natgillin/translations-raw huggingface dataset:
We should continue to work for closer relations with Russia, a major factor in our security and prosperity.
Euroopan unionin on edelleen kehitettävä läheisiä suhteitaan Venäjään, joka on EU:n turvallisuuden ja vaurauden kannalta merkittävä tekijä.
Respect for common values will reinforce progress towards a strategic partnership.
Yhteisten arvojen kunnioittaminen edistää strategisen kumppanuuden luomista.
Our history, geography and cultural ties give us links with every part of the world: our neighbours in the Middle East, our partners in Africa, in Latin America, and in Asia.
Euroopan unionin historia, maantieteellinen asema ja kulttuurisiteet yhdistävät sen maailman muihin osiin: EU:lla on naapureita Lähi-idässä sekä kumppaneita Afrikassa, Latinalaisessa Amerikassa ja Aasiassa.
These relationships are an important asset to build on.
Nämä suhteet ovat merkittävä voimavara, johon voidaan tukeutua.
In particular we should look to develop strategic partnerships, with Japan, China, Canada and India as well as with all those who share our goals and values, and are prepared to act in their support.
EU:n on erityisesti kehitettävä strategista kumppanuuttaan Japanin, Kiinan, Kanadan ja Intian kanssa sekä kaikkien niiden maiden kanssa, jotka jakavat EU:n tavoitteet ja arvot ja jotka ovat valmiita tukemaan niitä toimillaan.
This is a world of new dangers but also of new opportunities.
Nykyisessä maailmassa on uusia vaaroja mutta myös uusia mahdollisuuksia.
The European Union has the potential to make a major contribution, both in dealing with the threats and in helping realise the opportunities.
Euroopan unionilla on tarvittavat ominaisuudet ollakseen merkittävä tekijä näiden uhkien käsittelyssä ja mahdollisuuksien hyödyntämisessä.
An active and capable European Union would make an impact on a global scale.
Aktiivisella ja toimintakykyisellä Euroopan unionilla olisi maailmanlaajuista vaikutusta.
In doing so, it would contribute to an effective multilateral system leading to a fairer, safer and more united world.
Se edistäisi tehokasta monenvälistä järjestelmää, joka johtaisi oikeudenmukaisempaan, turvallisempaan ja sopusointuisempaan maailmaan.
EUROPEAN SECURITY STRATEGY - A SECURE EUROPE IN A BETTER WORLD
EUROOPAN UNIONIN TURVALLISUUSSTRATEGIA – TURVALLISEMPI EUROOPPA OIKEUDENMUKAISEMMASSA MAAILMASSA
Council of the European Unionwww.consilium.europa.eu
Euroopan unionin neuvostowww.consilium.europa.eu
Guide on videoconferencing in cross-border proceedings
Opas videoneuvotteluista rajatylittävissä oikeudenkäynneissä
This booklet, which has been prepared by the General Secretariat of the Council, does not commit either the European Union or the governments of the Member States.
Tämä esite on neuvoston pääsihteeristönlaatima, eikä sen sisältö sido oikeudellisesti Euroopan unionia tai jäsenvaltioita.
For further information, please contact the “Press, Communication, Protocol” Division at the following address:General Secretariat of the Council Rue de la Loi / Wetstraat 175B-1048 Brussels Fax: (32-2) 281 49 77Internet: www.consilium.europa.eu/infopublic
Lisätietoja saa Yleisötiedotus-yksiköltä, pääosasto F, osoitteesta:Neuvoston pääsihteeristö Rue de la Loi 175B-1048 Bruxelles Faksi: +32 (0)2 281 49 77Internet: www.consilium.europa.eu/infopublic
Freephone number (*):
Yhteinen maksuton palvelunumero *:
Certain mobile telephone operators do not allow access to 00 800 numbers or these calls may be billed.
Jotkin matkapuhelinoperaattorit eivät salli pääsyä 00 800 -alkuisiin numeroihin, tai niistä voidaan laskuttaa.
A great deal of additional information on the European Union is available on the Internet.
Suuri määrä muuta tietoa Euroopan unionista löytyy internetin Europapalvelimelta osoitteessa www.europa.eu.
It can be accessed through the Europa server (www.europa.eu).Cataloguing data can be found at the end of this publication.Luxembourg: Publications Office of the European Union, 2009ISBN 978-92-824-2472-8doi:10.2860/3012© European Communities, 2009Reproduction is authorised provided the source is acknowledged.Printed in Belgium PRINTED ON WHITE CHLORINE-FREE PAPER
Luettelointitiedot ovat julkaisun lopussa Luxemburg: Euroopan unionin julkaisutoimisto, 2009ISBN 978-92-824-2492-6doi:10.2860/34281© Euroopan yhteisöt, 2009Tekstin jäljentäminen on sallittua, kunhan lähde mainitaan.Printed in Belgium PAINETTU KLOORIVALKAISEMATTOMALLE PAPERILLE
CROSS-BORDER VIDEOCONFERENCING IN THE EU 1.1.
RAJATYLITTÄVÄT VIDEONEUVOTTELUT EU:SSA 1.1.
Scope and Background 1.2.
Soveltamisala ja taustaa 1.2.
Overview of the Legal Framework in European Union law
Katsaus oikeudellisiin puitteisiin Euroopan unionin oikeudessa
PRACTICAL CONSIDERATIONS FOR VIDEOCONFERENCING
VIDEONEUVOTTELUJA KOSKEVIA KÄYTÄNNÖN NÄKÖKOHTIA 9
Preparatory arrangements Request Necessary Preparations Interpretation Hearing Minutes of the Hearing
Valmistelut Pyyntö Tarvittavat valmistelut Tulkkaus Kuuleminen Kuulemisen pöytäkirja
TECHNICAL ASPECTS 3.1.
TEKNISIÄ NÄKÖKOHTIA 3.1.
Background to Technical Requirements 3.2.
Taustaa teknisille vaatimuksille 3.2.
General Arrangements and Quality Principles
Yleiset järjestelyt ja laatuperiaatteita
ANNEX I FURTHER EXPLANATION OF THE LEGAL FRAMEWORK FOR THE USE OF VIDEOCONFERENCING IN CROSSBORDER CASES 4.1.
LIITE I – OIKEUDELLISTEN PUITTEIDEN LISÄSELITYKSIÄ VIDEONEUVOTTELUN KÄYTÖSTÄ RAJATYLITTÄVISSÄ TAPAUKSISSA 4.1.
Legal Framework in Criminal Matters 4.2.
Oikeudelliset puitteet rikosasioissa 4.2.
Legal Framework in Civil and Commercial Matters
Oikeudelliset puitteet siviili- ja kauppaoikeudellisissa asioissa
Annex II – Technical Standards
LIITE II – TEKNISET STANDARDIT
ANNEX III KEY STEPS FOR USING VIDEOCONFERENCING IN CROSSBORDER PROCEEDINGS
LIITE III –VIDEONEUVOTTELUN KÄYTTÖ RAJATYLITTÄVISSÄ OIKEUDENKÄYNNEISSÄ: TÄRKEIMMÄT VAIHEET
CROSS-BORDER VIDEOCONFERENCING IN THE EU
RAJATYLITTÄVÄT VIDEONEUVOTTELUT EU:SSA
Scope and Background
Soveltamisala ja taustaa
This guide covers the use of videoconferencing equipment in cross-border court proceedings in the European Union.
Tässä oppaassa käsitellään videoneuvottelulaitteiden käyttöä rajatylittävissä oikeudenkäynneissä Euroopan unionissa.
It discusses the organizational, technical and legal aspects of the use of videoconferencing technology.
Siinä tarkastellaan videoneuvottelutekniikan käytön organisatorisia, teknisiä ja oikeudellisia näkökohtia.
Furthermore, it analyzes the use of equipment in courtrooms and witness rooms, and the use of portable equipment.
Lisäksi oppaassa analysoidaan laitteiden käyttöä oikeussalissa ja todistajainhuoneissa sekä kannettavien laitteiden käyttöä.
The guidance applies to cases where videoconferencing is used for any part of legal proceedings, in particular for taking of evidence from remote locations in other EU Member States.
Ohjeita sovelletaan tapauksissa, joissa videoneuvotteluja käytetään oikeudenkäyntien missä tahansa osassa, erityisesti todisteiden vastaanottamiseksi etäältä muissa EU:n jäsenvaltioissa olevista paikoista.
This guide contains advice and guidance for legal professionals, court clerks and technical staff.
Tämä opas sisältää neuvoja ja ohjeita oikeusalalla toimiville, tuomioistuimen virkailijoille ja tekniselle henkilöstölle.
The guide discusses practical considerations on the use of videoconferencing equipment that is of particular interest to legal professionals and court staff, and then examines technical aspects that are of specific interest to technical staff.
Oppaassa käsitellään videoneuvottelulaitteiden käytön käytännön näkökohtia, jotka ovat erityisen merkityksellistä oikeusalalla toimiville ja tuomioistuimen henkilöstölle, ja sen jälkeen käsitellään teknisiä näkökohtia, jotka ovat erityisen tärkeitä tekniselle henkilöstölle.
The annex to the guide provides details on the legal framework for the cross-border use of videoconferencing in criminal, as well as civil and commercial matters.
Oppaan liitteessä esitetään oikeudellisten puitteiden yksityiskohtia videoneuvottelujen rajatylittävän käytön osalta rikos- sekä siviili- ja kauppaoikeudellisissa asioissa.
Further annexes outline the technical standards to be taken into consideration and provide a summary of key steps in the processes for using videoconferencing in cross-border court proceedings.
Muissa liitteissä kuvataan huomioon otettavat tekniset standardit ja esitetään yhteenveto menettelyn keskeisistä vaiheista, kun videoneuvotteluja käytetään rajatylittävissä
This document is concerned mainly with the use of videoconferencing in legal proceedings in criminal, civil and commercial courts.
Tässä asiakirjassa käsitellään pääasiassa videoneuvottelujen käyttöä oikeudenkäynneissä rikosasioita, riita-asioita ja kauppaoikeudellisia asioita käsittelevissä tuomioistuimissa.
However, many of the technical aspects on the use of videoconferencing are more generally applicable to its use within the wider justice community.
Monia videoneuvottelujen käyttöä koskevista teknisistä seikoista voidaan kuitenkin soveltaa yleisemmin videoneuvottelujen käyttöön laajemmassa oikeusyhteisössä.
The hearing of witnesses and experts does not always take place in courts and it is possible to arrange for a videoconferencing connection between courts and other locations, such as consular and diplomatic representations, prisons, hospitals and asylum centres.
Todistajien ja asiantuntijoiden kuuleminen ei aina tapahdu tuomioistuimissa, ja on mahdollista järjestää videoneuvotteluyhteys tuomioistuinten ja muiden paikkojen kuten konsuli- ja diplomaattiedustustojen, vankiloiden, sairaaloiden ja turvapaikkakeskusten välille.
As such, this document can be used as a basis for the use of videoconferencing in other procedures.
Näin ollen tätä asiakirjaa voidaan käyttää perustana videoneuvottelujen käytölle muissa menettelyissä.
Usually in cross-border civil proceedings there are two possible situations where witnesses and experts may be heard via videoconferencing: i.
Rajatylittävissä riita-asioiden oikeudenkäynneissä on tavallisesti kaksi mahdollista tilannetta, joissa todistajia ja asiantuntijoita voidaan kuulla videoneuvottelun välityksellä: i.
Indirect taking of evidence, where the court in the requested state conducts the hearing of e.g. a witness (under certain conditions with the participation of the requesting court’s representatives) ii.
Epäsuora todisteiden vastaanottaminen, jossa pyynnön vastaanottaneen valtion tuomioistuin suorittaa esimerkiksi todistajan kuulemisen (tietyin edellytyksin pyynnön esittäneen tuomioistuimen edustajat osallistuvat kuulemiseen).
Direct taking of evidence, where the requesting court hears a witness in another Member State directly via videoconferencing.
Välitön todisteiden vastaanottaminen, jossa pyynnön esittänyt tuomioistuin kuulee todistajaa toisessa jäsenvaltiossa suoraan videoneuvottelun välityksellä.
In pre-trial criminal investigations, the investigating judge or prosecutor could decide to take evidence from a witness who is under threat or a witness or expert residing abroad, via videoconference or any other appropriate means of remote audiovisual communication, with the witness’s agreement, if it is not possible or desirable for latter to appear at the trial in person.
Oikeudenkäyntiä edeltävässä rikostutkinnassa tutkintatuomari tai syyttäjä voi päättää vastaanottaa todisteita todistajalta, jota uhataan, tai ulkomailla asuvalta todistajalta tai asiantuntijalta videoneuvottelun tai muun asianmukaisen audiovisuaalisen etäviestinnän menetelmän välityksellä todistajan suostumuksella, jos tämän ei ole mahdollista tai toivottavaa esiintyä oikeudenkäynnissä henkilökohtaisesti.
The availability of expert witnesses has been identified as one cause of delays both in civil cases (e.g. medical experts and psychologists in child custody or child care cases) and in criminal cases (e.g. forensic or computer experts).
Vaikeus saada asiantuntijatodistajia paikalle on todettu yhdeksi viivytysten syyksi niin riita-asioissa (esimerkiksi lääketieteen asiantuntijat ja psykologit lasten huoltajuuteen tai lasten hoitoon liittyvissä asioissa) kuin rikosasioissakin (esimerkiksi
For vulnerable and intimidated witnesses videoconferencing can be seen as a means of reducing the stress and discomfort which could be caused by the disruptive journey to a foreign court.
Suojattomassa asemassa tai uhkausten kohteena olevien todistajien kannalta videoneuvottelu voidaan kokea keinona vähentää stressiä ja vaivaa, jota rasittava matka ulkomaiseen tuomioistuimeen voisi aiheuttaa.
For giving evidence to any foreign court, a separate witness room could be more practical than the court room.
Kun todistajaa kuulee jokin ulkomainen tuomioistuin, erillinen todistajainhuone saattaa olla käytännöllisempi ratkaisu kuin oikeussali.
Applications in criminal cases are usually governed by national acts and the Convention on Mutual Assistance in Criminal Matters between the Member States of the European Union of May 29, 2000 (further referred to as the“2000 MLA Convention”).1
Rikosasioita koskeviin hakemuksiin sovelletaan yleensä kansallisia säädöksiä sekä keskinäisestä oikeusavusta rikosasioissa Euroopan unionin jäsenvaltioiden välillä 29. toukokuuta 2000 tehtyä yleissopimusta (jäljempänä‘vuoden 2000 oikeusapuyleissopimus’)1.
Applications may also be made in civil cases on the basis of the EU Council Regulation No 1206/2001 of 28 May 2001 on cooperation between the courts of the Member States in the taking of evidence in civil or commercial matters (further referred to as the “2001 Taking of Evidence Regulation”).
Myös riita-asioita koskevia hakemuksia voidaan tehdä jäsenvaltioiden tuomioistuinten välisestä yhteistyöstä siviili- ja kauppaoikeudellisissa asioissa tapahtuvassa todisteiden vastaanottamisessa 28. toukokuuta 2001 annetun EU:n neuvoston asetuksen N:o 1206/2001 (jäljempänä ‘todisteiden vastaanottamista koskeva vuoden 2001 asetus’) nojalla.
The standard forms and information about procedures are also available on the websites of the European Judicial Network in Civil and Commercial Matters (in the European Judicial Atlas)2and the European Judicial Network in Criminal Matters.3
Vakiomuotoiset lomakkeet ja menettelyjä koskevat tiedot ovat saatavilla myös siviili- ja kauppaoikeuden alan Euroopan oikeudellisen verkoston verkkosivuilla (Euroopan siviilioikeudellisessa atlaksessa)2ja Euroopan rikosoikeudellisen verkoston verkkosivuilla.3
For most EU Member States most of these instruments are already applicable (with some reservations made by some Member States, especially concerning the hearing of accused persons by videoconference).4
Useimpia näistä välineistä sovelletaan jo useimmissa EU:n jäsenvaltioissa (jotkin jäsenvaltiot ovat tehneet joitakin varaumia erityisesti syytettyjen kuulemisesta videoneuvottelun avulla).4
In the arrangements for videoconferencing there are differences between on the one hand the civil and commercial and on the other hand the criminal proceedings.
Videoneuvottelujen järjestelyissä on eroja yhtäältä siviili- ja kauppaoikeudellisia asioita ja toisaalta rikosoikeudellisia asioita koskevien oikeudenkäyntien välillä.
The steps that are necessary to undertake a hearing by videoconferencing and the differences between arrangements are given in the table in Annex III.
Videoneuvottelun avulla toteutettavaan kuulemiseen tarvittavat toimet sekä erot järjestelyjen välillä esitetään liitteessä III olevassa taulukossa.
4) Reservations to the MLA Convention of 2000 have been made by Denmark, Germany, Hungary, the Netherlands, Poland and the United Kingdom; Denmark is not a party to any instruments adopted under Title IV of the EC Treaty.
