natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In that context, the first question referred by the national court must be taken as relating to the question whether, when a national measure generally prohibiting exports of waste for disposal is justified by the principles of proximity, priority for recovery and self-sufficiency, in accordance with Article 4(3) (a) (i) of the Regulation, it is also necessary, because that provision uses the expression 'in accordance with the Treaty', that national measure must be subject to a further and separate review of its compatibility with Articles 34 and 36 of the Treaty.
Ensiksi on huomattava, kuten komissiokin on oikein tehnyt, että vaikka kansallinen tuomioistuin viittaa kysymyksissään "erityistä valvontaa edellyttävistä" jätteistä huolehtimiseen, ei neuvoston asetuksessa erotella eri jätteiden luokkia jätteiden laadun mukaan, kun sen II osastossa olevassa A luvussa määritellään huolehdittavaksi tarkoitettujen jätteiden jäsenvaltioiden välisiin siirtoihin sovellettava menettely. Kysymyksiin annettava vastaus soveltuu näin ollen erotuksetta kaikkiin neuvoston asetuksessa tarkoitettuihin huolehdittavaksi tarkoitettujen jätteiden siirtoihin ilman, että olisi tarpeen ottaa huomioon sitä seikkaa, onko kysymys erityistä valvontaa edellyttävistä jätteistä.
It should be borne in mind that, where a matter is regulated in a harmonised manner at Community level, any national measure relating thereto must be assessed in the light of the provisions of that harmonising measure and not of Articles 30, 34 and 36 of the Treaty (see, in that regard, Case C-37/92 Vanacker and Lesale [1993], paragraph 9).
DaimlerChrysler väitti, että sille aiheutuu vahinkoa velvollisuudesta, jonka mukaan sen on tarjottava Baden-Württembergin osavaltiossa sijaitsevien tehtaidensa tuottamat erityisjätteet Hampurissa sijaitsevan jätteenpolttolaitoksen käsiteltäviksi, koska sillä ei tämän vuoksi ole mahdollisuutta poltattaa jätteitä edullisemmin ulkomailla, erityisesti Belgiassa.
It should be observed at the outset that, as the Commission rightly points out, although the national court refers in its questions to waste for disposal where that waste requires special supervision (hereinafter "waste for disposal requiring special supervision'), the Regulation, in defining, in Title II, Chapter A, the procedure applicable to shipments between Member States of waste for disposal, does not distinguish between particular categories according to the nature of the waste concerned.
DaimlerChrysler esitti kanteensa tueksi muun muassa, että velvollisuus tarjota jätteitä AVG:n Hampurissa sijaitsevaan polttolaitokseen on EY:n perustamissopimuksen 34 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 29 artikla) vastainen viennin määrällinen rajoitus sekä direktiivin ja neuvoston asetuksen säännösten vastainen.
The answer to the questions therefore applies without distinction to all shipments of waste for disposal governed by the Regulation, irrespective of whether the waste in question requires special supervision.
Ensiksi on todettava, että asetuksen 3 §:n 1 momentin ensimmäinen virke, jossa asetetaan velvollisuus tarjota huolehdittavaksi tarkoitetut jätteet paikalliselle hyväksytylle laitokselle, on annettu neuvoston asetuksen 4 artiklan 3 kohdan a alakohdan i alakohdan perusteella, jossa jäsenvaltiot oikeutetaan tietyillä edellytyksillä toteuttamaan tiettyjä yleisesti sovellettavia toimenpiteitä, joilla rajoitetaan jäsenvaltioiden välisiä jätteiden siirtoja, ja toiseksi on todettava, että tämä kansallinen säännös on ennakkoratkaisupyynnön esittäneen tuomioistuimen mukaan neuvoston asetuksen mainitun säännöksen mukainen.
The Regulation originated in a proposal for a Council Regulation (EEC) on the supervision and control of shipments of waste within, into and out of the European Community (90/C 289/05), presented by the Commission on 10 October 1990.
Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg hylkäsi 24.11.1997 tekemällään päätöksellä kumoamiskanteen perusteettomana.
