natgillin/translations-raw huggingface dataset:
pretation, the application of special jurisdiction where there are a number of defendants is conditional on the fact that there is a risk that separate trial and judgment of cases might give rise to mutually exclusive legal consequences.
saattaisi johtaa toisensa poissulkeviin oikeudellisiin lopputuloksiin.
By contrast, under a broad interpretation of the term ‘irreconcilable judgments’, it is sufficient that the separate trial and judgment of cases would involve the risk of conflicting decisions, without necessarily involving the risk of giving rise to mutually exclusive legal consequences.
Laajan tulkinnan mukaan ristiriitaisten ratkaisujen käsite edellyttäisi vain sitä, että kanteiden käsittely ja ratkaiseminen sisältää vaaran päätösten ristiriitaisuudesta, eikä sitä, että ne sisältäisivät vaaran toisensa poissulkevista oikeudellisista lopputuloksista.
9Without deciding in favour of either of those interpretations, the Court has also pointed out that, ‘in order that decisions may be regarded as contradictory, it is not sufficient that there be a divergence in the outcome of the dispute, but that divergence must also arise in the context of the same situation of law and fact’. 10
9 Omaksumatta varsinaisesti kumpaakaan näistä tulkinnoista, yhteisöjen tuomioistuin on todennut, että ”tuomio ei ole ristiriitainen toisen tuomion kanssa yksinomaan sillä perusteella, että asiat on ratkaistu eri tavoin, vaan tämän eron tulee lisäksi liittyä samaan tosiseikastoon ja oikeudelliseen tilanteeseen”. 10
In Kalfelis, the Court found it necessary to transpose the requirement of a connection between the claims in the context of the interpretation of Article 6(1) of the Brussels Convention.
Yhteisöjen tuomioistuin on edellä mainitussa asiassa Kalfelis antamassaan tuomiossa katsonut tarpeelliseksi soveltaa kanteiden välistä yhteyttä koskevaa edellytystä Brysselin yleissopimuksen 6 artiklan 1 kohdan tulkinnassa.
That requirement was later adopted when Article 6(1) of Regulation No 44/2001 was drafted, in order to prevent the use of that special jurisdiction from affecting the principle that the courts for the place where the defendant is domiciled have jurisdiction.
Edellytys otettiin tämän jälkeen asetuksen N:o 44/2001 6 artiklan 1 kohdan sanamuotoon, jotta kyettäisiin välttämään se, että tämän erityisen toimivallan käyttäminen asettaisi kyseenalaiseksi pääsäännön mukaisen vastaajan kotipaikan tuomioistuimen toimivallan.
In the Court’s view, ‘that possibility might arise if a plaintiff were at liberty to make a claim against a number of defendants with the sole object of ousting the jurisdiction of the courts of the State where one of the defendants is domiciled’. 8
Yhteisöjen tuomioistuimen mukaan näin ”saattaisi käydä, jos kantajalla olisi oikeus nostaa kanne useampia vastaajia vastaan vain riistääkseen toimivallan sen jäsenvaltion tuomioistuimilta, jossa jollakin näistä vastaajista on kotipaikka”. 8
In reality, it is not necessary to pursue that debate further.
Itse asiassa tätä pohdintaa on turha jatkaa.
It is clear from Regulation No 44/2001 and from the caselaw cited that the decisive element for determining whether Article 6(1) of the Regulation is applicable is, above all, the existence of a particularly close connection between the claims.
Asetuksesta N:o 44/2001 ja edellä lainatusta oikeuskäytännöstä käy selvästi ilmi, että ratkaisevana tekijänä asetuksen 6 artiklan 1 kohdan soveltamisen kannalta on ennen kaikkea se, onko kanteiden välillä erityisen läheinen yhteys.
That connecting factor can probably only be assessed on a case-by-case basis and, more specifically, in relation to the particular
Sitä, millainen tämä kanteiden välillä vallitseva yhteys on, ei kuitenkaan voida arvioida muuten kuin erikseen kussakin yksityistapauksessa ja erityisesti kullakin alalla, jossa tämän erityistä
The term ‘irreconcilable judgments’ in the proviso governing the application of Article 6(1) of Regulation No 44/2001 may be interpreted in many ways.