4) Tanska, Saksa, Unkari, Alankomaat, Puola ja Yhdistynyt kuningaskunta ovat tehneet varaumia vuoden 2000 oikeusapuyleissopimukseen; Tanska ei osallistu minkään EY:n perustamissopimuksen IV osaston nojalla hyväksytyn välineen soveltamiseen.
PRACTICAL CONSIDERATIONS FOR VIDEOCONFERENCING
VIDEONEUVOTTELUJA KOSKEVIA KÄYTÄNNÖN NÄKÖKOHTIA
In cross-border court proceedings, the objective is to make the videoconferencing session as close as possible to the usual practice in any court where evidence is taken in open court.
Rajatylittävissä oikeudenkäynneissä tavoitteena on tehdä videoneuvotteluistunnosta mahdollisimman samanlainen kuin tavallinen avoin oikeuskäsittely, jossa todisteita vastaanotetaan.
Compared to national judicial procedures, there are fairly small differences in the cross-border procedures.
Rajatylittävissä menettelyissä on varsin pieniä eroja kansallisiin oikeudellisiin menettelyihin verrattuna.
The arrangement of a cross-border hearing using videoconferencing requires that certain formal measures are taken.
Videoneuvottelua käyttäen toteutettavan rajatylittävän kuulemisen järjestäminen edellyttää tiettyjen muodollisten toimenpiteiden toteuttamista.
In civil and commercial matters, the request concerning taking of evidence via videoconferencing is made using standard forms.
Siviili- ja kauppaoikeudellisissa asioissa pyyntö todisteiden vastaanottamisesta videoneuvottelun avulla tehdään käyttäen vakiolomakkeita.
These forms are available on the website of the European Judicial Atlas5 of the European Judicial Network in civil and commercial matters.
Nämä lomakkeet ovat saatavilla siviili- ja kauppaoikeuden alan Euroopan oikeudellisen verkoston verkkosivustolla kohdassa Euroopan siviilioikeudellinen atlas5.
In criminal matters, there is no obligation to use certain request forms or cover notes.
Rikosasioissa ei ole velvoitetta käyttää tiettyjä pyyntölomakkeita tai saatteita.
The European Judicial Network in criminal matters has developed a cover note for rogatory letters.
Euroopan rikosoikeudellinen verkosto on laatinut saatteen oikeusapupyyntöjä varten.
By using the cover note, the requesting and the requested authorities will be able to establish direct contact on the content and/or the execution of the rogatory letter (see Annex III).
Saatetta käyttämällä pyynnön esittänyt viranomainen ja pyynnön vastaanottanut viranomainen voivat muodostaa oikeusapupyynnön sisältöä ja/tai täytäntöönpanoa koskevan suoran yhteyden (katso liite III).
The requests may be sent by post, courier, fax (in all Member States) or e-mail (not in all Member States).
Pyynnöt voidaan lähettää postitse, kuriiripostitse, faksilla (kaikissa jäsenvaltioissa) tai sähköpostilla (ei kaikissa jäsenvaltioissa).
Some details on the rules in force in Member States can be found on the websites of the European Judicial Networks.
Joitain tietoja jäsenvaltioissa voimassa olevista säännöistä on saatavilla Euroopan oikeudellisten verkostojen verkkosivustoilla.
The nature of the request for using videoconferencing in mutual legal assistance or taking of evidence is different in civil and criminal matters and details are given in Annex III.
Pyyntö videoneuvottelun käyttämisestä keskinäisen oikeusavun puitteissa tai todisteiden vastaanottamiseksi on erilainen riita-asioissa ja rikosasioissa; yksityiskohtia esitetään liitteessä III.
Forms are available in both civil and criminal matters and are sent by the requesting court to the requested court in another country (in criminal matters the use of forms is not obligatory).
Lomakkeita on saatavissa sekä riita- että rikosasioita varten, ja pyynnön esittävä tuomioistuin lähettää lomakkeen toisessa maassa olevalle pyynnön vastaanottavalle tuomioistuimelle (rikosasioissa lomakkeiden käyttö ei ole pakollista).
The forms include information used to contact the parties involved and representatives and details of the court.
Lomakkeet sisältävät tiedot, joita käytetään yhteyden ottamiseksi asianosaisiin ja edustajiin sekä tuomioistuinta koskevat tiedot.
In some cases, information about payment for the use of equipment and the language to be used in the videoconference may also be given.
Joissain tapauksissa voidaan antaa myös tietoja laitteiden käyttömaksusta ja videoneuvottelussa käytettävästä kielestä.
In civil matters, the 2001 Taking of Evidence Regulation provides for two possibilities for the use of videoconferencing in cross-border taking of evidence:
Todisteiden vastaanottamista koskeva vuoden 2001 asetus antaa riita-asioissa kaksi mahdollisuutta videoneuvottelun käyttöön rajatylittävässä todisteiden vastaanottamisessa:
Under Articles 10 to 12 the requesting court may request the requested court in another Member State to enable it or the parties to be present or participate by means of a videoconference in the taking of evidence by the requested court.
10–12 artiklan nojalla pyynnön esittänyt tuomioistuin voi pyytää pyynnön toisessa jäsenvaltiossa vastaanottanutta tuomioistuinta antamaan sille tai asianosaisille oikeuden olla läsnä videoneuvottelun avulla pyynnön vastaanottaneen tuomioistuimen suorittamassa todisteiden vastaanottamisessa tai osallistua siihen.
Such a request may only be refused if it is incompatible with the law of the Member State of the requested court or by reason of major practical difficulties.
Tällainen pyyntö voidaan evätä ainoastaan, jos se on ristiriidassa pyynnön vastaanottaneen tuomioistuimen jäsenvaltion lainsäädännön kanssa tai aiheuttaa merkittäviä käytännön vaikeuksia.
Article 13 then provides for coercive measures for the execution of the request.
Asetuksen 13 artiklassa säädetään pakkokeinoista pyynnön täytäntöönpanoa varten.
However, under Article 14 the witness may claim the right to refuse to give evidence in accordance with the law of the Member State of the requesting or the requested court.
Todistaja voi kuitenkin 14 artiklan nojalla vaatia oikeutta kieltäytyä todistamasta pyynnön esittäneen tai pyynnön vastaanottaneen tuomioistuimen jäsenvaltion lainsäädännön nojalla.
Under Article 17 the requesting court itself takes evidence directly in another Member State with the consent of the central body or competent authority of this Member State.
17 artiklan nojalla pyynnön esittänyt tuomioistuin vastaanottaa välittömästi todisteita toisessa jäsenvaltiossa tämän jäsenvaltion keskuselimen tai toimivaltaisen viranomaisen suostumuksella.
Under Article 17(4) the central body or competent authority is obliged to encourage videoconferencing for this purpose.
17 artiklan 4 kohdan nojalla
Apart from the possibility of coercive measures the main differences between the two methods are the court in charge of the taking of evidence and the applicable law.
Lukuun ottamatta pakkokeinojen mahdollisuutta tärkeimmät erot kyseisten kahden menetelmän välillä ovat todisteiden vastaanottamisesta vastaava tuomioistuin ja sovellettava lainsäädäntö.
The requesting court will send the request for videoconferencing and the required information together with a request form A or I from the 2001 Taking of Evidence Regulation to the requested court.
Pyynnön esittänyt tuomioistuin lähettää videoneuvottelua koskevan pyynnön ja vaaditut tiedot yhdessä todisteiden vastaanottamista koskevan vuoden 2001 asetuksen A-lomakkeen tai I lomakkeen kanssa pyynnön vastaanottavalle tuomioistuimelle.
The reply to the request is also made using standard forms.
Pyyntöön myös vastataan vakiolomakkeella.
If a request to a court in another Member State for participation by means of videoconference is refused, the court uses form E. In case of direct taking of evidence, the central body or the competent authority is obliged to inform the requesting court within 30 days (using form J) whether the request is accepted or not.
Jos toisen jäsenvaltion tuomioistuimelle esitetty pyyntö osallistua videoneuvottelun välityksellä evätään, tuomioistuin käyttää E-lomaketta. Jos kyseessä on välitön todisteiden vastaanottaminen, keskuselin tai toimivaltainen viranomainen on velvollinen ilmoittamaan pyynnön esittäneelle tuomioistuimelle 30 päivän kuluessa (käyttäen J-lomaketta), hyväksytäänkö pyyntö vai ei.
If a request is accepted the requesting court may obtain the evidence within a timescale it decides.
Jos pyyntö hyväksytään, pyynnön esittänyt tuomioistuin voi vastaanottaa todisteet päättämässään aikataulussa.