natgillin/translations-raw huggingface dataset:
(4) The detailed conditions for the operation and marketing of the express delivery service provided by SFMI under the name of EMS/Chronopost were set out in an order from the French Ministry for Posts and Telecommunications of 19 August 1986.
SFMI:n EMS/Chronopost-nimellä harjoittamaa ja markkinoimaa pikapostipalvelua koskevat yksityiskohtaiset säännöt määriteltiin postista ja televiestinnästä vastaavan Ranskan ministeriön 19.8.1986 antamassa ohjeessa.
According to that order, La Poste was to provide SFMI with logistical and commercial assistance.
Tämän ohjeen mukaan Ranskan postilaitoksen oli annettava logistista ja kaupallista apua SFMI:lle.
The contractual relations between La Poste and SFMI were governed by agreements, the first of which dates from 1986.
Ranskan postilaitoksen ja SFMI:n väliset suhteet oli järjestetty sopimuksin, joista ensimmäinen tehtiin vuonna 1986.
7 — In this Opinion, as in the contested decision, reference will be made to ‘SFMI-Chronopost’, even when only one of the two companies is involved.
7 – Tässä ratkaisuehdotuksessa viitataan riidanalaisen päätöksen tavoin SFMI-Chronopostiin silloinkin, kun kyse on ainoastaan jälkimmäisestä yrityksestä.
The judgments cited in footnotes 3 to 5 have followed this practice.
Edellä alaviitteissä 3–5 mainituissa tuomioissa on noudatettu samaa käytäntöä.
6 — Which operated under the name of Postadex.
6 – Joka toimi nimellä Postadex.
(7) On 21 December 1990 SFEI lodged a complaint with the Commission alleging principally that the logistical and commercial assistance provided by La Poste to SFMI constituted State aid within the meaning of Article 92 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 87 EC).
SFEI teki 21.12.1990 komissiolle kantelun muun muassa sillä perusteella, että Ranskan postilaitoksen SFMI:lle antama logistinen ja kaupallinen apu oli EY:n perustamissopimuksen 92 artiklassa (josta on muutettuna tullut EY 87 artikla) tarkoitettua valtiontukea.
In particular, SFEI complained that the remuneration paid by SFMI for the assistance provided by La Poste was not in accordance with normal market conditions.
Kantelu koski ensisijaisesti sitä, että korvaus, jonka SFMI maksoi Ranskan postilaitoksen antamasta avusta, ei ollut normaalien markkinaehtojen mukainen.
It alleged that the difference between the market price for the purchase of such services and the price actually paid by SFMI constituted State aid.
Kyseisten palvelujen hankinnasta maksettavan markkinahinnan ja SFMI:n tosiasiallisesti maksaman hinnan välinen erotus oli kantelijan mukaan valtiontukea.
An economic study carried out by Braxton, a consultancy firm, at SFEI’s request, was appended to the complaint in order to demonstrate the value of the amount of aid during the period from 1986 to 1989.
Vuosina 1986–1989 annetun tuen määrän arvioimiseksi kanteluun oli liitetty Braxton associés -nimisen konsulttitoimiston SFEI:n pyynnöstä laatima taloudellinen selvitys.
the first study and evaluating the amount of the aid up to the end of 1991.
1991 loppuun.
In a judgment of 5 January 1994, the Tribunal de Commerce de Paris referred several questions to the Court of Justice for a preliminary ruling on the interpretation of Article 92 of the Treaty and Article 93 of the EC Treaty (now Article 88 EC), one of which sought clarification of the concept of State aid in the circumstances of the present case.
Tribunal de Commerce de Paris esitti 5.1.1994 tekemällään päätöksellä yhteisöjen tuomioistuimelle perustamissopimuksen 92 artiklan ja EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan (josta on tullut EY 88 artikla) tulkinnasta useita ennakkoratkaisukysymyksiä, joista yksi koski valtiontuen käsitettä nyt esillä olevan asian kaltaisissa olosuhteissa.
The French Government lodged, as an annexe to its observations of 10 May 1994, an economic study by Ernst & Young. In [SFEI and Others 8] the Court ruled that “the provision of logistical and commercial assistance by a public undertaking to its subsidiaries, which are governed by private law and carry on an activity open to free competition, is capable of constituting State aid within the meaning of Article 92 of the Treaty if the remuneration received in return is less than that which would have been demanded under normal market conditions” (paragraph 62).’ 9 The Commission’s investigations and the contested decision
Ranskan hallitus toimitti yhteisöjen tuomioistuimelle 10.5.1994 jättämiensä huomautusten liitteenä Ernst & Young -yhtiön laatiman taloudellisen selvityksen. Yhteisöjen tuomioistuin katsoi asiassa [SFEI ym. 8], että ’se, että julkinen yritys antaa logistista ja kaupallista apua sellaisille yksityisoikeudellisille tytäryhtiöilleen, jotka harjoittavat vapaan kilpailun piiriin kuuluvaa toimintaa, on EY:n perustamissopimuksen 92 artiklassa tarkoitettu valtiontuki, jos vastikkeeksi saatu korvaus on pienempi kuin se korvaus, jota olisi vaadittu toimittaessa normaaleilla markkinaehdoilla’ (62 kohta)”. 9 8
(8) By letter of 10 March 1992 the Commission notified SFEI of its decision to take no action on the complaint.
Komissio ilmoitti 10.3.1992 päivätyllä kirjeellä SFEI:lle, että se oli päättänyt lopettaa SFEI:n tekemän kantelun käsittelyn.
On 16 May 1992 SFEI together with other undertakings lodged an action with the Court of Justice for annulment of that decision.
SFEI ja muut yritykset nostivat 16.5.1992 kanteen yhteisöjen tuomioistuimessa kyseisen päätöksen kumoamiseksi.
The Court ruled that it was not necessary to proceed to judgment (order of 18 November 1992 in Case C-222/92 SFEI and Others v Commission, not published in the ECR) in the light of the Commission Decision of 9 July 1992 to withdraw the decision of 10 March 1992.’
Sen jälkeen kun komissio oli 9.7.1992 peruuttanut 10.3.1992 tekemänsä päätöksen, yhteisöjen tuomioistuin päätti, että lausunnon antaminen asiassa raukeaa (asia C-222/92, SFEI ym. v. komissio, määräys 18.11.1992, ei julkaistu oikeustapauskokoelmassa).”
In 1993, the Commission requested and received further information from France.
Vuonna 1993 komissio pyysi ja sai lisätietoja Ranskalta.
In March 1996, it notified that Member State that it was initiating the procedure under Article 93(2) of the EC Treaty (now Article 88(2) EC) regarding aid allegedly granted by France to SFMI-Chronopost.
Maaliskuussa 1996 se ilmoitti Ranskalle EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdassa (josta on tullut EY 88 artiklan 2 kohta) määrätyn menettelyn aloittamisesta Ranskan SFMI-Chronopostille myöntämäksi väitetyn tuen osalta.
8 — Case C-39/94 [1996] ECR I-3547.
8 – Asia C-39/94, SFEI ym. v. Ranskan postilaitos ym., tuomio 11.7.1996 (Kok. 1996, I-3547).
In addition to the complaint to the Commission, ‘[o]n 16 June 1993 SFEI and other undertakings brought an action before the Tribunal de Commerce de Paris (Paris Commercial Court) against SFMI, Chronopost, La Poste and others.
Komissiolle tehdyn kantelun lisäksi ”SFEI ja muut yritykset nostivat 16.6.1993 kanteen Tribunal de Commerce de Paris’ssa SFMI:tä, Chronopostia, Ranskan postilaitosta ja muita vastaan.
A second study by Braxton was attached to the application, updating the information contained in
Kanteeseen oli liitetty Braxton associés -yhtiön tekemä toinen selvitys, jossa saatettiin ensimmäisen selvityksen tiedot ajan tasalle ja ulotettiin tuen arviointikausi vuoden
9 — Paragraph 10 of the judgment under appeal.
9 – Valituksenalaisen tuomion 10 kohta.
CHRONOPOST AND LA POSTE v UFEX AND OTHERS
CHRONOPOST JA LA POSTE v. UFEX YM.
17 July 1996 it published the formal notice on the initiation of the procedure.
17.7.1996 virallisen tiedonannon menettelyn aloittamisesta. 10
The case was allocated to the Fourth Chamber, Extended Composition, of the Court of First Instance, and a Judge-Rappor-teur was designated.
Asia osoitettiin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen laajennetulle neljännelle jaostolle, ja esittelevä tuomari nimitettiin.
On 17 August 1996 SFEI submitted observations to the Commission in response to the notice, attaching an economic study by Bain & Co. 11France replied, attaching an economic study by Deloitte Touche Tohmatsu. 7.
SFEI esitti 17.8.1996 komissiolle huomautuksensa vastaukseksi tiedonantoon ja liitti niihin Bain & Co. -nimisen yrityksen laatiman taloudellisen selvityksen. 11Ranska vastasi ja liitti vastaukseensa Deloitte Touche Tohmatsun laatiman taloudellisen selvityksen. 7.
On 1 October 1997 the Commission adopted the contested decision.
Komissio teki riidanalaisen päätöksensä 1.10.1997.
Article 1 states that ‘[t]he logistical and commercial assistance provided by [La Poste] to its subsidiary SFMI-Chronopost [and the other measures complained of] do not constitute State aid to SFMI-Chronopost’.
Sen 1 artiklassa todetaan, että ”Ranskan postilaitoksen tytäryhtiölleen SFMI-Chronopostille antama logistinen ja kaupallinen apu [ja muut kantelun kohteena olevat toimenpiteet] eivät ole SFMI-Chronopostille myönnettyä valtiontukea”.
The applicants relied on four pleas for annulment, alleging (i) infringement of the rights of the defence, (ii) an inadequate statement of reasons, (iii) errors of fact and manifest errors of assessment, and (iv) a misapplication by the Commission of the concept of State aid, first in failing to take account of normal market conditions when analysing the remuneration for the assistance provided by La Poste to SFMI-Chronopost, and second in holding that that concept did not cover various measures from which SFMI-Chrono-post was alleged to have benefited.
Kantajat vetosivat kanteensa tueksi neljään kumoamisperusteeseen, joista ensimmäinen koski puolustautumisoikeuksien loukkaamista, toinen perustelujen puutteellisuutta, kolmas tosiseikkojen virheellisyyttä ja ilmeisiä arviointivirheitä ja neljäs valtiontuen käsitteen virheellistä soveltamista komission toimesta yhtäältä sen vuoksi, että komissio ei ollut ottanut huomioon normaaleja markkinaehtoja, kun se oli arvioinut Ranskan postilaitoksen SFMI-Chronopostille antamasta avusta suoritetun korvauksen suuruutta, ja toisaalta sen vuoksi, että se oli jättänyt valtiontuen käsitteen ulkopuolelle erinäisiä toimenpiteitä, joista SFMI-Chronopostin väitettiin saaneen etua.
UFEX I and Chronopost I
UFEX I­ ja Chronopost I ­tuomio
By application lodged on 30 December 1997, UFEX, DHL International, Federal Express and CRIE asked the Court of First Instance to annul the contested decision.
UFEX, DHL International, Federal Express ja CRIE vaativat 30.12.1997 nostamassaan kanteessa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan riidanalaisen päätöksen.
France, La Poste and Chronopost
Ranska, Ranskan postilaitos ja Chronopost
11 — It also extended its complaint of December 1990 to include a number of points which do not concern the present appeal.
11 – Lisäksi se laajensi joulukuussa 1990 tekemänsä kantelun koskemaan tiettyjä seikkoja, jotka eivät liity nyt esillä olevaan muutoksenhakuun.
12 — Cited in footnote 3.13 — Cited in footnote 4.
12 – Mainittu edellä alaviitteessä 3.13 – Mainittu edellä alaviitteessä 4.
The Court of First Instance upheld the first part of the fourth plea and annulled Article 1 of the contested decision in so far as it found that the logistical and commercial assistance provided by La Poste to SFMI-Chronopost did not constitute State aid.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hyväksyi neljännen kanneperusteen ensimmäisen osan ja kumosi riidanalaisen päätöksen 1 artiklan siltä osin kuin siinä todettiin, että Ranskan postilaitoksen SFMI-Chronopostille antama logistinen ja kaupallinen apu ei ollut valtiontukea.
The Court of First Instance considered it unnecessary to examine the second part of the fourth plea or the other pleas in so far as they related to the logistical and commercial assistance provided by La Poste to SFMI-Chronopost.
Se katsoi, ettei neljännen kanneperusteen toista osaa tai muita kanneperusteita ollut tarpeen tutkia siltä osin kuin ne koskivat Ranskan postilaitoksen SFMI-Chro-nopostille antamaa logistista ja kaupallista apua.
In particular, it was not necessary to examine the second plea.
Erityisesti toista kanneperustetta ei ollut ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen mukaan tarpeen tutkia.
The first plea and the parts of the third plea which did not relate to the complaints examined under the fourth plea were rejected.
Ensimmäinen kanneperuste ja kolmannen kanneperusteen ne osat, jotka eivät liittyneet neljännen kanneperusteen nojalla tutkittuihin väitteisiin, hylättiin.
OPINION OF MS SHARPSTON — JOINED CASES C-341/06 P AND C-342/06 P network available.
JULKISASIAMIES SHARPSTONIN RATKAISUEHDOTUS – YHDISTETYT ASIAT C-341/06 P JA C-342/06 P käytettäväksi antamiseen.
It was thus inseparably linked to it. The Court concluded:
Yhteisöjen tuomioistuin totesikin seuraavaa:
By applications lodged at the Court Registry on 19 and 23 February 2001, Chronopost, La Poste and France appealed against UFEX I.
Chronopost, Ranskan postilaitos ja Ranska hakivat yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 19.2.2001 ja 23.2.2001 toimittamillaan valituskirjelmillä muutosta UFEX I -tuomioon.
‘(38) Accordingly, in the absence of any possibility of comparing the situation of La Poste with that of a private group of undertakings not operating in a reserved sector, normal market conditions, which are necessarily hypothetical, must be assessed by reference to the object ive and verifiable elements which are available.
”38 Tämän vuoksi ja koska ei ole mitään mahdollisuuksia verrata Ranskan postilaitoksen tilannetta muualla kuin suljetulla sektorilla toimivan yksityisen konsernin tilanteeseen, ’normaaleja markkinaehtoja’, jotka ovat väistämättä hypoteettisia, on arvioitava ottamalla huomioon käytettävissä olevat objektiiviset ja todennettavissa olevat seikat.
The appellants relied on several pleas, the first of which alleged that the Court of First Instance had infringed Article 92(1) of the EC Treaty (now Article 87(1) EC) by giving an incorrect interpretation to the concept of ‘normal market conditions’ used in SFEI.
Valittajat vetosivat valituksensa tueksi useisiin perusteisiin, joista ensimmäisen mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin oli rikkonut EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohtaa (josta on tullut EY 87 artiklan 1 kohta) tulkitsemalla virheellisesti SFEI-tuomiossa käytettyä ”normaaleja markkinaehtoja” koskevaa käsitettä.
In paragraph 75 of UFEX I, the Court of First Instance had found that the Commission should at least have checked that the payment received by La Poste was com parable to that demanded by a private holding company or a private group of undertakings not operating in a reserved sector.
UFEX I -tuomion 75 kohdassa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi, että komission olisi pitänyt vähintään selvittää, että Ranskan postilaitoksen saama vastike vastasi sellaista korvausta, jonka muulla kuin suljetulla sektorilla toimiva yksityinen rahoitusyhtiö tai yksityinen konserni vaatii.
(39) In the present case, the costs borne by La Poste in respect of the provision to its subsidiary of logistical and commercial assistance can constitute such objective and verifiable elements.
39 Käsiteltävänä olevassa asiassa Ranskan postilaitokselle aiheutuneet kustannukset sen tytäryhtiölleen antamasta logistisesta ja kaupallisesta avusta voivat olla tällaisia objektiivisia ja todennettavissa olevia seikkoja.
This Court held that that assessment was flawed in law in that it failed to take into account that La Poste was in a situation which was very different from that of a private company acting under normal market conditions.
Yhteisöjen tuomioistuin totesi, että arvioinnissa oli tehty oikeudellinen virhe, koska siinä ei oteta huomioon sitä, että Ranskan postilaitos on hyvin erilaisessa tilanteessa kuin yksityinen yritys, joka toimii normaalein markkinaehdoin.
As an entity entrusted with a service of general economic interest within the meaning of Article 90(2) of the EC Treaty (now Article 86(2) EC), La Poste had to acquire, or be provided with, substantial infrastructures and resources enabling it to provide basic postal services to all users, including in areas where the tariffs did not cover the costs of the services.
Ranskan postilaitos tuottaa EY:n perustamissopimuksen 90 artiklan 2 kohdassa (josta on tullut EY 86 artiklan 2 kohta) tarkoitettuja yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja, minkä vuoksi sen oli hankittava tai sille oli hankittava tärkeät infrastruktuurit ja varat, joiden avulla se voi tarjota peruspostipalvelua kaikille käyttäjille myös seuduilla, joilla hinnat eivät kattaneet kyseisistä palveluista aiheutuneita kustannuksia.
The creation and maintenance of La Poste’s network was thus not in line with a purely commercial approach and would never have been undertaken by a private company.
Ranskan postilaitoksen verkon perustaminen ja ylläpito eivät näin ollen perustuneet puhtaasti kaupalliseen logiikkaan, eikä yksityinen yritys olisi koskaan perustanut tällaista verkkoa.
Moreover, the provision of logistical and commercial assistance consisted precisely in making that
Lisäksi logistisen ja kaupallisen avun antaminen perustui nimenomaan kyseisen verkon
The parties presented oral argument and replied to the Court’s questions at the hearing on 15 June 2005.
Asianosaisten lausumat ja vastaukset ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen esittämiin kysymyksiin kuultiin 15.6.2005 pidetyssä istunnossa.
The Court accordingly declared the first plea well founded.
Yhteisöjen tuomioistuin totesikin ensimmäisen kanneperusteen täysin perustelluksi.
It set aside UFEX I without examining the other pleas and referred the case back to the Court of First Instance.
Se kumosi UFEX I -tuomion tutkimatta muita valitusperusteita ja palautti asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen.
The judgment under appeal 14
Valituksenalainen tuomio 14
The Court of First Instance upheld the second plea (inadequate statement of reasons) and the complaint in the second part of the fourth plea relating to the transfer of Postadex.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hyväksyi toisen kanneperusteen (riittämättömät perustelut) ja neljännen kanneperusteen toiseen osaan liittyvän Postadexin siirtoa koskevan väitteen.
It rejected all other complaints except those in the first part of the fourth plea which it considered it was not able to examine.
Se hylkäsi kaikki muut väitteet lukuun ottamatta neljännen kanneperusteen ensimmäiseen osaan sisältyviä väitteitä, joita ei sen mielestä ollut mahdollista tutkia.
It annulled the contested decision in so far as it found that neither the logistical and commercial assistance provided by La Poste to its subsidiary, SFMI-Chronopost, nor the transfer of Postadex constituted State aid to SFMI-Chronopost.
Se kumosi riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin siinä todettiin, ettei Ranskan postilaitoksen tytäryhtiölleen SFMI-Chronopostille antama logistinen ja kaupallinen apu eikä Postadexin siirto ollut SFMI-Chronopostille myönnettyä valtiontukea.
On its return to the Court of First Instance, the case was initially allocated to the Fourth Chamber (Extended Composition) and the same Judge-Rapporteur was designated as in UFEX I. Following the decision of 13 September 2004 15to change the composition of the Chambers of the Court of First Instance, the Judge-Rapporteur was transferred to the Third Chamber (Extended Composition), to which the case was then reallocated.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen jaostojen kokoonpanon muuttamisesta 13.9.2004 tehdyn päätöksen 15 johdosta esittelevä tuomari siirrettiin laajennettuun kolmanteen jaostoon, jolle asia tämän vuoksi siirrettiin.
The applicants essentially relied on the second, third and fourth pleas raised in the proceedings giving rise to UFEX I. 16The first part of the fourth plea now alleged error in applying the concept of normal market conditions as construed in the judgment in Chronopost I.
Valittajat vetosivat pääosin siinä oikeudenkäyntimenettelyssä, jonka johdosta UFEX I -tuomio annettiin, esitettyihin toiseen, kolmanteen ja neljänteen kanneperusteeseen. 16Neljännen kanneperusteen ensimmäisessä osassa väitettiin nyt, että normaalien markkinaehtojen käsitettä, sellaisena kuin se on esitetty Chronopost I -tuomiossa, on sovellettu virheellisesti.
14 — Cited in footnote 5.15 — OJ 2004 C 251, p. 12.16 — See point 10 above.
