natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Each of the conditions for registration in Article 7(1)(b), (c) and (d), in requiring a sign to be capable of distinguishing the goods and services under consideration and not to be descriptive or generic, is independent of the others, and must be considered separately.
38 – Julkisasiamies Ruiz-Jarabo Colomer totesi asiassa DKV v. SMHV 14.5.2002 antamansa ratkaisuehdotuksen 40 kohdassa seuraavaa: ”Pidän kuitenkin parempana, että yhteisöjen tuomioistuin noudattaa hylkäysperusteita luokitellessaan samanlaista tiukkaa linjaa kuin rekisteröintiviranomainenkin.
That does not preclude the same sign in practice being caught by more than one category.
Jokainen 7 artiklan 1 kohdan b, c ja d alakohdassa säädetyistä rekisteröinnin edellytyksistä eli se, että merkki erottaa kyseiset tuotteet tai tavarat muista tuotteista ja tavaroista, että merkki ei kuvaile kyseisiä tuotteita tai palveluja ja että se ei ole niiden yleisnimi, on muista riippumaton, ja sitä on tutkittava muista erillään.
Thus, a sign that is wholly descriptive will in general be devoid of any distinctive character within the meaning of Article 7(1)(b).’
Tämä ei estä sitä, että usein käytännössä useampi kuin yksi hylkäysperuste voi esiintyä yhden ja saman merkin kohdalla.
39 — Cited in footnote 5, paragraph 36.
Niinpä merkiltä, joka on täysin kuvaileva, puuttuu yleensä b alakohdassa tarkoitettu erottamiskyky.”
43 — Cited in footnote 16, paragraph 63.
43 – Em. asia Celltech, tuomion 63 kohta.
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-304/06 P likely to be understood by the German public as an abbreviation of ‘Europäische Hypothekenbank’ (‘European mortgage bank’).
JULKISASIAMIES TRSTENJAKIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-304/06 P saksalaisyleisö ymmärtää sanan eurohypo lyhenteeksi sanoista Europäische Hypothekenbank eli eurooppalaisesta hypoteekkipankista.
Yet this word does not appear to enable the relevant public to identify the origin of the goods or services protected and to distinguish them from those of other undertakings, and thus does not seem able to fulfil the essential function of a trade mark.
Tämä termi ei kuitenkaan mahdollista sitä, että kohdeyleisö voisi yksilöidä suojattujen tavaroiden tai palvelujen alkuperän ja erottaa ne muiden yritysten tavaroista ja palveluista, minkä vuoksi se ei vaikuta kykenevältä toteuttamaan tavaramerkin keskeistä tehtävää.
On the contrary, a word that may be understood as ‘European mortgage bank’ is likely to restrict unduly the availability of such a concept for the other operators which offer goods or services of the same type as those in respect of which registration is sought.
Päinvastoin ilmaisu, joka voidaan ymmärtää eurooppalaiseksi hypoteekkipankiksi, voi rajoittaa aiheettomasti tällaisen käsitteen vapaana pitämistä muille toimijoille, jotka tarjoavat sentyyppisiä tavaroita tai palveluja, joita varten rekisteröintiä on haettu.
As the appellant states, Article 7(1)(b) of the regulation is directed precisely at avoiding this. 45
Kuten valittaja itse esitti, asetuksen 7 artiklan 1 kohdan b alakohdalla pyritään nimenomaan välttämään tämä. 45
In the present case, the situation is entirely comparable.
Tilanne esillä olevassa asiassa on täysin vertailukelpoinen.
Both the judgment of the Court of First Instance and the decision of the Board of Appeal have taken the view that the word sign EUROHYPO is not distinctive, and consequently that its registration must be refused under Article 7(1)(b), on the ground that it is composed of two descriptive words whose combination does not create an impression sufficiently far removed from these elements to amount to more than the sum of its parts, while the question of descriptiveness is covered by Article 7(1)(c).
Sekä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomiossa että valituslautakunnan päätöksessä katsottiin, että sanamerkki EUROHYPO ei ole erottamiskykyinen, minkä vuoksi sen rekisteröinti on evättävä 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan perusteella, koska se muodostuu kahdesta kuvailevasta sanasta, joiden yhdistelmä ei luo vaikutelmaa, joka on riittävän kaukana näistä osatekijöistä ollakseen enemmän kuin niiden summa, vaikka kuvailevuuskysymystä käsitellään 7 artiklan 1 kohdan c alakohdassa.
