natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The French Government lodged, as an annex to its observations of 10 May 1994, an economic study by Ernst & Young. In Case C-39/94 SFEI and Others [1996] ECR I-3547 …, the Court ruled that “the provision of logistical and commercial assistance by a public undertaking to its subsidiaries, which are governed by private law and carry on an activity open to free competition, is capable of constituting State aid within the meaning of Article 92 of the Treaty if the remuneration received in return is less than that which would have been demanded under normal market conditions” (paragraph 62). 11 In the meantime, by a letter from the Commission dated 20 March 1996, the French Republic was notified of the initiation of the procedure under Article 93(2) of the EC Treaty.
Ranskan hallitus toimitti yhteisöjen tuomioistuimelle 10.5.1994 jättämiensä huomautusten liitteenä Ernst & Young -yhtiön laatiman taloudellisen selvityksen. Yhteisöjen tuomioistuin katsoi asiassa C-39/94, SFEI ym., 11.7.1996 antamassaan tuomiossa (Kok. 1996, s. I-3547 – –), että ”se, että julkinen yritys antaa logistista ja kaupallista apua sellaisille yksityisoikeudellisille tytäryhtiöilleen, jotka harjoittavat vapaan kilpailun piiriin kuuluvaa toimintaa, on EY:n perustamissopimuksen 92 artiklassa tarkoitettu valtiontuki, jos vastikkeeksi saatu korvaus on pienempi kuin se korvaus, jota olisi vaadittu toimittaessa normaaleilla markkinaehdoilla” (62 kohta). 11 Komissio oli tällä välin 20.3.1996 päivätyllä kirjeellään ilmoittanut Ranskan tasavallalle perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdassa määrätyn menettelyn aloittamisesta.
On 30 May 1996 the French Republic sent the Commission its comments in this regard.
Ranskan tasavalta toimitti 30.5.1996 komissiolle huomautuksensa tältä osin.
13 On 17 August 1996 SFEI submitted its observations to the Commission in response to that notice.
13 SFEI esitti 17.8.1996 komissiolle huomautuksensa vastauksena kyseiseen tiedonantoon.
It attached to its observations another economic study by Bain & Co. In addition, SFEI extended its complaint of 21 December 1990 to cover a number of additional points, including the use of La Poste’s brand image, privileged access to the air waves of Radio France, customs and tax privileges and La Poste’s investment in dispatching platforms. 14 The Commission passed SFEI’s comments to the French Republic in September 1996.
Se liitti niihin uuden taloudellisen selvityksen, jonka oli laatinut Bain & Co. -niminen yritys. Lisäksi SFEI laajensi 21.12.1990 tekemänsä kantelun alaa tiettyihin uusiin seikkoihin, kuten Ranskan postilaitoksen liikemerkin imagon hyödyntämiseen, etuoikeutettuun pääsyyn Radio Francen taajuuksille, oikeuteen saada tulli- ja veroetuuksia sekä Ranskan postilaitoksen sanomanvälitystekniikkaan liittyviin investointeihin. 14 Komissio toimitti SFEI:n esittämät huomautukset Ranskan tasavallalle syyskuussa 1996.
In reply, the French Republic addressed a letter to the Commission, attaching to it an economic study by Deloitte Touche Tohmatsu, a consultancy company (the “Deloitte report”).
Ranskan tasavalta lähetti komissiolle vastauksena kirjeen, johon se oli liittänyt konsulttiyhtiö Deloitte Touche Tohmatsun laatiman taloudellisen selvityksen (jäljempänä Deloitten selvitys).
18 On 1 October 1997 the Commission adopted [the contested decision] …’.
18 Komissio teki 1.10.1997 – – [riidanalaisen] päätöksen – –.”
According to paragraphs 19 to 23 of the judgment under appeal:
Valituksenalaisen tuomion 19–23 kohdasta ilmenee seuraavaa:
‘19 In the contested decision, the Commission stated that it was necessary to distinguish between two sets of measures.
”19 Komissio totesi riidanalaisessa päätöksessä, että oli syytä erottaa toisistaan kaksi toimenpideryhmää.
