natgillin/translations-raw huggingface dataset:
'On the basis of Council Regulation (EEC) No 2913/92 ("the Customs Code"), in particular Articles 29, 32 and 33 thereof, and the case-law of the Court, where, at the time of customs clearance, an importer inadvertently declares as the price paid or payable for the goods an amount inclusive of buying commission and inadvertently fails to show the buying commission separately on the import declaration from the price actually paid or payable but, after the goods have been released into free circulation, shows to the satisfaction of the Customs authorities that the declared price paid or payable for the goods included bona fide buying commission, which could have been properly deducted at importation, and makes a claim for repayment of the duty paid on the buying commission within three years of the date on which the amount of customs duty was communicated:
"Kun maahantuoja tulliselvityksessä tahattomasti ilmoittaa tavaroista maksettuna tai maksettavana hintana määrän, joka sisältää ostoprovision, ja tahattomastijättäätulli-ilmoituksessaerottamatta ostoprovision tosiasiallisesti maksetusta tai maksettavasta hinnasta, mutta sen jälkeen, kun tavarat on luovutettu vapaaseen liikkeeseen, osoittaa tulliviranomaisten hyväksymällä tavalla, että ilmoitettu tavaroista maksettu tai maksettava hinta sisälsi vilpittömässä mielessä ilmoitetun ostoprovision, joka olisi lain mukaan voitu vähentää maahantuonnin yhteydessä, ja tekee ostoprovisiosta maksetun tullin palauttamishakemuksen kolmen vuoden kuluessa siitä päivästä, jolloin tullin määrä annettiin tiedoksi, ja kun otetaan huomioon neuvoston asetus N:o 2913/92 (jäljempänä tullikoodeksi) ja erityisesti sen 29, 32 ja 33 artikla sekä yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntö,
Since 1 January 1998, with the agreement of the Commissioners, Overland has shown the buying commission and the selling price of imported goods separately on its import declarations.
Overland alkoi 1.1.1998 lähtien Commissionersin suostumuksella esittää tuonti-ilmoituksissaan erikseen ostoprovision ja tuontitavaroiden myyntihinnan.
The Commissioners have not levied duty on the amounts shown as buying commission.
Commissioners ei kantanut tullia ostoprovisiosta.
Could the bona fide buying commission be dutiable as part of the price actually paid or payable for the goods under Article 29 of the Customs Code?
Voiko vilpittömässä mielessä ilmoitettu ostoprovisio olla tullinalainen tullikoodeksin 29 artiklan mukaisen tavaroista tosiasiallisesti maksetun tai maksettavan hinnan osana?
If the answer to the first question is negative, could the bona fide buying commission be deductible from the declared transaction value bearing in mind the provisions of Articles 32(3) and 33 of the Customs Code?
Jos vastaus ensimmäiseen kysymykseen on kieltävä, voiko vilpittömässä mielessä ilmoitettu ostoprovisio tullikoodeksin 32 artiklan 3 kohta ja 33 artikla huomioon ottaen olla vähennettävissä ilmoitetusta kauppa-arvosta?
Overland submitted several applications for repayment to the Commissioners under Article 236 of the Customs Code, for a total amount of GBP 38 085.45 in respect of import duties paid on goods imported before 1998.
Overland vaati tullikoodeksin 236 artiklan nojalla useaan otteeseen Commissionersia palauttamaan sille ennen vuotta 1998 maahantuoduista tavaroista maksettuja tuontitulleja yhteensä 38 085,45 Englannin punnan suuruisen määrän.
It argued that a part of the value given on each declaration of customs value represented buying commission and that no duty was due on that part.
Se väitti, että osa aikanaan tuonti-ilmoituksissa ilmoitetuista arvoista vastasi ostoprovisiota ja ettei tullia voitu kantaa tästä osasta.
The first three applications were granted by the Commissioners by letters of 5 May, 1 July and 24 July 1998 and repayment duly made.
Commissioners hyväksyi kolme ensimmäistä vaatimusta 5.5, 1.7. ja 24.7.1998 päivätyillä kirjeillään palauttaen tullit.
In such circumstances are the customs authorities obliged under the Customs Code, and in particular Article 78(3) thereof, to accept the amendment to the price paid or payable for the imported goods and thereby reduced customs value?
Onko tulliviranomaisilla tällaisessa tilanteessa tullikoodeksin ja erityisesti sen 78 artiklan 3 kohdan nojalla velvollisuus hyväksyä maahan tuoduista tavaroista maksetun tai maksettavan hinnan oikaiseminen ja siten alempi tullausarvo?
However, following a further examination the Commissioners decided that their initial decision to repay was wrong, on the ground that the duties of which repayment was claimed were legally owed and had been repaid in error.
Tutkittuaan asian uudelleen Commissioners katsoi kuitenkin, että sen alun perin tekemä palauttamispäätös oli virheellinen siitä syystä, että palautettaviksi vaaditut tullit oli lain mukaan maksettava ja että niiden palauttaminen oli perusteetonta.
By decisions of 30 November and 16 December
Commissioners vahvisti vaatimuksensa 4.2. ja 5.4.1999 tekemillään päätöksillä.
Is the importer therefore entitled under the Customs Code, and in particular Article 236 thereof, to a refund of the duty paid on the buying commission?'
Overland nosti kanteen näistä päätöksistä Lontoon VAT and Duties Tribunalissa, joka tässä tilanteessa päätti lykätä asian käsittelyä ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:
Accordingly, Article 78 of the Customs Code, which appears under the heading 'Post-clearance examination of declarations' must be examined.
Tästä syystä on tutkittava otsikon "Ilmoitusten jälkitarkastus" alle sijoittuvaa tullikoodeksin 78 artiklaa.
not be dealt with without the customs authorities having reviewed the customs declarations in the light of the new information submitted by Overland, it must be held that those authorities agreed to undertake the revision of the declarations and, following that revision and in the light of its results, adopted the decisions necessary to 'regularise the situation' within the meaning of Article 78(3) of the Customs Code, taking account of the fact that the declarations were incomplete as a result of an inadvertent error by the declarant.
viranomaiset ovat suostuneet ilmoitusten oikaisemiseen ja ovat tämän oikaisemisen jälkeen ja sen tulosten mukaisesti tehneet tullikoodeksin 78 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut "tilanteen korjaamiseksi tarvittavat" päätökset ja ottaneet huomioon sen, että ilmoitukset olivat epätäydellisiä tavaranhaltijan tahattoman virheen takia.
In the present case, it is not necessary to determine whether or, as the case may be, under what conditions the customs authorities are obliged to make amendments at the request of the declarants pursuant to Article 78 of the Customs Code.
Nyt esillä olevassa asiassa ei ole tarpeen päättää siitä, onko tulliviranomaisilla tullikoodeksin 78 artiklan mukaan velvollisuus tehdä oikaisuja tavaranhaltijoiden pyynnöstä, eikä siitä, minkälaisissa olosuhteissa tällainen oikaisu tarvittaessa tehdään.
It is common ground that the Commissioners initially granted Overland's application for reimbursement. As such an application could
Tilanteessa, jossa tulliviranomaiset ovat suostuneet oikaisemaan tuonti-ilmoitusta ja ovat tehneet tullikoodeksin 78 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun "tilanteen korjaamiseksi tarvittavan" päätöksen ottaen huomioon sen, että ilmoitukset olivat epätäydellisiä tavaranhaltijan tahattoman virheen takia, näillä viranomaisilla ei ole lupaa perua tätä päätöstä.
In a situation where the customs authorities have agreed to undertake revision of an import declaration and have adopted a decision 'regularising the situation' within the meaning of Article 78(3) of the Customs Code taking account of the fact that the declaration was incomplete as a result of an inadvertent error by the declarant, those authorities may not go back on that decision.
On nimittäin kiistatonta, että Commissioners on ensin suostunut Overlandin palauttamisvaatimukseen. Koska tähän vaatimukseen on voitu suostua vasta sen jälkeen, kun tulliviranomaiset olivat tutkineet uudelleen tulli-ilmoitukset Overlandin esittämän uuden seikan valossa, on katsottava, että nämä
Articles 29, 32 and 33 of Council Regulation (EEC) No 2913/92 of 12 October 1992 establishing the Community Customs Code must be construed as meaning that a buying commission which is included in the customs value declared and is not shown separately from the selling price of the goods in the import declaration must be considered to be part of the transaction value within the meaning of Article 29 ofthat regulation and is, therefore, dutiable.
Yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun asetuksen (ETY) N:o 2913/92 29, 32 ja 33 artiklaa on tullattava siten, että ostoprovisiota, joka sisältyy ilmoitettuun tullausarvoon ja jota ei tuonti-ilmoituksessa ole erotettu tavaroiden myyntihinnasta, on pidettävä saman asetuksen 29 artiklassa tarkoitetun kauppa-arvon osana ja näin ollen tullinalaisena.
In a situation where the customs authorities have agreed to undertake revision of an import declaration and have adopted a decision 'regularising the situation' within the meaning of Article 78(3) of Regulation No 2913/92 taking account of the fact that the declaration was incomplete as a result of an inadvertent error by the declarant, those authorities may not go back on that decision.'
Tilanteessa, jossa tulliviranomaiset ovat suostuneet oikaisemaan tuonti-ilmoitusta ja tehneet asetuksen N:o 2913/92 78 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun 'tilanteen korjaamiseksi tarvittavan" päätöksen ottaen huomioon sen, että ilmoitukset olivat epätäydellisiä tavaranhaltijan tahattoman virheen takia, näillä viranomaisilla ei ole lupaa perua tätä päätöstä.
Advocate General J. Mischo delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 12 March 2002.
JuTk: * ïamies J. Mischo on esittänyt ratkaisuehdotuksensa kuudennen jaoston istunnossa 12 päivänä maaliskuuta 2002.
'First and second questions
Ensimmäinen ja toinen ennakkoratkaisukysymys
Articles 29, 32 and 33 of the Customs Code should be interpreted as meaning that the buying commission is not dutiable as part of the price actually paid or payable for the goods, but can none the less give rise to the imposition of duty if it is not shown separately in the customs declaration.
"Tullikoodeksin 29, 32 ja 33 artiklaa on tulkittava siten, että ostoprovisio ei ole tullinalainen tavaroista tosiasiallisesti maksetun tai maksettavan hinnan osana, mutta siitä voidaan kantaa tulli, jos sitä ei ole ilmoitettu erikseen tulli-ilmoituksessa."
If the competent authorities reach the conclusion that the buying commission was not shown separately from the price paid or payable as a result of an error by the person concerned and that deception on his part can be ruled out, they are bound, under Article 78 of the Customs Code, to agree to the amendment of the declaration and, therefore, a reduced customs value.
tullikoodeksin 78 artiklan nojalla velvollisuus hyväksyä ilmoituksen korjaaminen ja näin ollen alempi tullausarvo."
In the circumstances outlined in the reply to the third question, the importer is entitled, under the Customs Code, and Article 236 in particular, to repayment of the duty paid on the buying commission.'
"Kolmannessa ennakkoratkaisukysymyksessä tarkoitetussa tilanteessa tuojalla on tullikoodeksin ja erityisesti sen 236 artiklan nojalla oikeus saada ostoprovisiosta maksettu tulli palautetuksi."
Case C-324/01 Commission of the European Communities ν Kingdom of Belgium Environment and consumers
Asia C-324/01 Euroopan yhteisöjen komissio v. Belgian kuningaskunta Ympäristö ja kuluttajat
5 December 2002
5 päivänä joulukuuta 2002 suojelu
(Failure by a Member State tofidfil its obligations fauna and flora — Incomplete transposition) (Sixth Chamber) special areas of conservation defined in Article 6(2), (3) and (4) of the Directive, the attainment of the objective set out in Article 7 cannot be satisfactorily ensured.