Ristiriitaisten ratkaisujen käsitettä, joka on asetuksen N:o 44/2001 6 artiklan 1 kohdan soveltamisen edellytyksenä, voidaan tulkita monella tavalla.
9 — For a discussion and analysis of that question, reference can be made to the Opinion of Advocate General Léger in the case which gave rise to the judgment in Roche Nederland and Others, and to Bomhoff. J, Judicial Discretion in European Law on Conflicts of Jurisdiction, SDU, The Hague, 2005.
9 – Kysymyksen tarkempien yksityiskohtien ja sen tarkastelun osalta viitattakoon julkisasiamies Léger’n em. asiassa Roche Nederland ym. esittämään ratkaisuehdotukseen sekä seuraavaan teokseen: Bomhoff, J., Judicial Discretion in European Law on Conflicts of Jurisdiction, Sdu, Haag, 2005.
8 — Kalfelis, paragraph 9.
8 – Em. asia Kalfelis, tuomion 9 kohta.
GLAXOSMITHKLINE AND LABORATOIRES GLAXOSMITHKLINE matters concerning which that special rule of jurisdiction is applicable.
GLAXOSMITHKLINE JA LABORATOIRES GLAXOSMITHKLINE toimivaltaa koskevan säännön soveltaminen tulee esille.
preted strictly.
tulkita vain suppeasti, soveltamiselle.
12To sum up, the connection to which the application of Article 6(1) is subject requires a finding of a link between the claims. That link must exist in order to ensure, regardless of the court seised, that it has a close relationship to the case, to ensure that that special jurisdiction is properly used for its intended purpose.
12Yhteenvedonomaisesti voidaan todeta, että 6 artiklan 1 kohdan soveltamisen edellyttämä side merkitsee sitä, että kanteiden välillä on todettu olevan sellainen yhteys, joka olemassaolollaan pystyy takaamaan sen, että tuomio istuimella riippumatta siitä, missä tuomioistuimessa asia pannaan vireille, on sillä tavoin läheinen suhde asiaan, että tätä erityistoimivaltaa käytetään asianmukaisesti sen todellista tarkoitusta vääristämättä.
Second, that connection, when it has to be verified in the context of employment contracts, requires, in the light of the matters concerned, that account be taken of a certain number of criteria calculated to reveal the existence of a close connection between the cases in this particular field.
Tämä yhteys – silloin kun sen olemassaolo on selvitettävä työsopimuksia koskevassa asiassa – merkitsee sitä, että huomioon otetaan kyseessä olevan alan mukaan tietyt kriteerit, joiden avulla voidaan saada selville, onko kanteiden välillä läheinen yhteys juuri tällä nimenomaisella alalla.
In that context, the defendant in the main proceedings considers that the requirement that the two claims be connected is met, in so far as, first, there was ‘only one contract of employment or, at the very least, there was a continuous employment relationship’ 13 with his two employers and, second, the two companies belong to the same group of companies.
Pääasian valituksen vastapuoli katsoo, että kanteiden välistä yhteyttä koskeva edellytys täyttyy, koska kyseessä on ”yksi työsopimus tai ainakin yksi yhtenäisenä jatkunut työsuhde” 13näiden kahden työnantajan kanssa ja koska nämä kaksi yhtiötä kuuluvat samaan konserniin.
However, it must be considered, first, that the primary objective of Article 6(1) of Regulation No 44/2001 is to promote the proper administration of justice, irrespective of the context in which it applies.
On kuitenkin katsottava, että asetuksen N:o 44/2001 6 artiklan 1 kohdan pääasiallisena tavoitteena on hyvän oikeudenhoidon turvaaminen siitä riippumatta, missä tilanteessa tätä säännöstä sovelletaan.
From that point of view, any line of argument based on protection of the weaker contracting party has no relevance and cannot therefore be validly upheld when the conditions governing the application of Article 6(1) of Regulation No 44/2001 are being interpreted.