The first set is the provision by La Poste of (i) logistical assistance, which consists in making available to SFMI-Chrono-post the use of the postal infrastructure for the collection, sorting, transport and delivery of its dispatches, and (ii) commercial assistance, which consists in SFMI-Chronopost’s access to La Poste’s customers and enjoyment of its goodwill. The
Ensimmäiseen ryhmään kuuluvat yhtäältä Ranskan postilaitoksen antama logistinen apu, jolla tarkoitetaan SFMI-Chronopostille annettua mahdollisuutta käyttää postilaitoksen infrastruktuureja lähetystensä keruuseen, lajitteluun, kuljetukseen ja jakeluun, ja toisaalta kaupallinen apu eli SFMI-Chronopostille annettu mahdollisuus hyödyntää Ranskan postilaitoksen
2008 — JOINED CASES C-341/06 P AND C-342/06 P second set is made up of individual measures, such as privileged access to Radio France and tax and customs privileges.
Toiseen ryhmään kuuluvat tietyt erityiset toimenpiteet, kuten pääsy Radio Francen taajuuksille ja vero- ja tullietuudet.
20 The Commission considered that the relevant question was “whether the terms of the transaction between [La Poste] and SFMI-Chronopost [were] comparable to those of an equivalent transaction between a private parent company, which may very well be a monopoly (for instance, because of the ownership of exclusive rights), and its subsidiary”.
20 Komissio katsoi, että oli asianmukaista kysyä, ’[olivatko] Ranskan postilaitoksen ja SFMI-Chronopostin välisen liiketoimen olosuhteet verrattavissa vastaavanlaisen liiketoimen olosuhteisiin yksityisen emoyhtiön, joka voi hyvinkin olla monopoliasemassa (esimerkiksi koska sillä on yksinoikeuksia), ja sen tytäryhtiön välillä’.
According to the Commission, there was no financial advantage if the internal prices at which products and services were provided between companies belonging to the same group were “full-cost prices (total costs plus a mark-up to remunerate equity capital investment)”.
Komission mukaan ei ole olemassa minkäänlaista taloudellista etua, jos samaan konserniin kuuluvien yhtiöiden välillä myytyjen tuotteiden ja palvelujen sisäiset hinnat on laskettu ’kaikkien kustannusten (coûts complets) perusteella (eli kokonaiskustannukset ja oman pääoman korko)’.
21 In this regard, the Commission noted that the payments made by SFMI-Chrono-post did not cover total costs over the first two years of operation, but covered all costs other than central and local offices’ overheads.
21 Komissio totesi tältä osin, että SFMI-Chronopostin suorittamat maksut eivät kattaneet kokonaiskustannuksia kahden ensimmäisen toimintavuoden aikana, mutta ne kattoivat toimipaikkojen ja aluehallinnon kustannuksia lukuun ottamatta kaikki muut kustannukset.
It considered, first, that it was not abnormal that payments made by a new undertaking, that is to say, SFMI-Chronopost, covered only variable costs in the start-up period.
Komissio katsoi ensiksikin, ettei ollut poikkeuksellista, jos käynnistysvaiheen aikana uuden yrityksen eli SFMI-Chro-nopostin suorittamat maksut eivät kattaneet kuin muuttuvat kustannukset.
Secondly, in the Commission’s opinion, the French Republic had been able to show that as from 1988 the remuneration paid by SFMI-Chronopost covered all the costs incurred by La Poste, plus a return on the equity capital invested by the latter.
Toiseksi komission mukaan Ranskan tasavalta on kyennyt osoittamaan, että vuodesta 1988 lähtien SFMI-Chronopostin maksama korvaus kattoi kaikki Ranskan postilaitokselle aiheutuneet kustannukset ja myös koron postilaitoksen investoimalle omalle pääomalle.
Furthermore, the Commission calculated that the internal rate of return (“the IRR”) of La Poste’s investment as a shareholder was well in excess of the cost of the company’s equity in 1986, that is to say, the normal rate of return that a private investor would require under similar circumstances.
