natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The complainant’s assertion that the certificates it submitted were not covered by theperiod referred to in Regulation N°1526/1999,should be looked at in conjunction with thetimetable set out in Regulation N°1370/95 as amended.
Kantelijan väitettä siitä,että asetuksessa N:o 1526/1999 mainittu ajanjakso ei kata sentoimittamia todistuksia,olisi tarkasteltava yhdessä asetuksessa N:o 1370/95,sellaisenakuin se on muutettuna,esitetyn aikataulun kanssa.
It was not disputed that the requests sent to the competent French authority during theweekend were registered by OFIVAL on Monday,5 July 1999 and the certificates provisionally issued the same day.
Oli kiistatonta,että Ofival rekisteröi toimivaltaiselle ranskalaiselle viranomaiselle viikonloppuna lähetetyt pyynnöt maanantaina 5.heinäkuuta 1999 ja että todistukset myönnettiinväliaikaisesti samana päivänä.
As was clear from the photocopies produced by the complainant,section 22 on the certificate states:‘Certificate issued subject to specific measures pursuant to Article 3(4) of Regulation (EC) 1370/95’.
Kuten kantelijan ottamista kopioista kävi selvästi ilmi,todistuksen 22kohdassa todetaanseuraavaa:“Todistus annettu,jollei asetuksen (EY) N:o 1370/95 3 artiklan 4 kohdanmukaisista erityistoimenpiteistä muuta johdu”.
According to Article 3(1) of Regulation 1370/95,‘Applications for export licences may belodged with the competent authorities from Monday to Friday of each week.’Under Article3(3),‘Export licences are issued on the Wednesday following the period referred to inparagraph 1’(i.e. the following week),‘provided that none of the particular measuresreferred to in paragraph 4 have since been taken by the Commission’.Article 7(1)provides that‘Member States shall communicate to the Commission,each Friday from 1p.m.,by fax and for the preceding period:
Asetuksen 1370/95 3 artiklan 1 kohdan mukaan “vientitodistukset on jätettävä toimivaltaisille viranomaisille jokaisen viikon maanantain ja perjantain välisenä aikana”.Asetuksen 3 artiklan 3 kohdan mukaan “vientitodistukset myönnetään 1 kohdassa tarkoitettua ajanjaksoa seuraavana keskiviikkona,jollei komissio tällä välin toteuta mitään 4kohdassa tarkoitetuista erityisistä toimenpiteistä”.Asetuksen 7 artiklan 1 kohdassa sääde-tään,että “jäsenvaltioiden on annettava komissiolle tiedoksi jokaisena perjantaina kello13:sta alkaen telekopiolla ja sitä edeltävänä aikana:
(a)the applications for export licences with advance fixing of refunds referred to in Article 1 which were lodged from Monday to Friday of the same week…’.
(a)kuluvan viikon maanantain ja perjantain välisenä aikana jätetyt vientitodistushake-mukset,joihin sisältyy 1 artiklassa tarkoitettu tuen ennakkovahvistus”.
The certificates held by C.,which were issued at the beginning of the week on Monday,5July 1999,were thus pending all week until the information from the Member States wasforwarded to the Commission,which was scheduled to take place on Friday,9 July,andfrom then until Wednesday of the following week.
C:n todistukset,jotka myönnettiin alkuviikosta maanantaina 5.heinäkuuta 1999,odottivatsiten käsittelyä koko viikon,kunnes jäsenvaltiot ilmoittaisivat tietonsa komissiolle,minkäoli määrä tapahtua perjantaina 9.heinäkuuta,ja sen jälkeen seuraavan viikon keskiviikkoon.
After the information had been forwarded,the Commission noted the abnormally high,speculative level of requests submitted during the previous week and therefore adopted Regulation N°1526/1999 on Tuesday,13 July 1999,which entered into force on Wednesday, 14 July and evidently covered the certificates held by C.
Kun nämä tiedot oli toimitettu,komissio pani merkille edellisellä viikolla keinottelutarkoituksessa esitettyjen pyyntöjen epätavallisen suuren määrän,minkä vuoksi se antoi tiistaina 13.heinäkuuta 1999 asetuksen N:o 1526/1999,joka tuli voimaan keskiviikkona14.heinäkuuta ja joka ilmeisesti koski C:n todistuksia.
Finally,the Commission noted that,at the request of the BREIZE EUROPE Office,Mr.Nagel granted the director of C. an interview on 21 October 1999.
Lopuksi komissio huomautti,että Nagel suostui haastatteluun yrityksen C. johtajan kanssa21.lokakuuta 1999 BREIZE EUROPE -toimiston pyynnöstä.
It was during that interview that the firm set out the problems it had experienced as a result of the Commissionmeasures.
Kyseisessä haastattelussayritys kertoi sille komission toimenpiteiden johdosta aiheutuneista ongelmista.
Mr. Nagel explained in detail the situation that had led the Commission to takethe measures it took in July 1999.
Nagelkertoi yksityiskohtaisesti tilanteesta,joka sai komission ryhtymään toimenpiteisiin heinäkuussa 1999.
The complainant did not send any observations.
Kantelija ei lähettänyt huomautuksia.
Alleged wrong interpretation of Commission Regulation (EC) N°1370/95,asamended
Väite,jonka mukaan komission asetusta (EY) N:o 1370/95,sellaisena kuin se onmuutettuna,on tulkittu väärin
1.1The complainant alleged that the Commission had wrongly interpreted Commission Regulation (EC) N°1370/95 of 16 June 1995,as amended laying down detailed rules forimplementing the system of export licences for the pig-meat sector so as to apply to threeexport licences issued to his client C. on 5 July 1999.
1.1Kantelija väitti,että komissio oli tulkinnut väärin komission asetusta N:o 1370/95,annettu 16päivänä kesäkuuta 1995,yksityiskohtaisista säännöistä vientitodistusjärjestelmän soveltamiseksi sianliha-alalla,sellaisena kuin se on muutettuna,kun asetusta olisovellettu hänen asiakkaalleen C. 5.heinäkuuta 1999 myönnettyihin kolmeen vientitodistukseen.
Regulation N°1370/95,as amended,authorised the Commission to «take special measures»affecting the validity of exportlicences for «the week in question». The complainant considered that for the three exportlicenses issued on 5 July 1999,the «week in question»is 5-11 July 1999.
Asetuksessa N:o 1370/95,sellaisena kuin se on muutettuna,valtuutetaankomissio “toteuttamaan erityistoimenpiteitä”,jotka koskevat “kyseisen viikon”vientito-distusten voimassaoloa.Kantelija katsoi,että 5.heinäkuuta 1999 myönnettyjen vientitodistusten osalta “kyseinen viikko”oli 5.–11.heinäkuuta 1999.
The complainanttherefore claimed that,since the Commission acted only on 13 July 1999,application ofthe Regulation to the three export licenses in question was a retrospective measure,contrary to general principles of law.
Kantelija väitti,että koskakomissio toimi vasta 13.heinäkuuta 1999,säädöstä oli sovellettu kyseessä oleviinkolmeen vientitodistukseen taannehtivasti,mikä oli vastoin yleisiä oikeusperiaatteita.
1.2In its opinion to the Ombudsman,the Commission stated that during the referenceperiod (mid-June to mid-July 1999),pig-meat prices were rising following a low period.It was therefore reasonable to expect that,at the Management Committee’s meeting scheduled for 13 July 1999,a reduction in the refund would be adopted.
1.2Komissio totesi oikeusasiamiehelle antamassaan lausunnossa,että viitekautena (kesäkuun puolivälistä heinäkuun puoliväliin 1999) sianlihan hinnat nousivat alhaisten hintojenkauden jälkeen.
Consequently,in orderto benefit from the favourable combination of rising prices and high level of refunds,thepig industry presented an enormous quantity of meat for export,equivalent to some 34.000tonnes.
Tämän vuoksi oli järkevää olettaa,että hallintokomitean 13.heinäkuuta1999 pidetyssä kokouksessa päätettäisiin alentaa tuen määrää.
On the grounds of sound budgetary management,and because of its internationalcommitments,the Commission could not accept a quantity of this magnitude.
Vastaavasti hyötyäkseenhintojen nousun ja suurten tukien suotuisasta yhdistelmästä sianliha-ala esitti vientiinvaltava määrän lihaa,noin 34000tonnia.
For thatreason,on 13 July 1999 the Commission,making use of its powers under Article 3(4) of Regulation 1370/95,approved Regulation N°1526/1999 to which the complainant’s objection related.
Moitteettoman varainhoidon periaatteiden jakansainvälisten sitoumustensa vuoksi komissio ei voinut hyväksyä näin suurta määrää.Tästä syystä komissio käytti 13.heinäkuuta 1999 asetuksen N:o 1370/95 3 artiklan 4kohdan mukaista toimivaltaansa ja antoi asetuksen N:o 1526/1999,jota kantelijan valituskoskee.
1.3According to the Commission,the complainant’s assertion that the certificates itsubmitted were not covered by the period referred to in Regulation N°1526/1999 shouldbe looked at in conjunction with the timetable set out in Regulation N°1370/95 asamended.
1.3Komission mukaan kantelijan väitettä siitä,että asetuksessa N:o 1526/1999 mainittuajanjakso ei kata sen toimittamia todistuksia,olisi tarkasteltava yhdessä asetuksessa N:o1370/95,sellaisena kuin se on muutettuna,esitetyn aikataulun kanssa.
It was not disputed that the requests sent to the competent French authorityduring the weekend were registered by OFIVAL on Monday,5 July 1999 and the certificates provisionally issued the same day.
Oli kiistatonta, että Ofival rekisteröi toimivaltaiselle ranskalaiselle viranomaiselle viikonloppuna lähetetytpyynnöt maanantaina 5.heinäkuuta 1999 ja että todistukset myönnettiin väliaikaisestisamana päivänä.
Article 3(1),‘Applications for export licences may be lodged with the competent authorities from Monday to Friday of each week.’Under Article 3(3),‘Export licences are issuedon the Wednesday following the period referred to in paragraph 1’(i.e. the followingweek),‘provided that none of the particular measures referred to in paragraph 4 have sincebeen taken by the Commission’.
“vientitodistukset myönnetään 1 kohdassa tarkoitettua ajanjaksoa seuraavana keskiviik-kona,jollei komissio tällä välin toteuta mitään 4 kohdassa tarkoitetuista erityisistä toimenpiteistä”.
Article 7(1) provides that ‘Member States shall communicate to the Commission,each Friday from 1 p.m.,by fax and for the preceding period:(a) the applications for export licences with advance fixing of refunds referred to in Article1 which were lodged from Monday to Friday of the same week…’.
Asetuksen 7 artiklan 1 kohdassa säädetään,että “jäsenvaltioiden on annettavakomissiolle tiedoksi jokaisena perjantaina kello 13:sta alkaen telekopiolla ja sitä edeltävänä aikana:(a) kuluvan viikon maanantain ja perjantain välisenä aikana jätetyt vientito-distushakemukset,joihin sisältyy 1 artiklassa tarkoitettu tuen ennakkovahvistus”.
1.6On the basis of the interpretation of the above mentioned provisions,the Commissionconsidered that the certificates held by C.,which were issued to it at the beginning of theweek on Monday,5 July 1999,were pending all week until the information from the Member States was forwarded to the Commission,which was scheduled to take place on Friday, 9 July 1999,and from then until Wednesday of the following week (i.e. 14 July1999).
1.6Komissio katsoi edellä mainittujen säädösten tulkinnan pohjalta,että C:n todistukset,jotka myönnettiin tälle alkuviikosta maanantaina 5.heinäkuuta 2000,odottivat käsittelyäkoko viikon,kunnes jäsenvaltiot ilmoittaisivat tietonsa komissiolle,minkä oli määrätapahtua perjantaina 9.heinäkuuta,ja sen jälkeen seuraavan viikon keskiviikkoon (eli14.päivään heinäkuuta 1999).
After the information had been forwarded,the Commission noted the abnormallyhigh,speculative level of requests submitted during the previous week and thereforeadopted on Tuesday,13 July 1999 Regulation N°1526/1999,which entered into force on Wednesday, 14 July 1999 and evidently covered the certificates held by C.
Kun tämä tieto oli toimitettu,komissio pani merkille edellisellä viikolla keinottelutarkoituksessa esitettyjen pyyntöjen epätavallisen suuren määrän,minkä vuoksi se antoi tiistaina 13.heinäkuuta 1999 asetuksen N:o 1526/1999,joka tulivoimaan keskiviikkona 14.heinäkuuta ja joka ilmeisesti koski C:n todistuksia.
1.7Based on the Ombudsman’s inquiries,the Commission’s interpretation of the Commission Regulation N°1526/1999 appeared reasonable.
1.7Oikeusasiamiehen tutkimusten perusteella komissio näytti tulkinneen asianmukaisesti komission asetusta N:o 1526/1999.
Therefore,the Ombudsmanfound no maladministration as regards the main allegation put forward by the complainant.It should be recalled,however,that the Court of Justice is the highest authority in questions of application and interpretation of Community law.
Oikeusasiamies katsoi näin ollen,että kantelijanesittämään pääväitteen osalta ei ilmennyt hallinnollista epäkohtaa. On kuitenkin muistet-tava,että yhteisöjen tuomioistuin on ylin viranomainen,joka käsittelee yhteisön oikeudensoveltamiseen ja tulkintaan liittyviä kysymyksiä.
Claims for a refund and for cancelling the deposits
Hyvitystä ja talletusten peruuttamista koskevat vaateet
2.1The complainant was claiming a refund to compensate the financial loss caused to hisclients since the loss of both the export refunds which it would have received and 60% ofthe amount which it was required to pay as a guarantee when applying for the licences.Furthermore,the complainant claimed that the deposits made by his clients should havebeen cancelled retroactively by the Commission.
2.1Kantelija vaati hyvitystä asiakkaalleen aiheutuneiden taloudellisten tappioidenkorvaamiseksi,sillä tämä menetti sekä vientituet,jotka se olisi saanut,että 60 prosenttiasiitä summasta,jonka sen vaadittiin maksavan vakuutena sen hakiessa vientitodistuksia.Lisäksi kantelija väitti,että komission olisi pitänyt peruuttaa taannehtivasti hänen asiakkaansa tekemät talletukset.
2.2Based on the Ombudsman’s findings in point 1.7 of the decision,neither the claim forrefund nor the claim for cancelling the deposits arose in this case.
2.2Päätöksen 1.7 kohtaa koskevien oikeusasiamiehen johtopäätösten perusteella sekähyvitystä että talletusten peruuttamista koskeva vaade osoittautui tässä tapauksessa perusteettomaksi.
On the basis of the Ombudsman’s inquiries into this complaint,there appears to have beenno maladministration by the European Commission.
Kantelun johdosta suoritetun Euroopan oikeusasiamiehen tutkimuksen perusteella Euroopan komission toiminnassa ei ilmennyt hallinnollista epäkohtaa.
The Ombudsman therefore closes thecase.
Oikeusasiamieslopetti näin ollen asian käsittelyn.
As amended in particular by Commission Regulation (EC) N°1122/96 of 21 June 1996,OJ 1996 L 149/17.
Heille tarjottiin kuitenkin lyhyellä varoitusajallasopimuksia,joissa maksut ilmoitettiin euroina,ja he allekirjoittivat ne.
The Commission made the followingcomments.
Komissio esitti seuraavat huomautukset.
1As indicated in a letter dated 8 October 1999 sent by Mr Bourène,First Counsellorfor science and technology at the Delegation of the European Commission in Japan,to thefellows,the Commission has fully respected the signed contract.
1Kuten Euroopan komission Japanin edustuston tieteestä ja teknologiasta vastaavanneuvonantajan Bourènen 8.lokakuuta 1999 päivätystä apurahan saajille lähetetystäkirjeestä ilmeni,komissio oli noudattanut täysin allekirjoitettua sopimusta.
Therefore,there is nolegal duty to compensate the fellows.
Oikeudellistavelvollisuutta maksaa apurahan saajille korvausta ei siis ollut.
2However,as mentioned also in that aforesaid letter,the Commission services haveduly taken into account the consequences of the fluctuations in the exchange rate of the Euro against the Yen on the fellows’incomes,and have therefore sought a satisfactorysolution to the problem.
2Komission yksiköt olivat tästä huolimatta ottaneet asianmukaisesti huomioon euronvaluuttakurssin vaihtelun suhteessa jeniin ja muutosten vaikutukset apurahan saajientuloihin ja etsineet tyydyttävää ratkaisua ongelmaan,mikä todettiin myös edellä mainitussa kirjeessä.
3On 21 December 1999,the Commission decided to grant a complementary indemnityto 33 fellows that matched the financial loss registered in 1999 (Commission decision C(1999)4774).
3Komissio päätti 21.joulukuuta 1999 myöntää 33:lle apurahan saajalle täydentävänkorvauksen,joka vastasi vuonna 1999 tapahtunutta taloudellista menetystä (komissionpäätös C (1999) 4774).
This indemnity was currently being paid by the Delegation of the European Commission in Japan.
Euroopan komission Japanin edustusto maksoi parhaillaankyseistä korvausta.
4In the coming weeks,the Commission was to propose to the fellows an amendmentto their contract,in order to prevent the consequences on their incomes of any fluctuationin the exchange rate of the Euro against the Yen for the future.
4Komission aikomuksena oli tulevien viikkojen aikana ehdottaa apurahan saajillesopimusten muuttamista,jotta euron valuuttakurssin tulevat muutokset suhteessa jeniineivät vaikuttaisi heidän tuloihinsa.
In an email of 16 May 2000,he informed the Ombudsman that the Commission had indeed paid a complementary indemnity to thefellows at the end of December 1999.
Hän ilmoitti 16.toukokuuta 2000 lähettämässään sähköpostiviestissä oikeusasiamiehelle,että komissio oli maksanut apurahan saajille täydentävän korvauksen joulukuun 1999 lopussa.
This indemnity,however,did not cover the full year1999,only until October 1999.
Korvaus ei kuitenkaan kattanut koko vuotta1999,vaan ajanjakson lokakuuhun 1999 asti.
The complainant pointed out that the Commission serviceshad not provided any information as regards the proposed changes to their contracts.
Kantelija totesi,että komission yksiköt eivätolleet antaneet mitään tietoa sopimuksiin ehdotetuista muutoksista.
In hise-mail of 18 June 2000,the complainant informed the Ombudsman that on 23 May 2000,the Commission services contacted him indicating that the procedures to obtain clearancefrom the different authorities for the second compensatory payment was launched by DGResearch in April 2000.
Kantelija ilmoitti18.kesäkuuta 2000 lähettämässään sähköpostiviestissä oikeusasiamiehelle,että komissionyksiköt olivat 23.toukokuuta 2000 ottaneet häneen yhteyttä ilmoittaakseen,että tutkimuksen pääosasto oli huhtikuussa 2000 käynnistänyt menettelyn hyväksynnän saamiseksieri viranomaisilta toista korvausmaksua varten.
It is expected that it will take at least one or two months for theprocess to reach the final stage,and until the actual payment is made.
Komission lausunnon ja kantelijan huomautusten perusteellisen käsittelyn jälkeen ilmeni,että lisätutkimukset olivat välttämättömiä.
The complainant hadsome doubts that the Commission might take advantage from the situation and never makethe remaining payments until November 2000.
Jatkaakseen kanteluun liittyviä tutkimuksiaoikeusasiamies päätti 10.heinäkuuta 2000 pyytää komissiolta lisätietoja seuraavistaasioista:
The complainant considers that the delay inimplementing the Commission’s undertaking on this matter is excessive.”
Kantelija katsoo,että komission sitoumuksen täytäntöönpano on viivästynyt kohtuuttomasti.
On 21 September 2000,the complainant informed the Ombudsman that the researchershad received the second compensation payment in the middle of August 2000 for theperiod from November 1999 to April 2000.
Kantelija ilmoitti 21.syyskuuta 2000 oikeusasiamiehelle,että tutkijat olivat saaneetmarraskuun 1999 ja huhtikuun 2000 välistä aikaa koskevan toisen korvausmaksun elokuun2000 puolivälissä.
The complainant mentioned that they did notknow when the payment for the last period from May 2000 to November 2000 would bemade.
Kantelija totesi,että he eivät tienneet,milloin viimeistä kautta elitoukokuun 2000 ja marraskuun 2000 välistä aikaa koskeva korvaus maksettaisiin.
The Commission’s second opinion
Komission toinen lausunto
The Commission confirmed that it had decided to grant complementary indemnities to theresearchers with respect to the sole effect of the fluctuations in exchange rate of the Euroagainst the Yen on their regular incomes,to prevent any adverse consequence on their standard of living and their capacity to carry out their research projects.
Komissio totesi,että se oli päättänyt myöntää tutkijoille täydentävän korvauksen heillepelkästään euron valuuttakurssin vaihtelusta suhteessa jeniin aiheutuneen tulonmenetyksen takia ja estää vaihtelun kielteiset vaikutukset heidän elintasoonsa ja valmiuksiinsatoteuttaa tutkimushankkeensa.
As a consequence,these indemnities cover only the flat-rate monthly allowance paid on aquarterly basis throughout the duration of the contract,and not the allowances to covertravel and installation that were paid in the beginning.
Korvaukset kattoivat vain kiinteämääräiset kuukausipalkkiot,jotka maksettiin neljännesvuosittain sopimuksen voimassaoloaikana,eivätkä alussa maksettuja korvauksia,jotkakattoivat matkustamisesta ja asettautumisesta aiheutuneet kustannukset.
The complementary indemnity decided by the Commission on 21 December 1999matches the financial loss registered at the occasion of the three quarterly periods thatwere completed in 1999 (from February to 15 November 1999).
Täydentävä korvaus,josta komissio teki päätöksen 21.joulukuuta 1999,vastasi kolmenvuosineljänneksen aikana vuonna 1999 (helmikuusta 15.päivään marraskuuta 1999)aiheutunutta taloudellista menetystä.
The remaining period of1999 being included in the first quarterly period of the year 2000 that ends in February,itis therefore only after its completion that the loss can be effectively quantified.
Vuoden 1999 jäljellä oleva kausi sisällytettiin vuoden2000 ensimmäiseen vuosineljännekseen,joka päättyy helmikuussa,joten sitä koskevasumma voitaisiin määritellä vasta kauden päätyttyä.
For the year 2000,the Commission has already decided on 24 July 2000 to grant a complementary indemnity in relation to the two completed quarterly periods of the year,that isfrom 15 November 1999 to 15 May 2000.
Vuoden 2000 osalta komissio oli 24.heinäkuuta 2000 päättänyt myöntää täydentävänkorvauksen kahdelta päättyneeltä vuosineljännekseltä eli 15.päivästä marraskuuta 199915.päivään toukokuuta 2000.
This indemnity is currently being paid by the Delegation of the European Commission in Japan.
Euroopan komission Japanin edustusto maksoi parhaillaantätä korvausta.
The Commission confirmed,as the fellows have been told repeatedly,that it will continueto follow this approach until the end of these contracts.
Komissio vahvisti,että se jatkoi tämän käytännön soveltamista sopimusten päättymiseenasti,minkä se oli useita kertoja ilmoittanut apurahan saajille.
Should the consequences of theabove-mentioned fluctuations persist,a final complementary indemnity for the remainingtwo quarterly periods will be granted at the end of the contract.
Jos edellä mainitun vaihtelunseuraukset jatkuivat,viimeinen täydentävä korvaus jäljellä olevilta kahdelta vuosineljännekseltä myönnettiin sopimuskauden lopussa.
As a Commission decision is necessary and also sufficient for each of those complementary indemnities,an amendment to the contract does finally not appear to be required.
Koska komission päätös oli välttämätön,ja myös riittävä,jokaista täydentävää korvaustavarten,sopimusten muuttaminen ei lopulta näyttänytkään välttämättömältä.
1.3In its second opinion the Commission stated that the complementary indemnitydecided by the Commission on 21 December 1999 matched the financial loss registered atthe occasion of the three quarterly periods that were completed in 1999 (from February to15 November 1999).
1.3Toisessa lausunnossaan komissio totesi,että täydentävä korvaus,josta komissio tekipäätöksen 21.joulukuuta 1999,vastasi kolmen vuonna 1999 päättyneen vuosineljänneksen aikana (helmikuusta 15.päivään marraskuuta 1999) aiheutunutta taloudellistamenetystä.
The remaining period of 1999 being included in the first quarterlyperiod of the year 2000 that ends in February,it was therefore only after its completionthat the loss could be effectively quantified.
Vuoden 1999 jäljellä oleva aika sisällytettiin vuoden 2000 ensimmäiseenvuosineljännekseen,joka päättyi helmikuussa,joten sitä koskeva summa voitiin määritellävasta kauden päätyttyä.
For the year 2000,the Commission hadalready decided on 24 July 2000 to grant a complementary indemnity in relation to the twocompleted quarterly periods of the year,that is from 15 November 1999 to 15 May 2000.The Commission informed the Ombudsman that the indemnity was being paid by the Delegation of the European Commission in Japan.
Vuoden 2000 osalta komissio oli 24.heinäkuuta 2000 päättänytmyöntää täydentävän korvauksen kahdelta päättyneeltä vuosineljännekseltä eli15.päivästä marraskuuta 1999 15.päivään toukokuuta 2000. Komissio ilmoitti oikeus-asiamiehelle,että Euroopan komission Japanin edustusto maksoi parhaillaan kyseistäkorvausta.