It appears from the grounds of that proposal that the choice of a regulation as the means of implementing the amendments to the Community legislation on shipments of waste was dictated by the need to ensure that the legislation was applied simultaneously and consistently in all Member States.
Bundesverwaltungsgericht otti 14.5.1998 tekemällään päätöksellä DaimlerChryslerin muutoksenhaun (Revision) käsiteltäväkseen.
It should first be noted that the first sentence of Paragraph 3(1) of the Decree, which lays down an obligation to offer waste for disposal to an approved local body, was adopted on the basis of Article 4(3)(a)(i) of the Regulation, which authorises Member States, under certain conditions, to take general measures restricting shipments of waste between Member States.
On lisäksi huomattava, että ennakkoratkaisupyynnönesittänyttuomioistuinei kyseenalaista neuvoston asetuksen 4 artiklan 3 kohdan a alakohdan i alakohdan pätevyyttä suhteessa EY:n perustamissopimuksen 30 artiklaan (josta on muutettuna tullut EY 28 artikla), 34 artiklaan ja 36 artiklaan (josta on muutettuna tullut EY 30 artikla).
Further, according to the national court, that national provision is consistent with that provision of the Regulation.
Tässä yhteydessä ennakkoratkaisupyynnön esittäneen tuomioistuimen ensimmäisen kysymyksen on ymmärrettävä tarkoittavan sitä, että kun kansallinen toimenpide, jolla yleisesti kielletään huolehdittavaksi tarkoitettujen
Furthermore, it is apparent from the first four recitals of the preamble that the Regulation was adopted with a view to replacing Directive 84/631 by a regulation, having regard to the commitments entered into by the Community in the context of various international conventions and, in particular, the Convention on the control of transboundary movements of hazardous wastes and their disposal, signed in Basel, Switzerland, on 22 March 1989 and approved on behalf of the
Bundesverwaltungsgericht on katsonut ennakkoratkaisupyynnön esittämistä koskevassa päätöksessään, että asetus ei ole kansallisen oikeuden säännösten vastainen. Siltä osin kuin kysymys on siitä, onko asetus yhteisön oikeuden mukainen, se toteaa, että sitä, että huolehdittavaksi tarkoitettujen jätteiden tuottajille ja haltijoille asetetaan velvollisuus tarjota jätteet erityisjätteistä huolehtivalle yksikölle, on pidettävä neuvoston asetuksen 4 artiklan 3 kohdan a alakohdan i alakohdan mukaisena jätteiden vientikieltona.
self-sufficiency at Community and national levels (Case C-187/93 Parliament ν Council [1994], paragraphs 21 and 22). The Court further observed, with a view to determining whether the Regulation could be validly adopted on the legal basis of Article 130s of the Treaty (now, after amendment, Article 175 EC), that the aim of the Regulation was to provide a harmonised set of procedures whereby movements of waste can be limited in order to secure protection of the environment (Parliament ν Council, paragraph 26).
jätteiden vienti, perustuu läheisyysperiaatteeseen sekä hyödyntämisen ensisijaisuuden ja omavaraisuuden periaatteisiin neuvoston asetuksen 4 artiklan 3 kohdan a alakohdan i alakohdan mukaisesti, onko tarpeen, kun otetaan huomioon mainitussa säännöksessä käytetty ilmaisu "perustamissopimuksen mukaisesti", tutkia erikseen, onko tämä kansallinen toimenpide EY:n perustamissopimuksen 34 ja 36 artiklan mukainen.
Title II of the Regulation concerns shipments of waste between Member States and draws a distinction between waste destined for disposal (Chapter A, Articles 3 to 5) and waste destined for recovery (Chapter B, Articles 6 to 11).
Neuvoston asetuksen II osasto koskee jäsenvaltioiden välisiä jätteiden siirtoja ja siinä tehdään ero huolehdittavaksi tarkoitettujen jätteiden (luku A, 3—5 artikla) ja hyödynnettäväksi tarkoitettujen jätteiden (luku B, 6—11 artikla) välillä.
