natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Officials — Actions — Unlimited jurisdiction — Reparation for material damage arising from the loss of a chance as a result of unlawful rejection of a candidature
Henkilöstö – Kanne – Täysi harkintavalta – Korvaus, joka on maksettava aineellisesta vahingosta, joka liittyy hakemuksen lainvastaisesta hylkäämisestä johtuvaan mahdolli­suuden menettämiseen
(Staff Regulations, Art. 91(1))
(Henkilöstösääntöjen 91 artiklan 1 kohta)
SUMMARY — CASE C-348/06 P
TIIVISTELMÄ – ASIA C-348/06 P
Appeals — Grounds — Mere repetition of the pleas and arguments put forward before the Court of First Instance — Inadmissibility
Muutoksenhaku – Valitusperusteet – Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio­istuimessa esitettyjen perusteiden ja perustelujen pelkkä toistaminen – Tutkimatta jättäminen
(Art. 225 EC; Statute of the Court of Justice, Art. 58; Rules of Procedure of the Court of Justice, Art. 112(1)(c))
(EY 225 artikla; yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 58 artikla; yhteisöjen tuomiois­tuimen työjärjestyksen 112 artiklan 1 kohdan c alakohta)
being recruited in order to weight that loss, necessarily leads the Community judicature to rely on a series of suppositions, by their nature uncertain, but which fall within that appraisal of the facts by the Court of First Instance and the discretion at its disposal.
välinen erotus, minkä jälkeen arvioidaan tämän tappion painottamiseksi prosentuaalisessa muodossa se mahdollisuus, joka henkilöllä oli tulla otetuksi palvelukseen, johtaa välttämättä siihen, että yhteisöjen tuomioistuinten on tukeuduttava joukkoon olettamia, jotka ovat luonteeltaan epävarmoja mutta jotka kuuluvat ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen suorittaman tosiseikkoja koskevan itsenäisen arvioinnin ja sen harkintavallan piiriin.
Under Article 91(1) of the Staff Regulations, the Court of First Instance has, in disputes of a financial character, unlimited jurisdiction, pursuant to which it has the power, if need be of its own motion, to order the defendant to pay compensation for the damage caused by the defendant’s wrongful act and, in such a case, taking account of the circumstances of the case, to assess the damage suffered ex aequo et bono.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomio -istuimella on henkilöstösääntöjen 91 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa taloudellisluonteisissa riita-asioissa täysi harkintavalta, jonka puitteissa se voi tarpeen vaatiessa velvoittaa viran puolesta vastaajan maksamaan kor vausta vahingosta, joka on aiheutunut sen virheestä, ja tällaisessa tapauksessa arvioida aiheutuneen vahingon kohtuuden mukaan kaikki asiaan liittyvät olosuhteet huomioon ottaen.
In addition, when the Court of First Instance has determined that there is damage, it alone has jurisdiction to decide, within the confines of the claim and subject to compliance with the obligation to state reasons, how and to what extent reparation for the damage should be provided.
Lisäksi silloin, kun ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on todennut vahingon olemassaolon, se on yksin toimivaltainen arvioimaan esitetyn vaatimuksen rajoissa tämän vahingonkorvauksen laadun ja ulottuvuuden edellyttäen, että perusteluvelvollisuutta noudatetaan.
In that regard, the method used to determine the extent of reparation for the damage resulting from the loss of a chance for a member of the temporary staff whose candidature has been unlawfully rejected of being recruited to a post within a Community institution, adopted in the domestic law of several Member States, based on a criterion relating to loss of earnings, establishing the difference between the earnings aspired to and the earnings actually received, then assessing, as a percentage, the chance of
Kun on määritettävä korvauksen ulottuvuus vahingosta, joka on aiheutunut väliaikaiselle toimihenkilölle siitä, että hän on menettänyt mahdollisuuden päästä yhteisön toimielimen palvelukseen, koska hänen hakemuksensa on lainvastaisesti hylätty, menetelmä, jota käytetään myös useissa kansallisissa oikeusjärjestyksissä ja joka perustuu ansionmenetystä koskevaan kriteeriin niin, että siinä vahvistetaan toivotun palkan ja tosiasiallisesti maksetun palkan
It follows from Article 225 EC, the first paragraph of Article 58 of the Statute of the Court of Justice and Article 112(1)(c) of the Rules of Procedure of the Court of Justice that an appeal must indicate precisely the contested elements of the judgment which the appellant seeks to have set aside and also the legal arguments specifically advanced in support of the appeal.
EY 225 artiklasta, yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 58 artiklan ensimmäisestä kohdasta ja yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 112 artiklan 1 kohdan c alakohdasta seuraa, että valituksessa on ilmoitettava täsmällisesti sekä se, miltä kaikilta osin tuomion kumoamista vaaditaan, että ne oikeudelliset perusteet ja perustelut, joihin erityisesti halutaan vedota tämän vaatimuksen tueksi.
COMMISSION v GIRARDOT assessment of facts which that Court undertook in that judgment.
KOMISSIO v. GIRARDOT kyseenalaiseksi se tosiseikkoja koskeva arviointi, johon tämä tuomioistuin on päätynyt kyseisessä tuomiossa.
That requirement is not satisfied by an appeal which seeks not to identify errors of law allegedly vitiating the reasoning of the Court of First Instance in the judgment under appeal but rather, by repeating arguments relied on at first instance and putting forward supposed new evidence, seeks to challenge the
Tätä vaatimusta ei täytä valitus, jonka tarkoituksena ei ole yksilöidä niitä oikeudellisia virheitä, jotka rasittavat ensimmäisen oikeusasteen tuomiois -tuimen valituksenalaisessa tuomiossa tekemiä päätelmiä, vaan jonka tarkoi tuk -sena on yhtäältä ensimmäisen oikeusas -teen tuomioistuimessa esitetyt väitteet toistamalla ja toisaalta väitettyihin uusiin todisteisiin vetoamalla saattaa
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-348/06 P
JULKISASIAMIES MENGOZZIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-348/06 P
Article 29(1) of the Staff Regulations of Officials of the European Communities (‘the Staff Regulations’), in the version applicable to the facts giving rise to the dispute at first instance, provides that:
Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen (jäljempänä henkilöstösäännöt), sellaisina kuin ne olivat voimassa ensimmäisessä oikeusasteessa käsitellyn riitaasian tosiseikkojen tapahtumahetkellä, 29 artiklan 1 kohdassa määrätään seuraavaa:
‘Before filling a vacant post in an institution, the appointing authority shall first consider:
”Ennen toimielimessä avoinna olevan viran täyttämistä nimittävän viranomaisen on tutkittava:
(a) whether the post can be filled by promotion or transfer within the institutions;
I-A-109 ja II-483; jäljempänä välituomio).
(b) whether to hold competitions internal to the institution;
I Asiaa koskevat oikeussäännöt b) voidaanko järjestää toimielimen sisäinen kilpailu;
Under Article 236 EC, the Court of Justice is to have jurisdiction in any dispute between the Community and its servants within the limits and under the conditions laid down in the Staff Regulations or the Conditions of Employment.
EY 236 artiklan mukaan yhteisön tuomio -istuimella on toimivalta ratkaista yhteisön ja sen henkilöstön väliset riidat henkilöstösäännöissä määrätyin tai palvelussuhteen ehdoista johtuvin rajoituksin ja edellytyksin.
(c) what applications for transfer have been made by officials of other institutions of the three European Communities;
c) kolmen Euroopan yhteisön muiden toimielinten virkamiesten tekemät siirtohakemukset
Article 47 of the Conditions of Employment provides: and then follow the procedure for competitions on the basis either of qualifications or of tests, or of both qualifications and tests.
Palvelussuhteen ehtojen 47 artiklassa määrätään seuraavaa: ja aloitettava tämän jälkeen joko tutkintotodistuksiin tai kokeisiin tai molempiin perustuva kilpailumenettely.
‘Apart from cessation on death, the employment of temporary staff shall cease:
”Väliaikaisen toimihenkilön palvelussuhde päättyy hänen kuollessaan, mutta myös seuraavissa tapauksissa:
Article 2(d) of the Conditions of Employment of Other Servants of the European Communities (‘the Conditions of Employment’), in the version applicable to the facts giving rise to the dispute at first instance, provides that for the purposes of those Conditions of Employment, ‘temporary staff’ means ‘staff engaged to fill temporarily a permanent post paid from research and investment appropriations and included in the list of posts appended to the budget relating to the institution concerned’.
Euroopan yhteisöjen muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen (jäljempänä palvelussuhteen ehdot), sellaisina kuin ne olivat voimassa ensimmäisessä oikeusasteessa käsitellyn riitaasian tosiseikkojen tapahtumahetkellä, 2 artiklan d kohdan määritelmän mukaan väliaikaisella toimihenkilöllä tarkoitetaan kyseisessä järjestelmässä ”toimihenkilöä, joka on palkattu hoitamaan väliaikaisesti sellaista vakinaista tointa, jonka palkka maksetaan tutkimus- ja sijoitusmäärärahoista ja joka kuuluu asianomaisen toimielimen talousarvion liitteenä olevaan henkilöstötaulukkoon”.
at the end of the period of notice stipulated in the contract… In the case of a servant within the meaning of Article 2 [(d) of the Conditions of Employment] the period of notice shall not be less than one month for each completed year of service, subject to a minimum of three months and a maximum of 10 months …;
työsopimuksessa mainitun irtisanomisajan päättyessä. – – Edellä [palvelussuhteen ehtojen 2 artiklan d kohdassa] tarkoitettujen toimihenkilöiden osalta irtisanomisaika on vähintään yksi kuukausi jokaista tosiasiallista palvelusvuotta kohti, kuitenkin vähintään kolme kuukautta ja enintään kymmenen kuukautta – –; b) sen kuukauden viimeisenä päivänä, jonka kuluessa toimihenkilö täyttää 65 vuotta.”
The fourth and fifth paragraphs of Article 8 of the Conditions of Employment provide, in particular, that temporary staff in Category A or B to whom Article 2(d) of the Conditions of Employment applies, who are required to perform duties necessitating scientific or technical qualifications, are to be engaged for not more than five years and that their contracts may be renewed only once for a fixed period.
Palvelussuhteen ehtojen 8 artiklan neljännessä ja viidennessä alakohdassa määrätään erityisesti, että ura-alueeseen A tai B kuuluvissa tieteellisissä ja teknisissä asiantuntijatehtävissä työskentelevän, palvelussuhteen ehtojen 2 artiklan d kohdassa tarkoitetun toimihenkilön palvelussuhde solmitaan enintään viideksi vuodeksi ja että sopimus voidaan uusia enintään kerran määräajaksi.
Any further renewal is to be for an indefinite period.
Tämän jälkeen palvelussuhde voidaan uusia toistaiseksi.
Ms Girardot submitted her application in respect of ‘internal reserve competition’ COM/T/R/ST/A/2000 but it was rejected on the ground that she failed to satisfy all the required conditions for entry. 2
Girardot lähetti hakemuksensa osallistuakseen varallaololuettelon laatimiseksi järjestettyyn sisäiseen kilpailuun COM/T/R/ST/A/2000, mutta hänen hakemuksensa hylättiin, koska hän ei täyttänyt kaikkia hakijoille asetettuja ehtoja. 2
On 9 and 12 February 2001, the ‘Personnel and Administration’ Directorate-General published two vacancy notices for permanent posts remunerated on research credits.
Henkilöstön ja hallinnon pääosasto julkaisi 9. ja 12.2.2001 kaksi ilmoitusta avoimista vakinaisista toimista, jotka oli määrä rahoittaa tutkimusmäärärahoista.
By letter of 20 February 2001, Ms Girardot expressed her interest in a Category A post, published in vacancy notice COM/2001/CCR/16/R of 9 February 2001 and also in seven other Category A posts, published in the vacancy notice of 12 February 2001.
Girardot ilmaisi 20.2.2001 päivätyllä kirjeellä kiinnostuksensa yhteen ura-alueen A toimeen, joka ilmoitettiin avoimeksi 9.2.2001 ilmoituksella COM/2001/CCR/16/R, sekä seitsemään muuhun ura-alueen A toimeen, jotka ilmoitettiin avoimiksi 12.2.2001.
By contract of 15 January 1999, concluded for a period of two years and subsequently renewed by means of a supplementary agreement for a period of one year, Ms Girardot was employed as a member of the temporary staff within the meaning of Article 2(d) of the Conditions of Employment.
Girardot nimitettiin 15.1.1999 palvelussuhteen ehtojen 2 artiklan d kohdassa tarkoitetuksi väliaikaiseksi toimihenkilöksi työsopimuksella, joka tehtiin aluksi kahdeksi vuodeksi ja jota sen jälkeen jatkettiin vielä yhdellä vuodella tekemällä työsopimukseen tätä koskeva muutos.
In that capacity, she was transferred successively to the ‘Industry’ Directorate-General and then to the ‘Information Society’ Directorate-General of the Commission.
Hän työskenteli tässä asemassa Euroopan komissiossa aluksi teollisuuden pääosastossa ja siirtyi sieltä tietoyhteiskunnan pääosastoon.
By letter of 15 March 2001, the Commission informed Ms Girardot that it ‘[had been] unable to accept her application’ for the post published on 9 February 2001.
Komissio ilmoitti Girardot’lle 15.3.2001 päivätyllä kirjeellä, että tämän hakemusta 9.2.2001 avoimeksi ilmoitettuun toimeen ”ei voitu hyväksyä”.
2 — It should be noted that, in her response to the appeal, Ms Girardot disputes that she took part in that competition.
2 – Huomattakoon, että valitukseen antamassaan vastauskirjelmässä Girardot kielsi osallistuneensa mainittuun kilpailuun.
However, that point is of no significance in this case, since it is common ground that the absence of any consideration of comparative merits (or in any event the failure to demonstrate that such an examination had been carried out) which was condemned by the Court of First Instance in its interim judgment was in part based on the fact that Ms Girardot was not a successful candidate in that competition, a fact which is not open to any doubt.
Tällä seikalla ei kuitenkaan ole tässä tapauksessa merkitystä, koska on selvää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen välituomiossa todettu ansioiden vertailun puuttuminen (tai ainakin näytön puuttuminen siitä, että tällainen vertailu olisi suoritettu) perustui osittain siihen kiistattomaan tosiseikkaan, ettei Girardot ollut läpäissyt kilpailua.
On 26 July 2000, the ‘Personnel and Administration’ Directorate-General of the Commission published a vacancy notice stating that, in the context of its decision on the new policy on research staff, the Commission was organising ‘internal reserve competitions’, which included ‘internal reserve competition’ COM/T/R/ST/A/2000 for career brackets A8/A5, A4 and A3 of Category A remunerated on credits of the
Komission henkilöstön ja hallinnon pääosasto julkaisi 26.7.2000 avoimia toimia koskevan ilmoituksen, jossa komissio ilmoitti järjestävänsä sisäisiä kilpailuja varallaololuettelon laatimiseksi uutta tutkimushenkilöstöpolitiikkaansa koskevan komission päätöksen mukaisesti. Näiden kilpailujen joukossa mainittiin sisäinen kilpailu COM/T/R/ST/A/2000 varallaololuettelon laatimiseksi ura-alueen A palkkaluokkien A 8/A 5, A 4 ja A 3 toimihenkilöistä, joiden palkka maksettaisiin tutkimus- ja sijoitusbudjetin tieteellisistä ja teknisistä määrärahoista.
COMMISSION v GIRARDOT rejecting her application and, as a corollary, accepting that of the other candidates. 3
KOMISSIO v. GIRARDOT hylkäsi hänen hakemuksensa ja hyväksyi muiden hakijoiden hakemukset. 3
With regard to the other seven posts, the Commission informed Ms Girardot, by letter of 13 March 2001, that her application ‘[could] not be taken into consideration’ on the ground that those posts ‘[were] available only to staff covered by the Staff Regulations in the service of the Commission who were successful candidates in a competition’.
Seitsemän muun toimen osalta komissio ilmoitti Girardot’lle 13.3.2001 päivätyllä kirjeellä, ettei tämän hakemusta ”voitu ottaa huomioon”, koska näihin toimiin ”voivat päästä vain komission palveluksessa olevat henkilöstösääntöjen alaiset virkamiehet, jotka ovat läpäisseet kilpailun”.
For each post the Commission accepted the application of seven other candidates, all of whom were members of the temporary staff and appeared on the list drawn up following ‘internal reserve competition’ COM/T/R/ST/A/2000, and appointed each of them to the post in which they had expressed an interest.
Komissio valitsi kuhunkin toimeen seitsemän muuta hakijaa, jotka kaikki olivat väliaikaisia toimihenkilöitä ja jotka kaikki oli otettu sisäisen kilpailun COM/T/R/ST/A/2000 perusteella laadittuun varallaololuetteloon, ja nimitti kunkin heistä siihen virkaan, johon he olivat ilmaisseet kiinnostuksensa.
On 8 June 2001, Ms Girardot lodged a complaint against the decisions rejecting her application which were contained in those two letters.
Girardot teki 8.6.2001 valituksen näissä kahdessa kirjeessä ilmoitetuista päätöksistä, jotka koskivat hänen hakemustensa hylkäämistä.
That complaint was the subjectmatter of an implied decision rejecting it.
Valitus hylättiin implisiittisellä päätöksellä.
The Court of First Instance nonetheless dismissed Ms Girardot’s claims for annulment of the decisions appointing the successful candidates to the posts in question.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei kuitenkaan hyväksynyt Girardot’n vaatimusta kyseisiin toimiin valittujen muiden hakijoiden nimittämispäätösten kumoamisesta.
4After weighing up the interests of Ms Girardot, the service and the thirdparties appointed, ‘as required by the principles of proportionality and of protection of legitimate expectations’, the Court of First Instance took the view that annulment of the decisions making appointments to the posts in question would constitute an excessive penalty for the unlawful act, committed by the Commission, of failing to establish that it had duly considered the merits of a single candidate for those posts. 5
4Vertailtuaan Girardot’n, kyseisen komission yksikön ja näihin virkoihin nimitettyjen kolmansien osapuolten intressejä ”suhteellisuusperiaatteen ja luottamuksensuojan periaatteen mukaisesti” ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi nimittämispäätösten kumoamisen olevan suhteeton seuraus komission virheestä, joka seurasi siitä, että se ei pystynyt osoittamaan tutkineensa tämän yhden hakijan ansioita. 5
III — The interim judgment of the Court of First Instance
III Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen välituomio
Nevertheless, the Court of First Instance pointed out that the Community judicature may, in order to ensure that the annulling judgment has a practical effect in the appli-
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kuitenkin muistutti, että kumoamistuomion tehokkaan vaikutuksen varmistamiseksi kantajan intressien mukaisesti yhteisöjen
By its interim judgment, the Court of First Instance annulled the Commission’s decisions rejecting Ms Girardot’s application, on the ground that it had not been established that the Commission had duly considered the merits of the person concerned before
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumosi Girardot’n hakemuksen hylkäämistä koskevat komission päätökset antamallaan välituomiolla, koska komissio ei ollut näyttänyt toteen, että se oli asianmukaisesti tutkinut Girardot’n ansiot, ennen kuin se
IV — The judgment under appeal cant’s interests, use the unlimited jurisdiction conferred on it in proceedings concerning financial matters and, if need be, of its own motion, order the defendant institution to pay compensation, 6or request that institution to provide adequate protection for the applicant’s rights.
IV Valituksenalainen tuomio tuomioistuimella on taloudellisluonteisissa riidoissa täysi harkintavalta ja että se voi viran puolesta määrätä vastaajana olevan toimielimen suorittamaan korvauksia 6tai velvoittaa sen suojaamaan asianmukaisesti kantajan oikeudet.
Since they were unable to reach an agreement on fair financial compensation, the parties sent the Court of First Instance their submissions on the quantum of damages on 6 September 2004.
Koska osapuolet eivät päässeet keskenään sopimukseen kohtuullisesta rahallisesta korvauksesta, ne toimittivat määrälliset vaatimuksensa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle 6.9.2004.
Ms Girardot proposed that the amount of that compensation be set at EUR 2 687 994 or, in the alternative, at EUR 432 887 and, in the further alternative, at EUR 250 248, with legal interest.
Girardot vaati, että komissio velvoitetaan maksamaan hänelle korvauksena ensisijaisesti 2 687 994 euroa, toissijaisesti 432 887 euroa ja joka tapauksessa 250 248 euroa lainmukaisine korkoineen.
In the present case, the Court of First Instance requested the parties to seek an agreement setting fair financial compensation for the unlawful rejection of Ms Girardot’s application, which was to take into account the fact that the person concerned would no longer be able to take part in a future procedure, since she was neither in a position nor entitled to express her interest in vacant posts by responding to specific ‘research’ vacancy notices.
Tässä tapauksessa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kehotti osapuolia pyrkimään keskenään sopimukseen kohtuullisesta rahallisesta korvauksesta, jolla Girardot’n hakemuksen lainvastainen hylkääminen hyvitettäisiin. Korvausta määritettäessä tuli ottaa huomioon, ettei Girardot voinut osallistua myöskään tuleviin kilpailumenettelyihin, koska hänellä ei ollut enää mahdollisuutta eikä oikeutta ilmaista kiinnostustaan haettavana oleviin työpaikkoihin vastaamalla avoimia ”tutkimusalan asiantuntijatoimia” koskeviin ilmoituksiin.
In the absence of such an agreement, the Court of First Instance stated that the parties must present to it their submissions, with figures, within a period of three months of delivery of the interim judgment.
Jollei asiasta päästäisi sopimukseen, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin pyysi osapuolia toimittamaan sille määrälliset vaatimuksensa kolmen kuukauden kuluessa välituomion antamisesta.
The Commission proposed that that amount be set at EUR 23 917.43, taking the view that it was reasonable to award Ms Girardot ‘first, three months’ net earnings paid in respect of the minimum period of notice provided for by [Article 47(2)(a) of the Conditions of Employment], or EUR 18 917.43, as compensation for the lost opportunity to be recruited to one of the eight posts in question and, second, EUR 5 000 as compensation for the lost opportunity to take part in a new procedure for filling vacant posts’.
Komissio puolestaan vaati, että korvauk- sen määräksi vahvistetaan 23 917,43 euroa, ja katsoi, että Girardot’lle on kohtuullista maksaa ”kolmen kuukauden nettopalkka [palvelussuhteen ehtojen 47 artiklan 2 kohdan a alakohdassa] eli 18 917,43 vahvistetulta irtisanomisajalta korvaukseksi tämän menettämästä mahdollisuudesta päästä johonkin kyseisistä kahdeksasta toimesta, sekä 5 000 euron korvaus tämän menettämästä mahdollisuudesta osallistua uuteen virantäyttömenettelyyn”.
7 That amount should have been increased by the compensatory
7Tähän summaan oli komission mukaan lisättävä
It should also be pointed out that the interim judgment seems to form part of a minority line of caselaw as regards matters relating to the appointment or recruitment procedure, in that it adopts the approach of compensating the applicant rather than annulling both the decision rejecting the latter’s application and that appointing or recruiting a third party.
Täsmennettäköön vielä, että nimitys- tai palvelukseenottomenettelyissä välituomio edustaa melko harvinaista oikeuskäytännön suuntausta sikäli, että siinä päädyttiin määräämään kantajalle korvauksia sen sijaan, että olisi kumottu päätökset, joilla kantajan hakemukset hylättiin ja joilla muut hakijat nimitettiin.
7 — Paragraph 45 of the judgment under appeal.
7 – Valituksenalaisen tuomion 45 kohta.
COMMISSION v GIRARDOT interest payable between the date of delivery of the interim judgment and the date of actual payment of the sum payable, together with nominal damages of one Euro as compensation for the nonmaterial damage.
KOMISSIO v. GIRARDOT välituomion antamispäivän ja maksettavana olevan summan lopullisen maksupäivän välisenä aikana kertyneet korot sekä yksi euro symbolisena korvauksena henkisestä kärsimyksestä.