natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Article 10 EC provides as follows:
EY 10 artiklassa määrätään seuraavaa: kyseisestä päätöksestä on tullut lopullinen sitä viimeisenä oikeusasteena käsitelleen kansallisen tuomioistuimen tuomion takia
— that judgment is, in the light of a decision given by the Court subsequent to it, based on a misinterpretation of Community law which was adopted without a
”Jäsenvaltiot toteuttavat kaikki yleis- ja erityistoimenpiteet, jotka ovat aiheellisia tästä sopimuksesta tai yhteisön toimielinten tämä tuomio perustui yhteisöjen tuomioistuimen tämän tuomion jälkeen
OPINION OF MR BOT — CASE C-2/06 question being referred to the Court for a preliminary ruling under [the third paragraph of Article 234] EC; and
JULKISASIAMIES BOTIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-2/06 yhteisön tullialueelta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 5 ja 16 artiklan säännösten soveltamista.” antama oikeuskäytäntö huomioon ottaen virheelliseen yhteisön oikeuden tulkintaan, johon päädyttiin esittämättä yhteisöjen tuomioistuimelle ennakkoratkaisukysymystä, vaikka EY 234 artiklan kolmannessa kohdassa määrätyt edellytykset täyttyivät
Article 5(1) of the regulation provides:
Tämän asetuksen 5 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa: kyseessä oleva henkilö on kääntynyt hallintoelimen puoleen välittömästi saatuaan tietää kyseisestä oikeuskäytännöstä.”
The relevant provisions of Regulation No 3665/87
Asetuksen (ETY) N:o 3665/87 asiaa koskevat säännökset
‘Payment of the differentiated or nondifferentiated refund shall be conditional not only on the product having left the customs territory of the Community but also — save where it has perished in transit as a result of force majeure — on its having been imported into a nonmember country and, where appropriate, into a specific nonmember country within 12 months following the date of acceptance of the export declaration:
”Vaihtelevan tai vaihtelemattoman tuen maksaminen edellyttää tuotteen yhteisön tullialueelta viennin lisäksi sitä, että tuote, jollei se ole tuhoutunut kuljetuksen aikana ylivoimaisen esteen vuoksi, on tuotu kolmanteen maahan tai tarvittaessa tiettyyn kolmanteen maahan 12 kuukauden kuluessa vientiilmoituksen hyväksymispäivästä:
Article 4(1) of Commission Regulation (EEC) No 3665/87 of 27 November 1987 laying down common detailed rules for the application of the system of export refunds on agricultural products 3is worded as follows:
Maataloustuotteiden vientitukien järjestelmän soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä 27.11.1987 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 3665/87 34 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa: a) kun tuotteen tosiasiallisesta määräpaikasta on vakavia epäilyksiä
This regulation was repealed and replaced by Commission Regulation (EC) No 800/1999 of 15 April 1999 laying down common detailed rules for the application of the system of export refunds on agricultural products (OJ 1999 L 102, p. 11).
Tämä asetus on kumottu ja korvattu maataloustuotteiden vientitukijärjestelmän soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä 15.4.1999 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 800/1999 (EYVL L 102, s. 11).
According to German case-law, the administrative authority in principle has a discretion to withdraw an unlawful administrative act which has become final.
Saksan oikeuskäytännön mukaan hallintoviranomaisella on pääsääntöisesti vapaa harkintavalta poistaa lopulliseksi tullut lainvastainen hallintotoimi.
According to that case-law, the first sentence of Paragraph 48(1) of the VwVfG confers a right to withdrawal of such an act only exceptionally, where it is ‘outright intolerable’ for it to stand having regard to the concepts of public policy, good faith, fairness, equal treatment or manifest unlawfulness.
Tämän oikeuskäytännön perusteella VwVfG:n 48 §:n 1 momentin ensimmäisessä virkkeessä annetaan oikeus tällaisen toimen poistamiseen vain sellaisessa poikkeuksellisessa tapauksessa, jossa toimen pysyttäminen olisi ”täysin kestämätöntä”, kun huomioon otetaan yleisen järjestyksen, vilpittömän mielen, kohtuullisuuden, yhdenvertaisen kohtelun tai ilmeisen lainvastaisuuden käsitteet.