As is indicated in the ninth recital, that Title sets up a system whereby shipments of waste are subject to prior notification to the competent authorities enabling them to be duly informed in particular of the type, movement and disposal or recovery of the waste, so that they may take all necessary measures for the protection of human health and the environment, including the possibility of raising reasoned objections to the shipment.
Kuten tämän asetuksen yhdeksännestä perustelukappaleesta ilmenee, tässä osastossa säädetyssä järjestelmässä jätteiden siirrosta on ilmoitettava etukäteen toimivaltaisille viranomaisille, jotta näillä olisi tarvittavat tiedot erityisesti jätteiden lajista, niiden siirroista, niistä huolehtimisesta tai niiden hyödyntämisestä niin, että ne voivat toteuttaa kaikki tarvittavat toimenpiteet ihmisten terveyden ja ympäristön suojelemiseksi, mukaan lukien mahdollisuus esittää perusteltuja vastalauseita siirroille.
Accordingly, any national measure relating to shipments of waste must be assessed in the light of the provisions of the Regulation and not of Articles 30, 34 and 36 of the Treaty.
Tältä osin on muistettava, että kun kysymys on alasta, jolla lainsäädäntö on yhdenmukaistettu yhteisön tasolla, sitä koskevaa kansallista toimenpidettä on arvioitava suhteessa tähän yhdenmukaistamistoimenpiteeseeneikäsuhteessa perustamissopimuksen 30, 34 ja 36 artiklaan (ks. vastaavasti asia C-37/92, Vanacker ja Lesage, tuomio 12.10.1993, 9 kohta).
Article 13 of the Regulation, which constitutes Title III, concerns shipments of waste within Member States.
Neuvoston asetuksen 13 artikla, joka muodostaa säädöksen osaston III, koskee jätteiden siirtoja jäsenvaltioissa.
In accordance with the fifth recital, the supervision and control of such shipments are the responsibility of the Member States themselves.
Tämän asetuksen viidennen perustelukappaleen mukaan jäsenvaltiot ovat kansallisesti vastuussa jätteiden siirron valvonnasta ja tarkastamisesta.
In that context, the use in Article 4(3)(a)(i) of the Regulation of the expression 'in accordance with the Treaty' cannot be construed as meaning that a national measure that satisfies the requirements of that provision must be subject to a further and separate review of its compatibility with Articles 30, 34 and 36 of the Treaty.
Neuvoston asetuksen IV, V ja VI osastossa vahvistetaan säännöt, joita sovelletaan jätteiden vientiin yhteisöstä ja jätteiden tuontiin yhteisöön sekä yhteisön ulkopuolelta peräisin olevien ja sen ulkopuolella huolehdittavien tai hyödynnettävien jätteiden kauttakuljetukseen.
Titles IV, V and VI of the Regulation lay down the rules applying respectively to exports of waste out of the Community, imports of waste into the Community and the transit of waste from outside and through the Community for disposal or recovery outside the Community.
Tämän ehdotuksen perusteluista ilmenee, että näiden jätteiden siirtojen alaa koskevan yhteisön lainsäädännön muutosten toteuttamiskeinoksi valittiin asetus, koska haluttiin taata tämän lainsäädännön samanaikainen ja yhdenmukainen soveltaminen kaikissa jäsenvaltioissa.
Title VII of the Regulation, entitled 'Common provisions', lays down, inter alia, the conditions in which a shipment of waste is to be deemed to be illegal traffic and the measures to be taken in such a case (Article 26).
Neuvoston asetuksen VII osastossa, jonka otsikko on "Yhteiset säännökset", säädetään muun muassa niistä edellytyksistä, joiden vallitessa jätteiden siirtoa on pidettävä laittomana, ja tällaisessa tapauksessa toteutettavista toimenpiteistä (26 artikla).
Nor does the expression 'in accordance with the Treaty' mean that all national measures restricting the shipments of waste referred to in Article 4(3)(a)(i) of the Regulation must be systematically presumed to be compatible with Community law solely because they are intended to implement one or more of the principles referred to in that provision.