14 – Mainittu edellä alaviitteessä 5.15 – EUVL C 251, 12.16 – Ks. edellä tämän ratkaisuehdotuksen 10 kohta.
By notices lodged at the Registry of the Court on 4 and 7 August 2006 respectively, Chronopost (Case C-341/06 P) and La Poste (Case C-342/06 P) appealed against the judgment of the Court of First Instance.
Chronopost (asia C-341/06 P) ja Ranskan postilaitos (asia C-342/06 P) hakivat yhteisöjen tuomioistuimeen 4.8.2006 ja 7.8.2006 jättämillään valituskirjelmillä muutosta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen antamaan tuomioon.
The appellants ask the Court to set aside the judgment under appeal and to order the applicants to pay all costs.
Valittajat vaativat, että yhteisöjen tuomioistuin kumoaa valituksenalaisen tuomion ja määrää pääasian kantajat korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.
Chronopost also asks the Court to give final judgment in the case and to confirm the legality of the contested decision.
Chronopost vaatii lisäksi, että yhteisöjen tuomioistuin ratkaisee asian lopullisesti ja vahvistaa riidanalaisen päätöksen laillisuuden.
OPINION OF MS SHARPSTON — JOINED CASES C-341/06 P AND C-342/06 P
JULKISASIAMIES SHARPSTONIN RATKAISUEHDOTUS – YHDISTETYT ASIAT C-341/06 P JA C-342/06 P tuomari toimi myös UFEX I -tuomioon johtaneen menettelyn esittelevänä tuomarina.
UFEX, DHL Express (France) (previously DHL International), Federal Express International (France) and CRIE (in liquidation) submitted a joint response to each appeal.
UFEX, DHL Express (Ranska) (aiemmin DHL International), Federal Express International (Ranska) ja CRIE (selvitystilassa) antoivat yhteisen vastineen kumpaankin valitukseen.
Neither France nor the Commission responded.
Ranska ja komissio eivät kumpikaan antaneet vastinetta.
17Pursuant to Article 117 of the Rules of Procedure, the President of the Court allowed Chronopost and La Poste to reply to the inadmissibility points.
17Yhteisöjen tuomioistuimen presidentti antoi Chronopostille ja Ranskan postilaitokselle työjärjestyksen 117 artiklassa tarkoitetun luvan vastata tutkittavaksi ottamista koskeviin seikkoihin.
The two appeals were joined by Order of the President of the Court of 18 April 2007.
Yhteisöjen tuomioistuimen presidentti antoi 18.4.2007 määräyksen, jolla valitukset yhdistettiin.
Rules of Procedure of the Court of Justice (‘the Rules of the Court of Justice’)
Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestys
No hearing was requested, and none has been held.
Suullista käsittelyä ei ole pyydetty eikä sitä ole pidetty.
Article 42(2) states that ‘[n]o new plea in law may be introduced in the course of proceedings unless it is based on matters of law or of fact which come to light in the course of the procedure.’
Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 42 artiklan 2 kohdassa todetaan, että ”asian käsittelyn kuluessa ei saa vedota uuteen perusteeseen, ellei se perustu – – käsittelyn aikana esille tulleisiin tosiseikkoihin tai oikeudellisiin seikkoihin”.
First ground of appeal: Breach of pro -cedure in respect of the composition of the court
Ensimmäinen valitusperuste: Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kokoonpanoon liittyvä oikeudenkäyntivirhe
The appellants complain that their right to a fair trial was violated because the Judge-Rapporteur in the procedure leading to the judgment under appeal was also
Valittajat väittävät, että heidän oikeuttaan oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin on loukattu siksi, että valituksenalaiseen tuomioon johtaneen menettelyn esittelevä
17 — I refer to the entities which responded collectively as ‘UFEX’.
17 – Tarkoitan asianosaisia, jotka antoivat yhteisen vastineen UFEXina.
By virtue of Article 118, Article 42(2) applies to the procedure before the Court on appeal from a decision of the Court of First Instance.
Työjärjestyksen 118 artiklan nojalla 42 artiklan 2 kohtaa sovelletaan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen päätöksestä tehdyn valituksen käsittelyyn.
Rules of Procedure of the Court of First Instance (‘the Rules of the Court of First Instance’)
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestys