoa, että väite oli perusteeton siltä osin kuin se perustui oikeuksiin, joiden olemassaoloa ei ollut todistettu (ks. 67 kohta edellä ja vastaavasti edellä 64 kohdassa mainittu asia Chef, tuomion 44 ja 57 kohta).
Furthermore, since the evidence of the existence of the earlier rights related to the substance of the opposition, the fact that the Opposition Division held that the opposition was admissible even though it was founded on earlier rights the existence of which it subsequently held not to be established does not reveal any conflict in the reasoning of the Opposition Division.
Muutoin koska todisteet aikaisemmista oikeuksista kuuluvat väitteen asiasisältöön, se, että väiteosasto on katsonut, että väite voitiin ottaa tutkittavaksi siinäkin tapauksessa, että se perustui aikaisempiin tavaramerkkeihin, joista väiteosasto on myöhemmin todennut, ettei niiden olemassaoloa ole todistettu, ei ilmennä mitään ristiriitaisuutta väiteosaston päättelyssä.
Secondly, it is apparent from the accepted facts, reiterated in paragraphs 68 to 70 above, that, by sending the fax of 20 March 2000 requesting the applicant to remedy the deficiencies in its opposition, the Opposition Division correctly applied Rule 18(2) of Regulation No 2868/95, as applicable to the facts.
Toiseksi edellä 68–70 kohdassa mainituista riidattomista seikoista ilmenee, että väiteosasto on soveltanut oikein asetuksen N:o 2868/95 18 artiklan 2 kohtaa, sellaisena kuin sitä sovelletaan tosiseikkoihin, lähettämällä 20.3.2000 päivätyn faksin, jolla kantajaa kehotettiin poistamaan hakemuksessaan olevat puutteet.
Furthermore, by sending the fax of 7 August 2000 calling on the applicant to provide, within a period of four months — which was subsequently extended by one month — the facts, evidence and observations in support of its opposition, the Opposition Division correctly applied Rule 20(2) of Regulation No 2868/95, as applicable to the facts.
Lisäksi väiteosasto on soveltanut oikein asetuksen N:o 2868/95 20 artiklan 2 kohtaa, sellaisena kuin sitä sovelletaan tosiseikkoihin, lähettämällä 7.8.2000 päivätyn faksin, jolla kantajaa kehotettiin toimittamaan neljän kuukauden määräajassa, jota myöhemmin pidennettiin kuukaudella, seikkoja, todisteita ja perusteluja väitteensä tueksi.
In addition, contrary to what the applicant claims, the Opposition Division was under no obligation to ask it to submit the missing translations or to inform it that the evidence submitted was clearly inadequate for the purposes of proving the existence of the rights at issue and to set it a period within which to remedy those omissions.
Lisäksi päinvastoin kuin kantaja väittää, väiteosastolla ei ollut velvollisuutta pyytää sitä toimittamaan puuttuvat käännökset tai ilmoittaa sille siitä, että kyseessä olevista oikeuksista esitetyt todisteet olivat ilmeisesti riittämättömiä, ja antaa sille määräaika näiden puutteiden poistamiseen.
In fact, that duty is imposed on OHIM only with regard to the conditions for the admissibility of the opposition in Rule 18(2) of Regulation No 2868/95, as applicable to the facts.
SMHV:llä on nimittäin tämä velvollisuus ainoastaan asetuksen N:o 2868/95 18 artiklan 2 kohdassa, sellaisena kuin sitä sovelletaan tosiseikkoihin, tarkoitettujen väitteen tutkittavaksi ottamisen edellytysten osalta.
Infringement of Rule 20(2) of Regulation No 2868/95, as applicable to the facts, has therefore not been established.
Asetuksen N:o 2868/95 20 artiklan 2 kohdan, sellaisena kuin sitä sovelletaan tosiseikkoihin, rikkomista ei siis ole osoitettu.
Thirdly, even on the assumption that the interveners had actually recognised the ‘validity’ of Spanish registration No 2 163 616, or indeed that of the other earlier rights at issue, which they did not do, that fact did not place the Opposition Division and the Board of Appeal under an obligation to hold that the existence of those rights had been proved.
Kolmanneksi vaikka oletettaisiin, että väliintulijat olisivat tosiasiallisesti tunnustaneet espanjalaisen rekisteröinnin nro 2 163 616 tai jopa muiden kyseessä olevien aikaisempien oikeuksien ”pätevyyden”, mikä ei ole asianlaita, tämän seikan perusteella väiteosastolle tai valituslautakunnalle ei synny velvollisuutta pitää näitä oikeuksia toteen näytettyinä.
Article 8 of Regulation No 40/94 provides, essentially, that a relative ground for refusal of registration of a Community trade mark exists only if there is a conflict between the Community trade mark for which registration is sought and another earlier mark.
Asetuksen N:o 40/94 8 artiklassa säädetään lähinnä, että suhteellisesta hylkäysperusteesta voi olla kyse vain, jos merkki, jonka rekisteröintiä yhteisön tavaramerkiksi haetaan, on ristiriidassa aikaisemman tavaramerkin kanssa.
Consequently, the argument that the applicant derives from the interveners’ alleged agreement as regards the existence of one or even several of its earlier rights must be rejected.
Niinpä kantajan väite, joka koskee sitä, että väliintulijat ovat väitetysti hyväksyneet yhden tai jopa usean sen aikaisemman tavaramerkin olemassaolon, on hylättävä.
It follows from all of the foregoing that the Board of Appeal did not err in endorsing the Opposition Division, which concluded that the existence of earlier marks Nos 2 163 613, 2 163 616 and 456 466 had not been proved and that the opposition was unfounded in so far as it was based on those rights.
Kaiken edellä esitetyn perusteella valituslautakunta ei ole tehnyt virhettä hyväk -syessään valituslautakunnan kannan, jonka mukaan todisteita aikaisempien tavaramerkkien nro 2 163 613, 2 163 616 ja 456 466 olemassaolosta ei ollut esitetty ja väite oli perusteeton siltä osin kuin se perustui näihin oikeuksiin.
— The evidence of the existence of the earlier wellknown marks
– Todisteet aikaisemmista yleisesti tunnetuista tavaramerkeistä
Since Article 8(2)(c) of Regulation No 40/94 refers to trade marks which are ‘wellknown in a Member State, in the sense in which the words “well-known” are used in Article 6 bis of the Paris Convention’ it is necessary, in order to ascertain how the existence of a wellknown mark can be proved, to refer to the guidelines for the interpretation of Article 6bis.
Koska asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 2 kohdan c alakohdassa viitataan ”Pariisin yleissopimuksen 6 [bis] artiklassa tarkoitetussa merkityksessä” yleisesti tunnettuihin tavaramerkkeihin, on sen määrittämiseksi, miten esitetään todisteet yleisesti tunnetuista tavaramerkeistä, käytettävä perusteena tämän 6 bis artiklan tulkintaa koskevia ohjeita.
Under Article 2 of the joint recommendation concerning the provisions on the protection of wellknown trademarks, adopted by the Assembly of the Paris Union and the General Assembly of the World Intellectual Property Organisation (WIPO) at the 34th series of meetings of assemblies of the Member States of the WIPO (of 20 to 29 September 1999), in determining whether a mark is a wellknown mark within the meaning of the Paris Convention, the competent authority can take into account any circumstances from which it may be inferred that the mark is well known, including: the degree of knowledge or recognition of the mark in the relevant sector of the public; the duration, extent and geographical area of any use of the mark; the duration, extent and geographical area of any promotion of the mark, including advertising or publicity and the presentation, at fairs or exhibitions, of the goods and/or services to which the mark applies; the duration and geographical area of any registrations, and/or any applications for registration, of the mark, to the extent to which they reflect use or recognition of the mark; the record of successful enforcement of rights in the mark, in particular, the extent to which the mark has been recognised as well known by competent authorities; the value associated with the mark.
Yleisesti tunnettujen tavaramerkkien suojaan liittyvien määräysten osalta hyväksytyn yhteisen suosituksen, joka hyväksyttiin Maailman henkisen omaisuuden järjestön (WIPO) Pariisin liittokokouksen ja yleiskokouksen yhteisessä istunnossa WIPOn jäsenvaltioiden 34. yleiskokoussarjan yhteydessä (20.–29.9.1999), 2 artiklan mukaan ratkaistessaan sitä, onko tavaramerkki Pariisin yleissopimuksessa tarkoitetussa merkityksessä yleisesti tunnettu, toimivaltainen viranomainen voi ottaa huomioon minkä tahansa seikan, joka saattaa viitata siihen, että tavaramerkki on yleisesti tunnettu, ja jollaisia ovat muun muassa tavaramerkin tunnettuuden tai tunnistettavuuden aste yleisön keskuudessa asianomaisella alalla, tavaramerkin minkä tahansa käytön kesto, merkittävyys ja maantieteellinen laajuus, tavaramerkin minkä tahansa tunnetuksi tekemisen kesto, merkittävyys ja maantieteellinen laajuus, mukaan lukien niiden tuotteiden tai palvelujen mainonta tai markkinointi ja esillepano messuilla tai näyttelyissä, joita varten tavaramerkkiä käytetään, minkä tahansa tavaramerkkiä koskevan rekisteröinnin tai rekisteröintihakemuksen kesto ja maantieteellinen laajuus siltä osin kuin ne ilmaisevat tavaramerkin käyttöä tai tunnettuutta, tapaukset, joissa on myönnetty suoja tavaramerkistä johtuville oikeuksille, ja erityisesti se, missä määrin toimivaltaiset viranomaiset ovat todenneet tavaramerkin yleisesti tunnetuksi, sekä tavaramerkille annettu arvo.
In the present case, it is apparent from the case-file that, in order to establish the existence of its earlier wellknown marks in Spain, Ireland, Greece and the United Kingdom, the applicant produced before the Opposition Division, first, extracts from catalogues of its goods, showing that the trade name ‘Boomerang’ is used for a variety of sports clothing, accessories and equipment, secondly, a photograph of two zeppelin-shaped balloons which bear the word ‘Boomerang’ taken at a sporting event and, thirdly, various articles from Spanish newspapers relating to an indoor-soccer club called ‘Boomerang Interviú’ and, later, ‘Boomerang’, sponsored by the applicant.
Tässä asiassa asiakirjaaineistosta ilmenee, että näyttääkseen toteen Espanjassa, Irlannissa, Kreikassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa yleisesti tunnettujen tavaramerkkiensä olemassaolon kantaja on esittänyt väiteosastossa muun muassa ensinnäkin otteita tuotteitaan koskevista kuvastoista, jotka osoittavat, että nimitystä ”boomerang” käytetään erilaisissa urheiluvaatteissa, -asusteissa ja -välineissä, toiseksi valokuvan kahdesta ilmalaivasta, joissa on kirjoitus ”boomerang” ja jotka on otettu urheilutapahtumassa, ja kolmanneksi useita espanjalaisia sanomalehtiartikkeleita, jotka koskevat futsal-seuraa, jonka nimi on ”Boomerang Interviú” ja sitten ”Boomerang” ja jonka tukijana kantaja toimii.
It must therefore be held, as the Opposition Division rightly stated and the Board of Appeal confirmed in paragraph 41 of the contested decision, in which it adopted the grounds set out by the Opposition Division, that those documents do not prove that the trade marks at issue were used or even known or recognised in Ireland, Greece and/or the United Kingdom.
On siis todettava, kuten väiteosasto on perustellusti todennut ja kuten valituslautakunta on vahvistanut riidanalaisen päätöksen 41 kohdassa, jossa se on käsitellyt väiteosaston esittämiä perusteita, että nämä asiakirjat eivät todista sitä, että kyseisiä tavaramerkkejä olisi käytetty tai että ne edes tunnettaisiin tai tunnistettaisiin Irlannissa, Kreikassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
Moreover, although those documents prove that at least some of the marks at issue were used by the applicant in Spain, they contain no information as to the duration and the extent of that use, the degree of knowledge or recognition of the trade marks at issue in Spain or any other information from which it might be inferred that the marks at issue are well known in Spain or in a substantial part of Spanish territory.
Lisäksi vaikka nämä asiakirjat osoittavat, että kantaja on käyttänyt ainakin osaa kyseessä olevista tavaramerkeistä Espanjassa, ne eivät sisällä mitään tietoa tämän käytön kestosta tai merkittävyydestä, kyseessä olevien tavaramerkkien tunnettuudesta tai tunnistettavuudesta Espanjassa tai mitään muuta seikkaa, josta voitaisiin päätellä, että kyseessä olevat tavaramerkit ovat yleisesti tunnettuja Espanjassa tai merkittävässä osassa Espanjan alueesta.
It follows that the Board of Appeal did not err in holding that the Opposition Division had rightly concluded that the applicant had not proved that the conditions set out in Article 8(2)(c) of Regulation No 40/94 were satisfied.
Tästä seuraa, että valituslautakunta ei ole tehnyt virhettä katsoessaan, että valituslautakunta on perustellusti todennut, että kantaja ei ollut näyttänyt toteen, että asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 2 kohdan c alakohdassa todetut edellytykset täyttyvät.
Indeed, as has been established in connection with the analysis of the first plea and as it stems from paragraph 76 above, the Board of Appeal was well founded in disregarding the documents produced for the first time before it by the applicant and in holding that the Opposition Division was not required to inform the applicant of the inadequacy of the evidence provided for the purpose of establishing the existence of its wellknown marks within the meaning of Article 6bis of the Paris Convention.
Kuten lisäksi on todettu ensimmäisen kanneperusteen arvioinnin yhteydessä ja kuten edellä olevasta 76 kohdasta ilmenee, valituslautakunnalla oli perusteet torjua asiakirjat, jotka kantaja oli esittänyt ensimmäistä kertaa valituslautakunnassa, ja katsoa, että väiteosastolla ei ollut velvollisuutta ilmoittaa kantajalle, että Pariisin yleissopimuksen 6 bis artiklassa tarkoitetussa merkityksessä tunnettujen tavaramerkkien olemassaolosta esitetyt todisteet olivat riittämättömät.
The second limb of the second plea must therefore be rejected, as must the second plea in its entirety. It is not necessary, in the light of the foregoing, for the Court to rule in connection with this plea on the documents in annexes 10 to 12 to the application.
Toisen valitusperusteen toinen osa on näin ollen hylättävä perusteettomana, eikä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen edellä esitetyn perusteella tarvitse tämän kanneperusteen yhteydessä lausua kannekirjelmän liitteissä 10–12 olevista asiakirjoista.
The third plea: infringement of Article 8(1)(b) of Regulation No 40/94
Kolmas kanneperuste, joka koskee asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkomista
The applicant submits, first, that it is repeating its arguments set out during the proceedings before OHIM.
Kantaja toteaa aluksi, että se esittää uudelleen menettelyssä SMHV:ssä esittämänsä perustelut.
It considers them to be ‘repeated in their entirety’ and, on the basis of them, requests that the application for registration submitted by the interveners be rejected.
Se katsoo, että ne on ”esitetty kokonaisuudessaan uudestaan”, ja vaatii niiden perusteella väliintulijoiden esittämän rekisteröintihakemuksen hylkäämistä.
Next, it points out that the word ‘boomerang’ is the dominant element in its family of earlier marks and that its dominant character is not affected by the presence of the word ‘aventura’ in some of those marks.
Sitten se korostaa, että ilmaisu ”boomerang” on sen aikaisempien tavaramerkkien ryhmän hallitseva osa ja että sen hallitsevuutta ei voida riitauttaa sillä perusteella, että tietyissä tavaramerkeistä on sana ”aventura”.
Since consumers generally refer to trade marks orally, the figurative elements are also irrelevant.
Koska kuluttajat viittaavat tavaramerkkeihin yleensä suullisesti, myöskään kuvaosilla ei ole merkitystä.
In addition, the ‘tv’ element of the mark applied for, being generic and descriptive, should not be taken into consideration in the comparison of the conflicting marks.
Lisäksi koska tavaramerkin, jonka rekisteröintiä haetaan, osa ”tv” on yleinen ja kuvaileva, sitä ei kantajan mukaan pidä ottaa huomioon kilpailevien tavaramerkkien vertailussa.
The trade mark applied for therefore consists of the dominant element of the earlier marks.
Tavaramerkki, jonka rekisteröintiä haetaan, muodostuu siis aikaisempien tavaramerkkien hallitsevasta osasta.
The Board of Appeal did not give sufficient consideration to that factor.
Kantajan mukaan valituslautakunta ei ole ottanut tätä riittävällä tavalla huomioon.
Moreover, the services referred to by the trade mark applied for and those covered by trade mark No 2 163 616 are identical or similar, even though the list of services for which registration of the trade mark BoomerangTV was applied for was restricted in the course of the proceedings before OHIM.
Lisäksi palvelut, jotka tavaramerkki, jonka rekisteröintiä haetaan, kattaa, ja palvelut, joita varten tavaramerkki nro 2 163 616 on rekisteröity, ovat samoja tai samankaltaisia, ja näin on, vaikka luetteloa palveluista, joita varten tavaramerkin BoomerangTV rekisteröintiä haetaan, on rajoitettu menettelyssä SMHV:ssä.
It is thus established that there is a likelihood of confusion as regards those two marks.
Sekaannusvaara on siis näytetty toteen näiden tavaramerkkien osalta.
So far as concerns the goods covered by the other earlier marks, a number of them, such as bags or clothing, might be used to support the promotion of activities in Class 41 in respect of which registration of the trade mark BoomerangTV has been sought.
Monia niistä tavaroista, joita varten aikaisemmat tavaramerkit on rekisteröity, kuten kassit tai vaatteet, voidaan käyttää apuna luokkaan 41 kuuluvan toiminnan, jota varten tavaramerkin BoomerangTV rekisteröintiä on haettu, tunnetuksi tekemisessä.
The sector which the earlier marks cover, that is to say, the sports sector, is also linked to that of televised events and television productions.
Ala, jolla aikaisempia tavaramerkkejä käytetään, eli urheiluala, on lisäksi yhteydessä näytöksiin ja televisiotuotantoon.
On account of that connection, and the fact that the word ‘boomerang’ is shared by the conflicting marks, it submits that a likelihood of confusion is established also with regard to those other earlier marks.
Tämän yhteyden ja osan ”boomerang”, joka on kilpaileville tavaramerkeille yhteinen, vuoksi sekaannusvaara on näytetty toteen myös näiden aikaisempien tavaramerkkien osalta.
The highly distinctive character of the earlier marks, which are well known and have a reputation in the clothing and fashion sector in Spain, at least as the trade marks of an undertaking which itself has a reputation in Spain, further increases the likelihood of confusion in the present case.
Aikaisempien tavaramerkkien, jotka ovat yleisesti ja laajalti tunnettuja vaate- ja muotialalla Espanjassa ainakin sellaisen yrityksen tavaramerkkinä, joka on Espanjassa itsessään laajalti tunnettu, vahvistaa kantajan mukaan entisestään sekaannusvaaraa esillä olevassa asiassa.
Lastly, the applicant adds that the interveners have attempted without success to obtain registration of the trade mark BoomerangTV in Spain in respect of services in Classes 38 and 41 — the extracts from the Sitadex database relating to those refusal decisions being included in annex 13 to the application — and that the OEPM rejected their application for registration because of a likelihood of confusion with the applicant’s earlier Spanish marks.
Lopuksi kantaja lisää, että väliintulijat ovat yrittäneet turhaan saada tavaramerkkiä BoomerangTV rekisteröidyksi Espanjassa luokkiin 38 ja 41 kuuluvia palveluja varten
OHIM should have taken that refusal into
SMHV olisi voinut ottaa tämän hylkäämisen huomioon.
A judgment of the Tribunal Superior de Justicia de Madrid of 11 September 2003, included in annex 4 to the application, between the same parties and concerning the same trade marks, but limited to Class 41, also established the likelihood of confusion.
Justicia de Madridin 11.9.2003 antamalla tuomiolla, josta asianosaisina olivat samat osapuolet ja joka koski samoja tavaramerkkejä mutta joka rajoittui luokkaan 41, näytetään kantajan mukaan myös toteen sekaannusvaaran olemassaolo.
OHIM and the interveners dispute that there is a likelihood of confusion in the present case.
SMHV ja väliintulijat kiistävät sekaannusvaaran olemassaolon.