In Emsland-Stärke 5the Court held that the conditions laid down by Article 10(1) of Regulation No 2730/79 could be imposed only prior to the grant of the export refund.
Yhteisöjen tuomioistuin on asiassa Emsland-Stärke 14.12.2000 antamassaan tuomiossa 5siten katsonut, että asetuksen N:o 2730/79 10 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen edellytysten täyttämistä voidaan vaatia vain ennen vientituen myöntämistä.
According to the Court, that was sufficiently clear from the wording of that paragraph, which states that payment is ‘conditional … on the [product’s] having been imported into a nonmember country’, and from the ninth recital in the preamble to that regulation, which is in the same terms. 6
Yhteisöjen tuomioistuimen mukaan tämä käy riittävästi ilmi säännöksen sanamuodosta, jonka mukaan maksu ”edellyttää – – että tuote – – on tuotu kolmanteen maahan”, sekä tämän asetuksen yhdeksännestä perustelukappaleesta, joka on sanamuodoltaan samanlainen. 6
In addition, Paragraph 51 of the VwVfG deals with the reopening of a procedure closed by an administrative act which has become unchallengeable.
Lisäksi VwVfG:n 51 § koskee sellaisten menettelyjen aloittamista uudelleen, jotka on lopetettu hallintotoimella, johon ei voida enää hakea muutosta.
Paragraph 51(1) provides that the relevant authority must, on application by the person concerned, decide whether to set aside or amend an administrative act which is no longer open to challenge:
VwVfG:n 51 §:n 1 momentissa säädetään, että kyseisen viranomaisen on sen, jota asia koskee, esittämän pyynnön johdosta ratkaistava, onko lopullinen hallintotoimi kumottava tai onko sitä muutettava
In German law, the first sentence of Paragraph 48(1) of the Verwaltungsverfahrensgesetz (Law on Administrative Procedure; ‘the
Saksan oikeudessa säädetään 25.5.1976 annetun hallintomenettelylain 7(Verwal-tungsverfahrensgesetz, jäljempänä VwVfG)
6 — Paragraph 48.
6 – Tuomion 48 kohta.
This also applies, by analogy, to the fourth recital in the preamble to Regulation No 3665/87, which should be compared with Article 5(1) of that regulation.
Sama koskee vastaavasti asetuksen N:o 3665/87 neljättä perustelukappaletta, joka on rinnastettava tämän asetuksen 5 artiklan 1 kohtaan.
— if there is new evidence which would have led to a decision more favourable to the person concerned;
– jos on uusia todisteita, joiden johdosta päätös olisi ollut edullisempi sille, jota asia koskee
By decision of 10 August 1995, the Hauptzollamt therefore demanded the repayment by Kempter of the export refunds totalling DEM 360 022.62 which it had received.
Näin ollen Hauptzollamt vaati 10.8.1995 tekemässään päätöksessä Kempteriä palauttamaan tälle maksetut vientituet, joiden määrä oli 360 022,62 Saksan markkaa.
— if there are grounds for reopening the procedure pursuant to Paragraph 580 of the Zivilprozessordnung (Code of Civil Procedure).
– jos on siviiliprosessilain (Zivilprozessordnung) 580 §:n mukaisia syitä asia käsittelyn uudelleen aloittamiseen.
By judgment of 16 June 1999, the Finanzgericht Hamburg dismissed the applicant’s action against that decision, on the ground that the applicant had not proved that the animals were imported into a nonmember country, in conformity with Article 5(1)(a) of Regulation No 3665/87.
Finanzgericht Hamburg hylkäsi 16.6.1999 antamallaan tuomiolla kantajan tästä päätöksestä nostaman kanteen sillä perusteella, ettei kantaja ollut esittänyt todistetta siitä, että eläimet oli tuotu kolmanteen maahan asetuksen N:o 3665/87 5 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti.
III — The facts and procedure of the main proceedings
III Tosiseikat ja pääasian oikeudenkäynti
Kempter’s appeal against the judgment was dismissed by order of the Bundesfinanzhof (Federal Finance Court) of 11 May 2000.
Bundesfinanzhof hylkäsi Kempterin tästä tuomiosta tekemän valituksen 11.5.2000 antamallaan päätöksellä.
In the years 1990 to 1992 Willy Kempter KG (‘Kempter’ or ‘the applicant’) exported cattle to a number of Arab countries and to the former Yugoslavia.
Willy Kempter KG (jäljempänä Kempter tai kantaja) vei vuosina 1990–1992 nautoja eri arabimaihin ja entisen Jugoslavian maihin.
On that basis it applied for and received export refunds from the Hauptzollamt Hamburg-Jonas (Principal Customs Office Hamburg-Jonas; ‘the Hauptzollamt’).
Tämän perusteella se haki ja sai vientitukea Hauptzollamt Hamburg-Jonasilta (jäljempänä Hauptzollamt).
On conduct of an inquiry, the Betriebsprüfungsstelle Zoll (Customs Inspectorate) of the Oberfinanzdirektion (Principal Revenue Office), Freiburg, established that some animals had died or been slaughtered out of necessity during transport or in the course of quarantine in the countries of destination.
Oberfinanzdirektion Freiburgin (alueellinen vero- ja tulliviranomainen) Betriebsprüfungsstelle Zoll (tullivalvontayksikkö) totesi tarkastuksen johdosta, että eräät eläimet olivat kuolleet tai ne oli hätäteurastettu kuljetuksen aikana tai karanteenin aikana määrämaassa.
On 14 December 2000 the Court of Justice delivered the judgment in Emsland-Stärke, in which, as will be recalled, the Court found that the condition for payment of the differentiated or non- differentiated refund under which the product — save where it has perished in transit as a result of force majeure — must have been imported into a nonmember country and, where appropriate, into a specified nonmember country could be imposed only prior to the grant of the refund.
Yhteisöjen tuomioistuin antoi 14.12.2000 edellä mainitussa asiassa Emsland-Stärke tuomion, jossa se – kuten on syytä muistuttaa – katsoi erityisesti, että vaihtelevan tai vaihtelemattoman tuen maksamiselle asetetun edellytyksen, että tuote on, jollei se ole tuhoutunut kuljetuksen aikana ylivoimaisen esteen vuoksi, tuotu kolmanteen maahan tai tarvittaessa tiettyyn kolmanteen maahan, täyttämistä voidaan vaatia vain ennen tämän tuen myöntämistä.
In a judgment of 21 March 2002 the Bundesfinanzhof applied the foregoing interpretation of the Court, mentioning the judgment in Emsland-Stärke.
Bundesfinanzhof sovelsi 21.3.2002 antamassaan tuomiossa yhteisöjen tuomioistuimen näin esittämää tulkintaa viitaten edellä mainitussa asiassa Emsland-Stärke annettuun tuomioon.
IV — The reference for a preliminary ruling
oli esittänyt edellä mainitussa asiassa Kühne & Heitz antamassaan tuomiossa, olivat täyttyneet nyt esillä olevassa asiassa ja että 10.8.1995 tehty palautuspäätös oli tämän vuoksi poistettava. IV Ennakkoratkaisupyyntö
By letter of 16 September 2002, Kempter requested that the Hauptzollamt reopen the procedure and revoke the decision on repayment of the export refunds.
Kempter vaati 16.9.2002 päivätyllä kirjelmällään Hauptzollamtia aloittamaan menettelyn uudelleen ja poistamaan vientituen palauttamista koskevan päätöksen.
In support of this application, Kempter claimed that the legal situation had changed in the meantime.
Kempter perusti hakemuksensa siihen, että oikeustila oli tällä välin muuttunut.
In that connection Kempter relied on the judgment delivered by the Bundesfinanzhof on 21 March 2002, of which it states that it was informed on 1 July 2002 by a fax from the company SAB.
Se vetosi tältä osin Bundesfinanzhofin 21.3.2002 antamaan tuomioon, josta se ilmoitti saaneensa tiedon 1.7.2002 SAB-yhtiön lähetettyä sen sille faksilla.
In the order for reference, the Finanzgericht Hamburg observes, first, that the parties agree that, in the light of Emsland-Stärke, the repayment decision of 10 August 1995 must be considered unlawful.
Finanzgericht Hamburg toteaa ennakkoratkaisupyynnössään ensinnäkin, että asianosaiset ovat yhtä mieltä siitä, että 10.8.1995 tehtyä palautuspäätöstä on edellä mainitussa asiassa Emsland-Stärke annetun tuomion valossa pidettävä lainvastaisena.
However, they are in dispute as to whether, so as to take account of the Court’s interpretation in that judgment, the Hauptzollamt is obliged to review its decision, which became final before the judgment was delivered.
Asiaosaiset ovat kuitenkin eri mieltä siitä, onko Hauptzollamt yhteisöjen tuomioistuimen tässä tuomiossa esittämän tulkinnan huomioon ottamiseksi velvollinen tutkimaan uudelleen tämän päätöksen, joka on tullut lopulliseksi ennen edellä mainitun tuomion antamista.
The Hauptzollamt refused the application by decision of 5 November 2002, stating that this alteration in caselaw did not mean any change in the legal situation, which alone would justify reopening the procedure under Paragraph 51(1)(1) of the VwVfG.
Hauptzollamt hylkäsi tämän hakemuksen 5.11.2002 tekemällään päätöksellä, jossa se korosti, että tämä oikeuskäytännön muutos ei merkinnyt sellaista oikeustilan muutosta, joka olisi yksin oikeuttanut aloittamaan menettelyn uudelleen VwVfG:n 51 §:n 1 momentin 1 kohdan mukaisesti.
The applicant’s administrative appeal against that decision was rejected by decision of 25 March 2003.
Kantajan tästä päätöksestä tekemä hallintovalitus hylättiin 25.3.2003 tehdyllä päätöksellä.
With regard to the four conditions set out by the Court in Kühne & Heitz, 8the national court considers that the first two are fulfilled. Indeed, the Hauptzollamt does have power, on the basis of the first sentence of 8 — Here the national court refers only to the four indents of the operative part of the judgment, and not to what could be regarded as constituting the first condition, namely that an application for review must be made to the administrative body.
Niiden neljän edellytyksen osalta, jotka yhteisöjen tuomioistuin on luetellut edellä mainitussa asiassa Kühne & Heitz antamassaan tuomiossa, 8 ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin katsoo, että kaksi ensimmäistä 8 – Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin viittaa tässä pelkästään tämän tuomion tuomiolauselman neljään luetelmakohtaan mutta ei siihen, mitä voitaisiin pitää ensimmäisenä edellytyksenä, eli siihen, että hallintoelimelle on esitetty hakemus päätöksen uudelleen tutkimisesta.
Kempter then brought an action before the Finanzgericht Hamburg on 26 April 2004, submitting in particular that in the case in point the conditions for review of a final administrative decision set out by the
Seuraavaksi Kempter saattoi asian 26.4.2004 Finanzgericht Hamburgin käsiteltäväksi ja väitti erityisesti, että lopullisen hallintopäätöksen uudelleen tutkimisen edellytykset, jotka yhteisöjen tuomioistuin
OPINION OF MR BOT — CASE C-2/06 not plead misinterpretation of Community law, namely of Article 5(1) of Regulation No 3665/87, either before the Finanzgericht Hamburg or before the Bundesfinanzhof.
JULKISASIAMIES BOTIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-2/06 sen enempää Finanzgerichtissä kuin Bundesfinanzhofissakaan yhteisön oikeuden eli asetuksen N:o 3665/87 5 artiklan 1 kohdan virheelliseen tulkintaan.
Paragraph 48(1) of the VwVfG, to reopen the repayment decision.
edellytystä täyttyy. Hauptzollamtilla nimittäin todellakin on VwVfG:n 48 §:n 1 momentin ensimmäisen virkkeen nojalla toimivalta muuttaa palautuspäätöstä.
In addition, the decision has become final as a result of a judicial decision of a national court ruling at final instance. 9
Päätöksestä on lisäksi tullut lopullinen sitä viimeisenä oikeusasteena käsitelleen kansallisen tuomioistuimen antaman päätöksen takia. 9
The national court considers, however, that it can be seen from the judgment in Kühne & Heitz that, in the case which gave rise to that judgment, the claimant likewise did not request that a preliminary ruling be sought from the Court of Justice. Furthermore, the national court is inclined to the view that the fact that national courts have overlooked the significance of a question of interpretation of Community law should not be held against the individual concerned. 28.
Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen käsityksen mukaan edellä mainitussa asiassa Kühne & Heitz annetusta tuomiosta voidaan kuitenkin päätellä, että myöskään tähän tuomioon johtaneessa asiassa kantaja ei ollut pyytänyt, että yhteisöjen tuomioistuimelle esitettäisiin ennakkoratkaisukysymys. Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin on lisäksi taipuvainen katsomaan, ettei sen, etteivät kansalliset tuomioistuimet ole havainneet yhteisön oikeuden tulkintaa koskevan kysymyksen tärkeyttä, pitäisi koitua yksityisen oikeussubjektin vahingoksi. 28.
On the other hand, the national court is uncertain as to whether the third condition in Kühne & Heitz has been fulfilled. The third condition is that the judgment of the national court ruling at final instance must, in the light of a decision given by the Court subsequent to it, be based on a misinterpretation of Community law which was adopted without a question being referred to the Court for a preliminary ruling under the third paragraph of Article 234 EC. 31.
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin pohtii sitä vastoin sitä, onko edellä mainitussa asiassa Kühne & Heitz annetussa tuomiossa mainittu kolmas edellytys täyttynyt. Tämän edellytyksen mukaan asiaa viimeisenä oi -keusasteena käsitelleen kansallisen tuomioistuimen tuomion on perustuttava yhteisöjen tuomioistuimen tämän tuomion jälkeen antama oikeuskäytäntö huomioon ottaen virheelliseen yhteisön oikeuden tulkintaan, johon päädyttiin esittämättä yhteisöjen tuomioistuimelle ennakkoratkaisukysymystä, vaikka EY 234 artiklan kolmannessa kohdassa määrätyt edellytykset täyttyivät. 31.
In addition, the national court is uncertain as to the implications of the fourth condition laid down by the Court of Justice in Kühne & Heitz, namely that the person concerned must have complained to the administrative body immediately after becoming aware of the Court’s decision. 29.
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin pohtii lisäksi yhteisöjen tuomioistuimen edellä mainitussa asiassa Kühne & Heitz asettaman neljännen edellytyksen ulottuvuutta eli sen edellytyksen ulottuvuutta, jonka mukaan kyseessä olevan henkilön on täytynyt kääntyä hallintoelimen puoleen välittömästi saatuaan tietää yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännöstä. 29.
According to the national court, if the condition were to be understood as meaning that a claimant must have relied on Community law when he contested the administrative decision in court and that the national court must have dismissed the action without seeking a preliminary ruling from the Court of Justice, the action brought by the applicant should be dismissed.
Finanzgericht Hamburg katsoo, että jos tämän edellytyksen on tulkittava tarkoittavan, että kantajan on täytynyt riitauttaa hallintotoimi oikeudessa yhteisön oikeuteen vedoten ja että kansallisen tuomioistuimen on täytynyt hylätä kanne esittämättä yhteisöjen tuomioistuimelle ennakkoratkaisupyyntöä, kantajan kanne on hylättävä.
The applicant did
Kantaja ei nimittäin ole vedonnut
9 — In the eyes of the Finanzgericht Hamburg, the fact that, owing to the particular characteristics of the national rules of procedure, the Bundesfinanzhof decided the case by means of an order and not a judgment is not germane.
9 – Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen mielestä on merkityksetöntä, että Bundesfinanzhof ei ole kansallisten menettelysääntöjen erityispiirteiden vuoksi ratkaissut asiaa tuomiolla vaan päätöksellä.
The form of the judicial decision is irrelevant provided that the claimant has exhausted all the judicial remedies available to him under national law.
Tuomioistuimen ratkaisun muodolla ei ole merkitystä, kunhan kantaja on käyttänyt kaikki oikeussuojakeinot, joita sillä on kansallisen oikeuden nojalla.
On that point the national court explains that a special feature of the case before it is that Kempter applied to the Hauptzollamt for withdrawal of the repayment decision of 10 August 1995 by letter of 16 September 2002, that is to say, 21 months after the Court delivered judgment in Emsland-Stärke on 14 December 2000.
Finanzgericht Hamburg selittää tältä osin, että pääasian oikeudenkäynnillä on se erityispiirre, että Kempter esitti 16.9.2002 päivätyllä kirjelmällään eli 19 kuukautta yhteisöjen tuomioistuimen edellä mainitussa asiassa Emsland-Stärke 14.12.2000 antaman tuomion jälkeen Hauptzollamtille vaatimuksensa 10.8.1995 tehdyn palautuspäätöksen poistamisesta.
KEMPTER which have arisen before the Court’s judgment, the national court does not see why an application, on the basis of Emsland-Stärke, for the revocation of an administrative decision that is final and infringes Community law should, exceptionally, be subject to a limit in time.
KEMPTER oikeussuhteisiin, ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin ei näe mitään syytä, miksi mahdollisuutta hakea edellä mainitussa asiassa Emsland-Stärke annetun tuomion perusteella sellaisen lopullisen hallintopäätöksen poistamista, joka on yhteisön oikeu- den vastainen, pitäisi poikkeuksellisesti rajoittaa ajallisesti.
Consequently it has decided to stay proceedings pending the Court’s reply to the following two questions referred by it for a preliminary ruling:
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomio -istuin on tämän vuoksi päättänyt lykätä asian käsittelyä, kunnes yhteisöjen tuomioistuin vastaa seuraaviin kahteen ennakkoratkaisukysymykseen:
The national court then observes that, in its opinion, the timelimit as regards an application for the review of a final administrative decision should depend on positive awareness of the Court’s decision on the part of the person concerned.
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin esittää seuraavaksi käsityksenään, että määräajan, jonka kuluessa lopullisen hallintopäätöksen muuttamista on pyydettävä, on liityttävä siihen, milloin se, jota asia koskee, on tosiasiallisesti saanut tiedon yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännöstä.
It adds that, with regard to the interpretation of the adverb ‘immediately’ used by the Court in Kühne & Heitz, the word in question is used in relation to the assessment of issues of causality in German law. 10 The national court is inclined to understand the word as meaning ‘without delay’ or ‘without culpable delay’. From that viewpoint, according to the national court, an application for review lodged three months after the person in question becomes aware of the Court’s interpretation should be regarded as meeting the fourth condition laid down by the Court in Kühne & Heitz. 34. However, the national court is uncertain, more generally, whether the possibility of amending a final administrative decision which is contrary to Community law is subject to a timelimit on grounds of legal certainty or whether, on the contrary, it is not subject to a limit in time.
Siltä osin kuin on kysymys yhteisöjen tuomioistuimen edellä mainitussa asiassa Kühne & Heitz antamassa tuomiossa käyttämän adverbin ”välittömästi” tulkinnasta, ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin toteaa, että tällä ilmaisulla on Saksan oikeudessa tarkoitus arvioida kausaliteettia. 10Finanz-gericht Hamburg on näin ollen taipuvainen ymmärtämään tämän ilmaisun niin, että se tarkoittaa ”viivytyksettä” tai ”ilman tuottamuksellista viivyttelyä”. Kansallisen tuomioistuimen mukaan tämä huomioon ottaen on katsottava, että uudelleen tutkimista koskeva hakemus, joka on tehty kolmen kuukauden kuluttua yhteisöjen tuomioistuimen esittämän tulkinnan tiedoksi saamisesta, täyttää yhteisöjen tuomioistuimen edellä mainitussa asiassa Kühne & Heitz antamassa tuomiossa asettaman neljännen edellytyksen. ”1) Edellyttääkö lopulliseksi tulleen hallintopäätöksen uudelleen tutkiminen ja oikaisu yhteisöjen tuomioistuimen tällä välin esittämän, sovellettavaa yhteisön oikeutta koskevan tulkinnan huomioon ottamiseksi, että se, jota asia koskee, on riitauttanut hallintopäätöksen tuomioistuimessa yhteisön oikeuteen vedoten?
Inasmuch as administrative authorities must apply the interpretation of a provision of Community law supplied by the Court in a preliminary ruling to legal relationships
Koska viranomaisen on sovellettava yhteisöjen tuomioistuimen ennakkoratkaisuasiassa antamassa tuomiossa esittämää yhteisön oikeussäännön tulkintaa ennen tämän tuomion antamista syntyneisiin joka tarkoittaa
10 — The German word is ‘unmittelbar’, which means ‘immediately’ or ‘directly’.
10 – Ilmaisu on saksaksi ”unmittelbar”, ”välittömästi” tai ”suoraan”.