Neuvoston asetuksen neljästä ensimmäisestä perustelukappaleesta ilmenee, että sen antamisen tarkoituksena oli korvata direktiivi 84/631/ETY asetuksella siten, että otetaan huomioon yhteisön eri kansainvälisten sopimusten yhteydessä tekemät sitoumukset ja erityisesti vaarallisten jätteiden maan rajan ylittävien siirtojen ja käsittelyn valvonnasta 22.3.1989 Baselissa (Sveitsi) allekirjoitettu yleissopimus, joka hyväksyttiin yhteisön puolesta 1.2.1993 tehdyllä neuvoston päätöksellä 93/98/ETY.
That expression must instead be construed as meaning that, in addition to being compatible with the Regulation, such national measures must also comply with the general rules or principles of the Treaty to which no direct reference is made in the legislation adopted in the field of waste shipments.
Kun yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltävänä oli tätä neuvoston asetusta koskeva kumoamiskanne, tuomioistuin totesi, että asetuksessa vahvistetaan edellytykset, jotka koskevat jäsenvaltioiden välisiä jätteiden siirtoja sekä niitä menettelyjä, joita on noudatettava myönnettäessä lupa siirroille, ja että mainittujen edellytysten ja menettelyjen kokonaisuus on annettu ympäristön suojelemisen takaamiseksi ja ottaen huomioon ympäristöpolitiikkaan liittyvät tavoitteet, kuten läheisyysperiaate, hyödyntämisen ensisijaisuuden periaate sekä yhteisö- ja jäsenvaltiotason omavaraisuuden periaate (asia C-187/93, parlamentti v. neuvosto, tuomio 28.6.1994, 21 ja 22 kohta).
Since the second question was referred by the national court only in the event of an affirmative
Yhteisöjen tuomioistuin totesi myös arvioidessaan, onko asetus voitu pätevästi antaa
In an action brought before it for annulment of the Regulation, the Court held that the Regulation sets out the conditions governing shipments of waste between Member States and the procedures to be followed for their authorisation, those conditions and procedures having all been adopted with a view to ensuring the protection of the environment, taking account of objectives falling within the scope of environmental policy such as the principles of proximity, priority for recovery and
Neuvoston asetuksen 1 artiklan 1 kohdan mukaan tätä asetusta sovelletaan jätteiden siirtoihin Euroopan yhteisössä, Euroopan yhteisöön ja Euroopan yhteisöstä, jollei saman säännöksen 2 ja 3 kohdassa säädetyistä poikkeuksista muuta johdu.
answer to the first question, there is no need to reply to it.
Toinen ennakkoratkaisukysymys
Third question measure partially prohibiting shipments of waste, can, like the measures generally prohibiting, or systematically objecting to, such shipments referred to in Article 4(3) (a) (i) of the Regulation, be lawfully adopted by a Member State only on condition that it satisfy the requirements laid down in that provision, namely that it implement the principles of proximity, priority for recovery and self-sufficiency at Community and national levels in a manner consistent with the principle of proportionality.
Koska ennakkoratkaisupyynnön esittänyt tuomioistuin esitti toisen kysymyksen sen tapauksen varalta, että ensimmäiseen kysymykseen olisi annettu myöntävä vastaus, ei toiseen kysymykseen ole tarpeen vastata.
By its third question, the national court is asking, essentially, whether Article 4(3) of the Regulation authorises a Member State which has adopted legislation establishing an obligation to offer waste for disposal to an approved body to provide that, where the waste is not allocated to a treatment centre belonging to that body, its shipment to treatment installations in other Member States is authorised only on condition that the intended disposal satisfies the requirements of that Member State's environmental protection legislation.
käyttäen oikeusperustana EY:n perustamissopimuksen 130 s artiklaa (josta on muutettuna tullut EY 175 artikla), että asetuksen tavoite on yhdenmukaisen järjestelmän luominen sellaisten menettelyjen osalta, joilla jätteiden siirtoja voidaan rajoittaa ympäristön suojelemiseksi (em. asia parlamentti v. neuvosto, tuomion 26 kohta).
In that regard, since Article 4(3) (a) (i) of the Regulation does not specifically provide for the possibility of prohibiting shipments of waste where the disposal of the waste does not satisfy the requirements of the environmental protection legislation of the State of dispatch, it is necessary to consider whether that possibility may be justified by reference to one of the three principles mentioned in that provision.
Siitä kontekstista, jossa neuvoston asetus on annettu, samoin kuin tämän asetuksen luonteesta, tavoitteista ja sisällöstä seuraa, että sillä säännellään yhdenmukaisesti yhteisön tasolla jätteiden siirtoja ympäristön suojelemisen takaamiseksi.
In that regard, it should be observed that Article 4(2)(c) of the Regulation provides that objections to shipments of waste are to be based on Article 4(3).
Näin ollen kutakin kansallista jätteiden siirtoa koskevaa toimenpidettä on arvioitava suhteessa tämän neuvoston asetuksen säännöksiin eikä suhteessa perustamissopimuksen 30, 34 ja 36 artiklan määräyksiin.
It follows that the cases in which Member States may object to a shipment of waste for disposal between Member States are those exhaustively listed in Article 4(3) of the Regulation.
Ennakkoratkaisupyynnön esittänyt tuomioistuin haluaa kolmannella kysymyksellään tietää, onko neuvoston asetuksen 4 artiklan 3 kohdan mukaista, että jäsenvaltio, joka on antanut säännöstön, jossa velvoitetaan tarjoamaan huolehdittavaksi tarkoitetut jätteet hyväksytylle laitokselle, määrää, että jos jätteitä ei luovuteta tälle laitokselle kuuluvaan käsittelykeskukseen, niiden siirto toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevaan käsittelylaitokseen on sallittu vain, jos siellä suunniteltu jätteistä huolehtiminen täyttää lähettävän jäsenvaltion ympäristönsuojelulainsäädännössä asetetut vaatimukset.
As regards, first, the principle of proximity, it should be observed that national legislation which, where it permits shipments of waste to another Member State for disposal, makes authorisation of such a shipment subject to the condition that that disposal can be achieved in a manner consistent with the requirements of the environmental protection legislation of the State of dispatch cannot be regarded as implementing that principle.
Tältä osin on todettava, että neuvoston asetuksen 4 artiklan 2 kohdan c alakohdan mukaan jätteiden siirtoa koskevan vastustamisen on perustuttava tämän säännöksen 3 kohtaan.
Article 4(3) (a) of the Regulation concerns cases in which Member States may take measures to prohibit generally or partially or to object systematically to shipments of waste. Article 4(3) (b) and (c) concerns cases in which Member States may raise objections to a specific shipment of waste.
Tässä yhteydessä neuvoston asetuksen 4 artiklan 3 kohdan a alakohdan i alakohdassa käytettyä ilmaisua "perustamissopimuksen mukaisesti" ei ole ymmärrettävä siten, että sellaisen kansallisen toimenpiteen osalta, joka on tämän säännöksen vaatimusten mukainen, pitäisi vielä erikseen tutkia, onko se yhdenmukainen perustamissopimuksen 30, 34 ja 36 artiklan määräysten kanssa.
Such legislation takes no account of the proximity of the treatment installation suggested by the producer or holder of the waste.
Tapaukset, joissa jäsenvaltiot voivat vastustaa huolehdittavaksi tarkoitettujen jätteiden jäsenvaltioiden välisiä siirtoja, on lueteltu tyhjentävästi neuvoston asetuksen 4 artiklan 3 kohdassa.
The national legislation in issue to which the third question refers establishes a system whose effect is that exports of waste are prohibited in principle, subject to a number of exceptions.
Neuvoston asetuksen 4 artiklan 3 kohdan a alakohta koskee tilanteita, joissa jäsenvaltiot voivat toteuttaa toimenpiteitä, joilla huolehdittavaksi tarkoitettujen jätteiden siirrot kielletään kokonaan tai osittain tai joilla niitä vastustetaan järjestelmällisesti.
As regards, second, the principle of priority for recovery, laid down in Article 3(l)(b) of the Directive, which provides that Member States are to take appropriate measures to encourage the recovery of waste, it cannot by definition be implemented by national legislation aimed not at encouraging such recovery but solely at determining the treatment installation in which the waste can be disposed of.
Neuvoston asetuksen 4 artiklan 3 kohdan b ja c alakohta koskevat tilanteita, joissa jäsenvaltiot voivat esittää vastalauseita tiettyjen jätteiden siirtoja vastaan.
As DaimlerChrysler rightly points out, the Decree whose legality is challenged in the main proceedings constitutes an abstract and general act of a Member State, such as those contemplated in Article 4(3)(a)(i) of the Regulation, so that the question whether Community law authorises a national measure such as that decree falls to be examined under that provision of the Regulation and not under the other provisions of Article 4(3).
Pääasiassa kysymyksessä olevassa kansallisessa säännöstössä, jota kolmannessa kysymyksessä tarkoitetaan, perustetaan järjestelmä, jonka vaikutuksena on jätteiden viennin periaatteellinen kielto tietyin poikkeuksin.
As regards, third, the principle of self-sufficiency at Community and national level, it follows from Article 5(1) of the Directive that the object of that principle is to enable the Community as a whole to become self-sufficient in waste disposal and the Member States to move towards that aim
Ilmaus "perustamissopimuksen mukaisesti" ei merkitse myöskään sitä, että lähtökohtaolettamana olisi, että kaikkia neuvoston asetuksen 4 artiklan 3 kohdan a alakohdan i alakohdassa tarkoitettuja jätteiden siirtoja rajoittavia kansallisia toimenpiteitä on systemaattisesti pidettävä yhteisön oikeuden mukaisina pelkästään sen vuoksi, että niiden tarkoituksena on yhden tai useamman tässä säännöksessä mainitun periaatteen täytäntöönpano.
National legislation such as that at issue in the main proceedings, which must be regarded as a
Tätä ilmausta on pikemminkin tulkittava siten, että sen lisäksi, että mainitut kansalliset toimenpiteet ovat neuvoston asetuksen mukaisia, niiden on oltava myös niiden perustamissopimuksen yleisten sääntöjen ja periaatteiden mukaisia, joihin ei suoraan viitata jätteiden siirtojen alalla annetussa lainsäädännössä.
individually, by means of an integrated and adequate network of disposal installations.
hyödyntämisen edistämiseksi, eikä tätä periaatetta määritelmän mukaan toteuta sellainen kansallinen säännöstö, jonka tavoitteena ei ole tällaisen hyödyntämisen edistäminen, vaan ainoastaan sen käsittelylaitoksen määrittäminen, jossa näistä jätteistä voidaan huolehtia.
Article 4(3) of the Regulation does not authorise that Member State to impose a condition that the intended disposal must satisfy the requirements of its own legislation.
Kuten DaimlerChrysler on aivan oikein todennut, asetus, jonka lainmukaisuus on riitautettu pääasiassa, on abstrakti ja yleinen jäsenvaltion säädös, jonka kaltaista tarkoitetaan neuvoston asetuksen 4 artiklan 3 kohdan a alakohdan i alakohdassa, joten kysymys siitä, onko riitautetun asetuksen kaltainen kansallinen toimenpide yhteisön oikeuden mukaan sallittu, on tutkittava suhteessa tähän neuvoston asetuksen säännökseen eikä suhteessa muihin 4 artiklan 3 kohdan säännöksiin.
Admittedly, implementation of that principle may in theory justify legislation that introduces an obligation to offer waste for disposal to an approved body, which sends the waste to treatment installations it controls, in so far as that obligation is justified by the need to ensure a level of activity indispensable to the viability of those treatment installations and, consequently, makes it possible to maintain treatment capacities which help to put into practice the principle of self-sufficiency at national level.
Yhteisö- ja jäsenvaltiotason omavaraisuuden periaatteen tarkoituksena on direktiivin 5 artiklan 1 kohdan mukaan, että yhteisö tulee kokonaisuudessaan omavaraiseksi jätteenkäsittelyn suhteen ja että jäsenvaltiot pääsevät kukin erikseen lähemmäksi tätä tavoitetta yhtenäisen ja riittävän käsittelylaitosten verkoston avulla.