Lisäksi komissio arvioi, että sisäinen tuotto Ranskan postilaitoksen osakkeenomistajana sijoittamalle pääomalle ylitti huomattavasti yhtiön pääomakustannukset vuonna 1986, eli sen normaalin tuoton, jota yksityinen sijoittaja vaatisi vastaavanlaisissa olosuhteissa.
Consequently, La Poste provided logistical and commercial assistance to its subsidiary under normal business conditions and that assistance therefore did not constitute State aid.
Ranskan postilaitoksen tytäryhtiölleen antama logistinen ja kaupallinen apu oli komission mukaan näin ollen annettu normaalein markkinaehdoin, eikä tämä apu siis ole valtiontukea.
22 With regard to the second category, that is to say, the various individual measures, the Commission considered that SFMI-Chronopost derived no advantage from the customs clearance procedure, stamp duty, payroll tax or the periods allowed for payment.
22 Toisen ryhmän eli erilaisten erityisten toimenpiteiden osalta komissio katsoi, että SFMI-Chronopost ei ollut saanut minkäänlaista tullausmenettelyyn, leimaveroon, palkkaveroon tai maksuaikoihin liittyvää etua.
The use of La Poste’s vehicles as advertising media should,
Ranskan postilaitoksen ajoneuvojen käyttöä mainonnan tukemiseen oli komission mukaan pidettävä
CHRONOPOST AND LA POSTE v UFEX AND OTHERS in the opinion of the Commission, be regarded as normal commercial assistance between a parent company and its subsidiary, and SFMI-Chronopost enjoyed no preferential treatment for advertising on Radio France.
emoyhtiön ja tytäryhtiön välisenä normaalina kaupallisena apuna, eikä SFMI-Chronopost ollut saanut minkäänlaista erityiskohtelua mainonnalle Radio Francen taajuuksilla.
The Commission also maintained that it had been able to establish that the commitments made by La Poste when the common operator was authorised by the Commission decision of 2 December 1991 did not constitute State aid.
Komissio katsoi myös selvittäneensä, että valtiontukea ei ole myönnetty niiden sitoumusten osalta, jotka Ranskan postilaitos antoi silloin, kun komissio 2.12.1991 tekemällään päätöksellä hyväksyi yhteisyrityksen.
23 In Article 1 of the contested decision, the Commission states as follows:
23 Komissio toteaa riidanalaisen päätöksen 1 artiklassa seuraavaa:
“The logistical and commercial assistance provided by [La Poste] to its subsidiary SFMI-Chronopost, the other financial transactions between those two com -panies, the relationship between SFMI-Chronopost and Radio France, the customs arrangements applicable to [La Poste] and SFMI-Chronopost, the system of payroll tax and stamp duty applicable to [La Poste] and its … investment in the dispatching platforms do not constitute State aid to SFMI-Chronopost”.’
’Ranskan postilaitoksen tytäryhtiölleen SFMI-Chronopostille antama logistinen ja kaupallinen apu, näiden kahden yhtiön väliset muut rahoitustapahtumat, SFMI-Chronopostin ja Radio Francen välinen suhde, Ranskan postilaitokseen ja SFMI-Chronopostiin sovellettava tullimenettely, Ranskan postilaitokseen sovellettava palkkavero- ja leimaverojärjestelmä sekä Ranskan postilaitoksen – – suuruinen investointi sanomanvälitystekniikkaan eivät ole SFMI-Chronopostille myönnettyä valtiontukea.’”
The first proceedings before the Court of First Instance
Ensimmäinen menettely ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
By application lodged at the Registry of the Court of First Instance on 30 December 1997, SFEI, now known as Union française de l’express (UFEX), and its three member companies, DHL International SA, Federal Express International (France) SNC and CRIE SA (‘UFEX and Others’), brought an action for annulment of the contested decision.
SFEI, josta on tullut Union française de l’express (UFEX), sekä kolme sen jäsenyhtiötä, DHL international SA, Federal express international (France) SNC ja CRIE SA, (jäljempänä UFEX ym.) nostivat ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaamoon 30.12.1997 toimittamallaan kannekirjelmällä kumoamiskanteen riidanalaisesta päätöksestä.
Chronopost, La Poste and the French Republic intervened in support of the Commission.
Chronopost, Ranskan postilaitos ja Ranskan tasavalta osallistuivat oikeudenkäyntiin väliintulijoina tukeakseen komission vaatimuksia.
UFEX and Others relied on four pleas for annulment in support of their action, alleging infringement of the rights of the defence, in particular the right of access to the file; an inadequate statement of reasons; errors of fact and manifest errors of assessment; and error in applying the concept of State aid.
UFEX ym. vetosivat kanteensa tueksi neljään kumoamisperusteeseen, joista ensimmäinen koski puolustautumisoikeuksien loukkaamista, erityisesti oikeutta tutustua asiakirjoihin, toinen perustelujen puutteellisuutta, kolmas tosiseikkojen virheellisyyttä ja ilmeisiä arviointivirheitä ja neljäs valtiontuen käsitteen virheellistä soveltamista.
The fourth plea was in two parts, alleging that the Commission misapplied the concept of State aid: first, in failing to take account of normal market conditions when analysing the remuneration for the assistance provided by La Poste to SFMI-Chronopost, and second, in holding that this concept did not cover various measures from which SFMI-Chronopost was alleged to have benefited.
Neljäs kanneperuste jakautui kahteen osaan siten, että komission väitettiin soveltaneen virheellisesti valtiontuen käsitettä yhtäältä sen vuoksi, että se ei ole ottanut huomioon normaaleja markkinaehtoja, kun se on arvioinut Ranskan postilaitoksen SFMI-Chronopostille antamasta avusta suoritetun korvauksen suuruutta, ja toisaalta sen vuoksi, että se on jättänyt valtiontuen käsitteen ulkopuolelle erinäisiä toimenpiteitä, joista SFMI-Chronopost oli saanut etua.
The judgment in Ufex and Others v Commission
Asiassa UFEX ym. vastaan komissio annettu tuomio
In Ufex and Others v Commission, the Court of First Instance considered that the first part of the fourth plea was well founded.
Edellä mainitussa asiassa UFEX ym. vastaan komissio antamassaan tuomiossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, että neljännen kanneperusteen ensimmäinen osa oli perusteltu.
In paragraph 79 of that judgment, the Court concluded:
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi mainitun tuomion 79 kohdassa seuraavaa:
‘79 The first article of the contested decision must therefore be annulled in so far as it finds that the logistical and commercial assistance provided by La Poste to its subsidiary SFMI-Chronopost does not constitute State aid to SFMI-Chronopost, and it is not necessary to examine the second part of this plea or the other pleas in so far as they relate to the logistical and commercial assistance provided by La Poste to SFMI-Chronopost.
”79 Näin ollen riidanalaisen päätöksen 1 artikla on kumottava siltä osin kuin siinä todetaan, että Ranskan postilaitoksen tytäryhtiölleen SFMI-Chronopostille antama logistinen ja kaupallinen apu ei ole SFMI-Chronopostille myönnettyä valtiontukea, eikä ole tarpeen tutkia tämän kanneperusteen toista osaa tai muita kanneperusteita siltä osin kuin ne koskevat Ranskan postilaitoksen tytäryhtiölleen SFMI-Chronopostille myöntämää logistista ja kaupallista apua.
In particular, it is not necessary to examine the second plea, in which the applicants allege that the statement of reasons for the contested decision regarding logistical and commercial assistance is inadequate.’
Eritoten ei ole tarpeen tutkia toista kanneperustetta, joka koskee sitä, että riidanalaisen päätöksen perustelut logistisen ja kaupallisen avun osalta ovat kantajien mukaan riittämättömiä.”
In the subsequent paragraphs of the judgment in Ufex and Others v Commission, the Court of First Instance therefore considered only the first plea, alleging infringement of the rights of defence of Ufex and Others, and the arguments expounded in connection with the third plea, relating to errors of fact and manifest errors of assessment, which were not indissociable from those already examined in connection with the fourth plea.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tutki edellä mainitussa asiassa UFEX ym. vastaan komissio antamansa tuomion seuraavissa kohdissa näin ollen vain ensimmäisen kanneperusteen, joka koski UFEXin ym:iden puolustautumisoikeuksien väitettyä loukkaamista, ja kolmannen kanneperusteen yhteydessä esitetyt väitteet, jotka koskivat tosiseikkojen virheellisyyttä ja ilmeisiä arviointivirheitä ja jotka eivät liittyneet neljännen kanneperusteen yhteydessä aikaisemmin tutkittuihin väitteisiin.