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Luontotyyppien eläimistö ja kasvisto — Puutteellinen täytäntöönpano (kuudes jaosto) sovelletaan direktiivin 79/409/ETY mukaisesti osoitettuihin erityissuojelualueisiin, edellisen direktiivin 7 artiklassa vahvistetun tavoitteen toteutumista ei voida varmistaa tyydyttävällä tavalla.
In order to ensure the full application of that provision in law and not only in fact and to satisfy the requirement of legal certainty, the Member States must provide a precise legal framework for the field in question.
Tämän säännöksen täysimääräisen oikeudellisen eikä pelkästään tosiasiallisen noudattamisen takaamiseksi ja oikeusvarmuuden vaatimuksen täyttämiseksi jäsenvaltioiden on vahvistettava täsmälliset oikeussäännöt kyseessä olevalla alalla.
By application lodged at the Court Registry on 28 August 2001, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by failing to take all the measures necessary to ensure the full and proper transposition of Articles 1,4(5), 5(4), 6, 7,12,13, 14,15,16(1), 22(b) and (c) and 23(2) of Council Directive 92/43/EEC of 21 May 1992, in conjunction with Annexes II, IV, V and VI thereto, the Kingdom of Belgium has failed to fulfil its obligations under the Directive and the third paragraph of Article 249 EC.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut kanteen, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 28.8.2001 ja jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut 21.5.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY sekä EY:n perustamissopimuksen 249 artiklan kolmannen kohdanmukaisiavelvoitteitaan.koska se ei ole toteuttanut tämän direktiivin 1 artiklan, 4 artiklan 5 kohdan, 5 artiklan 4 kohdan, 6, 7, 12—15 artiklan, 16 artiklan 1 kohdan, 22 artiklan b ja c kohdan ja 23 artiklan 2 kohdan, yhdessä sen liitteen II, IV, V ja VI kanssa, täydellisen ja asianmukaisen täytäntöönpanon edellyttämiä toimenpiteitä.
The Court notes that in the absence of any national measure requiring the application to special protected areas created pursuant to Directive 79/409 of the system of protection for
Vaikka Belgian viranomaiset väittävät, että ne huolehtivat luontoa koskevien koulutusohjelmien rahoittamisesta ja että asianmukaisten elinten kanssa on tehty tätä koskevia sopimuksia, komissiolle ei ole ilmoitettu mitään sellaista toimenpidettä, jolla varmistettaisiin direktiivin 22 artiklan c kohdan täytäntöönpano Brysselin pääkaupunkiseudun hallintoalueella.
While the Belgian authorities maintain that they guarantee the financing of nature-related education programmes and that agreements to that effect have been concluded with the bodies concerned, no measure which is likely to ensure the implementation of Article 22(c) of the Directive in the Region de Bruxelles-Capitale has been notified to the Commission.
Yhteisöjen tuomioistuin toteaa, että koska ei ole olemassa minkäänlaista kansallista toimenpidettä, jonka mukaan direktiivin 6 artiklan 2, 3 ja 4 kohdassa määriteltyjen erityisten suojelutoimien alueiden suojelujärjestelmää
Declares that by failing to adopt all the laws, regulations and administrative measures necessary to ensure the fidi and proper transposition of Articles 1, 4(5), 5(4), 6, 7, 12, 13,14,15,16(1), 22(b) and (c) and 23(2) of Council Directive 92/43/EEC of 21 May 1992 on the conservation of natural habitats and of wild fauna and flora, in conjunction with Annexes II, IV, V and VI thereto, the fångdom of Belgium has failed to fulfil its obligations under the Directive;
Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21 päivänä toukokuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92¡43¡ETY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut tämän direktiivin 1 artiklan, 4 artiklan 5 kohdan, 5 artiklan 4 kohdan, 6, 7, 12—15 artiklan, 16 artiklan 1 kohdan, 22 artiklan b jae kohdan ja 23 artiklan 2 kohdan, yhdessä sen liitteen Π, IV, V ja VI kanssa, täydellisen ja asianmukaisen täytäntöönpanon edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.
Advocate General P. Léger delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 12 September 2002.
Julkisasiamies P. Léger on esittänyt ratkaisuehdotuksensa kuudennen jaoston istunnossa 12 päivänä syyskuuta 2002.
Court of First Instance
Julkisasiamies ehdottaa, että yhteisöjen tuomioistuin toteaa, että
Case T-91/01 BioID AG v Office for Harmonisation in the Internal Market (Trade Marks and Designs) (OHIM) Intellectual property
Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21 päivänä toukokuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY mukaisia velvoitteitaan, koska:
(Community trade mark — Figurative mark containing the abbreviation BioID — Absolute grounds for refusal —Article 7(l)(b) of Regulation (EC) No 40/94)
Flanderin hallintoalue ei ole antanut säädetyssä määräajassa kyseisen direktiivin 1 artiklan, 4 artiklan 5 kohdan, 5 artiklan 4 kohdan, 6, 7 ja 12—15 artiklan, 16 artiklan 1 kohdan, 22 artiklan b kohdan ja 23 artiklan 2 kohdan täydellisen ja asianmukaisen täytäntöönpanon edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, ja
The goods and services in respect of which registration of the sign is sought fall under Classes 9, 38 and 42 of the Nice Agreement.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Case T-130/01 Sykes Enterprises, Incorp. ν Office for Harmonisation in the Internal Market (Trade Marks and Designs) (OHIM) Intellectual property
Asia T-91/01 BioID AG v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) Immateriaalioikeus
5 December 2002
5 päivänä joulukuuta 2002
Background
Ehdottomat
The trade mark in respect of which registration is sought was the sign REAL PEOPLE, REAL SOLUTIONS.
Yhteisön tavaramerkki — Kuviomerkki, jossa on kirjainsana BioID hylkäysperusteet — Asetuksen N:o 40194 7 artiklan 1 kohdan b alakohta (toinen jaosto)
On 11 January 1999, the applicant filed an application for a Community word mark at the Office for Harmonisation in the Internal Market (Trade Marks and Designs) under Council Regulation (EC) No 40/94 of 20 December 1993.
Kantaja on tehnyt 8.7.1998 sisämarkkinoiden harmonisointivirastolle (tavaramerkit ja mallit) 20.12.1993 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 mukaisen hakemuksen yhteisön tavaramerkin rekisteröimiseksi.
The services in respect of which registration is sought are in Classes 35, 37 and 42 of the Nice Agreement.
Tutkija on hylännyt 25.6.1999 tekemällään päätöksellä hakemuksen asetuksen N:o 40/94 38 artiklan nojalla, koska haettu tavaramerkki kuvailee kyseessä olevia tavaroita ja palveluita ja on täysin vailla erottamiskykyä asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c ja b alakohdassa tarkoitetulla tavalla.
Page 10
[Kuva]
The Court concludes that the sign will be perceived by the relevant public primarily as a promotional slogan, based on its inherent meaning, rather than as a trade mark.
Tavarat ja palvelut, joita varten tavaramerkin rekisteröintiä on haettu, kuuluvat Nizzan sopimukseen pohjautuvan luokituksen luokkiin 9, 38 ja 42.
By decision of 15 March 2000, the examiner refused the application under Article 38 of Regulation No 40/94, on the ground that the sign was not distinctive for the purposes of Article 7(l)(b) of that regulation.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen mukaan asianomaisen yleisön näkökulmasta kirjainsanaa BioID voidaan yleisesti käyttää elinkeinotoiminnassa esiteltäessä niitä tavaroita ja palveluja, jotka kuuluvat tavaramerkkihakemuksessa mainittuihin tavaraja palvelulajeihin, tältä kirjainsanalta puuttuu erottamiskyky näiden tavara- ja palvelulajien osalta.
Recht und Eigentum eV ν Commission of the
Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Case T-114/00 Aktionsgemeinschaft Communities State aid
Asia T-130/01 Sykes Enterprises, Incorp. v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja malüt) (SMHV) Immateriaalioikeus
(State aid — Scheme for the acquisition of agricultural and forestry land in the former German Democratic Republic —Failure to initiate the formal review procedure provided for in Article 88(2) EC — System of aid —Action for annulment — Association —Admissibility) (Fourth Chamber, Extended Composition)
Yhteisön tavaramerkki - SanamerkM REAL PEOPLE, REAL SOLUTIONS - Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyky — Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta (toinen jaosto)
Following the reunification of Germany in 1990, approximately 1.8 million hectares of agricultural and forestry land were transferred from the State assets of the German Democratic Republic to those of the Federal Republic of Germany.
Tutkija hylkäsi asetuksen N:o 40/94 38 artiklan nojalla hakemuksen 15.3.2000 tehdyllä päätöksellä, koska haettu sanamerkki ei ollut kyseisen asetuksen 7 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetulla tavalla erottamiskykyinen.
Under the Ausgleichsleistungsgesetz (Compensation Act), which constitutes Article 2 of the Entschädigungs- und Ausgleichsleistungsgesetz (Indemnification and Compensation Act, 'the EALG') and entered into force on 1 December 1994, certain agricultural land situated in the former German
Kantaja haki 11.1.1999 yhteisön tavaramerkkiä sisämarkkinoiden harmonisointivirastolta (tavaramerkit ja mallit) 20.12.1993 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1) perusteella.
condition of residence on 3 October 1990 laid down by the Compensation Act, the Commission found as follows:
Asia T-114/00 Aktionsgemeinschaft Recht und Eigentum eV v. Euroopan yhteisöjen komissio Valtiontuki
'... this law gives natural and legal persons in the new Länder an advantage over persons without a registered office or residence in Germany and is therefore liable to contravene the ban on discrimination under Articles 52 to 58 of the EC Treaty.
Valtiontuet — Maa- ja metsätalousmaan hankkimista entisestä Saksan demokraattisesta tasavallasta koskeva ohjelma — EY 88 artiklan 2 kohdassa määrätyn muodollisen tutkintamenettelyn aloittamatta jättäminen — Tukiohjelma — Kumoamiskanne — Yhdistys — Tutkittavaksi ottaminen (laajennettu neljäs jaosto)
Community citizens may perhaps have been able, de jure, to meet the requirement that they provide evidence of a principal place of residence in the territory [of the German Democratic Republic] on 3 October 1990. However, defacto it was almost exclusively German nationals who met this condition — particularly those previously resident in the new Länder.
Kantaja, Aktionsgemeinschaft Recht und Eigentum eV (toimintayhteisö oikeus ja omaisuus) on yhdistys, johon kuuluu maa- ja metsätalouden alalla omaisuuteen liittyviä ongelmia käsitteleviä yhteenliittymiä, kotiseudultaan siirtymään joutuneita henkilöitäja pakkolunastuksen uhreja, aineellisten vahinkojen uhreiksi teollisuuden, käsiteollisuuden ja kaupan alalla joutuneita, sekä sellaisia pieniä ja keskisuuria yrityksiä, joiden kotipaikka ja kotimaa olivat entisellä Neuvostoliiton miehittämällä alueella tai entisessä Saksan demokraattisessa tasavallassa.
This condition therefore had the effect of excluding those persons not meeting the criterion that their (principal) place of residence be in the territory [of the German Democratic Republic].
Vuonna 1990 tapahtuneen Saksan yhdistämisen johdosta noin 1,8 miljoonaa hehtaaria maa- ja metsätalousmaata siirrettiin Saksan demokraattisen tasavallan omaisuudesta Saksan liittotasavallan omaisuudeksi.