Following the examples of SAT.1 v OHIM, BioID v OHIM and Deutsche SiSi-Werke v OHIM, it must be held that the ground of appeal alleging that the Court of First Instance applied a criterion relevant in the context of Article 7(1)(c) of the regulation but not in that of Article 7(1)(b) is well founded.
Asioissa SAT.1 vastaan SMHV, BioID vastaan SMHV ja Deutsche SiSI-Werke vastaan SMHV annettujen tuomioiden tavoin on todettava, että väite, jonka mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin käytti kriteeriä, jolla ei ole merkitystä asetuksen 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan vaan sen c alakohdan yhteydessä, on perusteltu.
However, in an appeal, the jurisdiction of the Court of Justice is confined to a review of the findings of law on the pleas argued before the Court of First Instance.
Yhteisöjen tuomioistuin on valitusasioissa toimivaltainen arvioimaan ainoastaan sitä oikeudellista ratkaisua, jonka ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt sille esitetyistä perusteista.
46 Therefore the judgment under appeal must be set aside in so far as the Court of First Instance erred in law in its interpretation of Article 7(1)(b) of the regulation by using a criterion relevant in the context of Article 7(1)(c) of the regulation.
46 Valituksenalainen tuomio on siis kumottava, koska ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen asetuksen 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan tulkinnassa käyttämällä kriteeriä, jolla on merkitystä asetuksen 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan yhteydessä.
It is true that the descriptive character of the word sign EUROHYPO has been established above.
On totta, että sanamerkin EUROHYPO kuvailevuus on todettu edellä.
In this regard, and given that it is quite evident from the wording of Article 7(1) of the regulation that it is sufficient that one of the absolute grounds for refusal listed applies for the sign not to be registrable as a Community trade mark, 44the word sign EUROHYPO should be refused registration for the relevant services because of its descriptive character for the purposes of Article 7(1)(c).
Tämän osalta ja koska asetuksen 7 artiklan 1 kohdasta ilmenee erittäin selvästi, että riittää, että yksi mainituista ehdottomista hylkäysperusteista on sovellettavissa, jotta merkkiä ei voida rekisteröidä yhteisön tavaramerkiksi, 44 sanamerkin EUROHYPO rekisteröinti on evättävä asianomaisten palvelujen osalta, koska se on kuvaileva kyseisen artiklan c alakohdassa tarkoitetulla tavalla.
Similarly, the applicant itself accepts that the word ‘eurohypo’ is
Samoin valittajan omien selitysten mukaan on täysin mahdollista, että
45 — SAT.1 v OHIM, cited in footnote 5, paragraph 26.
45 – Asia SAT.1 v. SMHV, tuomion 26 kohta.
44 — DKV v OHIM, cited in footnote 16, paragraph 29.
44 – Em. asia DKV v. SMHV, tuomion 29 kohta.
Under Article 69(2) of the Rules of Procedure, applicable to the procedure on appeal by virtue of Article 118 thereof, the unsuccessful party is to be ordered to pay the costs if they have been applied for in the successful party’s pleadings.
Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 69 artiklan 2 kohdan, jota saman työjärjestyksen 118 artiklan mukaan
VII — Conclusion
VII Ratkaisuehdotus
‘(1) set aside the judgment of the Court of First Instance of the European Communities of 3 May 2006 in Case T-439/04 Eurohypo v OHIM;
1) kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-439/04, Eurohypo vastaan SMHV, 3.5.2006 antaman tuomion
(2) annul the decision of the Fourth Board of Appeal of the Office for Harmonisation in the Internal Market (Trade Marks and Designs) (OHIM) of 6 August 2004;
2) kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) neljännen valituslautakunnan 6.8.2004 tekemän päätöksen
(3) order OHIM to pay the costs of the two actions.’
3) velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut kummassakin oikeusasteessa.
JUDGMENT OF THE COURT (First Chamber)8 May 2008 *
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (ensimmäinen jaosto)
In Case C-304/06 P,
8 päivänä toukokuuta 2008 *
APPEAL under Article 56 of the Statute of the Court of Justice, brought on 13 July 2006,
Asiassa C-304/06 P, jossa on kyse yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 56 artiklaan perustuvasta valituksesta, joka on pantu vireille 13.7.2006,
Eurohypo AG, established in Eschborn (Germany), represented by C. Rohnke and M. Kloth, Rechtsanwälte, with an address for service in Luxembourg, appellant, the other party to the proceedings being
Eurohypo AG, kotipaikka Eschborn (Saksa), edustajinaan Rechtsanwalt C. Rohnke ja Rechtsanwalt M. Kloth, prosessiosoite Luxemburgissa, valittajana, ja jossa vastapuolena on sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), asiamiehinään G. Schneider ja J. Weberndörfer, vastaajana ensimmäisessä oikeusasteessa,
THE COURT (First Chamber), composed of P. Jann, President of the Chamber, A. Tizzano (Rapporteur), A. Borg Barthet, M. Ilešič and E. Levits, Judges,
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Jann sekä tuomarit A. Tizzano (esittelevä tuomari), A. Borg Barthet, M. Ilešič ja E. Levits, julkisasiamies: V. Trstenjak, kirjaaja: hallintovirkamies J. Swedenborg, ottaen huomioon kirjallisessa käsittelyssä ja 4.10.2007 pidetyssä istunnossa esitetyn,
Advocate General: V. Trstenjak, Registrar: J. Swedenborg, Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 4 October 2007, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 8 November 2007, gives the following
8.11.2007 pidetyssä istunnossa esittämän kuultuaan julkisasiamiehen ratkaisuehdotuksen, on antanut seuraavan tuomion
By the contested decision, OHIM had refused to register the word sign EURO-HYPO as a Community trade mark for services in Class 36 of the Nice Agreement of 15 June 1957 concerning the International Classification of Goods and Services for the Purposes of the Registration of Marks, as revised and amended (‘the Nice Agreement’), corresponding to the following description: ‘financial affairs; monetary affairs; real estate affairs; provision of financial services; financing …’.
SMHV epäsi riidanalaisella päätöksellä sanamerkin EUROHYPO rekisteröinnin yhteisön tavaramerkiksi sellaisia palveluja varten, jotka kuuluvat tavaroiden ja palvelujen kansainvälistä luokitusta tavaramerkkien rekisteröimistä varten koskevaan, 15.6.1957 tehtyyn Nizzan sopimukseen, sellaisena kuin tämä sopimus on tarkistettuna ja muutettuna (jäljempänä Nizzan sopimus), pohjautuvan luokituksen luokkaan 36 ja jotka vastaavat seuraavaa kuvausta: ”rahatalousasiat; raha-asiat; kiinteistöasiat; rahatalouspalvelut; rahoituspalvelut – –”.
Article 7 of Council Regulation (EC) No 40/94 of 20 December 1993 on the Community trade mark (OJ 1994 L 11, p.
Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s.
1), as amended by Council Regulation (EC) No 3288/94 of 22 December 1994 (OJ 1994 L 349, p.
1), sellaisena kuin se on muutettuna 22.12.1994 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 3288/94 (EYVL L 349, s.
83) (‘Regulation No 40/94’), provides:
83; jäljempänä asetus N:o 40/94), 7 artiklassa säädetään seuraavaa:
(c) trade marks which consist exclusively of signs or indications which may serve, in trade, to designate the kind, quality, quantity, intended purpose, value, geographical origin or the time of production of the goods or of rendering of the service, or other characteristics of the goods or service;
– – b) tavaramerkit, joilta puuttuu erottamiskyky; c) tavaramerkit, jotka muodostuvat yksinomaan sellaisista merkeistä tai merkinnöistä, joita voidaan elinkeinotoiminnassa käyttää osoittamaan tavaroiden tai palvelujen lajia, laatua, määrää, käyttötarkoitusta, arvoa tai maantieteellistä alkuperää, tavaroiden valmistusajankohtaa tai palvelujen suoritusajankohtaa taikka muita tavaroiden tai palvelujen ominaisuuksia;
(d) trade marks which consist exclusively of signs or indications which have become customary in the current language or in the bona fide and established practices of the trade;
EUROHYPO v. SMHV d) tavaramerkit, jotka muodostuvat yksinomaan sellaisista merkeistä tai merkinnöistä, jotka ovat tulleet tavallisiksi yleisessä kielenkäytössä tai hyvän kauppatavan mukaan;
Paragraph 1 shall apply notwithstanding that the grounds of non-registrability obtain in only part of the Community.
