natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The other dimension is the administrative division and its legal foundations as they have been introduced and developed in the Greek part of the island which officially represents the Republic of Cyprus as EU applicant country and internationally recognised state.
Toinen ulottuvuus koskee hallinnollista jakoa ja sen oikeusperustaa sellaisena kuin nämä ovat kehittyneet saaren kreikkalaisessa osassa, joka virallisesti edustaa EU-jäsenyyttä hakenutta ja kansainvälisesti tunnustettua Kyproksen tasavaltaa.
Just the fact that the Republic's constitution of 1960 - which was conceived to allow for a peaceful co-existence of the two ethnic groups - still serves as legal foundation for the concrete patterns of territorial administration in the southern part of the island shows, however, that there is a close interrelationship between the two dimensions which must not be completely neglected in the following.
Se. että tasavallan vuodelta 1960 peräisin oleva perustuslaki, jonka katsottiin mahdollistavan etnisten ryhmien rauhanomaisen rinnakkaiselon, on käytännössä edelleen aluehallinnon oikeusperustana saaren eteläosissa, osoittaa, että mainittujen kahden ulottuvuuden välillä on tiivis vuorovaikutussuhde, jota ei voi jäljempänä jättää huomiotta.
As regards the territorial structures of public administration in the Republic, they are still based on the division of the island into six administrative districts as provided for by the Constitution dating back to 1960.
Tasavallan julkishallinnon aluerakenteet perustuvat edelleen kuuteen hallintopiiriin, joihin maa vuoden I960 perustuslaissa jaettiin.
These districts are Nicosia, Famagusta, Limassol, Paphos, Larnaca and Kyrenia.
Hallintopiirit ovat Nikosia, Famagusta, Limassol, Pafos, Larnaka ja Kyrenia.
The general local administrative structure in (the Republic of) Cyprus operates through a 3-tier system.
Kyproksen tasavallan yleinen paikallishallintorakenne on kolmitasoinen.
According to the Municipalities Law 111 - a new comprehensive law on local government passed in October 1985 - any community may become a municipality by local referendum subject to approval of the Council of Ministers, provided it has either a population of more than 5.000 or the economic resources to function as a municipality.
Lokakuussa 1985 annelun uuden kattavan paikallishallintoa koskevan lain nro 111 - kuntalain - nojalla mikä tahansa yhteisö voi muodostaa kunnan paikallisella kansanäänestyksellä, mikäli hallitus hyväksyy sen ja mikäli yhteisössä on joko yli 5000 asukasta tai sillä on kuntana toimimiseen tarvittavat varat.
For every village or group of villages established as an Improvement Area, there is an Improvement Board, the functions of which are generally similar to those of municipalities, although structurally different.
Kehittämisalueeksi määritetyllä kylällä tai kyläryhmällä on kehityslautakunta, jonka tehtävät vastaavat lähinnä kunnan tehtäviä rakenteellisista eroista huolimatta.
The Municipalities' Law of 1985 lays out the duties and powers of the local authorities.
Vuoden 1985 kuntalaissa säädetään paikallisviranomaisten tehtävistä ja toimivallasta.
In addition to this legal act, there are several other laws giving municipalities power and outlining their duties.
Kuntalain lisäksi on voimassa useita muita lakeja, joissa kunnille säädetään toimivaltaa ja joissa selvitetään niille kuuluvia tehtäviä.
In October 1986 the European Charter of Local Self - Government of the Council of Europe was signed by the Council of Ministers of the Republic of Cyprus.
Kyproksen tasavallan ministerineuvosto allekirjoitti lokakuussa 1986 Euroopan neuvoston hyväksymän paikallista itsehallintoa koskevan peruskirjan.
The principles of this Charter provided the guidelines for the modernisation of local government legislation, particularly the Municipalities' Law.
Peruskirjan periaatteet sisältävät paikallishallintoa koskevan lainsäädännön uudistamisen suuntaviivat, etenkin kuntalain osalta.
The details of this latest reform of local government structures are regulated by the draft law on municipalities and local authorities which was approved by the government at the end of 1999.
Paikallishallinnon viimeisimmän uudistuksen yksityiskohtia koskee hallituksen vuoden 1999 lopulla hyväksymä laki kunnista ja muista paikallisviranomaisista.
This law will be implemented at the beginning of 2000 and will reduce the subnational authorities into two categories - Municipalities and Village Authorities.
Laki tuli voimaan vuoden 2000 alussa, ja siinä säädetään valtiollista tasoa alempien viranomaisten lukumäärän rajoittamisesta kahteen: kuntiin ja kylävaltuustoihin.
2.1 Obstacles and driving forces concerning administrative reforms in the Republic
2.1 Tasavallan hallintouudistuksen esteet ja yllykkeet 2.1.1.
2.1.1 Administrative traditions There is no doubt that the Republic of Cyprus is a modern country, especially in its socioeconomic and infrastructural development, but the administrative traditions inherited from the former regimes are deeply rooted.
Hallinnolliset perinteet Ei ole epäilystäkään siitä, etteikö Kyproksen tasavalta olisi etenkin talous- ja yhteiskuntaelämän sekä infrastruktuurin kehitysasteen perusteella arvioituna nykyaikainen valtio. Aiemmilta vallanpitäjiltä periytyneet hallinnolliset perinteet ovat kuitenkin syvään juurtuneet.
The public administration was traditionally on the
Julkishallinto oli perinteisesti kulloinkin hallitsevan vieraan vallan puolella; tämä puolestaan halusi valvoa koko väestöä, etenkin kaupunkeja ja kyliä.
This division between the cities and villages was typical for the administration of the Ottoman Empire.
Kaupunki-ja kviäjako oli tyypillistä jo ottomaanien valtakunnan hallintotavalle.
Once Cyprus was turned into a classical colony, all attention was put on controlling the two ethnic communities and ensuring their peaceful co-existence despite the consequences of the "divide and rule" politics of the British Empire.
Kun Kyproksesta oli tullut klassinen siirtomaa, kaikki huomio kiinnitettiin kahden etnisen yhteisön valvontaan ja niiden rauhanomaisen rinnakkaiselon takaamiseen - huolimatta Brittiläisen imperiumin hajota ja hallitse -politiikan vaikutuksista.
The weak attempts at démocratisation, for example, through the elections of the burgomaster or the council, often resulted in an outburst of inter-communal violence.
Vaatimattomat demokratisointiyritykset. esim. kunnanjohtaja- tai valtuustovaalien toimittaminen, johtivat usein yhteisöjen välisiin väkivaltaisuuksiin.
That is why Cyprus started the process of démocratisation and modernisation of its local and subnational authorities much later than other European and Mediterranean countries.
Tästä syystä Kypros käynnisti valtiollista tasoa alempien hallintotasojen demokratisoinnin ja uudistamisen paljon muita Euroopan ja Välimeren maita myöhemmin.
The mere fact of elections does not imply that the corresponding administrative structures were developed.
Pelkät vaalit eivät tarkoita kuitenkaan sitä. että hallinnollisia rakenteita olisi kehitetty vastaavasti.
A lot of present competencies of the Village Authorities were inherited from the past regimes. The local administration has therefore lacked knowledge of modern public administration and central government keeps its dominant position.
Monet seikat kylävaltuustojen toimintakentässä ovat perua aiemmilta vallanpitäjiltä- Paikallishallinto jäi siksi tietämykseltään paitsi nykyaikaisen julkishallinnon käytännöistä, ja keskushallinto on säilyttänyt dominoivan asemansa.
2.1.2 The present-day décentralisation debate It has already been described above how recent the restructuring of local authorities in Cyprus is.
2.1.2 Nykyinen hajauttamiskeskustelu Edellä kuvataan, miten uusi ilmiö paikallishallinnon uudelleenjärjestely on Kyproksessa.
Only after 1985 can one talk of structures corresponding to European standards.
Vasta vuoden 1985 jälkeen rakenteiden voidaan katsoa vertautuvan eurooppalaiseen tasoon.
The best evidence of this is the acceptance of the 1986 Charter of Local Self-Government of the Council of Europe.
Paras esimerkki tästä on se. että paikallista itsehallintoa koskeva Euroopan neuvoston peruskirja hyväksyttiin saarella vuonna 1986.
Despite all the professed motivations to reach a certain degree of decentralisation, there is still a big gap between the bottom-up dynamics of the Charter and the centralised politics of the Ministry of the Interior.
Vaikka tietynasteiseen hajauttamiseen ilmoitetaankin oltavan valmiita, peruskirjan ilmentämän "alhaalta ylöspäin"" -lähestymistavan sekä sisäministeriön keskittämispolitiikan välillä on yhä suuri kuilu.
Local authorities receive an incredibly small share (compared with European standards) in the total fiscal revenue of the Republic; at the same time they can rely on royal contributions from central government as far as investments are concerned (up to 80%).
Paikallisviranomaiset saavat (eurooppalaiseen yleistasoon verrattuna) uskomattoman pienen osuuden tasavallan verotuloista. Samanaikaisesti ne saavat keskushallinnolta hyvin runsaita määrärahoja investointeja varten (jopa 80c'c).
It is clear that central government wants to keep an eye on and control tightly the important trends in the development of the tier below.
On ilmeistä, että keskushallinto haluaa pilää silmällä ja valvoa tiukasti alemman hallintotason kehitystä.
One could call this interference stimulating, but at the same time
Tämäntyyppistä osallistumista voidaan pitää yhtäältä stimuloivana, mutta se on toisaalta myös holhoavaa.
it is patronising. This situation is also maintained due to the fact that some villages are too small and some do not have enough qualified administrative staff.
Tilannetta hankaloittaa myös se. että eräät kylät ovat liian pieniä ja toisilla ei ole riittävästi päteviä virkamiehiä.
This is not a new phenomenon, rather it resembles the situation in other European countries.
Ilmiö ei ole uusi. ja se esiintyy myös muissa Euroopan maissa.
Suggestions to reform the districts into regions with an elected president (as in France) are still premature.
Ehdotukset hallintopiirien muuttamisesta Ranskan hallintomallin mukaisiksi alueiksi, joilla olisi vaaleilla valittu johtaja, ovat ennenaikaisia. Toisaalta
On the other hand, there is a tendency towards cooperation between the cities and between cities and surrounding villages. The institutionalisation of this cooperation is the most challenging task for increasing the decentralisation of public administration in Cyprus in the near future.
Kyproksessa on viriämässä kaupunkien keskinäinen sekä kaupunkien ja niitä ympäröivien kylien välinen yhteistyö, jonka institutionaalistaminen on julkishallinnon hajauttamisen laajentamista ajatellen suurin haaste lähitulevaisuudessa.
2.2 Obstacles and driving f orces for a settlement of the bi-communal conflict between Greek and Turkish Cypriots
2.2 Kyproksenkreikkalaisten ja -turkkilaisten välisen konfliktin ratkaisun esteet ja yllykkeet
2.2.1 Demographic and ethnic structure Both communities of Cyprus have strong linguistic, cultural and religious affinities with the so-called "motherlands".
2.2.1 Väestötieteellinen ja etninen rakenne Kyproksen kummallakin yhteisöllä on tiiviit kielelliset, kulttuuriset ja uskonnolliset yhteydet nk. emämaihinsa.
Nowadays their ethno-cultural identity is Greek or Turkish, but not Cypriot.
Etniseltä ja kulttuuri-identiteetiltään ryhmät ovat kreikkalaisia tai turkkilaisia eivätkä kyproslaisia.
Cyprus for most of them is a territorial identification.
Useimmille Kypros on maantieteellinen käsite.
This double identity in both communities is historically justified and understandable, but it causes huge problems for the administrative management of the island.
Kummankin ryhmän kaksoisidentiteetti perustuu historiaan ja on ymmärrettävä, mutta se aiheuttaa valtavia ongelmia saaren hallinnoinnille.
As concerns the ethnic composition of the population of the island estimates were often controversial, because they could have significant bearing on political settlements.
Koska ne voivat vaikuttaa huomattavastikin poliittisiin ratkaisuihin, arviot saaren väestön etnisestä koostumuksesta ovat usein ristiriitaisia.
Thus, population figures from the "Turkish Republic of Northern Cyprus" differed markedly from those of the Republic of Cyprus.
Näin ollen "Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan" väestötilastot eroavat huomattavasti Kyproksen tasavallan vastaavista.
According to the statistics of the European Parliament, population of Cyprus on the of January 1998 was 746,000, with 78% Greek, 18% Turkish Cypriot and 4% other minorities and foreigners.
Euroopan parlamentin tilastojen mukaan tammikuussa 1998 Kyproksen asukasluku oli 746 000. Asukkaista 78 9c oli kyproksenkreikkalaisia.
Cyprus has been home to many peoples in its history.
Historiansa aikana Kyproksesta on tullut monien kansojen koti.
Nowadays five ethnic communities live on the island, Greek Cypriots, Turkish Cypriots, Maronites, Armenians, and Latins.
Nykyään saarella asuu viittä etnistä ryhmää edustavia ihmisiä, eli kyproksenkreikkalaisia. kyproksenturkkilaisia. maroniitteja. armenialaisia ja katolisia.
The events of 1974 resulted in a de facto partition of the island, and virtually all Turkish Cypriots live in the "Turkish Republic of Northern Cyprus" ("TRNC").
Vuoden 1974 tapahtumat johtivat tosiasiassa saaren jakoon ja käytännössä kaikki kyproksenturkkilaiset asuvat "Pohjois-Kyproksen turkkilaisessa tasavallassa'*.
Nearly all members of the other groups live in the Republic of Cyprus.
Lähes kaikki muiden etnisten ryhmien edustajat asuvat Kyproksen tasavallassa.
Together they number only about 6,000, less than 1 percent of the island's population, but they maintain social institutions of their own and are represented in organs of government.
Kaikkiaan vähemmistöjen edustajia on ainoastaan noin 6000. eli he muodostavat alle prosentin saaren väestöstä. Heillä on kuitenkin omat yhteiskunnalliset instituutionsa ja oma edustus hallintoelimissä.
Only about 600 Greek Cypriots live outside the government-controlled area.
Ainoastaan noin 600 kyproksenkreikkalaista asuu Kyproksen tasavallan hallinnoiman alueen ulkopuolella.
Obviously the lack of a common language makes communication between the two major communities of the Greek and Turkish Cypriots even more difficult.
Yhteisen kielen puuttuminen vaikeuttaa luonnollisesti kyproksenkreikkalaisten ja -turkkilaisten välistä viestintää.
In order to avoid frictions resulting from linguistic discrimination of one of the two groups the 1960 constitution accorded equal status to the Greek and Turkish languages from the beginning.
Kielellisestä syrjinnästä johtuvan jännitteen välttämiseksi vuoden 1960 perustuslaissa sekä kreikan että turkin kielille annettiin yhdenvertainen asema.
All legislative, executive and administrative acts and documents, were to be drafted in both languages, while judicial proceedings were to be conducted and judgements drawn up in the language of the parties concerned (Art. 3 and 18C).
Kaikki lainsäädäntö-, toimeenpano- ja hallintovallan käyttöön liittyvät asiakirjat laadittiin molemmilla kielillä. Lisäksi oikeudenkäynneissä käytettiin ja tuomio luettiin asianosaisten kielellä tai kielillä (perustuslain 3 ja 18 c artikla).
In addition equal rights to fly the national flag of the respective mother countries (Art. 4) and celebrate the respective national holidays were granted (Art.5).
Lisäksi yhteisöille annettiin yhtäläiset oikeudet liputtaa emämaiden lipuilla (4 artikla) ja viettää niiden kansallisia juhlapäiviä (5 artikla).
Another factor which emphasises the differences between the Greek and the Turkish community is religion.
Toinen kreikkalaista ja turkkilaista yhteisöä erottava tekijä on uskonto.
The most important church in Republic of Cyprus, the Church of
Kyproksen kirkko on tasavallan tärkein kirkko.
Cyprus, is an autocephalous church in the Orthodox tradition using the Greek liturgy.
Se autokefaalinen ortodoksinen kirkko, joka liturgia on kreikankielinen.
It recognised the seniority and prestige of the ecumenical patriarch in Constantinople, while retaining complete administrative autonomy under its own archbishop (ethnarch - the leader of the people, in this case Greek population).
Se tunnustaa Konstantinopolin ekumeenisen patriarkan hengelliseksi johtajakseen, mutta on hallinnollisesti itsenäinen oman arkkipiispansa johtamana (ethnarch -kansanjohtaja, eli tässä tapauksessa kyproksenkreikkalaisten johtaja).
In contrast to this part of the population, all Turkish Cypriots are followers of Islam, although, unlike most predominantly Muslim societies, the "TRNC" is a secular state, as specified in the first article of the 1985 constitution.
Kaikki kyproksenturkkilaiset ovat sitävastoin muslimeja, vaikka Pohjois-Kyproksen tasavalta onkin vuodelta 1985 peräisin olevan perustuslakinsa 1 artiklan nojalla tunnustukseton päinvastoin kuin useimmat muslimienemmistöiset yhteisöt.
There is no state religion, and Turkish Cypriots are free to choose their own religion.
Valtionkirkkoa ei ole. ja kyproksenturkkilaisilla
Religious leaders had little influence in politics, and religious instruction, while available in schools, is not obligatory.
on uskonnonvapaus. Uskonnollisilla johtajilla ei juurikaan ole poliittista vaikutusvaltaa ja vaikka kouluissa on tarjolla uskonnonopetusta, se ei ole pakollista.
The few Greek Cypriots who lived in the "TRNC" are free to follow their Greek Orthodox faith.
Turkkilaisalueella asuvat harvat kyproksenkreikkalaiset saavat harjoittaa omaa ortodoksista uskoaan.
The tiny Maronite community has its Christian Maronite Church.
Pienellä maroniittivähemmistöllä on oma maroniittikirkkonsa.
In addition, there are Anglican and Roman Catholic churches.
Lisäksi saarella on anglikaanisia ja katolisia kirkkoja.
2.2.2 The perspective of future EU membership Cyprus became an associate member of the EC in June 1973, motivated largely by a desire to maintain its major trading partnership with Britain.
2.2.2 Mahdolliseen EU-jäsenyyteen liittyvät näkymät Kyproksesta tuli EY:n liitännäisjäsen vuonna 1973. Taustalla oli pitkälti halu ylläpitää kauppasuhteet sen tärkeimpään kauppakumppaniin Isoon-Britanniaan.
But relations with Brussels were troubled by the uncertainty of the political situation on the island and the EC's preference for avoiding entanglement in political disputes.
Suhteita Brysseliin kuitenkin haittasi saaren poliittisen tilanteen epävarmuus ja EY:n halu pysytellä erossa poliittisista kiistoista.
EC policy throughout the years of the division of the island was to deal with the republic government as the legal authority, but at the same time to state that the benefits of association must extend to the entire island and its population.
Saaren jakoa seuranneina vuosina EY:n toimintalinjana oli ylläpitää virallisia yhteyksiä tasavallan hallitukseen ja samalla kuitenkin todeta, että liitännäisjäsenyyden etujen tulee koskea koko saarta väestöineen.
Cypriot efforts to tie the EC aid to Turkey to the progress on a Cyprus settlement were unsuccessful, although the European Parliament passed several supportive but largely symbolic resolutions on Cyprus in the 1980s.
Kyproksen pyrkimys sitoa EY:n Turkille antama tuki Kyproksen kysymyksen ratkaisuun ei onnistunut, vaikka Euroopan parlamentti antoikin 1980-luvulla useita Kyprosta tukevia, multa pitkälti symbolisia päätöslauselmia.
As Europe moved to create a single market, the full membership in the European Community became an increasingly important focus of Cypriot foreign policy.
Yhtenäismarkkinoiden edistyessä EY:n täysjäsenyys tuli yhä enemmän Kyproksen ulkopolitiikan polttopisteeseen.
On July 4, 1990, the republic formally applied for full EC membership.
Tasavalta haki jäsenyyttä virallisesti 4. heinäkuuta 1990.
It was clear that the membership bid, which was not expected to culminate in actual accession until the next century, was strongly driven by the settlement process.
On selvää, että hakemus, jonka ei oletettukaan tuottavan tulosta 1900-luvun puolella, perustui pitkälti sovintoprosessiin.
The application could be seen as a tactical move intended to give new momentum and new incentives to the Turkish side to achieve progress in talks.
Hakemusta voitiin pitää taktisena vetona, jolla pyrittiin vauhdittamaan neuvotteluja ja herättämään turkkilaisosapuoli tekemään uusia aloitteita.
On 30 June 1993 the Commission delivered a favourable opinion on Cyprus' eligibility and scheduled a reconsideration of the application for membership and re-evaluation of the situation for 1 January 1995.
Komissio antoi 30. kesäkuuta 1993 myönteisen lausunnon Kyproksen jäsenyyskelpoisuudesta ja ilmoitti tarkastelevansa hakemusta ja tilannetta uudelleen 1. tammikuuta 1995.
On 26 January 1995 the Commission confirmed Cyprus' suitability for membership.
Komissio vahvisti Kyproksen jäsenyyskelpoisuuden 26. tammikuuta 1995.
In the Agenda 2000, in 1997, the Commission confirmed the opening of the negotiations.
Agenda 2000:ssa komissio vahvisti vuonna 1997 jäsenyysneuvottelujen aloittamisen.
However, it has been emphasised that the application for membership applies to the whole island.
Samalla kuitenkin korostettiin, että jäsenyyshakemus koskee koko saarta.
The Member States registered their agreement on keeping accession negotiations separate from efforts to find a solution to the Cypriot question.
Jäsenvaltiot sopivat siitä, että liittymisneuvottelut ja Kyproksen kysymyksen ratkaisuun tähtäävät pyrkimykset pidetään erillään.
Competencies of the subnational level
Yksinomainen ja jaettu säädösvalta
3.1 Exclusive and concurrent legislative powers The municipal council may, subject to the approval of the Council of Ministers, issue, amend or revoke bye-laws for any purpose provided by law, which, according to the latest amendment, are no longer subject to approval by the house of Representatives; conclude contracts with other local authorities for carrying out works of public benefit or for providing service jointly; provide for the control of public nuisance; impose an annual tax in respect of all immovable property situated within the municipal limits; impose tolls on any goods bought within the municipal limits and regulate and control traffic, with the agreement of the Chief of Police.
Kunnanvaltuustot voivat hallituksen luvalla antaa, muuttaa tai kumota paikallisia säädöksiä laissa määrätyissä tarkoituksissa, koska tämä ei edellytä enää (viimeisimmän lakiin tehdyn muutoksen jälkeen) edustajainhuoneen hyväksyntää. Ne voivat solmia sopimuksia muiden paikallisviranomaisten kanssa yleisten töiden toteuttamista tai palvelujen yhteistä suorittamista varten, ehkäistä yleistä järjestystä loukkaavia tekoja, kantaa vuotuisia veroja kaikesta kunnan rajojen sisällä sijaitsevasta kiinteästä omaisuudesta ja maksuja kunnan alueella ostetuista tuotteista sekä ohjata ja valvoa liikennettä yhteistyössä poliisijohdon kanssa.
Compared to the previous legislation, the new Law has widened the jurisdiction of municipalities.
Aiempaan lainsäädäntöön verrattuna uudella lailla laajennetaan kuntien toimivaltaa ja -kenttää. Vuoden
The Law of 1985 took into consideration the needs of modern society, thus providing the municipal council with extra powers and responsibilities.
1985 laissa otetaan huomioon modernin yhteiskunnan tarpeet ja kunnille myönnetään lisää toimivaltaa ja vastuuta.
In general, the new Law has restricted, to a large degree, the control and power of intervention of central government, particularly through the District Officer.
Yleisesti ottaen uusi laki rajoittaa tuntuvasti keskushallinnon valvontavaltaa ja väliintulomahdollisuuksia, etenkin piirihallintoviranomaisen käyttämistä valtiovallan edustajana.