In both cases, the allegations made by Ufex and Others were rejected.
Molempien kanneperusteiden osalta UFEXin ym:iden esittämät väitteet hylättiin.
As a consequence, the Court of First Instance merely annulled Article 1 of the contested decision in so far as it finds that the logistical and commercial assistance provided by La Poste to its subsidiary, SFMI-Chronopost, does not constitute State aid to SFMI-Chronopost.
Tämän vuoksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin rajoittui kumoamaan riidanalaisen päätöksen 1 artiklan siltä osin kuin siinä todetaan, että Ranskan postilaitoksen tytäryhtiölleen SFMI-Chronopostille antama logistinen ja kaupallinen apu ei ole viimeksi mainitulle myönnettyä valtiontukea.
The appeals against the judgment in Ufex and Others v Commission
Asiassa UFEX ym. vastaan komissio annetusta tuomiosta tehdyt valitukset
By applications lodged at the Court Registry on 19 and 23 February 2001 respectively, Chronopost, La Poste and the French Republic appealed against the judgment in Ufex and Others v Commission pursuant to Article 56 of the Statute of the Court of Justice of the European Communities.
Chronopost, Ranskan postilaitos ja Ranskan tasavalta hakivat yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 19.2.2001 ja 23.2.2001 toimittamillaan valituskirjelmillä muutosta edellä mainitussa asiassa UFEX ym. vastaan komissio annettuun tuomioon EY:n tuomioistuimen perussäännön 56 artiklan nojalla.
Those appeals were joined.
Kyseisten valitusten käsittely yhdistettiin.
According to paragraphs 32 to 41 of the judgment in Chronopost and Others v Ufex and Others:
Edellä mainitussa asiassa Chronopost ym. vastaan UFEX ym. annetun tuomion 32–41 kohdasta ilmenee seuraavaa:
‘32 … the Court of First Instance stated, in paragraph 75 of the judgment [in Ufex and Others v Commission], that the Commission should at least have checked that the payment received by La Poste was comparable to that demanded by a private holding company or a private group of undertakings not operating in a reserved sector.
”32 – – ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi [asiassa UFEX ym. vastaan komissio antamansa tuomion] 75 kohdassa, että komission olisi pitänyt vähintään selvittää, että Ranskan postilaitoksen saama vastike vastasi sellaista korvausta, jonka muulla kuin suljetulla sektorilla toimiva yksityinen rahoitusyhtiö tai yksityinen konserni olisi vaatinut.
33 That assessment, which fails to take account of the fact that an undertaking such as La Poste is in a situation which is very different from that of a private undertaking acting under normal market conditions, is flawed in law.
33 Kyseisessä arvioinnissa on tehty oikeudellinen virhe, koska siinä ei oteta huomioon sitä, että Ranskan postilaitoksen kaltainen yritys on hyvin erilaisessa tilanteessa kuin yksityinen yritys, joka toimii normaalein markkinaehdoin.
Such a service essentially consists in the obligation to collect, carry and deliver mail for the benefit of all users throughout the territory of the Member State concerned, at uniform tariffs and on similar conditions as to quality.
Kyseisiin palveluihin kuuluu lähinnä velvollisuus huolehtia postin keräämisestä, kuljetuksesta ja jakelusta kaikkien käyttäjien hyväksi koko kyseisen jäsenvaltion alueella yhtenäisin hinnoin ja samanlaisin laatua koskevin edellytyksin.
35 To that end, La Poste had to acquire, or was afforded, substantial infrastructures and resources (the “postal network”), enabling it to provide the basic postal service to all users, even in sparsely populated areas where the tariffs did not cover the cost of providing the service in question.
35 Tämän vuoksi Ranskan postilaitoksen oli hankittava tai sille oli hankittu tärkeitä infrastruktuureja ja välineitä (‘postiverkko’), joiden avulla se voi tarjota peruspostipalvelua kaikille käyttäjille myös harvaan asutuilla seuduilla, joilla hinnat eivät kattaneet kyseisen palvelun toimittamisesta aiheutuneita kustannuksia.
36 Because of the characteristics of the service which the La Poste network must be able to ensure, the creation and maintenance of that network are not in line with a purely commercial approach.
36 Niiden palvelujen ominaispiirteiden takia, jotka Ranskan postilaitoksen verkon avulla on voitava taata, kyseisen verkon perustaminen ja ylläpito eivät perustu puhtaasti kaupalliseen logiikkaan.
As was recalled in paragraph 22 above, Ufex and Others have indeed accepted that a network such as that available to SFMI-Chronopost is clearly not a market network.
Kuten tämän tuomion 22 kohdassa on huomautettu, UFEX ym. ovat sitä paitsi myöntäneet, että tämänkaltaista verkkoa, jota SFMI-Chronopost on voinut käyttää hyväkseen, ei selvästikään ole markkinoilla.
Therefore that network would never have been created by a private undertaking.
Näin ollen yksityinen yritys ei olisi koskaan perustanut tällaista verkkoa.
37 Moreover, the provision of logistical and commercial assistance is inseparably linked to the La Poste network, since it consists precisely in making available that network which has no equivalent on the market.
37 Lisäksi logistisen ja kaupallisen avun antaminen on erottamattomasti sidoksissa Ranskan postilaitoksen verkkoon, koska se perustuu nimenomaan kyseisen sellaisen verkon käytettäväksi antamiseen, jota vastaavaa verkkoa markkinoilla ei ole.
38 Accordingly, in the absence of any possibility of comparing the situation of La Poste with that of a private group of undertakings not operating in a reserved sector, “normal market conditions”, which are necessarily hypothetical, must be assessed by reference to the objective and verifiable elements which are available.
38 Tämän vuoksi ja koska ei ole mitään mahdollisuuksia verrata Ranskan postilaitoksen tilannetta muulla kuin suljetulla sektorilla toimivan yksityisen konsernin tilanteeseen, ’normaaleja markkinaehtoja’, jotka ovat väistämättä hypoteettisia, on arvioitava ottamalla huomioon käytettävissä olevat objektiiviset ja todennettavissa olevat seikat.
39 In the present case, the costs borne by La Poste in respect of the provision to its subsidiary of logistical and commercial assistance can constitute such objective and verifiable elements.
39 Käsiteltävänä olevassa asiassa Ranskan postilaitokselle aiheutuneet kustannukset sen tytäryhtiölleen antamasta logistisesta ja kaupallisesta avusta voivat olla tällaisia objektiivisia ja todennettavissa olevia seikkoja.
40 On that basis, there is no question of State aid to SFMI-Chronopost if, first, it is established that the price charged properly covers all the additional, variable costs incurred in providing the logistical and commercial assistance, an appropriate contribution to the fixed costs arising from use of the postal network and an adequate return on the capital investment in so far as it is used for SFMI-Chronopost’s competitive activity and if, second, there is nothing to suggest that those elements have been underestimated or fixed in an arbitrary fashion.
40 Tällä perusteella se mahdollisuus, että SFMI-Chronopostille olisi myönnetty valtiontukea, voidaan sulkea pois, jos toisaalta osoitetaan, että vaadittu vastike kattoi asianmukaisesti kaikki logistisen ja kaupallisen avun antamisesta aiheutuneet muuttuvat lisäkustannukset ja asianmukaisen osan niistä kiinteistä kustannuksista, jotka johtuivat postiverkon käytöstä, sekä asianmukaisen tuoton omalle pääomalle sikäli kuin sitä käytetään SFMI-Chronopostin kilpailutoimintaan, ja jos toisaalta mikään ei anna aihetta epäillä, että kyseiset seikat olisi aliarvioitu tai vahvistettu mielivaltaisesti.