Edellä 1 kohtaa sovelletaan, vaikka rekisteröinnin esteet olisivat olemassa ainoastaan osassa yhteisöä.
Article 38(1) of Regulation No 40/94 provides:
Asetuksen N:o 40/94 38 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
In proceedings before it the Office shall examine the facts of its own motion; …’
”Menettelyssä virasto tutkii asiasisällön viran puolesta; – –”
Background
Asian tausta
On 30 April 2002, the appellant applied to OHIM for registration of the word sign EUROHYPO for services in Class 36 of the Nice Agreement and corresponding to the following description:
Valittaja teki 30.4.2002 SMHV:lle hakemuksen sanamerkin EUROHYPO rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi sellaisia palveluja varten, jotka kuuluvat Nizzan sopimukseen pohjautuvan luokituksen luokkaan 36 ja vastaavat seuraavaa kuvausta:
‘Financial affairs; monetary affairs; real estate affairs; provision of financial services; financing; financial analysis; investment affairs; insurance affairs’.
”Rahatalousasiat; raha-asiat; kiinteistöasiat; rahatalouspalvelut; rahoituspalvelut; rahoitusanalyysit; investoinnit; vakuutustoiminta”.
Since the application was rejected by the OHIM examiner by decision of 30 August 2002, pursuant to Article 7(1)(b) and (c) and Article 7(2) of Regulation No 40/94, the appellant filed an appeal at OHIM.
Kyseinen rekisteröintihakemus hylättiin SMHV:n tutkijan 30.8.2002 tekemällä päätöksellä asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan sekä 2 artiklan nojalla, ja valittaja haki SMHV:ssa muutosta sanottuun päätökseen.
In the contested decision OHIM partially upheld the appeal and annulled the examiner’s decision as regards ‘financial analysis; investment affairs; insurance affairs’.
Riidanalaisella päätöksellä SMHV hyväksyi valituksen osittain ja kumosi tutkijan päätöksen palvelujen ”rahoitusanalyysit; investoinnit; vakuutustoiminta” osalta.
The appeal was, however, dismissed as regards the other services in Class 36, namely, ‘financial affairs; monetary affairs; real estate affairs; provision of financial affairs; provision of financial services; financing’.
Valitus sitä vastoin hylättiin muiden luokkaan 36 kuuluvien palvelujen eli palvelujen ”rahatalousasiat; raha-asiat; kiinteistöasiat; rahatalouspalvelut; rahoituspalvelut” osalta.
Essentially, OHIM held that the components EURO and HYPO contained a clearly understandable indication of the characteristics of the five services mentioned above and that the combination of those two components in one word did not render the mark less descriptive.
SMHV arvioi, että osatekijät EURO ja HYPO sisältävät välittömästi ymmärrettävissä olevan viittauksen edellä mainittujen viiden palvelun ominaisuuksiin ja että näiden kahden osatekijän yhdistäminen yhdeksi sanaksi ei tee tavaramerkistä vähemmän kuvailevaa.
Therefore, it held that the word sign EUROHYPO was
SMHV katsoi näin ollen, että sanamerkki EUROHYPO kuvailee palveluja
EUROHYPO v OHIM descriptive of ‘financial affairs; monetary affairs; real estate affairs; provision of financial services; financing’ and that it was, therefore, devoid of any distinctive character within the meaning of Article 7(1)(b) of Regulation No 40/94, at least in Germanspeaking countries, and that that ground was sufficient, under Article 7(2) of that regulation, to justify a refusal of protection.
”rahatalousasiat; raha-asiat; kiinteistöasiat; rahatalouspalvelut; rahoituspalvelut” ja että siltä siten puuttuu erottamiskyky asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetulla tavalla ainakin saksankielisissä maissa, mikä 7 artiklan 2 kohdan mukaan riittää perusteluksi suojan epäämiselle.
The proceedings before the Court of First Instance and the judgment under appeal
Oikeudenkäynti ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa ja valituksenalainen tuomio
On 5 November 2004, the appellant brought an action before the Court of First Instance for annulment of the contested decision.
Valittaja nosti 5.11.2004 kanteen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa riidanalaisen päätöksen kumoamiseksi.
In support of that action, the appellant raised two pleas in law claiming, respectively, infringement of Article 74(1), and of Article 7(1)(b), of Regulation No 40/94.
Kanteensa tueksi se vetosi kahteen kanneperusteeseen, jotka perustuivat ensinnäkin asetuksen N:o 40/94 74 artiklan 1 kohdan rikkomiseen ja toiseksi saman asetuksen 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkomiseen.
By its first plea, alleging infringement of Article 74(1) of Regulation No 40/94, the appellant claimed that, in the contested decision, OHIM did not exhaustively examine the public’s perception of the word sign EUROHYPO.
Valittaja väitti ensimmäisellä kanneperusteellaan, joka perustui asetuksen N:o 40/94 74 artiklan 1 kohdan rikkomiseen, että SMHV ei riidanalaisessa päätöksessään tutkinut tyhjentävästi yleisön käsitystä sanamerkistä EUROHYPO.
The Court of First Instance rejected that plea, holding, at paragraph 20 of the judgment under appeal that ‘… the fact that the Board of Appeal, being sufficiently convinced of the descriptiveness of the elements “euro” and “hypo” and the word “eurohypo” to refuse registration, chose not to carry out further research is not contrary to the first sentence of Article 74(1) of Regulation No 40/94’.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi tämän kanneperusteen ja totesi valituksenalaisen tuomion 20 kohdassa, että ”– – se, että valituslautakunta, vakuututtuaan riittävästi osatekijöiden EURO ja HYPO sekä sanan EUROHYPO kuvailevuudesta rekisteröinnin evätäkseen, päätti olla tekemättä täydentäviä hakuja, ei riko asetuksen N:o 40/94 74 artiklan 1 kohdan ensimmäistä virkettä”.
By its second plea, the appellant claimed infringement of Article 7(1)(b) of Regulation No 40/94 inasmuch as the Fourth Board of Appeal of OHIM had held that the word sign EUROHYPO was descriptive of the financial services at issue.
Valittaja vetosi toisessa kanneperusteessaan asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkomiseen siltä osin kuin SMHV:n neljäs valituslautakunta katsoi, että sanamerkki EUROHYPO kuvailee kyseessä olevia rahatalouspalveluita.
As regards the basis of the contested decision, the Court of First Instance first observed, at paragraphs 41, 43 and 44 of the judgment under appeal:
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi riidanalaisen päätöksen perustan osalta valituksenalaisen tuomion 41, 43 ja 44 kohdassa ensinnäkin seuraavaa:
‘41 … contrary to OHIM’s submissions, it is clear from paragraph 12 et seq. of the contested decision that the decision to refuse registration of the word sign EUROHYPO, in respect of “financial affairs; monetary affairs; real estate affairs; financial services; financing”, refers only to Article 7(1)(b) of Regulation No 40/94.
”41 – – toisin kun SMHV väittää, riidanalaisen päätöksen 12 kohdasta ja sitä seuraavista kohdista ilmenee, että päätös hylätä sanamerkin EUROHYPO rekisteröintihakemus palvelujen ’rahatalousasiat; raha-asiat; kiinteistöasiat; rahatalouspalvelut; rahoituspalvelut’ osalta liittyy yksinomaan asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaan.
However, the analysis carried out in paragraphs 13 to 16 underpinning that decision to refuse registration concerns the descriptiveness of the word sign EUROHYPO.
Kyseisen hylkäyspäätöksen taustalla oleva 13–16 kohdassa tehty analyysi koskee kuitenkin sanamerkin EUROHYPO kuvailevuutta.
43 However, there is a clear overlap between the scope of the grounds for refusal set out in subparagraphs (b) to (d) of that provision ….
43 Kyseisen säännöksen b–d alakohdassa mainittujen perusteiden soveltamisalat ovat kuitenkin selvästi päällekkäiset – –.
44 It is also clear from the caselaw of the Court of Justice and the Court of First Instance that a word mark which is descriptive of the characteristics of the goods or services concerned for the purposes of Article 7(1)(c) of Regulation No 40/94
44 Yhteisöjen tuomioistuimen ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen oikeuskäytännöstä ilmenee myös, että sanamerkiltä, joka kuvailee kyseessä olevien tavaroiden tai palvelujen ominaisuuksia asetuksen N:o 40/94 7 artiklan
EUROHYPO v OHIM is, on that account, necessarily devoid of any distinctive character in relation to those goods or services within the meaning of Article 7(1)(b) …’
1 kohdan c alakohdassa tarkoitetulla tavalla, puuttuu tämän vuoksi väistämättä saman asetuksen 7 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettu erottamiskyky näiden samojen tavaroiden tai palvelujen osalta – –.”
The Court of First Instance then stated at paragraph 45 of the judgment under appeal that ‘… the assessment of the legality of the contested decision requires verification as to whether the Board of Appeal has established that the word sign EUROHYPO was descriptive of “financial affairs; monetary affairs; real estate affairs; financial services; financing” within Class 36.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi valituksenalaisen tuomion 45 kohdassa näin ollen, että ”– – riidanalaisen päätöksen laillisuuden arviointi merkitsee sen selvittämistä, onko valituslautakunta osoittanut, että sanamerkki EUROHYPO kuvailee luokkaan 36 kuuluvia palveluja ’rahatalousasiat; raha-asiat; kiinteistöasiat; rahatalouspalvelut; rahoituspalvelut’.
If that is the case the refusal to register is the result of a correct application of both Article 7(1)(b) of Regulation No 40/94 and Article 7(1) (c) and the contested decision must be upheld. …’.
Jos näin on, rekisteröinnin epääminen perustuu asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan asianmukaiseen soveltamiseen ja samanaikaisesti saman asetuksen 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan asianmukaiseen soveltamiseen, ja riidanalainen päätös on pysytettävä. – –”
The Court of First Instance then examined whether the word sign EUROHYPO was descriptive for the services at issue.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tutki tämän jälkeen, kuvaileeko sanamerkki EUROHYPO kyseisiä palveluja.
First, it held, at paragraphs 51 and 52 of the judgment under appeal, that OHIM had rightly found that the individual components EURO and HYPO were descriptive of the services at issue.
Kyseinen tuomioistuin katsoi valituksenalaisen tuomion 51 ja 52 kohdassa ensinnäkin, että SMHV oli perustellusti arvioinut, että erilliset osatekijät EURO ja HYPO kuvailevat kyseessä olevia palveluja.
Second, the Court of First Instance examined whether the descriptive character of the components which comprised the word sign EUROHYPO also existed for the compound word itself.
Toiseksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tutki, onko yhdyssana, joka muodostuu sanamerkin EUROHYPO muodostavista kuvailevista osatekijöistä, itse kuvaileva.
At paragraph 55 of the judgment under appeal, the Court found in the affirmative in the following terms:
Se katsoi valituksenalaisen tuomion 55 kohdassa, että kyseessä oleva yhdyssana on seuraavista syistä kuvaileva:
‘In the present cases the word sign EUROHYPO is a straightforward combination of two descriptive elements, which does not create an impression sufficiently far
”55 Käsiteltävänä olevassa asiassa sanamerkki EUROHYPO on ensinnäkin pelkkä kahden kuvailevan osatekijän yhdistelmä, joka ei luo vaikutelmaa, joka olisi riittävän kaukana vaikutelmasta, jonka sen muodostavien osatekijöiden pelkkä yhdistäminen aiheuttaa, jotta se olisi enemmän kuin kyseisten osatekijöiden
The applicant has not shown that that compound word had become part of everyday language and had acquired a meaning of its own.
Toiseksi kantaja ei ole osoittanut, että tämä yhdyssana on otettu yleiseen kielenkäyttöön ja että se on saanut itsenäisen merkityksen.
It argues, to the contrary, that the word sign EUROHYPO has not become part of everyday German for describing financial services.’
Se väittää päinvastoin, että sanamerkkiä EUROHYPO ei käytetä yleisesti saksan kielessä rahatalouspalvelujen kuvaamiseen.”