natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It is settled case-law that, while national courts retain jurisdiction to hear and determine claims for compensation for damage caused to private persons by national authorities in the application of Community law.
On muistutettava, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan vaikka kansallisilla tuomioistuimilla on toimivalta ratkaista kansallisten viranomaisten vhteisön oikeutta
By the question referred for a preliminary ruling, the national court is seeking, essentially, to ascertain whether Article 235 EC, in conjunction with Article 240 EC and the second paragraph of Article 288 EC, preclude a national court from ordering, with respect to one of the institutions of the European Community, proceedings for an expert report whose purpose is to determine the role of that institution in events alleged to have caused damage, with a view to subsequent proceedings against the European Community to establish its non-contractual liability.
Kansallinen tuomioistuin pyrkii ennakkoratkaisukysymyksellään selvittämään, estävätkö EY 235 ja EY 240 artiklan sekä EY 288 artiklan toisen kohdan määräykset niitä yhdessä tulkittuina kansallista tuomioistuinta velvoittamasta jotakin Euroopan yhteisön toimielintä osallistumaan oikeudellista asiantuntijalausuntoa koskevaan menettelyyn, jonka tarkoituksena on määrittää sen rooli niissä tapahtumissa, joiden on väitetty aiheuttaneen vahinkoa, Euroopan yhteisöä vastaan nostettavan myöhemmän sopimussuhteen ulkopuolista
and determine actions for reparation of damage brought under the second paragraph of Article 288 EC against the European Community.
soveltaessaan yksityisille aiheuttamansa vahingon korvausta koskevat kanteet, EY 235 artiklassa myönnetään yhteisöjen tuomioistuimille yksinomainen toimivalta ratkaista EY 288 artiklan toisen kohdan nojalla Euroopan yhteisöä vastaan nostelut vahingonkorvauskanteet.
possibility of submitting requests for interim measures and measures of inquiry to the national courts in particular, the possibility of doing so without being required to bring proceedings in respect of a substantive claim - and the rules governing expert reports vary from one Member State to another.
Niin mahdollisuutta tehdä välitoimia ja selvittämistoimia koskevia hakemuksia kansallisissa tuomioistuimissa sekä erityisesti mahdollisuutta pyytää näitä pääasian kannetta nostamatta kuin asiantuntijalausuntojakin koskevat säännöt vaihtelevat jäsenvaltiosta toiseen.
As the Commission has rightly observed, interim measures or measures of inquiry designed to determine the role of an institution of the European Community in events which allegedly gave rise to damage, with a view to reparation of that damage in accordance with Article 235 EC and the second paragraph of Article 288 EC, are an integral part of the procedure in the action for reparation of the alleged damage.
Kuten komissio on perustellusti todennut, välitoimet tai selvittämistoimet, joiden tarkoituksena on määrittää Euroopan yhteisön toimielimen osuus tapahtumissa, joiden on väitetty aiheuttaneen vahinkoa, tämän vahingon korvaamiseksi EY 23 5 artiklan ja EY 288 artiklan toisen kohdan nojalla, ovat väitetyn vahingon korvaamista koskevan oikeudenkäynnin erottamaton osa.
Since the Community Courts have exclusive jurisdiction to hear and determine actions for reparation of damage brought against the European Community under the second paragraph of Article 288 EC, they must therefore also have exclusive jurisdiction to prescribe, with regard to one of the institutions of the European Community, any interim measure or measure of inquiry, such as commissioning an expert report whose purpose is to establish the role of that institution in the events which allegedly caused damage, for the purposes of an action which may be brought against the European Community to establish its non-contractual liability.
Koska yhteisöjen tuomioistuimilla on yksinomainen toimivalta ratkaista EY 288 artiklan toisen kohdan nojalla Euroopan yhteisöä vastaan nostetut vahingonkorvauskanteet, niillä on näin ollen oltava yksinomainen toimivalta määrätä jonkin Euroopan yhteisön toimielimen osalta välitoimi ja selvittämistoimi, esimerkiksi asiantuntijalausunto, jonka tarkoituksena on määrittää toimielimen osuus tapahtumissa, joiden on väitetty aiheuttaneen vahinkoa, Euroopan yhteisöä vastaan nostettavaa sopimussuhteen ulkopuolista vastuuta koskevan kanteen nostamista varten.
However, it should be remembered that relations between the Member States and the Community institutions are governed, under Article 10 EC, by a principle of loyal cooperation.
On kuitenkin muistutettava, että jäsenvaltioiden ja yhteisön toimielinten välillä vallitsee EY 10 artiklan nojalla lojaalin yhteistyön periaate.
That principle not only requires the Member States to take all the measures necessary to guarantee the application and effectiveness of Community law, but also imposes on the Community institutions and the Member States mutual duties of loyal cooperation (see order in Zwartveld ond Others, cited above, paragraph 17).
Tämän periaatteen nojalla jäsenvaltioilla on velvollisuus toteuttaa kaikki toimet yhteisön oikeuden vaikutuksen ja tehokkuuden takaamiseksi, mutta myös yhteisön toimielimillä on vastavuoroisia velvoitteita toimia lojaalissa yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa (ks. em. asia Zwartveld ym., määräyksen 17 kohta).
Therefore, if a national court needs information that only the Commission can provide, the principle of loyal cooperation laid down in Article 10 EC will, in principle, require the Commission when requested to do so by the national court to provide that information as soon as possible, unless refusal to provide such information is justified by overriding reasons relating to the need to avoid any interference with the functioning and independence of the Community or to safeguard its interests.
Näin ollen mikäli kansallinen tuomioistuin tarvitsee tietoja, joita ainoastaan komissio voi toimittaa, viimeksi mainitulla on EY 10 artiklassa määrätyn lojaalin yhteistyön periaatteen nojalla lähtökohtaisesti velvollisuus toimittaa nämä tiedot mahdollisimman pian sen jälkeen kun niitä on pyydetty, jollei kieltäytyminen tällaisten tietojen antamisesta ole perusteltua pakottavista syistä, jotka koskevat tarvetta estää yhteisön toiminnalle ja itsenäisyydelle aiheutuvat rajoitteet tai suojata sen etuja.
'Article 235 EC, in conjunction with Article 240 EC and the second paragraph of Article 288 EC, preclude a national court from ordering, with respect to one of the institutions of the Community, proceedings for an expert report whose purpose is to determine the role of that institution in events alleged to have caused damage, for the purposes of subsequent proceedings against the European Community to establish its non-contractual liability.'
EY 235 ja EY 240 artiklan sekä EY 288 artiklan toisen kohdan määräykset niitä yhdessä tulkittuina estävät kansallista tuomioistuinta velvoittamasta jotakin Euroopan yhteisön toimielintä osallistumaan oikeudellista asiantuntijalausuntoa koskevaan menettelyyn, jonka tarkoituksena on määrittää toimielimen osuus niissä tapahtumissa, joiden on väitetty aiheuttaneen vahinkoa, Euroopan yhteisöä vastaan nostettavan myöhemmän sopimussuhteen ulkopuolista vastuuta koskevan oikeudenkäynnin aloittamista varten.
Preliminary ruling (Freedom of movement for persons Restrictions - Public policy (ordre public) - Police measures limiting the right of residence of a national of another Member State to pan of the national territory) (Full Court) residence for conspiracy to disturb public order (ordre public) by intimidation or terror.
Ennakkoratkaisu Henkilöiden vapaa liikkuvuus — Rajoitukset — Yleinen järjestys Poliisin toimenpiteet, joilla toisen jäsenvaltion kansalaisen oleskeluoikeus rajoitetaan koskemaan vain osaa kansallisesta alueesta (täysistunto)
By a decision of 29 December 2000 the Conseil d'État (Council of State), France, referred to the Court for a preliminar) ruling a question on the interpretation of Articles 6, 8a and 48 of the EC Treaty (now, after amendment, Articles 12 EC, 18 EC and 39 EC) and of Council Directive 64/221/EEC of 25 February 1964 on the coordination of special measures concerning the movement and residence of foreign nationals which are justified on grounds of public policy, public security or public health.
Conseil d'État on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle 29.12.2000 tekemällään päätöksellä ennakkoratkaisukysymyksen EY:n perustamissopimuksen 6,8 a ja 48 artiklan (joista on muutettuina tullut EY 12, EY 18 ja EY 39 artikla) sekä ulkomaalaisten liikkumista ja oleskelua koskevien, yleiseen järjestykseen ja turvallisuuteensekä kansanterveyteen perustuvien erityistoimenpiteiden yhteensovittamisesta 25 päivänä helmikuuta 1964 annetun neuvoston direktiivin 64/22l/ETY tulkinnasta.
Relying on his status as a Community national, Mr Oteiza Olazabal applied to be issued with a resident's card.
Oteiza Olazabal pidätettiin 23.4.1988 Ranskan alueella Bilbaossa (Espanja) tapahtuneen tehtailijan sieppausta seuranneen menettelyn yhteydessä.
The French administrative authorities refused his application, while granting him provisional residence authorisation.
ETA oli ilmoittanut olevansa vastuussa tästä sieppauksesta.
He was also made the subject of a special supervision measure in accordance with Article 2 of Decree No 46-448, forbidding him from residing in nine départements. The validity of that measure expired in July 1995.
Tribunal de grande instance de Paris (Ranska) tuomitsi 8.7.1991 Oteiza Olazabalin 18 kuukauden vankeusrangaistukseen, josta kahdeksan kuukautta ehdollisena, ja määräsi neljän vuoden oleskelukiellon osallistumisesta rikollisjärjestön toimintaan, jonka tavoitteena oli haitata yleistä järjestystä herättämällä pelkoa ja kauhua.
That question was raised in proceedings between the French Minister for the Interior and Mr Oteiza Olazabal, a Spanish national, concerning the legality of measures limiting the latters right of residence to a part of French territory.
Tämä kysymys on esitetty Ranskan sisäasiainministeriön ja Espanjan kansalaisen Oteiza Olazabalin välisessä asiassa, joka koskee sitä, ovatko sisäasiainministeriön Olazabalin oleskeluoikeuden rajoittamiseksi toteuttamat toimenpiteet laillisia, kun tämä oleskeluoikeus koskee vain osaa Ranskan alueesta.
In 1996, Mr Olazabal, who had up to then resided in the département of Hauts-de-Seine (Ile de France region), decided to establish his residence in the département of Pyrénées-Atlantiques (Aquitaine region), bordering Spain, and more particularly bordering the autonomous community of the Basque Country.
Ennakkoratkaisupyynnön esittämistä koskevasta päätöksestä ilmenee, että Oteiza Olazabal, joka on Espanjan kansalainen ja alkuperältään baski, lähti heinäkuussa 1986 Espanjasta tullakseen
The order for reference and the documents before the Court show that Mr Oteiza Olazabal. a Spanish national of Basque origin, left Spain in July 1986 to enter France, where he applied for the status of refugee, which was refused.
Vedoten asemaansa yhteisön kansalaisena Oteiza Olazabal haki maassa asuvan oleskelulupaa.
By an order of 25 June 1996, the prefect of Hauts-de-Seine prohibited him from leaving that département without authorisation.
Ranskan hallintoviranomaiset hylkäsivät hakemuksen mutta myönsivät väliaikaisia oleskelulupia.
On 23 April 1988, Mr Oteiza Olazabal was stopped and questioned in French territory in connection with proceedings initiated after the kidnapping of an industrialist in Bilbao (Spain), responsibility for which was claimed by ETA.
Lisäksi hänen osaltaan toteutettiin asetuksen nro 46-448 2 artiklan mukaisesti erityisvalvontaa koskeva toimenpide, johon liittyi kielto oleskella yhdeksässä departementissa.
Mr Oteiza Olazabal brought an action before the Tribunal administratif de Paris (Administrative Court, Paris) for annulment of those two orders, which that court upheld by a judgment of 7 July
Tämä toimenpide lakkasi olemasta voimassa heinäkuussa 1995.
In those circumstances, it appears that the case falls within the scope of Article 48 of the Treaty.
Vuonna 1996 Oteiza Olazabal, joka oli siihen saakka asunut Hauls-de-Seinen departementissa (Ile-de-Francen alue), päätti asettua Pyrénées atlantiquesin departementtiin (Akvitanian alue), joka on Espanjan, tarkemmin sanottuna Baskimaan itsehallintoalueen rajanaapuri.
That judgment was confirmed by the Cour administrative d'appel de Paris (Administrative Court of Appeal, Paris) by a judgment of 18 February 1999.
Hauts-de-Seinen prefekti kielsi 25.6.1996 tekemällään päätöksellä Oteiza Olazabalia poistumasta tästä departementista ilman lupaa.
In the Rutili case, to which the national court refers, the Court was asked questions on the interpretation of the expression 'limitations justified on grounds of public policy, publicsecurity or public health' and gave a number of clarifications.
Yhteisöjen tuomioistuimelle esitetyistä huomautuksista ilmenee, että Oteiza Olazabal työskenteli koko pääasian kannalta merkityksellisen ajanjakson ajan palkattuna työntekijänä Ranskassa.
Those courts took the view that the provisions of Articles 6, 8a and 48 of the Treaty, and those of Directive 64/221, as interpreted by the Court of Justice in its judgment in Case 36/75 Rutili [1975], prevented such measures being taken against Mr Olazabal.
Näin ollen on ilmeistä, että asia kuuluu perustamissopimuksen 48 artiklan soveltamisalaan.
The Minister for the Interior appealed against the judgment of the Cour administrative d'appel to the Conseil d'État.
Cour administrative d'appel de Paris (Ranska) pysytti tämän tuomion 18.2.1999 antamallaan tuomiolla.
In particular, the Court ruled that measures restricting the right of residence which are limited to part only of the national territory may not be imposed by a Member State on nationals of other Member States who are subject to the provisions of the Treaty except in the cases and circumstances in which such measures may be applied to nationals of the State concerned.
Yhteisöjen tuomioistuimelta pyydettiin edellä mainitussa asiassa Rutili, johon kansallinen tuomioistuin viittaa, käsitteen "yleisen järjestyksen vuoksi perustellut rajoitukset" tulkintaa, ja se esitti useita selventäviä seikkoja.
In order to give a helpful answer to the referring court in this case, it is necessary to place the last dictum, which lies at the heart of the case in the main proceedings, in its context.
Nämä tuomioistuimet katsoivat erityisesti, että perustamissopimuksen 6, 8 a ja 48 artiklan määräykset sekä direktiivi 64/21 l/ETY, sellaisina kuin yhteisöjen tuomioistuin on tulkinnut niitä asiassa 36/75, Rutili, 28.10.1975 antamassaan tuomiossa, olivat esteenä sille, että Oteiza Olazabalia vastaan toteutettaisiin tällaisia toimenpiteitä.
Being uncertain as to the validity under Community law of a measure limiting the right of residence of a national of another Member State to part of the national territory, the Conseil d'État decided to stay proceedings and refer the following question to the Court of Justice for a preliminär»' ruling:
Sisäasiainministeriö valitti Cour administrative d'appelin tuomiosta Conseil d'État'han.
Rutili concerned the situation of an Italian national who had lived in France since birth and had been made subject in France to measures restricting his right of residence by reason of his political and trade union activities. He was accused of certain activities which, in essence, consisted of political actions at the time of the legislative elections of March 1967 and the events of May-June 1968, and of participating in a demonstration at the commemoration of 14 July 1968.
Yhteisöjen tuomioistuin katsoi erityisesti, että jäsenvaltio voi määrätä osaan kansallisesta alueesta rajattuun oleskelulupaan liittyviä rajoittavia toimenpiteitä toisen jäsenvaltion kansalaisten osalta, joihin sovelletaan perustamissopimuksen määräyksiä, vain niissä tilanteissa ja niillä edellytyksillä, joiden mukaisesti tällaisia toimenpiteitä voidaan soveltaa kyseisen jäsenvaltion kansalaisiin.
The defendant in the main proceedings, by contrast, has been sentenced in France to 18 months' imprisonment and a four-year ban on residence for conspiracy to disturb public order by intimidation or terror.
Conseil d'État pohti sellaisen toimenpiteen pätevyyttä, jolla rajoitetaan toisen jäsenvaltion kansalaisen oleskeluoikeus koskemaan osaa kansallisesta alueesta, ja päätti lykätä asian käsittelyä ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle seuraavan ennakkoratkaisukysymyksen:
'Do Articles 6, 8a and 48 of the Treaty of Rome, now Articles 12 EC, 18 EC and 39 EC, the principle of proportionality applicable in Community law and the provisions of secondary law adopted to implement the Treaty, in particular Directive 62/221/EEC of 25 February 1964, preclude a Member State from adopting, as against a national of another Member State to which the provisions of the Treaty apply, a measure for the maintenance of public order which, subject to judicial review, restricts that national's residence to a part of the national territory when interests of public order preclude him from residing in the remainder of the territory, or in such circumstances is the only measure restricting residence that can lawfully be taken as against that national a measure excluding him from the whole territory and adopted in accordance with national law?'
Jotta kansalliselle tuomioistuimelle voitaisiin esillä olevassa asiassa antaa hyödyllinen vastaus, on syytä sijoittaa asiayhteyteensä tämä viimeksi mainittu vastaus, johon liittyy se, mistä pääasiassa on nimenomaan kyse.
The observations submitted to the Court show that, during the whole of the period relevant for the purposes of the main proceedings, Mr Oteiza Olazabal worked as an employee in France.
"Estävätkö Rooman sopimuksen 6, 8 a ja 48 artikla, joista on tullut [EY] 12, [EY] 18 ja [EY] 39 artikla, yhteisön oikeudessa sovellettava suhteellisuusperiaate sekä perustamissopimuksen täytäntöönpanemiseksi annetut johdetun oikeuden säännökset ja erityisesti 25.2.1964 annettu direktiivi 64/221/ETY jäsenvaltiota määräämästä perustamissopimuksen määräysten
Furthermore, it should be noted that, in Rutili, the national court had doubts as to whether a particular situation such as that of Mr Rutili, who had exercised trade union rights, allowed the adoption of a measure designed to preserve public order.
Tältä osin on syytä muistuttaa siitä, että asiassa Rutili oli kyse sellaisen Italian kansalaisen tilanteesta, joka oli syntymästään asti asunut Ranskassa ja johon oli kohdistettu tässä jäsenvaltiossa hänen oleskeluoikeuttaan
of public policy, measures which they cannot apply to their own nationals, inasmuch as they have no authority to expel the latter from the territory or to denv them access thereto.
On syytä muistuttaa siitä, että 48 artiklan 3 kohdassa määrätyllä varaumalla annetaan jäsenvaltiolle mahdollisuus rajoittaa työntekijöiden vapaata liikkuvuutta todellisen ja riittävän vakavan vaaran uhatessa yhteiskunnan perustavanlaatuista etua.
the migrant worker in question on part of the territory, and that, without the possibility of imposing a measure prohibiting residence in that part of the territory, they could justify a measure prohibiting residence in the whole of the territory.
Häntä oli erityisesti arvosteltu tietynlaisesta toiminnasta, joka olennaisesti käsitti poliittisluontoiset toimet maaliskuun parlamenttivaalien ja touko-/kesäkuun 1968 aikana sekä hänen osallistumisensa erääseen mielenosoitukseen kansallisuuspäivänä 14.7.1968.
In those circumstances, it is necessary to examine whether Article 48 of the Treaty precludes a Member State from imposing on a migrant worker who is a national of another Member State administrative police measures limiting his right of residence to part of the national territory.
Pääasian vastaaja sitä vastoin on tuomittu 18 kuukauden vankeusrangaistukseen, ja hänelle on määrätty neljän vuoden oleskelukielto osallistumisesta rikollisjärjestön toimintaan, jonka tavoitteena oli haitata yleistä järjestystä herättämällä pelkoa ja kauhua.
In situations where nationals of other Member States are liable to banishment or prohibition of residence, they are also capable of being subject to less severe measures consisting of partial restrictions on their right of residence, justified on grounds of public policy, without it being necessary that identical measures be capable of being applied by the Member State in question to its own nationals.
Yhteisöjen tuomioistuin on todennut useita kertoja, että EY:n perustamissopimuksen 48 ja 56 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 46 artikla) mukaan jäsenvaltiot saavat toteuttaa . muiden jäsenvaltioiden kansalaisia kohtaan erityisesti yleisen järjestyksen suojaamiseksi toimenpiteitä, joita ne eivät voisi soveltaa omiin kansalaisiinsa, koska niillä ei ole valtaa karkottaa omia kansalaisiaan kansalliselta alueelta eikä kieltää näiden pääsyä sinne.
It should, however, be remembered that a Member State cannot, by virtue of the public policy reservation contained in Articles 48 and 56 of the Treaty, adopt measures against a national of another Member State by reason of conduct which, when engaged in by nationals of the first Member State, does not give rise to punitive measures or other genuine and effective measures intended to combat that conduct.
Lisäksi on huomattava, että edellä mainitussa asiassa Rutili, kansallinen tuomioistuin oli epävarma siitä, voitiinko Rutilin joka oli käyttänyt ammattiyhdistysten jäsenyyteen liittyvien oikeuksia tilanteen kaltaisessa
It does not follow from the wording of Article 48(3) of the Treaty that limitations on the free movement of workers justified on grounds of public policy (ordre public) must always have the same territorial scope as rights conferred by that provision.
Sellaisissa tilanteissa, joissa toisten jäsenvaltioiden kansalaisiin saatetaan soveltaa karkotus- tai oleskelukieltotoimenpiteitä, näihin voidaan myös kohdistaa heidän oleskeluoikeutensa osittaisten rajoitusten kaltaisia lievempiä toimenpiteitä, jotka ovat yleisen järjestyksen vuoksi perusteltuja, ilman että olisi tarpeen, että jäsenvaltio voisi soveltaa samanlaisia toimenpiteitä omiin kansalaisiinsa.
Nor does secondary legislation preclude that interpretation.
konkreettisessa tilanteessa toteuttaa toimenpide, jolla pyrittiin turvaamaan yleinen järjestys.
Even if Article 6(l)(a) of Directive 68/360 requires the residence card to be valid for the whole of the territory of the Member State which issues it.
On kuitenkin muistutettava siitä, että jäsenvaltio ei voi perustamissopimuksen 48 ja 56 artiklaan sisältyvän yleistä järjestystä koskevan varauman nojalla toteuttaa toimenpiteitä toisen jäsenvaltion kansalaista kohtaan sellaisen käyttäytymisen perusteella, jonka perusteella ensin mainitun valtion omia kansalaisia ei rangaistaisi eikä ryhdyttäisi muihin sellaisiin todellisiin ja tehokkaisiin toimenpiteisiin, joilla tällainen toiminta pyritään torjumaan.
Article 10 of the same directive allows derogations to be made from that provision, particularly on grounds of public policy.
Näin ollen on syytä tutkia, estääkö perustamissopimuksen 48 artikla sen, että jäsenvaltio määrää siirtotyöläisen osalta, joka on toisen jäsenvaltion kansalainen, poliisin hallinnollisia toimenpiteitä, joilla rajoitetaan tämän siirtotyöläisen oleskeluoikeus osaan kansallisesta alueesta.
It must also be remembered that a measure restricting one of the fundamental freedoms guaranteed by the Treaty may be justified only if it complies with the principle of proportionality.
On myös syytä muistuttaa siitä, että toimenpidettä, jolla rajoitetaan jotakin perustamissopimuksessa taatuista perusvapauksista, voidaan perustella ainoastaan, jos se on suhteellisuusperiaatteen mukainen.
In that respect, such a measure must be appropriate for securing the attainment of the objective which it pursues and must not go beyond what is necessary in order to attain it (Case C-55/94 Gebhard [1995], paragraph 37).
Tältä osin edellytetään, että tällaisella toimenpiteellä voidaan taala sillä tavoiteltavan päämäärän toteuttaminen ja ettei sillä ylitetä sitä, mikä on tarpeen tämän päämäärän saavuttamiseksi (asia C-55/94, Gebhard. tuomio 30.11.1995,37 kohta).