Tämä mielessä pitäen heikomman sopimuspuolen suojaamiseen perustuva argumentaatio olisi merkityksetön eikä sitä voitaisi pätevästi ottaa lukuun asetuksen N:o 44/2001 6 artiklan 1 kohdan soveltamisedellytyksien tulkitsemiseksi.
In order to safeguard such an objective and to prevent special jurisdiction from being misused, a connection between claims necessarily implies a particularly close relationship between a dispute and the court best placed to take cognisance of the matter.
Jotta tämän päämäärän toteutuminen voitaisiin taata ja välttää se, ettei erityistä toimivaltaa käytetä väärin, merkitsee kanteiden välinen yhteys välttämättä sitä, että asiassa voidaan todeta riitaasian ja sen ratkaisevan tuomioistuimen välillä olevan erityisen läheinen liittymä.
11 However, contrary to the interpretation adopted by the United Kingdom, the requirement of a connection between the dispute and the court before which the claim is brought never requires the courts to be ordered hierarchically so that the application should be brought before the court which is most closely connected to it.
11Yhdistyneen kuningaskunnan omaksumasta tulkinnasta poiketen vaatimus siitä, että riitaasian ja sen tuomioistuimen, jonka käsiteltäväksi asia on saatettu, välillä on yhteys, ei koskaan edellytä tuomioistuinten asettamista hierarkkiseen järjestykseen niin, että kanne pitäisi käsitellä siinä tuomioistuimessa, jolla on tiukin yhteys siihen.
Such an interpretation would be tantamount to introducing an additional condition to the application of Article 6(1), which as a derogation from the basic rule of jurisdiction, can only be inter-
Tällainen tulkinta johtaisi lisäedellytyksen asettamiseen 6 artiklan 1 kohdan, jota voidaan poikkeuksena pääsäännön mukaiseen toimivaltaan
12 — The Court has always refused to accept the ‘spider in the web’ theory elaborated, in particular by Dutch judges for the interpretation of Article 6(1) of Regulation No 44/2001.
12 – Yhteisöjen tuomioistuin on aina kieltäytynyt hyväksymästä ns. ”spider in the web” (hämähäkki verkossa) -teoriaa, jonka Alankomaiden tuomioistuimet ovat – muiden ohella – kehittäneet asetuksen N:o 44/2001 6 artiklan 1 kohtaa tulkitakseen.
The Community Court clearly rejected that theory in Roche Nederland and Others.
Yhteisöjen tuomioistuin on hylännyt tämän teorian em. asiassa Roche Nederland ym. antamassaan tuomiossa täysin yksiselitteisesti.
11 — See, inter alia, Ivenel, paragraph 11, and Pugliese, paragraph 17.
11 – Ks. mm. em. asia Ivenel, tuomion 11 kohta ja em. asia Pugliese, tuomion 17 kohta.
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-462/06
JULKISASIAMIES POIARES MADURON RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-462/06 olosuhteet huomioon ottaen”.
As acknowledged by the Commission and the United Kingdom at the hearing, the solution to this problem must be sought in Pugliese.
Kuten komissio ja Yhdistynyt kuningaskunta ovat istunnossa todenneet, kysymyksen ratkaisu on etsittävä edellä mainitussa asiassa Pugliese annetusta tuomiosta.
The Court, which was called to give a ruling on the interpretation of ‘the place where the employee habitually carries out his work’, incidentally provided guidance for determining the extent to which two contracts of employment concluded with different employers are linked.
Yhteisöjen tuomioistuimelta oli siinä pyydetty ratkaisua siitä, mitä on pidettävä paikkana, jossa työntekijä tekee työtään tavanomaisesti. Se oli tuomiossaan esittänyt varsinaisen ratkaisun ohella tarkennuksia, joiden avulla voidaan selvittää se, minkä asteinen yhteys kahden eri työnantajan välillä tehtyjen työsopimusten välillä on.
That caselaw strikes me as being particularly relevant as regards the factors which may be taken into account by the national court when verifying the connection between claims relating to contracts of employment that enables a number of defendants to be sued in the courts where any one of them is domiciled.
Tätä oikeuskäytäntöä on pidettävä erityisen merkityksellisenä niiden kriteerien osalta, joita kansallinen tuomioistuin voi käyttää selvitettäessä sitä, onko työsopimuksia koskevien kanteiden välillä yhteys, jonka perusteella useita vastaajia voidaan haastaa vastaamaan näistä vastaajista jonkin tuomioistuimessa.
14 that among the relevant factors may feature the following: ‘the fact that the conclusion of the second contract was envisaged when the first was being concluded; the fact that the first contract was amended on account of the conclusion of the second contract; the fact that there is an organisational or economic link between the two employers; the fact that there is an agreement between the two employers providing a framework for the coexistence of the two contracts; the fact that the first employer retains management powers in respect of the employee; and the fact that the first employer is able to decide the duration of the employee’s work for the second employer’.
14 sina merkityksellisinä tekijöinä voidaan pitää sitä, että toisen sopimuksen tekemistä on suunniteltu ensimmäistä sopimusta tehtäessä, että ensimmäistä sopimusta on muutettu toisen sopimuksen tekemisen takia, että nämä kaksi työnantajaa ovat organisatorisesti tai taloudellisesti sidoksissa toisiinsa, että näiden kahden työnantajan välillä on sopimus, jossa määrätään puitteet kahden sopimuksen yhtäaikaiselle olemassaololle, että ensimmäisen työnantajan työnjohtooikeus säilyy työntekijään nähden tai että e nsimmäinen työnantaja voi ratkaista, kuinka kauan työntekijä on toisen työnantajan palveluksessa.
16Consequently, it is in the light of all of those criteria, which are not exhaustive, that the national court will have to determine whether there is a sufficient connection between the two claims to enable the defendant in the main proceedings to sue the two appellant companies in the French courts.
16 Kansallisen tuomioistuimen on siis ratkaistava kaikkia näitä kriteereitä – jotka eivät ole tyhjentäviä – käyttämällä se, onko kyseessä olevien kahden kanteen välillä riittävä yhteys, jotta pääasian vastaaja voisi tämän nojalla haastaa kyseiset kaksi pääasian valittajana olevaa yhtiötä vastaamaan ranskalaisessa tuomioistuimessa.
The Court thus ruled that, ‘when an employee is connected to two different employers, the first employer can be sued before the courts of the place where the employee carries out his work for the second employer only when, at the time of the conclusion of the second contract of employment, the first employer itself has an interest in the employee’s performance of the service for the second employer in a place decided on by the latter … [T]he existence of that interest does not have to be strictly verified according to formal and exclusive criteria, but must be determined in an overall manner taking into consideration all the facts of the case’.
Yhteisöjen tuomioistuin on todennut, että ”jos työntekijä on sidoksissa kahteen eri työnantajaan, ensimmäinen työnantaja voidaan haastaa sen paikkakunnan tuomioistuimeen, jolla työntekijä työskentelee toisen työnantajan palveluksessa, ainoastaan, jos ensimmäisellä työnantajalla itsellään on toisen sopimuksen tekohetkellä intressi sen suorituksen täyttämiseen, joka työntekijän on tehtävä toiselle työnantajalle tämän määräämällä paikkakunnalla – –”.
In the light of the above, the Court could conclude that a prerequisite for the application of Article 6(1) of Regulation No 44/2001 is a connection between the claims sufficient to ensure, whatever court is seised, that it has a close link to the case.
Edellä esitetyn perusteella yhteisöjen tuomioistuin voisi todeta, että asetuksen N:o 44/2001 6 artiklan 1 kohdan soveltaminen edellyttää, että kanteiden välillä on yhteys, joka kykenee takaamaan sen, että tuomioistuimella riippumatta siitä, missä tuomioistuimessa asia pannaan vireille, on läheinen suhde asiaan.
To assess such a connection in the context of individual contracts of employment, account could be taken, inter alia, of the fact that the conclusion of the second contract was envisaged when the first was being concluded, the fact that the first contract was amended on account of the conclusion of the second contract, the circumstance that there is an organisational or economic link between the two employers, the fact that there is
Työsopimuksia koskevissa asioissa voidaan tämän yhteyden arvioimiseksi ottaa huomioon muun muassa se, että toisen sopimuksen tekemistä on suunniteltu
14 — A hint of such use of that judgment has already appeared in legal literature.
14 – Oikeuskirjallisuudessa on jo ennakoitu, että tätä tuomiota käytettäisiin näin. Ks. mm. Moizard, N., RJS, 10/03, s.
756, where it is stated: ‘It is highly likely that the criteria in Pugliese will be very useful for determining which courts have jurisdiction in a dispute following international relocation within a group of companies’.
756, jossa todetaan seuraavaa: ”On erittäin todennäköistä, että asiassa Pugliese vahvistetuista kriteereistä on paljon hyötyä valittaessa toimivaltaista tuomioistuinta asiassa, joka on seurausta henkilön liikkumisesta valtioiden välillä yhtiöryhmän sisällä.”
15 — Pugliese, paragraphs 23 and 24.
15 – Em. asia Pugliese, tuomion 23 ja 24 kohta.16 – Idem, tuomion 24 kohta.
GLAXOSMITHKLINE AND LABORATOIRES GLAXOSMITHKLINE an agreement between the two employers providing a framework for the coexistence of the two contracts, the fact that the first employer retains management powers in respect of the employee, or the circumstance that the first employer is able to decide the duration of the employee’s work for the second employer.
GLAXOSMITHKLINE JA LABORATOIRES GLAXOSMITHKLINE määrätään puitteet kahden sopimuksen yhtäaikaiselle olemassaololle, ja että ensimmäisen työnantajan työnjohtooikeus säilyy työntekijään nähden, tai se, että ensimmäinen työnantaja voi ratkaista, kuinka kauan työntekijä on toisen työnantajan palveluksessa.
In conclusion, I suggest that the Court should answer the question referred for a preliminary ruling as follows:
Ehdotan, että yhteisöjen tuomioistuin vastaa esitettyyn ennakkoratkaisukysymykseen seuraavasti:
‘The rule of special jurisdiction set out in Article 6(1) of Council Regulation (EC) No 44/2001 of 22 December 2000 on jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments in civil and commercial matters can apply in the context of Section 5 relating to the rules relating to jurisdiction over individual contracts of employment.
Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 6 artiklan 1 kohdassa olevaa erityistä toimivaltaa koskevaa sääntöä voidaan soveltaa sovellettaessa asetuksen 5 jaksossa olevia sääntöjä tuomioistuinten toimivallasta työsopimuksiin liittyvissä asioissa.
A prerequisite for the application of Article 6(1) of Regulation No 44/2001 is a connection between the claims sufficient to ensure, whatever court is seised, that it has a close link to the case.
Asetuksen N:o 44/2001 6 artiklan 1 kohdan soveltaminen edellyttää, että kanteiden välillä on yhteys, joka kykenee takaamaan sen, että tuomioistuimella, riippumatta siitä, missä tuomioistuimessa asia pannaan vireille, on läheinen suhde asiaan.
To assess such a connection in the context of individual contracts of employment, account could be taken, inter alia, of the fact that the conclusion of the second contract was envisaged when the first was being concluded, the fact that the first contract was amended on account of the conclusion of the second contract, the circumstance that there is an organisational or economic link between the two employers, the fact that there is an agreement between the two employers providing a framework for the coexistence of the two contracts, the fact that the first employer retains management powers in respect of the employee, or the circumstance that the first employer is able to decide the duration of the employee’s work for the second employer.’
Työsopimuksia koskevissa asioissa voidaan tämän yhteyden arvioimiseksi ottaa huomioon muun muassa se, että toisen sopimuksen tekemistä on suunniteltu ensimmäistä sopimusta tehtäessä, että ensimmäistä sopimusta on muutettu toisen sopimuksen tekemisen takia, että nämä kaksi työnantajaa ovat organisatorisesti tai taloudellisesti sidoksissa toisiinsa, että näiden kahden työnantajan välillä on sopimus, jossa määrätään puitteet kahden sopimuksen yhtäaikaiselle olemassaololle, ja että ensimmäisen työnantajan työnjohtooikeus säilyy työntekijään nähden, tai se, että ensimmäinen työnantaja voi ratkaista, kuinka kauan työntekijä on toisen työnantajan palveluksessa.
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Cour de cassation (France), made by decision of 7 November 2006, received at the Court on 20 November 2006, in the proceedings
Asiassa C-462/06, jossa on kyse EY 234 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Cour de cassation (Ranska) on esittänyt 7.11.2006 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 20.11.2006, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa
Advocate General: M. Poiares Maduro, Registrar: C. Strömholm, Administrator,
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Jann (esittelevä tuomari) sekä tuomarit A. Tizzano, A. Borg Barthet, M. Ilešič ja E. Levits, julkisasiamies: M. Poiares Maduro, kirjaaja: hallintovirkamies C. Strömholm,
GLAXOSMITHKLINE AND LABORATOIRES GLAXOSMITHKLINE having regard to the written procedure and further to the hearing on 15 November 2007, after considering the observations submitted on behalf of:
GLAXOSMITHKLINE JA LABORATOIRES GLAXOSMITHKLINE ottaen huomioon kirjallisessa käsittelyssä ja 15.11.2007 pidetyssä istunnossa esitetyn, ottaen huomioon huomautukset, jotka sille ovat esittäneet
— the United Kingdom Government, by Z. Bryanston-Cross, acting as Agent, and by A. Howard, barrister,
– Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus, asiamiehenään Z. Bryanston-Cross, jota avustaa barrister A. Howard,
— the Commission of the European Communities, by A.-M. Rouchaud-Joët, acting as Agent, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 17 January 2008, gives the following
– Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehenään A.-M. Rouchaud-Joët,
This reference for a preliminary ruling relates to the interpretation of Article 6, point 1, and Section 5 of Chapter II of Council Regulation (EC) No 44/2001 of 22 December 2000 on jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments in civil and commercial matters (OJ 2001 L 12, p.
Ennakkoratkaisupyyntö koskee tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 II luvun 5 jakson (EYVL 2001, L 12, s.
1; ‘the Regulation’).
1; jäljempänä asetus) tulkintaa.
The reference was made in the course of proceedings between Mr Rouard and Glaxosmithkline and Laboratoires Glaxosmithkline, established in the United Kingdom and France respectively, considered by Mr Rouard, by virtue of a term in his contract of employment, to have been his joint employers and from which he seeks the payment of various amounts by way of compensation for dismissal and damages for wrongful breach of that contract.
Tämä pyyntö on esitetty oikeudenkäynnissä, jossa kyseessä olevan kassaatiovalituksen vastapuolena on Jean-Pierre Rouard ja valittajina yhtiöt nimeltään Glaxosmithkline, jonka kotipaikka on Yhdistyneessä kuningaskunnassa, ja Laboratoires Glaxosmithkline, jonka kotipaikka on Ranskassa. Rouard on väittänyt työsopimuksessaan olevan ehdon perusteella, että edellä mainitut yhtiöt ovat olleet yhdessä hänen työnantajiaan, ja vaatii erilaisia irtisanomisperusteisia korvauksia ja vahingonkorvausta työsopimuksen perusteettoman päättämisen vuoksi.
Article 2, point 1, in Section 1, entitled ‘General provisions’ of Chapter II of the Regulation, provides:
Asetuksen II luvun 1 jakson, jonka otsikko on ”Yleiset määräykset”, 2 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
Article 6 of the Regulation, in Section 2 of Chapter II thereof, entitled ‘Special jurisdiction’, states:
Asetuksen II luvun 2 jakson, jonka otsikko on ”Erityinen toimivalta” 6 artiklassa säädetään seuraavaa:
‘A person domiciled in a Member State may also be sued:
”Jos henkilön kotipaikka on jäsenvaltiossa, häntä vastaan voidaan nostaa kanne myös: