natgillin/translations-raw huggingface dataset:
If the authorities had respected Community legislation,the association Västkustbanans Framtid and others concerned,would have had the possibility to submitcomments on the EIA carried out.
Jos viranomaiset olisivat noudattaneetyhteisön lainsäädäntöä,Västkustbanans Framtid -yhdistys ja muut asianosaiset olisivatsaaneet mahdollisuuden esittää huomautuksia jo tehdyistä ympäristövaikutusten arvioinneista.
The complainant moreover stated that the Commission should have identified the legalbasis on which it supported its view that there was no infringement.
Kantelija huomautti lisäksi,että komission olisi pitänyt määrittää oikeusperusta,jonkanojalla se katsoi,että rikkomista ei ole tapahtunut.
After careful consideration of the Commission’s opinion and the complainant’s observa-tions,it appeared that further inquiries were necessary.
Komission lausunnon ja kantelijan huomautusten perusteellisen käsittelyn jälkeen ilmeni,että jatkotutkimukset olivat välttämättömiä.
The Ombudsman therefore asked the Commission to comment firstly on the fact that thedecision to approve the construction of the train connection Västkustbanan was taken bythe Swedish authorities on 15 May 1995,whereas the EIA for the section Lingvallen-Ängelholms stationsområde was completed only on 21 May 1996.
Oikeusasiamies pyysi sen vuoksi komissiota ottamaan kantaa ensinnäkin siihen tosiasiaan,että Ruotsin viranomaiset tekivät 15. toukokuuta 1995 päätöksen Västkustbanan-rautatie-yhteyden rakentamisesta,kun rataosuutta Lingvallen−Ängelholms stationsområdekoskeva ympäristövaikutusten arviointi saatiin valmiiksi vasta 21. toukokuuta 1996.Kantelija väitti,että tämä merkitsi yhteisön lainsäädännön (direktiivin 85/337/ETY) rikkomista.
The complainantalleged that this was a breach of Community law (Directive 85/337/EEC).
Oikeusasiamies pyysi komissiota ottamaan kantaa tähän asiaan ja selittämään
The Ombudsman asked the Commission to comment on this and to explain its conclusion thatthere had been no infringement.
_BAR_ 2001 johtopäätöstään,jonka mukaan rikkomista ei ollut tapahtunut.
Secondly,as regards the allegations in connection with theclassification of the Skälderviken area under Directive 92/43/EEC,the Ombudsman askedthe Commission to inform him of any examinations carried out so far,as mentioned by the Commission in its opinion.
Toiseksi oikeusasiamiespyysi komissiota antamaan hänelle tietoja kaikista komission lausunnossa mainituistatutkimuksista asiassa,joka koskee Skäldervikenin alueen luokitusta direktiivin 92/43/ETYmukaisesti.
The Ombudsman also asked the Commission for a copy of the EIA performed for thesection Lingvallen-Ängelholms stationsområde,and sent a copy of the complainant’sobservations to the Commission for possible comments.
Oikeusasiamies pyysi komissiolta myös jäljennöstä rataosuudesta Lingvallen−Ängel-holms stationsområde tehdystä ympäristövaikutusten arvioinnista ja lähetti komissiollejäljennöksen kantelijan huomautuksista mahdollisia kommentteja varten.
As regards the fact that the decision to approve the construction of the train connection Västkustbanan was taken by the Swedish authorities on 15 May 1995 and that the EIA forthe section Lingvallen-Ängelholms stationsområde was completed on 21 May 1996, the Commission stated that it had informed the complainant of its discretionary powers toinitiate infringement procedures.
Ruotsin viranomaiset hyväksyivät 15. toukokuuta 1995 päätöksen Västkustbanan-rauta-tieyhteyden rakentamisesta ja rataosuuden Lingvallen−Ängelholms stationsområde ympäristövaikutusten arvioinnin valmistumisesta vasta 21. toukokuuta 1996.
After having received the relevant assessments from
Tämän päätöksenosalta komissio huomautti ilmoittaneensa kantelijalle,että rikkomismenettelyn aloittaminen oli sen omassa harkintavallassa.
Sweden and examined them,the Commission informed the complainant on 10 August1998 and 15 February 1999,that no evidence had been submitted to show that the assessments performed did not fulfil the requirements of Directive 85/337/EEC.
Saatuaan Ruotsista asianomaiset arvioinnit jatutkittuaan ne komissio ilmoitti kantelijalle 10. elokuuta 1998 ja 15. helmikuuta 1999,ettäsille ei edelleenkään ollut toimitettu todisteita siitä,että tehdyt arvioinnit eivät täyttäisidirektiivin 85/337/ETY vaatimuksia.
As far as the classification of Skälderviken was concerned,the Commission stated thatafter having examined the information submitted via the complaint to the Ombudsman,aswell as a specific complaint addressed to the Commission on 31 October 2000, the Commission had opened a new complaint file,Reference P-00/5160/Sweden.
Skäldervikin luokituksen osalta komissio totesi kirjanneensa asian uutena valituksenanumerolla P-00/5160/Sweden tutkittuaan ensin oikeusasiamiehelle lähetetyssä valituksessa toimitetut tiedot sekä erään yksittäisen komissiolle 31. lokakuuta 2000 tehdyn valituksen.
The newcomplaint concerned several issues,including the classification of the Skälderviken areaas a Natura 2000-site under Directive 92/43/EEC.
Uusi valitus koski monia eri asioita,joihin kuului Skäldervikenin alueen luokitusdirektiivin 92/43/ETY mukaiseksi Natura 2000 -alueeksi.
On 6 December 2000,the complainantsubmitted extensive new information and by letters of 29 November and 12 December2000,the Commission informed the complainant about its examination of her submissionsand that it had not yet finalised its assessment concerning the allegations put forward.
Kantelija toimitti 6. joulukuuta2000 komissiolle runsaasti uusia tietoja. Komissio ilmoitti kantelijalle 29. marraskuuta ja12. joulukuuta 2000 päivätyillä kirjeillä tutkineensa kantelijan myöhemmin toimittamaamateriaalia ja jatkavansa edelleen tämän esittämien väitteiden arvioimista.
The Commission stressed that after the information had been fully examined,it would informthe complainant of the action to be taken.
Komissiotähdensi ilmoittavansa kantelijalle tämän antamien tietojen perusteellisen tutkimisenjälkeen,mihin toimiin olisi ryhdyttävä.
Moreover,as regards the general evaluation of the Swedish proposal for a list of Natura2000-sites under the Habitat Directive,the Commission decided on 22 December 2000 tobring Sweden’s failure to propose a complete list before the Court of Justice.
Elinympäristödirektiivin mukaisten Natura 2000 -alueiden luetteloa koskevan Ruotsinehdotuksen yleisen arvioinnin osalta komissio päätti 22. joulukuuta 2000 nostaa yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ruotsia vastaan,koska Ruotsin ehdottama luettelo onpuutteellinen.
The Commission had since received information that Sweden is currently preparing a new sitedesignation and proposal of the Skälderviken area.
Komissio on sen jälkeen saanut tietää,että Ruotsi valmistelee parhaillaanuutta ehdotusta Natura-alueiden osoittamisesta sekä Skäldervikin aluetta koskevaa ehdotusta.
Copies of the two EIAs referred to in the complaint were enclosed to the opinion.
Lausuntoon oli liitetty jäljennökset molemmista valituksessa mainituista ympäristövaikutusten arvioinneista.
The complainant’s second observations
Kantelijan toiset huomautukset
In her second observations,the complainant again put forward detailed information as towhat extent the assessments fell short of the requirements of Directive 85/377/EEC,andmoreover described some procedural contacts with the Swedish authorities as far as theclassification of the Skälderviken area under the Habitat Directive was concerned.
Kantelija esitti toisissa huomautuksissaan jälleen kerran yksityiskohtaisia tietoja siitä,miltä osin arvioinnit eivät vastanneet direktiivin 85/337/ETY vaatimuksia,ja kuvaililisäksi joitakin menettelyihin liittyneitä yhteydenottoja Ruotsin viranomaisiin Skäldervikenin alueen elinympäristödirektiivin mukaisen luokittelun osalta.
The Commission’s conclusion that there was no infringement of Directive85/337/EEC
Komission johtopäätös,jonka mukaan direktiiviä 85/337/ETY ei rikottu
1.1The complainant stated that the EIA made for the train connection Västkustbanan,section Lingvallen-Ängelholms stationsområde,was inadequate as the assessment did notcover all relevant factors.
1.1Kantelija huomautti,että Västkustbanan-rautatieyhteyden rataosuudesta Lingvallen−Ängelholms stationsområde tehty ympäristövaikutusten arviointi oli puutteellinen,koskase ei kattanut kaikkia asiaan liittyviä osatekijöitä.
Thus,Sweden was in breach of Directive 85/337/EEC.
Ruotsi rikkoi direktiiviä 85/337/ETY.Lisäksi vaikutti siltä,että Ruotsin viranomaiset olivat jättäneet ympäristövaikutustenarvioinnin komissiolle liian myöhään.
Further,the EIA appeared to have been handed in too late by the Swedish authorities.
Kantelija väitti,että komission olisi sen vuoksipitänyt hylätä kyseinen ympäristövaikutusten arviointi.
1.2The Commission stated that as far as the two EIAs carried out by the Swedish authorities were concerned,the Commission considered these to fulfil the requirements of Directive 85/337/EEC concerning the railway project in question.
1.2Komissio totesi,että Ruotsin viranomaisten tekemät kyseistä rautatiehanketta koskeneet kaksi ympäristövaikutusten arviointia olivat direktiivin 85/337/ETY vaatimustenmukaiset.
According to the Commission, no evidence had been submitted to show the opposite.
Komission mukaan sille ei ollut toimitettu todisteita,jotka olisivat osoittaneetasian olevan päinvastoin.
When thecomplainant pointed out that the decision to approve the construction of the train connection Västkustbanan was taken by the Swedish authorities on 15 May 1995 and the EIA forthe section Lingvallen-Ängelholms stationsområde was completed only on 21 May 1996,the Commission replied by informing the complainant of its discretionary powers toinitiate infringement procedures.
Kun kantelija viittasi siihen,että Ruotsin viranomaiset hyväksyivät 15. toukokuuta 1995 tekemällään päätöksellä Västkustbanan-rautatieyhteydenrakentamisen,kun rataosuutta Lingvallen−Ängelholms stationsområde koskeva ympäristövaikutusten arviointi saatiin valmiiksi vasta 21. toukokuuta 1996,komissio vastasiilmoittamalla kantelijalle rikkomismenettelyn aloittamisen olevan sen omassa harkintavallassa.
1.3As regards the complainant’s arguments concerning the adequacy of the EIA, the Ombudsman notes that Directive 85/337/EEC requires an exercise of judgement by the Member State as to what information is to be provided. In the present case, the Ombudsman’s inquiry has not revealed evidence to show that the Commission was not
1.3Oikeusasiamies totesi ympäristövaikutusten arvioinnin riittävyyttä koskeviin kantelijan väitteisiin,että direktiivissä 85/337/ETY edellytetään jäsenvaltion käyttävän harkintavaltaa päättäessään,mitä tietoja on annettava.
_BAR_ 2001 entitled to take the view that the Member State had complied with its obligation under Directive 85/337/EEC as regards the adequacy of the information provided in the EIA.
Käsiteltävänä olevassa tapauksessa eioikeusasiamiehen tutkimuksen perusteella ilmennyt todisteita,jotka kumoaisivat komission omaksuman kannan,jonka mukaan jäsenvaltio on noudattanut direktiivin85/337/ETY mukaisia velvollisuuksiaan ympäristövaikutusten arvioinnissa annettujentietojen riittävyyden osalta.
1.4As regards the complainant’s arguments concerning the date on which the EIA wasprepared,the Ombudsman notes that the Commission referred to its discretionary powersto initiate infringement procedures.
1.4Oikeusasiamies totesi ympäristövaikutusten arvioinnin valmistumispäivämäärääkoskeviin kantelijan väitteisiin,että komissio huomautti rikkomismenettelyn aloittamisenolevan sen omassa harkintavallassa.
If the meaning was that the Commission had made adiscretionary decision to close the case,despite evidence that an infringement hadoccurred,then the Commission should have said so in clear words.
Jos tämä huomautus tarkoitti sitä,että komissio olitehnyt harkinnanvaraisen päätöksen asian käsittelyn lopettamisesta siitä huolimatta,ettärikkominen oli todistettavasti tapahtunut,komission olisi pitänyt sanoa se suoraan.
If on the other hand,the Commission considered that there was no infringement,no issue of discretion arises.It must be concluded that the reasons as to why the Commission closed the case wereunclear.
Joskomissio sen sijaan katsoi,että rikkomista ei tapahtunut,ei harkintavaltaa tarvitse käyttää.Tästä oli tehtävä se johtopäätös,että komission perustelut asian käsittelyn lopettamisellejäivät epäselviksi.
1.5It is good administrative behaviour to state the reasons for a decision.
1.5Päätösten perusteleminen on hyvän hallintotavan periaatteiden mukaista.
The reasonsgiven should be adequate,clear and sufficient.
Annettujenperustelujen olisi oltava asialliset,selkeät ja riittävät.
In the present case,the Ombudsman findsthat the Commission failed to state the reasons for its decision.
Käsiteltävänä olevassa tapauksessaoikeusasiamies katsoi,että komissio ei ollut perustellut päätöstään.
The Ombudsman willtherefore issue a critical remark to the Commission.
Oikeusasiamies esittisen vuoksi komissiolle kriittisen huomautuksen.
The classification of the Skälderviken area under Directive 92/43/EEC
Direktiivin 92/43ETY mukainen Skäldervikenin alueen luokitus
2.1The complainant claimed that the Commission should ensure that the Skäldervikenarea is designated as a Natura-site under Directive 92/43/EEC.
2.1Kantelija vaati,että komission olisi varmistettava Skäldervikenin alueen osoittaminendirektiivin 92/43/ETY mukaiseksi Natura-alueeksi.
2.2At first,the Commission explained that the information provided by the complainantdid not constitute evidence of any infringement of Directive 92/43/EEC.
2.2Aluksi komissio ilmoitti,että kantelijan antamissa tiedoissa ei ollut todisteita direktiivin 92/43/ETY rikkomisesta.
However,on thebasis of the information submitted via the complaint to the Ombudsman,as well as subsequent submissions,the Commission had opened a new complaint file concerning the classification of the Skälderviken area as a Natura 2000-site under Directive 92/43/EEC.
Komissio oli kuitenkin kantelijan oikeusasiamiehellelähettämien tietojen sekä kantelijan myöhemmin toimittaman materiaalin perusteellakirjannut asian uutena valituksena,joka koskee Skäldervikenin alueen luokittelua direktiivin 92/43/ETY mukaiseksi Natura 2000 -alueeksi.
The Commission had not yet finalised its assessment,but stressed that after the informationhad been fully examined,it would inform the complainant of the action to be taken.
Komissio ei ollut vielä saanutarviointiaan päätökseen,mutta tähdensi ilmoittavansa kantelijalle tämän antamien tietojenperusteellisen tutkimisen jälkeen,mihin toimiin olisi ryhdyttävä.
2.3The Ombudsman notes that this part of the complaint is still being assessed by the Commission on the basis of further information submitted by the complainant.
2.3Oikeusasiamies totesi,että komissio jatkaa valituksen tämän osan arviointia kantelijan toimittamien lisätietojen perusteella.
The Commission has undertaken to inform the complainant of the outcome.
Komissio on luvannut ilmoittaa kantelijallearvioinnin tuloksista.
There is thereforeno maladministration as regards this part of the complaint.
Valituksen tässä osassa ei ilmennyt hallinnollista epäkohtaa.
On the basis of the Ombudsman’s inquiries into this complaint,it is necessary to make thefollowing critical remark:
Valituksen johdosta suoritetun oikeusasiamiehen tutkimuksen pohjalta oli esitettäväseuraava kriittinen huomautus:
As regards the complainant’s arguments concerning the date on which the EIA wasprepared,the Ombudsman notes that the Commission referred to its discretionary powersto initiate infringement procedures.
Oikeusasiamies totesi ympäristövaikutusten arvioinnin valmistumispäivämäärää koskeviin kantelijan väitteisiin,että komissio huomautti rikkomismenettelyn aloittamisen olevansen omassa harkintavallassa.
If the meaning was that the Commission had made adiscretionary decision to close the case,despite evidence that an infringement hadoccurred,then the Commission should have said so in clear words.
Jos tämä huomautus tarkoitti sitä,että komissio oli tehnytharkinnanvaraisen päätöksen asian käsittelyn lopettamisesta siitä huolimatta,että rikko-
If on the other hand,the Commission considered that there was no infringement,no issue of discretion arises.It must be concluded that the reasons as to why the Commission closed the case wereunclear.
_BAR_ 2001 minen oli todistettavasti tapahtunut,komission olisi pitänyt sanoa se suoraan. Joskomissio sen sijaan katsoi,että rikkomista ei tapahtunut,harkintavaltaa ei tarvitsekäyttää.
It is good administrative behaviour to state the reasons for a decision.
Päätösten perusteleminen on hyvän hallintotavan periaatteiden mukaista.
The reasons givenshould be adequate,clear and sufficient.
Annettujenperustelujen olisi oltava asialliset,selkeät ja riittävät.
In the present case,the Ombudsman finds thatthe Commission failed to state the reasons for its decision.
Käsiteltävänä olevassa tapauksessaoikeusasiamies katsoi,että komissio ei ollut perustellut päätöstään.
Given that this aspect of the case concerns procedures relating to specific events in thepast,it is not appropriate to pursue a friendly settlement of the matter.
Koska tapauksen tämä näkökohta koski tiettyjä menneisyyteen liittyviä tapahtumia,sovin-toratkaisuun pyrkiminen ei ollut aiheellista.
Page 141
KANTELU
FAILURE TO REPLYTO THE COM-PLAINANT’S APPEAL
KANTELIJAEISAANUT VASTAUS-TAVALITUKSEENSA
Decision on complaint729/2000/OV againstthe European Commission
Päätös kanteluun729/2000/OVEuroopan komissiotavastaan
In May 2000,Mr J. made a complaint to the European Ombudsman against the European Commission concerning open competition COM/A/12/98 in which he took part.
Toukokuussa 2000 J. kanteli Euroopan oikeusasiamiehelle Euroopan komissiota vastaanavoimesta kilpailusta KOM/A/12/98,johon hän osallistui.
On 30April 1999,the Head of the Competitions Unit informed the complainant that he onlyobtained 19.867/40 (minimum required 20/40) on test (a) and that he had therefore beenexcluded from the written tests.
Huhtikuun 30.päivänä 1999kilpailuista vastaavan yksikön johtaja ilmoitti kantelijalle,että hän oli saanut ainoastaan19,867pistettä 40pisteestä (vaadittu vähimmäispistemäärä 20/40) kokeessa (a) ja ettähänet oli siksi suljettu pois kirjallisista kokeista.
The complainant alleged that in order to guaranteeequality between the candidates,the Commission neutralised certain questions (amongstwhich question 27) of test (a) which were not clear.
Kantelija väitti,että taatakseen hakijoidenvälisen yhdenvertaisuuden,komissio mitätöi kokeen (a) tietyt kysymykset,jotka olivatepäselviä (muun muassa kysymyksen 27).
The complainant observed that question 27 which was neutralised,but which he answered correctly,was completely clear anddid not leave any room for ambiguity.
Kantelija väitti,että kysymys 27,joka mitätöitiin ja johon hän vastasi oikein,oli täysin selvä eikä jättänyt lainkaan tilaa moniselitteisyydelle.
He stated that it was not justified that because of the Commission’s fault (the annulment of an unclear question),he was not admitted to thenext stage of the competition.
Hän totesi,että ei ollut perusteltua,että häntä ei päästetty kilpailun seuraavanvaiheeseen komission virheen takia (epäselvän kysymyksen poistaminen).
In a previous open competition the question was notannulled,but all the candidates were given one extra point.
Edellisessäavoimessa kilpailussa kysymystä ei mitätöity,vaan kaikille hakijoille annettiin ylimääräinen piste.
On 13 July 1999,the complainant,an auxiliary agent in the Commission,made an appealunder 90 Staff Regulations (R 463/99) against the decision of the Commission toneutralise questions.
Heinäkuun 13.päivänä 1999 kantelija,komission väliaikainen toimihenkilö,valitti henkilöstösääntöjen 90artiklan mukaisesti (R 463/99) kysymyksen mitätöintiä koskevastakomission päätöksestä.
Further to an interservice consultation on 29 September 1999 inwhich he took part to express his point of view,the complainant clarified his originalcomplaint in an additional letter dated 14 October 1999.
Osallistuttuaan ja ilmaistuaan kantansa 29.syyskuuta 1999 pidetyllä sisäisellä lausuntokierroksella kantelija selvensi alkuperäistä kanteluaan 14.loka-kuuta 1999 päivätyllä uudella kirjeellä.
The Appointing Authorityrejected his appeal on 18 February 2000,which confirmed the complainant’s exclusionfrom the competition. The complainant however alleged that the final decision of the Appointing Authority did not take into consideration the information from the interservice consultation and from the complainant’s last letter.
Nimittävä viranomainen hylkäsi hänenvalituksensa 18.helmikuuta 2000,mikä vahvisti kantelijan poissulkemisen kilpailusta.Kantelija kuitenkin väitti,että nimittävän viranomaisen lopullisessa päätöksessä ei otettuhuomioon sisäisen lausuntokierroksen ja kantelijan viimeisimmän kirjeen tietoja.
Moreover,the Commission didnot reply within 4 months.
Lisäksikomissio ei vastannut neljän kuukauden kuluessa.
The complainant therefore wrote to the Ombudsman alleging that 1) the Commissionirregularly annulled question 27 from pre-selection test a) and should have given him ajustification for it,especially with regard to the fact that a similar question was notannulled in a previous open competition,2) the decision of the Appointing Authority of 18February 2000 did not take into account the information from the interservice consultation and the complainant’s letter of 14 October 1999,and 3) the Commission did not replywithin 4 months to the complainant’s appeal of 13 July 1999.
Kantelija kirjoitti oikeusasiamiehelle ja väitti,että 1) komissio poisti sääntöjenvastaisestikysymyksen 27 esivalintakokeesta a) ja että sen olisi tullut kertoa hänelle poistamisenperusteet,erityisesti kun otetaan huomioon,että samankaltaista kysymystä ei mitätöityedellisessä avoimessa kilpailussa,2) nimittävän viranomaisen 18.helmikuuta 2000 tekemässä päätöksessä ei otettu huomioon sisäisellä lausuntokierroksella sekä kantelijan14.lokakuuta 1999 päivätyssä kirjeessä annettuja tietoja ja 3) komissio ei vastannut neljänkuukauden kuluessa kantelijan 13.heinäkuuta 1999 toimittamaan valitukseen.
As regards the first allegationconcerning the alleged irregular annulment of question 27 from pre-selection test (a), the Commission referred to the decision of the European Ombudsman in complaint761/99/BB against the Commission.
Ensimmäiseen väitteen osalta,joka koski kysymyksen 27väitettyä sääntöjenvastaista poistamista esivalintakokeesta (a),komissio viittasi Euroopanoikeusasiamiehen päätökseen kantelussa 761/99/BB komissiota vastaan.
This complaint from a candidate who participated inopen competition COM/A/11/98 was similar to the one made by the present complainant.Therefore,the Commission drew the attention to point 2.3 of the decision of the Ombudsman that on basis of his inquiries into the complaint “there appears to have beenno maladministration by the European Commission”.
Tämän kantelunoli tehnyt avoimeen kilpailuun KOM/A/11/98 osallistunut hakija ja se oli samanlainenkuin käsiteltävänä oleva kantelu. Komissio kiinnitti huomiota oikeusasiamiehen päätöksenkohtaan 2.3,jossa todettiin,että kantelua koskevien tutkimusten perusteella “Euroopan
The Commission observed that the Selection Board had decided to neutralise question 27 from pre-selection test (a) for allcandidates since it had proved to be ambiguous.
Komissio huomautti,että valintalautakunta oli päättänyt mitätöidä esivalintakokeesta (a) kysymyksen nro 27kaikilta hakijoilta,koska se oli osoittautunut moniselitteiseksi.
The Commission added that each Selection Board is independent.
Komissio lisäsi,että kukinvalintalautakunta on riippumaton.
As regards the second and third allegations,the Commission stated that under Article 90.2of the Staff Regulations the complainant had submitted a complaint to the Appointing Authority.
Toisen ja kolmannen väitteen osalta komissio totesi,että henkilöstösääntöjen 90artiklan2kohdan mukaan kantelija oli toimittanut valituksen nimittävälle viranomaiselle.Pääsihteeristö oli rekisteröinyt valituksen 23.heinäkuuta 1999.