natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In July 2007, EMEA announced that it had recommended to the Commission that all drugs containing the substance“veralipride”, including Agreal, be withdrawn from the European market.
EMEA ilmoitti heinäkuussa 2007, että se oli antanut komissiolle suosituksen kaikkien veralipridea sisältävien lääkkeiden, myös Agrealin, vetämisestä pois Euroopan markkinoilta.
The Commission subsequently adopted a decision requiring Member States to revoke marketing authorisations for medicinal products containing“velalipride”, as the benefit-risk balance was considered negative.
Komissio antoi tämän jälkeen päätöksen, jossa jäsenvaltioita vaadittiin kumoamaan veralipridea sisältävien lääkkeiden myyntiluvat, sillä riski-hyötysuhteen katsottiin olevan negatiivinen.
1369/2006/JMA; 1698/2006/(BM)JMA; 1699/2006/(BM)JMA; 1700/2006/(BM)JMA; 1701/2006/(BM)JMA; 1751/2006/(BM)JMA; 2192/2006/JMA; 2318/2006/JMA and 3143/2006/JMA
1369/2006/JMA, 1698/2006/(BM)JMA, 1699/2006/(BM)JMA, 1700/2006/(BM)JMA, 1701/2006/(BM)JMA,1751/2006/(BM)JMA, 2192/2006/JMA, 2318/2006/JMA ja 3143/2006/JMA
Example of a case transferred to SOLVIT
Esimerkki tapauksesta, joka siirrettiin SOLVIT-verkolle
The complainant was a Bulgarian citizen who had obtained his diploma as a medical doctor in Bulgaria.
Kantelija oli Bulgarian kansalainen, joka oli saanut todistuksen lääkärin tutkinnosta Bulgariassa.
Following Bulgaria’s accession to the EU, he wished to practise medicine in France and obtained a conformity certificate for his diploma from the Bulgarian Ministry of Health.
Bulgarian liityttyä Euroopan unioniin hän halusi toimia lääkärinä Ranskassa ja hankki Bulgarian terveysministeriöstä vastaavuustodistuksen tutkintotodistukselleen.
The French National Council of Physicians rejected the conformity certi cate, however, because it did not mention Directive 93/16.
Ranskan kansallinen lääkäriliitto ei kuitenkaan hyväksynyt vastaavuustodistusta, koska siinä ei mainittu direktiiviä 93/16.
The Bulgarian authorities insisted that the certificate was valid without the reference in question.
Bulgarian viranomaisten mukaan todistus oli pätevä ilman kyseistä viittausta.
The Ombudsman transferred the complaint to the Bulgarian SOLVIT Centre, which informed the Ombudsman shortly thereafter that the case had been successfully resolved and that the complainant had been provided with a conformity certificate which allows him to practise his profession in France.
Oikeusasiamies siirsi kantelun Bulgarian SOLVIT-keskukselle. Pian tämän jälkeen keskus ilmoitti oikeusasiamiehelle, että tapaus oli saatu ratkaistua ja että kantelijalle oli toimitettu vastaavuustodistus, jonka nojalla hänellä oli oikeus harjoittaa ammattiaan Ranskassa.
Advice
Neuvonta
Advice was given in 1 862 cases.
Neuvoja annettiin 1 862 tapauksessa.
In 816 of these, complainants were advised to turn to a national or regional ombudsman and in 109 cases to petition the European Parliament.
Niistä 816 tapauksessa kantelijaa kehotettiin kääntymään kansallisen tai alueellisen oikeusasiamiehen puoleen ja 109 tapauksessa esittämään vetoomus Euroopan parlamentille.
In 308 cases, the recommendation was to contact the European Commission.
Yhteensä 308 tapauksessa kantelijaa neuvottiin ottamaan yhteyttä Euroopan komissioon.
This figure includes some cases in which a complaint against the Commission was declared inadmissible because appropriate administrative approaches to the institution had not been made before the complaint was lodged.
Lukuun sisältyy joitakin tapauksia, joissa komissiota vastaan tehtyä kantelua ei voitu ottaa tutkittavaksi, koska tarvittavia hallinnollisia valitusteitä ei ollut käytetty ennen kantelun tekemistä.
In 69 cases, the suggestion was to contact SOLVIT, while 766 complainants were advised to contact other bodies, mostly specialised ombudsmen or complaint-handling bodies in a Member State.
Yhteensä 69 tapauksessa kantelijoita neuvottiin ottamaan yhteyttä SOLVIT-verkkoon, ja 766 tapauksessa kantelijoita neuvottiin ottamaan yhteyttä muihin elimiin, useimmiten jäsenvaltioissa toimiviin erikoisalan oikeusasiamiehiin tai valituselimiin.
All complaints sent to the Ombudsman are registered and acknowledged, normally within one week of receipt.
Kaikki oikeusasiamiehelle lähetetyt kantelut rekisteröidään ja niiden lähettäjälle ilmoitetaan kantelun vastaanottamisesta yleensä viikon kuluessa.
The acknowledgement informs the complainant of the procedure and includes a reference number, as well as the name and telephone number of the person who is dealing with the complaint.
Vastaanottoilmoituksessa kantelijalle kerrotaan käsitt elymenett elystä ja mainitaan viitenumero sekä kantelua käsittelevän henkilön nimi ja puhelinnumero.
The complaint is analysed to determine whether an inquiry should be opened and the complainant is informed of the result of the analysis, normally within one month.
Kantelu tarkastetaan sen selvittämiseksi, onko tutkimus syytä aloittaa, ja kantelijalle ilmoitetaan tarkastuksen tuloksista yleensä kuukauden kuluessa.
If no inquiry is opened, the complainant is informed of the reason.
Jos tutkimusta ei aloiteta, kantelijalle esitetään aloitt amatt a jättämisen perusteet.
Whenever possible, the complaint is transferred, or the complainant is given appropriate advice about a competent body to which he or she could turn.
Mikäli mahdollista, kantelu siirretään tai kantelijalle neuvotaan, minkä toimivaltaisen elimen puoleen hän voisi kääntyä.
Starting an inquiry
Tutkimuksen aloittaminen aminen
The first step in an inquiry is to forward the complaint to the institution or body concerned and request that it send an opinion to the Ombudsman, normally within three calendar months.
Tutkimuksen ensimmäinen vaihe on kantelun toimittaminen asianomaiselle toimielimelle tai elimelle, jota pyydetään lähettämään oikeusasiamiehelle lausunto yleensä kolmen kalenterikuukauden kuluessa.
The European Parliament and Commission agreed in 2004 to accept a shorter time limit of two months for complaints against refusal of access to documents.
Euroopan parlamentti ja komissio suostuivat vuonna 2004 lyhyempään kahden kuukauden määräaikaan kanteluissa, jotka koskevat kieltäytymistä antamasta asiakirjoja tutustuttavaksi. avaksi.
The principle of fair procedure requires that the Ombudsman’s decision on a complaint must not take into account information contained in documents provided either by the complainant, or by the Community institution or body, unless the other party has had the opportunity to see the documents and give its point of view.
Oikeudenmukaisen menettelyn periaate edellyttää, ettei kantelusta tehdyssä oikeusasiamiehen päätöksessä oteta huomioon joko kantelijan tai yhteisön toimielimen tai elimen toimittamiin asiakirjoihin sisältyviä tietoja, ellei toinen osapuoli ole saanut mahdollisuutta tutustua asiakirjoihin ja esittää niistä näkemystään.
The Ombudsman therefore sends the opinion of the Community institution or body to the complainant with an invitation to submit observations.
Oikeusasiamies lähettääkin kantelijalle yhteisön toimielimen tai elimen lausunnon ja kehottaa tätä esittämään huomautuksensa.
The same procedure is followed if further inquiries into the complaint need to be conducted.
Samaa menettelyä käytetään, jos kantelun tutkimista jatketaan.
Neither the Treaty nor the Statute provides for appeal or other remedies against the Ombudsman’s decisions concerning the handling or outcome of a complaint.
Mahdollisuudesta valittaa kantelun käsittelyä tai tulosta koskevasta oikeusasiamiehen päätöksestä tai hakea siihen muutoin oikaisua ei määrätä EY:n perustamissopimuksessa eikä ohjesäännössä.
However, like all other Community institutions and bodies, the Ombudsman is subject to actions for damages based on Article 288 of the EC Treaty.
Oikeusasiamies on kuitenkin kaikkien muiden yhteisön toimielinten ja elinten tavoin velvollinen korvaamaan aiheuttamansa vahingon EY:n perustamissopimuksen 288 artiklan nojalla.
It is possible, in principle, to bring such an action in the Community courts based on the Ombudsman’s alleged mishandling of a complaint.
Oikeusasiamiestä vastaan on periaatteessa mahdollista nostaa vahingonkorvauskanne, jos oikeusasiamiehen katsotaan käsitelleen kantelua epäasianmukaisesti.
Inspection of the files and hearing of witnesses
Asiakirjojen tarkastaminen ja todistajien kuuleminen
Article 3(2) of the Statute of the Ombudsman requires the Community institutions and bodies to supply the Ombudsman with any information that he requests of them and give him access to the fi files concerned.
Oikeusasiamiehen ohjesäännön 3 artiklan 2 kohdan mukaan yhteisön toimielinten ja elinten on toimitettava oikeusasiamiehelle tämän pyytämät tiedot ja annettava tälle mahdollisuus tutustua asianomaisiin asiakirjoihin.
They may refuse only on duly substantiated grounds of secrecy.
Ne voivat kieltäytyä tästä vain asianmukaisesti perustelluista salassapitosyistä.
The Ombudsman’s power to inspect files allows him to verify the completeness and accuracy of the information supplied by the Community institution or body concerned.
Oikeusasiamiehellä on asiakirjoja tarkastaessaan oikeus varmistaa asianomaisen yhteisön toimielimen tai elimen toimittamien tietojen täydellisyys ja paikkansapitävyys.
It is therefore an important guarantee to the complainant and to the public that the Ombudsman can conduct a thorough and complete investigation.
Se on näin ollen tärkeä tae kantelijalle ja kansalaisille siitä, että oikeusasiamies voi suorittaa perusteellisen ja täydellisen tutkimuksen.
Article 3(2) of the Statute also requires o cials and other servants of the Community institutions and bodies to testify at the request of the Ombudsman.
Ohjesäännön 3 artiklan 2 kohdassa säädetään myös, että yhteisön toimielinten ja elinten virkamiehet ja muut henkilöstön jäsenet toimivat todistajina oikeusasiamiehen pyynnöstä.
During 2007, the Ombudsman’s power to inspect the institution’s files was used in 18 cases.
Vuonna 2007 oikeusasiamies käytti 18 tapauksessa oikeuttaan tarkastaa toimielimen asiakirjat.
The power to hear witnesses was used in one case.
Oikeutta kuulla todistajia käytettiin yhdessä tapauksessa.
Open procedure
Avoin menettely ely
Complaints to the Ombudsman are dealt with in a public way unless the complainant requests confidentiality. dentiality.
Oikeusasiamiehelle tehtyjen kantelujen käsittely on julkista, ellei kantelija ole pyytänyt luottamuksellista käsittelyä. elyä.
Article 13 of the Implementing Provisions provides for the complainant to have access to the Ombudsman’s fi le on his or her complaint.
Täytäntöönpanosäännösten 13 artiklassa säädetään kantelijan oikeudesta tutustua kanteluaan koskeviin oikeusasiamiehen asiakirjoihin.
Article 14 provides for public access to documents held by the Ombudsman, subject to the same conditions and limits as those laid down by Regulation 1049/20018.
Säännösten 14 artiklassa säädetään oikeusasiamiehen hallussa olevien asiakirjojen julkisuudesta samoin edellytyksin ja rajoituksin kuin asetuksessa (EY) N:o 1049/20018.
However, where the Ombudsman inspects the fi le of the institution or body concerned or takes evidence from a witness, neither the complainant nor the public may have access to any
Kuitenkin silloin, kun oikeusasiamies tutkii asianomaisen toimielimen tai elimen
Regulation (EC) 1049/2001 of the European Parliament and of the Council of 30 May 2001 regarding public access to European Parliament, Council and Commission documents, OJ 2001 L 145, p. 43.
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001, annettu 30 päivänä toukokuuta 2001, Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi, EYVL 2001 L 145, s. 43.
ANNUAL REPORT 2007 confidential documents or confidential information obtained as a result of the inspection or hearing (Articles 13.3 and 14.2).
VUOSIKERTOMUS 2007 asiakirjoja tai ottaa vastaan todistajien lausuntoja, kantelun tekijä ei voi tutustua tutkinnan tai kuulemisen yhteydessä saatuihin luottamuksellisiin asiakirjoihin taikka luottamuksellisiin tietoihin eivätkä ne ole julkisia (13 artiklan 3 kohta ja 14 artiklan 2 kohta).
The purpose of this exclusion is to facilitate the Ombudsman in the exercise of his powers of investigation.
Tämän rajoituksen tarkoituksena on helpottaa oikeusasiamiehen tutkintavaltuuksien harjoittamista. amista.
During an inquiry, the complainant is informed of each new step taken.
Kantelijalle ilmoitetaan tutkimuksen aikana jokaisesta uudesta käänteestä.
When the Ombudsman decides to close the inquiry, he informs the complainant of the results of the inquiry and of his conclusions.
Kun oikeusasiamies päättää lopettaa tutkimuksen, hän ilmoittaa tutkimuksen tuloksista ja päätelmistään kantelijalle.
The Ombudsman’s decisions are not legally binding and do not create legally enforceable rights or obligations for the complainant, or for the institution or body concerned.
Oikeusasiamiehen päätökset eivät ole oikeudellisesti sitovia, eikä niistä aiheudu sitovia oikeuksia tai velvollisuuksia kantelijalle taikka asianomaiselle toimielimelle tai elimelle.
In 2007, the Ombudsman closed 348 inquiries, of which 341 were linked to complaints and seven were own-initiatives.
Vuonna 2007 oikeusasiamies sai päätökseen 348 tutkimusta, joista 341 oli kantelun perusteella käynnistettyjä ja seitsemän omasta aloitteesta käynnistettyjä. yjä.
If an inquiry deals with more than one allegation or claim, these may give rise to several findings by the Ombudsman.
Jos tutkimuksessa käsitellään useampia väitteitä tai vaatimuksia, oikeusasiamies saattaa päätyä niiden osalta erilaisiin tuloksiin.
In 2007, 95 cases, including three owninitiative inquiries, were closed with a finding of no maladministration.
Vuonna 2007 päätettiin 95 tapauksen (joista kolme oli oma-aloitteisia tutkimuksia) käsittely siihen, ettei hallinnollista epäkohtaa havaittu.
This is not necessarily a negative outcome for the complainant, who at least benefits from receiving a full explanation from the institution or body concerned of what it has done.
Tällainen tulos ei ole aina kielteinen kantelijan kannalta, sillä kantelija hyötyy ainakin saadessaan täydellisen selvityksen asianomaiselta toimielimeltä tai elimeltä sen toiminnasta.
Furthermore, even if the Ombudsman does not find maladministration, he may identify an opportunity for the institution or body to improve the quality of its administration in the future.
Lisäksi, vaikkei oikeusasiamies havaitsisikaan hallinnollista epäkohtaa, hän voi todeta, että toimielin tai elin voisi parantaa hallintonsa laatua jatkossa.
In such cases, the Ombudsman makes a further remark.
Tällaisissa tapauksissa oikeusasiamies esittää lisähuomautuksen.
Cases se4 led by the institution and friendly solutions
Toimielimen sopimat tapaukset ja sovintoratkaisut
Whenever possible, the Ombudsman tries to achieve a positive-sum outcome that satisfies both the complainant and the institution complained against.
Oikeusasiamies pyrkii aina mahdollisuuksien mukaan saavuttamaan myönteisen tuloksen, joka tyydyttää sekä kantelijaa että kantelun kohteena olevaa toimielintä.
The cooperation of the Community institutions and bodies is essential for success in achieving such outcomes, which help enhance relations between the institutions and citizens and can avoid the need for expensive and timeconsuming litigation.
Yhteisön toimielinten ja elinten yhteistyö on välttämätöntä, jotta voidaan päästä tällaisiin tuloksiin, jotka auttavat parantamaan toimielinten ja kansalaisten välisiä suhteita ja voivat tehdä kalliit ja aikaa vievät oikeudenkäynnit tarpeettomiksi. omiksi.
During 2007, 129 cases, including an owninitiative inquiry, were se4 led by the institution or body itself following a complaint to the Ombudsman.
Vuoden 2007 aikana toimielin tai elin sopi itse oikeusasiamiehelle esitetyn kantelun seurauksena 129 tapausta, joista yksi oli oma-aloitteinen tutkimus.
Of this number, 93 were cases in which the Ombudsman’s intervention succeeded in obtaining a rapid reply to unanswered correspondence (see section 2.9 of the Annual Report 1998 for details of the procedure).
Näistä 93 tapauksessa vastaamatta jääneisiin kirjeisiin lähetettiin nopeasti vastaus oikeusasiamiehen puututtua asiaan (ks. vuoden 1998 vuosikertomuksen kohta 2.9, jossa on tarkemmat tiedot käytetystä menettelystä).
The Ombudsman’s objective in such cases is to solve the problem rapidly, as an alternative to opening a normal inquiry into possible maladministration.
Tällaisissa tapauksissa oikeusasiamies pyrkii ratkaisemaan ongelman nopeasti sen sijaan, että aloitettaisiin tavanomainen tutkimus mahdollisen hallinnollisen epäkohdan ilmenemisestä.
In 2007, the procedure was also successfully used in three cases (723/2007/MHZ, 1624/2007/JMA, 2201/2007/JMA) to help the Commission se4 le the ma4 er by supplementing its previous answer.
Vuonna 2007 menettelyä sovellettiin onnistuneesti lisäksi kolmessa tapauksessa (723/2007/MHZ, 1624/2007/JMA, 2201/2007/JMA), joissa komissiota autettiin sopimaan asia aikaisempaa vastaustaan täydentämällä.
Explanation of the scope of a Directive
Selitys direktiivin soveltamisalasta
The complainant, a Spanish citizen who lives in Spain, asked the Commission to take action against the United Kingdom and Estonian authorities because they required his wife, who is of Byelorussian nationality, to obtain a visa before visiting those countries.
Kantelija, joka on Espanjassa asuva Espanjan kansalainen, pyysi komissiota ryhtymään toimiin Yhdistyneen kuningaskunnan ja Viron viranomaisia vastaan sen vuoksi, että ne vaativat hänen vaimoaan, joka oli kansallisuudeltaan valkovenäläinen, hankkimaan viisumin ennen näissä maissa vierailemista.
According to the complainant, the visa requirements violate Directive 2004/38/EC9
Kantelijan mukaan viisumin vaatiminen on vastoin direktiiviä 2004/38/EY9(jäljempänä direktiivi).
(“the Directive”). In reply, the Commission explained that his wife was not entitled to benefit from the provisions of Article 5(2) of the Directive, which exempts third country nationals holding a “residence card” from any visa requirement by EU Member States.
Vastauksessaan komissio selitti, etteivät direktiivin 5 artiklan 2 kohdan säännökset, joilla “oleskelukortin” saaneet kolmansien maiden kansalaiset vapautetaan EU:n jäsenvaltioiden asettamista viisumivaatimuksista, koskeneet kantelijan vaimoa.
The complainant wrote to the Commission again, arguing that the Directive appears to apply to all EC citizens and their families and that his wife holds a residence permit.
Kantelija kirjoitti komissiolle uudestaan ja väitti, että direktiivi näyttää koskevan kaikkia yhteisön kansalaisia ja heidän perheitään ja että hänen vaimollaan oli oleskelulupa.
In its second reply, the Commission underlined that Article 5(2) of the Directive does not apply to the complainant’s wife since her residence permit is not the “residence card” foreseen in Article 10 of the Directive, but was granted under, and is governed exclusively by, Spanish law.
Toisessa vastauksessaan komissio korosti, ettei direktiivin 5 artiklan 2 kohtaa sovelleta kantelijan vaimoon, koska tämän oleskelulupa ei ole direktiivin 10 artiklassa säädetty“oleskelukortti”, vaan se oli myönnetty yksinomaan Espanjan lainsäädännön nojalla.
In his complaint to the Ombudsman, the complainant alleged that the Commission’s position was contrary to the Directive.
Oikeusasiamiehelle tekemässään kantelussa kantelija väitti, että komission kanta oli ristiriidassa direktiivin kanssa.
The Ombudsman took the view that the Commission’s replies were legally correct, but could have been drafted in a more easily understandable way.
Oikeusasiamies katsoi, että komission vastaukset olivat oikeudellisesti asianmukaisia mutta että ne olisi voitu laatia helpommin ymmärrettäviksi.
The Commission’s services agreed to send an additional reply to the complainant.
Komission yksiköt suostuivat lähettämään kantelijalle täydentävän vastauksen.
The additional reply explained that the Directive applies to EU citizens who move to, or reside in, a Member State other than that of which they are a national and to their family members who accompany or join them.
Täydentävässä vastauksessa selitettiin, että direktiivi koskee EU:n kansalaisia, jotka muuttavat muuhun jäsenvaltioon kuin siihen, jonka kansalaisia he ovat, tai jotka asuvat muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, jonka kansalaisia ovat, ja heidän perheenjäseniään, jotka muuttavat heidän mukanaan.
The Directive does not, therefore, apply to citizens who stay in their own Member State, or to their families.
Direktiivi ei siten koske kansalaisia, jotka pysyvät omassa jäsenvaltiossaan, eikä heidän perheitään.
The Commission’s reply also included a clear explanation of the concept of a “residence card” and its relationship to other provisions of the Directive.
Komission vastaukseen sisältyi myös selkeä selitys “oleskelukortin” käsitteestä ja sen suhteesta direktiivin muihin säännöksiin.
The reply also included a number of examples by way of illustration.
Lisäksi vastaukseen sisältyi joukko havainnollistavia esimerkkejä.
Finally, the Commission pointed out that the drafting of Article 5(2) of the Directive is disadvantageous for the families of EU citizens who have not exercised the right of free movement, but that the Directive could only be amended through the legislative process.
Lopuksi komissio toi esiin sen, että direktiivin 5 artiklan 2 kohta on epäedullinen niiden EU:n kansalaisten perheiden kannalta, jotka eivät ole käyttäneet vapaan liikkuvuuden oikeuttaan, mutta että direktiiviä voitaisiin tarkistaa vain lainsäädäntömenettelyn kautta.
The Ombudsman considered that the additional reply was su cient to resolve the case.
Oikeusasiamies katsoi, että täydentävä vastaus riitti tapauksen ratkaisemiseksi.
In view of the final point of the Commission’s reply, the Ombudsman also informed the European Parliament of the matter.
Komission vastauksen viimeisen huomion johdosta oikeusasiamies ilmoitti asiasta myös Euroopan parlamentille.
As indicated in the Annual Report for 2006 (see the summary of complaints 3297/2006/BU and 3684/2006/BU), the Ombudsman has also begun to make wider use of more informal procedures, with the agreement and cooperation of the institution or body concerned, to help resolve problems in a flexible way.
Kuten vuosikertomuksessa 2006 kerrottiin (katso kantelujen 3297/2006/BU ja 3684/2006/BU tiivistelmät), oikeusasiamies on myös alkanut laajemmin hyödyntää epävirallisia menettelyjä asianomaisen toimielimen tai elimen suostumuksella ja yhteistyössä sen kanssa ratkaistakseen ongelmat joustavasti.
An example of such a case involving the Commission is included below.
Seuraavassa on esimerkki tällaisesta tapauksesta, jossa komissio oli osallisena.
The Council has also designated a person in its secretariat, whom the Ombudsman’s services can contact with a view to finding solutions through informal procedures.
Neuvosto on lisäksi nimittänyt sihteeristöstään yhden henkilön, johon oikeusasiamiehen toimisto voi ottaa yhteyttä pyrkiessään löytämään ratkaisuja epävirallisten menettelyjen avulla.
Text missing from the Schuman declaration
Tekstin puuttuminen Schumanin julistuksesta
A French professor complained that the phrase concerning the importance of the development of the African continent had been omitted from the text of the Schuman declaration on the Europa website in all the language versions except French.
Ranskalainen professori valitti, että lause, joka koski Afrikan mantereen kehittämisen merkitystä, oli poistettu Europa-sivustolla olevan Schumanin julistuksen kaikkien kieliversioiden tekstistä ranskankielistä tekstiä lukuun ottamatta.
Two days after being contacted by the Ombudsman, the Commission’s services wrote to the complainant explaining that the incomplete versions had been transferred from the original website, which dated back over a decade and that the omission of the phrase was probably the result of a technical error.
Kaksi päivää oikeusasiamiehen yhteydenoton jälkeen komission yksiköt kirjoittivat kantelijalle ja selittivät, että epätäydelliset versiot oli siirretty alkuperäiseltä, yli kymmenen vuotta vanhalta verkkosivustolta ja että lauseen puuttuminen johtui todennäköisesti teknisestä virheestä.