natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The validity of Article 14c(b) of and Annex VII to Regulation No 1408/71 must be appraised in the light of Articles 48 and 51 of the Treaty on freedom of movement for workers and Article 52 of the Treaty on freedom of establishment as regards the free movement of selfemployed persons.
Asetuksen N:o 1408/71 14 c artiklan b alakohdan ja liitteen VII pätevyyttä on arvioitava palkattuja työntekijöitä koskevien perustamissopimuksen 48 ja 51 artiklan, sekä itsenäisten ammatinharjoittajien liikkumisvapauden osalta sijoittautumisvapautta koskevan perustamissopimuksen 52 artiklan valossa.
However, as regards the questions referred by the Tribunal du travail, Tournai, in the two cases, the substance of the rule at issue is the same in each version and, for practical reasons, in the remainder of this judgment both versions will be referred to as 'Article 14c(b)'.
Ottaen huomioon Tribunal de travail de Tournain esillä olevissa kahdessa asiassa esittämät kysymykset, kyseisen säännön sisältö on sama kahdessa peräkkäisessä versiossa, ja käytännön syistä tässä tuomiossa viitataan molempien versioiden osalta ainoastaan 14 c artiklan b alakohtaan.
The same will apply to Article 14c(l)(a), which became Article 14c(a).
Sama pätee myös 14 c artiklan 1 kohdan a alakohtaan, josta on tullut 14 c artiklan a alakohta.
The rule set out in Article 14c(b), the scope ratione personae of which is determined by Annex VII to Regulation No 1408/71, is capable of covering both persons who are selfemployed in one Member State and who use or wish to use their right to freedom of movement to pursue paid employment in another Member State and persons who are in paid employment in one Member State and use or wish to use their right to freedom of establishment to pursue an activity as a selfemployed person in another Member State.
Asetuksen N:o 1408/71 14 c artiklan b alakohdassa, jonka henkilöllinen soveltamisala määritetään saman asetuksen liitteessä VII, ilmaistu sääntö saattaa koskea yhtä hyvin henkilöitä, jotka toimivat itsenäisinä ammatinharjoittajina yhdessä jäsenvaltiossa ja jotka käyttävät tai haluavat käyttää liikkumisvapauttaan tehdäkseen palkkatyötä toisessa jäsenvaltiossa, kuin henkilöitä, jotka tekevät palkkatyötä yhdessä jäsenvaltiossa ja käyttävät tai haluavat käyttää sijoittautumisvapauttaan toimiakseen itsenäisinä ammatinharjoittajina toisessa jäsenvaltiossa.
The provisions of the Treaty relating to the free movement of persons are intended to facilitate the pursuit by Community citizens of occupational activities of all kinds throughout the Community, and preclude national legislation which might place Community citizens at a disadvantage when they wish to extend their activities beyond the territory of a single Member State (judgment of 7 July 1988 in Case 143/87 Stanton, paragraph 13).
Henkilöiden liikkumisvapautta koskevien perustamissopimuksen määräysten tarkoituksena on helpottaa yhteisön kansalaisten kaikenlaista ansiotyön tekemistä koko yhteisön alueella, ja näiden määräysten kanssa on ristiriidassa sellainen kansallinen lainsäädäntö, jolla voi olla näiden kansalaisten kannalta epäedullisia vaikutuksia silloin kun he haluavat laajentaa toimintansa yhden ainoan jäsenvaltion alueen ulkopuolelle (tuomio 7.7.1988, Stanton, asia 143/87, 13 kohta).
Inasti, the Belgian Government and the Council dispute the admissibility of the questions referred.
Inasti, Belgian hallitus ja neuvosto katsovat, että ennakkoratkaisukysymyksiä ei voida ottaa tutkittaviksi.
In essence, they argue that the Court interpreted Article 14c(b) of and Annex VII to the Regulation in its judgment in Hervein I and in Case C-340/94 De Jaeck [1997], without declaring them invalid, although the Advocate General had urged it to do so and it could have done so of its own motion.
Ne väittävät, että edellä mainitussa asiassa Hervein ja Hervillier annetussa tuomiossa ja asiassa C-340/94, De Jaeck, 30.1.1997 annetussa tuomiossa yhteisöjen tuomioistuin on tulkinnut asetuksen N:o 1408/71 14 c artiklan b alakohtaa ja liitettä VII julistamatta niitä pätemättömiksi, vaikka julkisasiamies oli ehdottanut sitä ja vaikka se olisi voinut tehdä niin viran puolesta.
The Court thus accepted the validity of those provisions and, in the absence of any new matters coming to light in the meantime, the questions of the Tribunal du travail, Tournai, amount to calling into question decisions which are res judicata.
Yhteisöjen tuomioistuin on näin ollen katsonut, että nämä säännökset ovat päteviä, ja koska asiaan ei liity tämän jälkeisiä uusia tosiseikkoja, Tribunal du travail de Tournain kysymyksillä saatettaisiin kyseenalaiseksi tuomion oikeusvoima.
However, the Treaty did not provide for the harmonisation of the social security legislation of the Member States.
Nämä väitteet on hylättävä.
In particular, as regards employees, Article 51 provides only for the coordination of the legislation.
Se, että yhteisöjen tuomioistuin on ennakkoratkaisupyyntöä koskevassa asiassa jättänyt lausumatta sellaisesta oikeudellisesta seikasta, jota siltä ei ollut
Given the disparities in the social security legislation of the Member States, such an extension or transfer may be to the worker's advantage in terms of social security or not, according to circumstance.
Perustamissopimuksessa ei kuitenkaan ole määrätty jäsenvaltioiden sosiaaliturvalainsäädäntöjen yhdenmukaistamisesta.
It follows that, in principle, any disadvantage, by comparison with
Erityisesti palkattujen työntekijöiden osalta perustamissopimuksen
States is of necessity more complicated for those concerned than being subject to the legislation of only one Member State.
51 artiklassa määrätään ainoastaan lainsäädäntöjen yhteensovittamisesta.
On that point, it is no doubt sometimes simpler to be subject to the legislation of only one Member State.
On selvää, että toisinaan on yksinkertaisempaa kuulua yhden ainoan jäsenvaltion lainsäädännön soveltamisalaan.
the situation of a worker who pursues all his activities in one Member State, resulting from the extension or transfer of his activities into or to one or more other Member States and from his being subject to additional social security legislation is not contrary to Articles 48 and 52 of the Treaty if that legislation does not place that worker at a disadvantage as compared with those who pursue all their activities in the Member State where it applies or as compared with those who were already subject to it and if it does not simply result in the payment of social security contributions on which there is no return.
Tästä seuraa, että toiminnan harjoittamisesta toisissajäsenvaltioissa tai sen siirtämisestä toisiin jäsenvaltioihin ja uuden sosiaaliturvalainsäädännön soveltamisesta tällaiseen henkilöön mahdollisesti aiheutuva epäedullisuus verrattuna tilanteeseen, jossa työntekijä harjoittaa kaikkea toimintaansa samassa jäsenvaltiossa, ei ole pääsääntöisesti perustamissopimuksen 48 tai 52 artiklan vastaista, jos tällaisella lainsäädännöllä ei aseteta tällaista työntekijää epäedullisempaan asemaan verrattuna työntekijöihin, jotka harjoittavat kaikkea toimintaansa siinä jäsenvaltiossa, jossa sitä sovelletaan tai verrattuna työntekijöihin, joihin sitä sovellettiin jo aikaisemmin, ja jos sen vaikutuksena ei ole pelkästään sosiaaliturvamaksujen maksaminen ilman että niistä koituu asianomaisille mitään etua.
Similarly, where activities as an employed and selfemployed person are pursued simultaneously in a single Member State, it is quite common for membership of more than one social security scheme to be compulsory.
Samoin silloin kun palkkatyö tai itsenäinen ammatinharjoittaminen tapahtuu samanaikaisesti yhdessä ainoassa jäsenvaltiossa, on melko yleistä, että kuuluminen useampaan sosiaaliturvajärjestelmään on pakollista.
In such a case, the fact that the pursuit of activities of a different nature in two or more Member States entails the application of the social security legislation of two Member States does not necessarily complicate matters and indeed may simplify them.
Vastaavassa tapauksessa se, että luonteeltaan erilaisten toimintojen harjoittamisesta kahdessa tai useammassa jäsenvaltiossa seuraa, että niihin sovelletaan kahden jäsenvaltion sosiaaliturvalainsäädäntöjä, ei tee niiden harjoittamisesta monimutkaisempaa vaan saattaa jopa yksinkertaistaa sitä.
Thus, the system put in place by Regulation No 1408/71 is merely a system of coordination, concerning inter alia, in Title II of that regulation, the determination of the legislation applicable to employed and selfemployed workers who make use, under various circumstances, of their right to freedom of movement.
Asetuksella N:o 1408/71 perustettu järjestelmä on siis vain yhteensovittava, ja tämän asetuksen II osastossa määritetään yksi tai useampi lainsäädäntö, jota sovelletaan sellaisiin palkattuihin työntekijöihin tai itsenäisiin ammatinharjoittajiin, jotka käyttävät erilaisissa olosuhteissa liikkumisvapauttaan.
Furthermore, where it simply determines which legislation is applicable to various situations, as it did in Title II of Regulation No 1408/71, the Community legislature cannot define the content of national social security legislation; it is for the national authorities to ensure that such legislation is consistent with Articles 48 and 52 of the Treaty.
Lisäksi määrittäessään yhden tai useamman lainsäädännön, joita sovelletaan eri tilanteissa, kuten yhteisön lainsäätäjä on tehnyt asetuksen N:o 1408/71 II osastossa, se ei voi määrittää kansallisten sosiaaliturvalainsäädäntöjen sisältöä, vaan niiden yhdenmukaisuus perustamissopimuksen 48 ja 52 artiklan kanssa kuuluu kansallisten viranomaisten toimivaltaan.
However, just as it does not follow from Articles 48 and 52 of the Treaty that the exercise of the right to freedom of movement for persons pursuing an occupational activity will never result in variations in the level of social security contributions which they may be required to pay or in the level of social security cover afforded to them, it equally does not follow from those articles that, in the absence of harmonisation of social security legislation, neutrality as regards the complexity, for the persons concerned, of the administration of their social security cover will be guaranteed in all circumstances.
On kuitenkin todettava, että perustamissopimuksen 48 ja 52 artiklasta ei seuraa, että henkilöiden liikkumisvapautta koskevan oikeuden käyttämiseen ei koskaan liittyisi eroja heiltä vaadittujen sosiaaliturvamaksujen määrän tai heille taatun sosiaaliturvan osalta.
It therefore remains to be determined whether, on its own. the rule laid down by the Community legislature that, in certain specific situations and contrary to the general principle established by Regulation No 1408/71, a person working in more than one Member State is simultaneously subject to the legislation of two Member States rather than the legislation of only one, disadvantages the pursuit of occupational activities in more than one Member State, since being subject to the legislation of two Member
Näistä artikloista ei myöskään seuraa sosiaaliturvaa koskevien lainsäädäntöjen yhdenmukaistamisen puuttuessa, että asianomaisille taattaisiin kaikissa tapauksissa neutraliteetti heille kuuluvan sosiaaliturvan hallinnoinnin monimutkaisuusasteen osalta.
Accordingly, at the request of several Member States and to take account of the particular features of the organisation of social security in those States, the Council provided, in Article 14c of Regulation No 1408/71, that a person who is employed simultaneously in the territory of certain Member States and selfemployed in the territory of certain other Member States is to be subject to the legislation of two different Member States simultaneously, one by virtue of his employment and the other by virtue of his self-employment, whereas if those activities were pursued simultaneously in other Member States, he would be subject to the legislation of only one State, determined on the basis of his paid employment. In so doing, the Council fulfilled its function of coordinating the application of
Edellä esitetty huomioon ottaen on todettava, että 14 c artiklan b alakohdan säännösten yhteensopivuus perustamissopimuksen 48, 51 ja 52 artiklassa asetettujen vaatimusten kanssa ei voi olla sidoksissa niihin eroavuuksiin, joita
social security legislation for migrant workers by determining the legislation applicable to the persons concerned.
muistutti jäsenvaltioita niille kuuluvasta velvoitteesta taata, ettei mitään sosiaaliturvamaksuja peritä ilman, että niistä koituu asianomaisille mitään etua.
Thus, the provisions of Article 14d of Regulation No 1408/71, seeks to prevent a situation where that worker, unlike a worker in the same position who is subject to the legislation of two States under Article 14c(b), finds that some of his activities are not covered by any social security legislation.
Näin ollen 14 c artiklan b alakohta ei ole perustamissopimuksen 48, 51 tai 52 artiklan vastainen.
Where, in contrast, the contributions claimed under the legislation of the two States applicable simultaneously under Article 14c(b) result in social security cover in both places, Articles 48, 51 and 52 of the Treaty do not in principle preclude the charging of such contributions and the payment of the various benefits provided under the legislation of the two States must be made in the light of the relevant coordinating provisions appearing in Regulation No 1408/71, in particular those introduced by Article 2 of Regulation No 3811/86, intended inter alia to regulate the cases of aggregation of benefits provided under the two sets of legislation applicable and to facilitate such aggregation where the type of benefit in question makes this possible.
On kuitenkin todettava, että 14 c artiklan b alakohdan soveltamisalaan kuuluvissa tilanteissa niiden jäsenvaltioiden, joiden lainsäädäntöä sovelletaan samanaikaisesti, on valvottava, että perustamissopimuksen 48, 51 ja 52 artiklan mukaisia velvoitteita noudatetaan.
It was in pursuit of the same objective that the Council adopted Regulation No 3811/86, applicable as from 1 January 1987. First, by inserting a new paragraph 2 in Article 14d, providing that the person referred to in Article 14c(b) is to be treated, for the purposes of determining the rates of contributions to be charged to selfemployed workers under the legislation of the Member State in whose territory he is self-employed, as if he pursued his paid employment in the territory of that Member State, the Council reminded the Member States of their obligation to treat workers subject to the provisions of Article 14c(b) without discrimination as compared with workers pursuing all their activities in a single Member State.
Näin ollen, useiden jäsenvaltioiden pyynnöstä ja ottaakseen huomioon sosiaaliturvan järjestämiseen näissä valtioissa liittyvät erityispiirteet, neuvosto saattoi säätää asetuksen N:o 1408/71 14 c artiklassa, että henkilö, joka samanaikaisesti on palkatussa työssä tietyn jäsenvaltion alueella ja toimii itsenäisenä ammatinharjoittajana toisen jäsenvaltion alueella, on kummankin jäsenvaltion lainsäädännön alainen, toisessa palkkatyön ja toisessa itsenäisen ammatinharjoittamisen perusteella, kun taas jos näitä toimintoja harjoitetaan samanaikaisesti muissa jäsenvaltioissa, ne kuuluvat vain yhden lainsäädännön alaisuuteen, joka määräytyy palkkatyön perusteella.
Second, in adopting several provisions, listed in Article 2 of Regulation No 3811/86, intended to facilitate the aggregation of benefits provided under the two sets of applicable legislation, the Council reminded the Member States of their obligation to ensure that no social security contribution is to be charged if it does not yield any return.
Näin toimiessaan neuvosto toteutti siirtotyöläisiin sovellettavien sosiaaliturvalainsäädäntöjen soveltamisen yhteensovittamistehtäväänsä määrittämällä, minkä yhden tai useamman lainsäädännön alaisuuteen asianomaiset kuuluvat.
Having regard to those circumstances, Article 14c(b) is not incompatible with Articles 48, 51 and 52 of the Treaty.
Asetuksen N:o 1408/71 14 d artiklan 1 kohdalla pyritään estämään se, että toisin kuin sellaisen työntekijän osalta, joka on 14 c artiklan b alakohdan nojalla kahden lainsäädännön alainen, osa tällaisen työntekijän harjoittamasta toiminnasta jää kaiken sosiaaliturvalainsäädännön ulkopuolelle.
However, in situations falling within Article 14c(b), the Member States whose legislation is applicable simultaneously must ensure compliance with the requirements of Articles 48, 51 and 52 of the Treaty.
Kun sitä vastoin 14 c artiklan b alakohdan nojalla samanaikaisesti sovellettavien kahden lainsäädännön perusteella vaaditut sosiaaliturvamaksut tuovat mukanaan sosiaaliturvaetuuksia, perustamissopimuksen 48, 51 ja 52 artikla eivät pääsääntöisesti estä perimästä tällaisia maksuja, ja näihin kahteen lainsäädäntöön perustuvien etuuksien myöntämisen on tapahduttava ottaen huomioon asetuksessa N:o 1408/71 ja soveltamisasetuksessa säädetyt asianmukaiset yhteensovittamissäännökset, erityisesti asetuksen N:o 3811/86 2 artiklassa luetellut säännökset, joilla pyritään säätelemään tapauksia, joissa kahdesta lainsäädännöstä johtuvia etuuksia sovelletaan samanaikaisesti ja helpottamaan sitä kyseisten etuuksien soveltuessa tähän.
In such cases, the provisions of Regulation No 1408/71 must be disapplied.
Neuvosto pyrki samaan tavoitteeseen antaessaan asetuksen N:o 3811/86, jota alettiin soveltaa 1.1.1987 lukien.
The same solution would be called for under Article 52 of the Treaty in a case such as that of Mr Hervein, if it proved that, before the entry into force of Article 14c(b), the bilateral Franco-Belgian Social Security Convention of 17 January 1948 exempted company directors working simultaneously in France and Belgium from payment of the social security contributions prescribed by the Belgian scheme for selfemployed persons, and that Mr Hervein was, under that convention, initially exempt from contributions in Belgium.
Lisätessään tällä asetuksella 14 c artiklaan uuden 2 kohdan, jonka mukaan 14 c artiklan b alakohdassa tarkoitettua henkilöä kohdellaan määritettäessä itsenäiseltä ammatinharjoittajalta perittävien maksujen määrää sen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, jonka alueella hän toimii itsenäisenä ammatinharjoittajana, niin kuin hän toimisi palkatussa työssään kyseisen jäsenvaltion alueella, neuvosto muistutti jäsenvaltioita niille kuuluvasta velvoitteesta kohdella työntekijöitä, joihin sovelletaan 14 c artiklan b alakohtaa, yhdenvertaisesti verrattuna sellaisiin työntekijöihin, jotka harjoittavat kaikkea toimintaansa yhdessä ainoassa jäsenvaltiossa.
The provisions of Article 14c(b) should not then be used against him in order to require the payment of contributions to the Belgian scheme for selfemployed persons.
Toisaalta antaessaan asetuksen N:o 3811/86 2 artiklassa lueteltuja säännöksiä, joilla pyritään helpottamaan kahdesta lainsäädännöstä johtuvien etuuksien samanaikaista soveltamista, neuvosto
The Court ruled:
asetuksen N:o 1408/71 soveltamisen vuoksi.
'Examination of the questions referred has not disclosed any factor of such a kind as to affect the validity: of Article 14c(l)(b) of and Annex VII to Regulation No 1408/71 of the Council of 14 June 1971 on the application of social security schemes to employed persons, to selfemployed persons and to members of their families moving within the Community, as amended and updated by Councü Regulation (EEC) No 2001/83 of 2 June 1983.
Ranskassa ja Belgiassa toimivat yhtiöiden johtajat maksamasta Belgian itsenäisten ammatinharjoittajien sosiaaliturvajärjestelmään kuuluvia sosiaaliturvamaksuja ja että Hervein oli tämän sopimuksen nojalla alunperin vapautettu sosiaaliturvamaksuista Belgiassa. Häneen ei tällöin pitäisi soveltaa 14 c artiklan b alakohdan säännöksiä Belgian itsenäisten ammatinharjoittajien sosiaaliturvajärjestelmään kuuluvien sosiaaliturvamaksujen perimiseksi.
of Article 14(b) of and Annex VII to that regulation, as amended by Council Regulation (EEC) No 3811/86 of 11 December 1986.
Yhteisöjen tuomioistuin on ratkaissut esitetyt kysymykset seuraavasti:
However, it is, where appropriate, for the national court hearing disputes in the context of the application of that provision, first, to ascertain that the legislation of the States concerned applied in that context is applied in accordance with Articles 48 and 52 of the Treaty (now, after amendment, Articles 39 EC and 43 EC), and in particular that the national legislation whose conditions for application are at issue does afford social security cover for the person concerned, and, second, to determine whether that provision should exceptionally, be disapplied at the request of the worker concerned where it would cause him to lose a social security advantage which he originally enjoyed under a social security convention in force between two or more Member States.'
Kansallisen tuomioistuimen, jonka käsiteltäväksi näiden säännösten soveltaminen on saatettu, asiana on kuitenkin varmistaa, että tässä yhteydessä sovellettavat kansalliset lainsäädännöt ovat yhteensopivia perustamissopimuksen 48 ja 52 artiklan (joista on muutettuina tullut EY 39 ja EY 43 artikla) kanssa, ja erityisesti, että sillä kansallisella lainsäädännöllä, jonka soveltamisedellytykset on riitautettu, todella tarjotaan kyseiselle työntekijälle sosiaaliturvaa, ja selvittää, onko kyseisiä säännöksiä poikkeuksellisesti jätettävä soveltamatta kyseisen työntekijän pyynnöstä siksi, että niiden soveltamisen vuoksi työntekijä menettäisi sosiaaliturvaetuuden, joka hänelle alunperin kuului kahden tai useamman jäsenvaltion välillä tehdyn sosiaaliturvaa koskevan sopimuksen nojalla.
Advocate General F.G. Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 5 April 2001.
Julkisasiamies F. G. Jacobs on esittänyt ratkaisuehdotuksensa täysistunnossa 5 päivänä huhtikuuta 2001.
He proposed that the Court should answer as follows:
Julkisasiamies ehdottaa, että yhteisöjen tuomioistuin vastaa esitettyihin kysymyksiin seuraavasti:
Article 14c(l)(b) of and Annex VII to Council Regulation (EEC) No 1408/71 of 14 June 1971 on the application of social security schemes to employed persons, to selfemployed persons and to members of their families moving within the Community, as amended and updated by Council Regulation (EEC) No 2001/83 of 2 June 1983, are invalid.
Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2.6.1983 annetulla neuvoston asetuksella N:o 2001/83, 14 c artiklan 1 kohdan b alakohta ja liite VII ovat pätemättömiä;
Preliminary ruling (Social policy — Equal treatment of men and women — Derogations - Measures to promote equality of opportunity between men and women — Subsidised nursen' places made available by a Ministry to its staff — Places reserved only for children of female officials, save in cases of emergency, to be determined by the employer) (Full Court) places in the nursen facilities in question only in cases of emergency.
Ennakkoratkaisu Sosiaalipolitiikka — Miespuolisten ja naispuolisten työntekijöiden tasa-arvoinen kohtelu Poikkeukset Miesten ja naisien yhtäläisiä mahdollisuuksia edistävät toimenpiteet Ministeriö, joka tarjoaa henkilöstölleen ministeriön tukea saavia päivähoitopaikkoja Naispuolisten virkamiesten lapsille yksinomaisesti varatut paikat, ellei kyseessä ole työnantajan arvion mukaan hätätapaus (täysistunto) ministeriön varattu yksinomaan tämän naispuolisille virkamiehille.
On 31 December 1994, out of a total workforce of 11 251, only 2 792 were women and women were under-represented at senior levels.
Lommers on maatalousministeriön virkamies. Hänen vaimonsa tekee työtä toisen työnantajan palveluksessa: