natgillin/translations-raw huggingface dataset:
2.2The Commission argued that it decided to close the case (complaint P/97/4858) on thegrounds that it did not consider that the situation was in breach of EC law,in particular of Directive 92/43/EEC.
Direktiivissä 92/43/ETY säädetään erityisten suojelutoimien alueita koskevan yhtenäiseneurooppalaisen ekologisen verkoston perustamisesta. Siitä käytetään nimitystä Natura2000.
Valencia hispanicadiffers from that of non-native trout species,and therefore the latterwould never represent any threat to the former.
49 kohdassa määrätään,että heti kun alue on merkitty luetteloon,siihen sovelletaan direktiivin 6 artiklan 2,3 ja 4 kohtaa.
2.3Having reviewed all the relevant facts related to this matter,on the basis of supportivescientific evidence,the Commission decided to close the case.
”Kaikki suunnitelmat tai hankkeet,jotka eivät liity suoranaisesti alueen käyttöön tai olesen kannalta tarpeellisia,mutta saattavat vaikuttaa tähän alueeseen merkittävästi jokoerikseen tai yhdessä muiden suunnitelmien tai hankkeiden kanssa,on arvioitava asianmukaisesti sen kannalta,miten ne vaikuttavat alueen suojelutavoitteisiin.
Although the complainanthad submitted alternative scientific views,the mere reference to these divergent scientificopinions was not in itself sufficient to invalidate the Commission’s reasoning.
Alueelle aiheutuvien vaikutusten arvioinnista tehtyjen johtopäätösten perusteella ja jollei 4 kohdansäännöksistä muuta johdu,toimivaltaiset kansalliset viranomaiset antavat hyväksyntänsätälle suunnitelmalle tai hankkeelle vasta varmistuttuaan siitä,että suunnitelma tai hankeei vaikuta kyseisen alueen koskemattomuuteen,ja kuultuaan tarvittaessa kansalaisia.”
2.4The Ombudsman was not in a position to assess the merits of alternative scientificviews,but he noted that the Commission had duly given reasons for its decision to closethe file and had informed the complainant in a detailed manner of those reasons.
Natura 2000 -verkostoon tulee kuulua myös erityisiä suojelualueita,jotka jäsenvaltiot luokittelevat luonnonvaraisten lintujen suojelusta huhtikuun 2. päivänä annetun neuvostondirektiivin 79/409/ETY mukaisesti19.
The Commission had thus acted within the limits of its legal authority and there appeared tohave been no maladministration.
Direktiivin 92/43/ETY 7 artiklassa määrätään,että6artiklan 2,3 ja 4 kohdan mukaisia velvoitteita sovelletaan myös mainittuihin erityisiinsuojelualueisiin.
On the basis of the European Ombudsman’s inquires into this complaint,there appearedto have been no maladministration by the European Commission.
Kantelu koski kahden sillan vahvistamista rannikkoa pitkin kulkevalla tiellä Southportinlähellä (“rannikkotiellä”).
The Ombudsman therefore closed the case.
Etelässä tie kulkee läpi alueen,jolla on kaksi erityisen tieteellisen mielenkiinnon kohdetta,Southportin hiekkadyynit ja niiden edusta sekä Ainsdalenhiekkadyynit ja niiden edusta.
In July 1998,a complaint was lodged by an environmentalist association from the United Kingdom.
Aikaisemmin rannikkotie oli vain pienehkö tie,mutta viime vuosina paikallisviranomaisetovat kehittäneet sitä monin tavoin.
A similar complaint (298/97/PD) had been lodged in 1997 by Mr Corbett MEP onbehalf of another environmentalist association from the UK,Save Our Shoreline Southport Association (SOS).
Hankkeen vuoksi jätettiin kantelu 298/97/PD. Marine Lake Sluice Gates -siltaa vahvistettiin vuoden 1998 alkupuoliskolla,niin että se kestää nyt 40 tonnin tavarakuljetuksia.Myös Ainsdale Pinfold -siltaa oli tarkoitus vahvistaa saman standardin mukaiseksi jasamalla leventää.
The European Ombudsman’s decision in that case had been adoptedin April 1999.
Nämä työt oli ilmeisesti tehty sillä välin.
Decision on complaint813/98/(PD)/GGagainst the European Commission
SOS:n mukaan oli asetettu myös kylttejä,joilla kaikki Southportiin ja siellä sijaitseviin kohteisiin suuntautuva matkailuliikenne ohjattiin A565:ltä rannikkotielle.
Directive 92/43/EEC envisages the setting up of a coherent European ecological networkof special areas of conservation (“SACs”) which is referred to as Natura 2000.
Sekä kantelija että SOS esittivät näkemyksen,jonka mukaan paikallisviranomaiset olivatkehittäneet rannikkotietä toteuttamalla useita pienehköjä hankkeita,joista mikään ei ollutniin suuri tai merkittävä,että olisi tarvittu ympäristövaikutusten arviointi.
Article 4(1) of the directive calls on member states to propose a list of sites on their territory,whichare suitable for inclusion in this network.
Kantelijan ja SOS:nmielestä sillan vahvistussuunnitelman todellinen luonne ja tarkoitus oli saada aikaan Southportin ohitustie.
This list is to be transmitted to the Commissionwithin three years of the notification of the directive.
SOS puhui tässä yhteydessä “hivuttamalla toteutettavasta kehityspolitiikasta”.
According to Article 4 (3) of thedirective,the list of sites selected as sites of Community importance shall be drawn up bythe Commission within six years of the notification of the directive.
Sen mukaan paikallisviranomaiset olivat toteuttaneet seuraavat asian kannalta merkittävät toimenpiteet rannikkoteiden osilla ja erityisesti sen eteläisellä osuudella:Olirakennettu kuivatusjärjestelmä pintaveden poistamiseksi tieltä.
Article 4 (5) of thedirective provides that as soon as a site is placed on this list,it shall be subject to Article6 (2),(3) and (4) of the directive.
Tietä oli levennetty,se oliasfaltoitu uudelleen ja sille tunkeutuvat hiekkadyynit oli poistettu mekaanisesti.
“Any plan or project not directly connected with or necessary to the management of thesite but likely to have a significant effect thereon,either individually or in combinationwith other plans or projects,shall be subject to appropriate assessment of its implicationsfor the site in view of the site’s conservation objectives.
Tien jameren välissä olevien korkeiden,liikkuvien hiekkadyynien päälle oli istutettu rantakauraa,jotta ne eivät kulkeutuisi luonnollisella tavalla maalle päin ja siten rannikkotielle ja sen yli.
The Natura 2000 network shall also include the special protection areas (“SPAs”) classified by member states pursuant to Council Directive 79/409/EEC of 2 April 1979 on the conservation of wild birds19.
Kunrannikkotie muutettiin pikkutiestä erityisesti läpikulkuliikenteelle suunnitelluksi tärkeäksireitiksi vahvistamalla kahta siltaa ja toteuttamalla oheistoimenpiteitä,esimerkiksi pysäyttämällä liikkuvat dyynit ja jopa poistamalla osa niistä,tämä täydennys lakkasi,mikä uhkaamaanpuoleisten dyynien olemassaoloa.
Article 7 of Directive 92/43/EEC provides that obligationsarising under Article 6 (2),(3) and (4) of this directive also apply to these SPAs.
Kaikilla näillä toimenpiteillä voidaan olettaa olevan merkittävä vaikutus alueeseen,mikä edellyttää ympäristövaikutusten arviointia.
The complaint concerned the strengthening of two bridges on the road,which runs alongside the coast near Southport (the “coast road”).
SOS esitti myös näkemyksen,jonka mukaan tulevien hankkeiden kieltäminen ei riitä.
In the South,it crosses an area which isconstituted by two sites of special scientific interest (“SSIIs”),Southport Sand Dunes and Foreshore SSII and Ainsdale Sand Dunes and Foreshore SSII,which together have beenrecognised by the British authorities as a candidate SAC and are known as “Sefton Coastcandidate SAC”.
Jonykyisessä kehitysvaiheessaan rannikkotie vahingoittaa vakavasti aluetta,joka oli ehdollaerityiseksi suojelualueeksi.
In the North,the road appears to cross Ribble Estuary SPA20. On bothends,the coast road joins up with the A565 trunk road that runs through Southport.
Sen vuoksi olisi tärkeää varmistaa,että alueen suojelutavoitteita pidetään ensisijaisena ja tiehen liittyviä tavoitteita toissijaisina.
The coast road appeared to have been a minor road in the past.
Kantelija mainitsi lisäksi vaihtoehtoisen sisämaareitin,joka voisi toimia Southportin ohitustienä ja olisi paljon suorempi ja taloudellisempi.
Over the last years,however,the local authorities carried out various works in relation to this road.
Lisäksi se väitti,että Pinfoldin sillanvahvistaminen häiritsisi vakavasti hiekkaliskoyhdyskuntaa.
A concretesea defence wall was built near Southport. This project gave rise to complaint 298/97/PD.In the first half of 1998,the Marine Lake Sluice Gates Bridge was strengthened to anextent that it could now carry 40 tonne heavy goods vehicles.
Kantelija ja SOS tukeutuivat erityisesti tuolloin ympäristöasioista vastanneen Yhdistyneenkuningaskunnan viranomaisen,English Naturen,vuonna 1996 laatimaan alueen käyttölausunnon luonnokseen,jossa todetaan seuraavaa:
The Ainsdale Pinfold Bridgewas also to be strengthened to the same standard and widened. These works appeared tohave been carried out in the meantime.
“Rannikkotien kunnossapito hiekkaa poistamalla,dyynien muodon muuttaminen kasvillisuutta poistamalla sekä hiekka-aitojen rakentaminen ja kunnossapito katkaisevat tien itäpuolella olevien Birkdalen hiekkakukkuloiden luonnollisen hiekansaannin.
According to SOS,the highway authorities furthermore had erected signs at each end of the coast road which directed all through traffic travelling to Preston in the North or Liverpool in the South,including heavy goods vehicles,away from the A565 trunk road and onto the coast road.
Tie katkaiseekäytännössä hiekan vähittäisen maalle päin siirtymisen,josta liikkuva dyynijärjestelmä onriippuvainen,ja muuttaa Birkdalen hiekkakukkulat pelkiksi dyynien jäänteiksi.
SOS further claimed that signshad been put up which directed all tourist traffic to Southport and to destinations in townaway from the A565 and onto the coast road.
Tämä puolestaan heikentää hiekkaliskokantaa ja muodostaa vakavan uhan hiekkaliskopopulaationsäilymiselle tämän erityisen tieteellisen mielenkiinnon kohteen kyseisessä osassa.”
Both the complainant and SOS put forward the view that the local authorities had pursueda policy of development of the coast road in the form of a succession of minor projects,none of which had been of a sufficient size or prominence to trigger the need for anecological assessment.
Kantelija ja SOS pyysivät komissiota puuttumaan asiaan väittäen paikallisviranomaistenrikkoneen sekä kansallista että yhteisön lainsäädäntöä.
However,taken together these projects constituted a radical transformation in the nature of the road.
Komissio suoritti merenpuoleisensuojavallin rakentamista koskevan tutkimuksen.
The complainant and SOS took the view that the truenature and purpose of the bridge-strengthening scheme was to create a bypass for Southport.
Syyskuun 30. päivänä 1996 komissio tulisiihen tulokseen,ettei siltä osin ollut rikottu yhteisön ympäristölainsäädäntöä.
SOS referred to a “policy of development by stealth”in this context.
Kuten edellä mainittiin,SOS kanteli tästä päätöksestä oikeusasiamiehelle vuonna 1997.
Accordingto SOS,the local authorities had taken the following further measures with regard to partsof the coast road and particularly of its southern section which were relevant in thiscontext:A drainage system had been built in order to take surface water away from theroad; the road had been widened,resurfaced with new tarmac and encroaching dunes hadbeen mechanically removed; marram grass had been planted along the top of the tallmobile sand dunes which were located along the seaward side of the road in order toprevent sand being naturally blown landward,and thus onto and across the coast road.
Huhtikuun30. päivänä 1999 oikeusasiamies tuli siihen tulokseen,ettei komission toiminnassa ilmennyt hallinnollista epäkohtaa. Oikeusasiamies painotti kuitenkin,että hänen tutkimuksensaoli kohdistunut pelkästään aallonmurtajan rakentamiseen liittyviin asioihin ja että muitaasioita tarkasteltaisiin hänen uutta kantelua koskevassa tutkimuksessaan.
The concerns that were raised by the complainant and by SOS could be summarised asfollows:The sand dunes on the landward side of the coast road were being replenished bysand from mobile sand dunes on the seaward side.
Oikeusasiamies katsoi,että paras tapa käsitellä kantelijan ja SOS:n esiin tuomia muitaasioita oli aloittaa uuden tapauksen käsittely.
All these measures taken together could be expected to have a significanteffect on the site,which call for an environmental assessment.
Tapaus kirjattiin numerolla 98/4564 kesällä1998.
SOS also expressed the view that it was not enough to prohibit further projects.
Kesäkuussa 1998 tekemässään kantelussa kantelija esitti yhteenvetona seuraavat väitteet:
Alreadyat its present level of development,the coast road was causing serious damage to theintegrity of the candidate SAC.
1Komissio ei ilmoittanut asianmukaisesti kantelijan lähettämän aineiston vastaanottamisesta.
Only the southern part of the road is called Coastal Road whilst the northern part is known as Marine Drive.For the sake of convenience,the term coast road will be used here to denote the whole length of the Coastal Road/Marine Drive.
3Komissio ei suojellut erityisten suojelutoimien alueen eikä mahdollisen tulevan erityisen suojelualueen koskemattomuutta.
SAC’s conservation objectives and to make the objectives of the road subordinate to theformer.
Kantelu lähetettiin komissiolle. Komissio esitti lausunnossaan kantelusta seuraavat kommentit:
The complainant furthermore claimed that there was an alternative inland route whichcould serve as a bypass for Southport and which would be much more direct and economical.
Kantelijalle 25. elokuuta 1998 lähettämässään kirjeessä komissio oli selvittänyt syyn sii-hen,että tämä luuli saaneensa toistamiseen 3. kesäkuuta 1998 päivätyn kirjeensä vastaaottoilmoituksen.
It also claimed that the strengthening of the Pinfold Bridge would cause seriousdisturbance to a colony of Sand Lizards.
Syy oli se,että komissio oli päättänyt aloittaa uuden tapauksen (98/4564)käsittelyn ja siitä lähetettiin erillinen ilmoitus.
The complainant and SOS relied in particular on comments contained in a Draft Site Management Statement that had been drawn up by English Nature (the UK authority incharge of environmental matters at that time) in 1996,which read as follows:
Kun komissio katsoo,että jokin jäsenvaltio ei täytä EY:n perustamissopimuksen mukaisiavelvoitteitaan,se voi ryhtyä toimiin EY:n perustamissopimuksen 169 artiklan (nykyisen226artiklan) mukaisesti.
“The maintenance of Coast Road by sand excavation,re-grading dune profiles with associated vegetation stripping and construction and maintenance of sand-trap fences starvesthe Birkdale Sandhills to the east of the road of its natural dune building supply of sand.The road effectively acts as a physical barrier to the gradual landward migration of sandupon which the dynamic dune system depends,rendering Birkdale Sandhills as a relicdune feature.
Komissio oli todella ottanut Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisten kanssa esille asiat,joihin kantelija viittasi,ja antanut niille kohtuullisen määrä-ajan,jonka kuluessa niiden tuli esittää huomautuksia kyseisistä väitteistä.
In turn,this degrades the sand lizard habitat and poses a serious threat tothe survival of the sand lizard population on this part of the SSII.”
Komissiolla eikuitenkaan ollut valtuuksia antaa väliaikaista apua jäsenvaltioiden hankkeiden pysäyttämiseksi.
The Commission carried outan investigation in relation to the construction of the sea wall defence.
Huomautuksissaan kantelija pitäytyi kantelussaan.
On 30 September1996,it came to the conclusion that there had been no infringement of Community environmental law in that respect.
Se jätti myös asiakirjan,jota se nimitti lisävastalauseeksi ja jossa se pyysi oikeusasiamiestä tutkimaan,miksi ympäristöasioistavastaava komissaari ei ollut käyttänyt valtuuksiaan puuttuakseen käsiteltävänä olevaantapaukseen.
As mentioned above,SOS complained to the Ombudsmanin 1997 against this decision.
Seuraavissa kirjeissään kantelija esitti kaksi lisäväitettä.
In his decision adopted on 30 April 1999,the Ombudsmancame to the conclusion that there appeared to be no maladministration on the part of the Commission.
Ensiksikin oikeusasiamiehen tulisi tutkia,miksi tärkeää sisämaan reittiä ei ollut viitoitettu ja käytetty senasianmukaisiin liikenteellisiin tarkoituksiin.
He stressed,however,that his examination had focused exclusively on theissues relating to the construction of the sea wall defence and that the other issues wouldbe considered in his inquiry into the present complaint.
Toiseksi oikeusasiamiehen tulisi tutkia,miksikomissio ei ollut tutkinut Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisten valmiiksi laatimaarannikonkäyttösuunnitelmaa.
In its complaint lodged in July 1998,the complainant in substance made the followingclaims:
Helmikuun 6. päivänä 1999 kantelija lähetti oikeusasiamiehelle kopion 25. tammikuuta1999 päivätystä kirjeestä,jonka komissio oli osoittanut sille.
The Commission had failed properly to acknowledge receipt of its submissions.
Tässä yhteydessä komissio muistutti,että hiekkalisko,johon kantelija viittasi,olimainittu direktiivin 92/43/ETY liitteessä IV eikä liitteessä II.
The Commission failed to call a halt to the bridge-strengthening programme.
Näin ollen se ei ollut osasyynä siihen,että Yhdistynyt kuningaskunta ehdotti aluetta erityisten suojelutoimien alueeksi.
The Commission failed to protect the integrity of both the SPA and the candidate SAC.
Näiden pohdintojen valossa se ehdotti johtopäätöksenään,ettätapauksen käsittely lopetetaan.
The complaint was sent to the Commission.
Se kehotti kantelijaa kuitenkin esittämään kannanottonsakuukauden kuluessa kirjeen vastaanottamisesta.
When the Commission considered that a member state had failed to fulfil an obligationunder the EC Treaty,it could take action under Article 169 (now Article 226) of the ECTreaty. The Commission had indeed raised the matters referred to by the complainant with
Neuvoston direktiivi 85/337/ETY tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnis-ta,EYVL 1985 L 175,s. 40.
_BAR_ 2000 the UK authorities and had granted the latter a reasonable period to make observations inconnection with these allegations.
_BAR_ 2000 sisältöisen kirjeen) lähetti komissiolle kirjeen 16. helmikuuta 1999.
The Commission did not however have the powers togrant interim relief to stop projects in member states.
Siinä SOS esitti syitä,joiden vuoksi tapauksen käsittelyä ei sen mielestä pitäisi lopettaa.
The complainant’s observations
Sen vuoksi hän pyysi komissiota
In its observations,the complainant maintained its complaint.
Vastauksessaan tähän tiedonpyyntöön komissio esitti seuraavat kannanotot:
It also lodged what itreferred to as a further objection in which it asked the Ombudsman to investigate why the Member of the Commission in charge of environmental matters had not used her powersin order to intervene in the present case.
Valituksen tutkinnan päätarkoituksena oli selvittää,oliko yhteisön lainsäädäntöä rikottu.Tässä suhteessa komission täytyi ottaa huomioon,että jos se päätti käyttää EY:n perustamissopimuksen 226artiklan (entisen 169 artiklan) mukaista rikkomismenettelyä,sen velvollisuutena oli esittää todisteita.
In two subsequent letters,the complainant raisedtwo further claims.
Sopimuksen 226 artiklaan voidaan vedota vain todellisten ja merkittävien tieteellisten todisteiden perusteella.
First,the Ombudsman should investigate why the inland strategic routehad not been signposted and used for its correct traffic purposes.
Oikeudelliselta kannalta direktiivin 92/43/ETY 6 artiklan 2,3 ja 4 kohtaa voitaisiin soveltaa vain,jos kyseinen alue poistettaisiin yhteisön tärkeänä pitämien alueiden luettelosta,mitä ei vielä ollut tehty.
Second,the Ombudsmanshould investigate why the Commission had failed to examine the Coast Management Planthat had been completed by the UK authorities.
Direktiivin 6 artiklan 1 kohtaa puolestaan voitaisiin soveltaa vain,jos alue olisi virallisesti nimetty suojelukohteeksi saman direktiivin nojalla.
On 6 February 1999,the complainant sent to the Ombudsman a copy of a letter dated 25January 1999,which the Commission had addressed to it.
Nykyiseen (muuttumattomana pysyvään) rannikkotiehen liittyvät mahdolliset suojelunäkökohdat koskevat tien olemassa olevaa elinympäristöjä pirstovaa vaikutusta.
According to the UK author-ities,these works would not have a significant effect on the candidate SAC or an adverseeffect on the populations of protected species.
Tällaisetmahdolliset vaikutukset kuuluisivat direktiivin 6 artiklan 1 ja 2 kohdan soveltamisalaan,eivät 6 artiklan 3 ja 4 kohdan soveltamisalaan.
In this context,the Commission pointed outthat the sand lizard referred to by the complainant was a species listed in Annex IV andnot in Annex II of Directive 92/43/EEC and was therefore not part of the reasoning behindthe UK proposing this site as a SAC.
Komissio oli vakuuttunut siitä, että Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset olivat suorittaneet tai suorittamassa laajojatoimenpiteitä täyttääkseen direktiivin 6artiklan 1 ja 2 kohdan vaatimukset.
Furthermore,the Commission considered that therewas currently no substantive evidence to show that even if there was an increase in thevolume of traffic on the Coast road how this would have a significant impact on the conservation values for which the site had been proposed as an SAC.
Direktiivin 6 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisten jo tehtyjen merkittävien toimenpiteidenlisäksi komissio ei nähnyt tarvetta vaatia lisätoimenpiteitä rannikkotien käytön lisääntymisen vuoksi.
The Commission pointedout that it was satisfied that the UK authorities had properly concluded that the bridgestrengthening works did not have a significant effect on the conservation objectives of aprotected area under Directive 92/43/EEC or were likely to have a significant impact onthe environment under Directive 85/337/EEC21.
Komissio ei voinut todeta mahdollista merkittävää syy-seuraussuhdettakäytön lisääntymisen ja alueen suojelutarpeiden välillä.
It concluded that in the light of theseconsiderations it proposed to close the case. However,it invited the complainant to submitits comments within one month upon receipt of this letter.
Vaikka lisääntyneen käytön voitaisiinkin katsoa täyttävän uuden suunnitelman tai hankkeen tunnusmerkit,komissio einäin ollen pystyisi osoittamaan,että sillä olisi todennäköisesti merkittävä vaikutus alueensuojeluarvoihin.
On 16 February 1999,SOS(which had received a letter with identical contents from the Commission) sent a letter tothe Commission in which it set out the reasons for which it believed the inquiry should notbe closed.
Komission lausuntoa koskevissa huomautuksissaan 28. marraskuuta 1999 SOS esitti seuraavat kannanotot:
In the light of the submissions of the various parties,the Ombudsman came to the conclusion that he needed further information in order to deal with this case. He therefore askedthe Commission
Direktiivin 92/43/ETY 6 artiklan 2,3 ja 4 kohta olivat sovellettavissa saman direktiivin4artiklan 5 kohdan nojalla.
1to explain in detail on what basis it arrived at its conclusion that there was no substantive evidence to show that even if there was an increase in the volume of traffic on the coastroad this would have a significant impact on the conservation values for which the site hadbeen proposed as an SAC and
Rannikkotien kehittäminen siten,että sillä kulkee jopa 40 tonnin ajoneuvoja ja kaikki matkailuliikenne kaikkina vuodenaikoina,oli direktiivin 6 artiklan 3 kohdan tarkoittama kehityskulku. Rannikkotiellä kulkevan liikenteen luonne jamäärä oli muuttunut dramaattisesti vuodesta 1996 lähtien.
2to comment on the allegation of the complainant and of SOS according to which thelocal authorities had put up traffic signs directing all through traffic and all traffic boundfor tourist sites within Southport away from the A 565 and onto the Coast road with a viewtowards using this road as a bypass,and on the question whether such re-routing of traffic
SOS pyysi ainoastaan soveltamaan 6 artiklan 3 kohtaa,toisin sanoen tutkimaan,olisiko kehittämisellä todennäköisestimerkittävävaikutus ja jos olisi,vaikuttaisiko se kielteisestialueeseen.
Council Directive 85/337/EEC of 27 June 1985 on the assessment of the effects of certain public and privateprojects on the environment,OJ 1985 L 175,page 40.
Nämä olivat kaksieri käsitettä,jotka täytyi pitää erillään.
DECISIONS FOLLOWING AN INQUIRY
Joitakin Yhdistyneen kuningaskunnan viranomais-