natgillin/translations-raw huggingface dataset:
At the press conference that followed the closure of the Convention, the chairman, Mr Valïry Giscard d'Estaing, said that the European Parliament had emerged from the Convention as the winner.
Sen soveltamisalaa on laajennettu palvelukaupan sekä teollis- ja tekijänoikeuksien osalta.
The rapporteurs consider the real winners to be the European public, because this Constitution represents the biggest step forward since the Treaties of Rome in 1957, because it consolidates our values and principles in a stimulating project for living together and because it provides the best means of jointly tackling today's challenges.
2) Humanitaarisen avun alalla Euroopan parlamentti voi olla tyytyväinen siihen, että on luotu tavanomaisen lainsäätämisjärjestyksen piiriin kuuluva erityinen oikeusperusta humanitaarisen avun vapaaehtoisjoukkojen perustamiseksi.
Given the above, Parliament should take a leading role in promoting and defending the Constitution and should help to foster and consolidate the political will required for it to be fully implemented.
Euroopan parlamentti, joka ensimmäisenä ehdotti valmistelukunnan käyttöä, voi olla yksinomaan tyytyväinen tähän muutokseen, joka lisää tarkistamismenettelyn avoimuutta ja demokraattisuutta sekä tehostaa sitä.
This should start with an active involvement in the debates taking place in connection withthe rati«cationprocess.
4) Euroopan parlamentin on sitä vastoin oltava tyytyväinen niiden siirtymämekanismien ("passerelles") säilyttämiseen,
Entry into force: 23 July 1951.
Päin vastoin.
Belgium, Germany, France, Italy, Luxembourg and the Netherlands.
EUROOPAN PARLAMENTIN KANTA EUROOPAN PERUSTUSLA
The following countries have joined the « r s t s i x : D en m a r k , I r e l and and the U n i t e d K in g d o m in 1 9 7 3 , G r e e c e in 1981, Spain and Portugal in 1986, Austria, Finland and Sweden in 1995, and the Czech Republic, Estonia, Cyprus, Latvia, Lithuania, Hungary, Malta, Poland, Slovenia and Slovakia in 2004.
Vakautta ja varmuutta, jotka ovat kaikkien perustuslakien piirre, täydentävät määräykset, jotka sekä jäsentävät päätöksentekoprosessin kehittymistä että mahdollistavat tiiviimmän ja/tai jäsentyneen yhteistyön aloittamisen, mikä tuo tarvittavaa joustavuutta unionin toimintaan, jotta se voi tarttua tulevien vuosien haasteisiin.
Luxembourg Treaty of 17 February 1986, which came into force on 1 July 1987.
Luxemburgin sopimus 17. helmikuuta 1986, tullut voimaan 1. heinäkuuta 1987.
Signed on 7 February 1992, came into force on 1 November 1993.
Allekirjoitettu 7. helmikuuta 1992, tullut voimaan 1. marraskuuta 1993.
Signed on 2 October 1997, came into force on 1 May 1999.
Allekirjoitettu 2. lokakuuta 1997, tullut voimaan 1. toukokuuta 1999.
Signed on 26 February 2001, came into force on 1 February 2003.
Allekirjoitettu 26. helmikuuta 2001, tullut voimaan 1. helmikuuta 2003.
Signed in Rome on 29 October 2004 and should enter into force on 1 November 2006 if all the instruments of rati«cationhavebeendepositedbythatdate.
Allekirjoitettiin 29. lokakuuta 2004 Roomassa ja pitäisi periaatteessa tulla voimaan 1.11.2006 (vrt. art. IV-447), ellei ratiointia ole kokonaisuudessaan saatu päätökseen tätä ennen.
Resolutions on the preparations for the IGCs and assessing their outcomes:
Näistä mainittakoon toisaalta HVK:n valmisteluun liittyvät päätöslauselmat ja toisaalta päätöslauselmat, joissa arvioidaan sen tuloksia.
ヒ" resolution of 14 February 1984: Spinelli report and draft Treaty (OJ C 77, 19.3.1984, p. 33)
Euroopan yhtenäisasiakirja: ó päätöslauselma 14. helmikuuta 1984: Spinellin mietintö ja sopimusluonnos (EYVL C 77, 19.3.1984, s.
ヒ" resolutions of 16 January 1986: Planas report (OJ C 36, 17.2.1986, p.
33) ó päätöslauselma 16. tammikuuta 1986: Planasin mietintö (EYVL C 36, 17.2.1986, s. 144) ja
144) and 17 April 1986 (OJ C 120, 20.5.1986, p. 96)
17. huhtikuuta 1986 (EYVL C 120, 20.5.1986, s. 96)
ヒ" resolutions on the report by D. Martin of 14 March 1990 (OJ C 96, 17.4.1990, p. 114),
14. maaliskuuta 1990 (EYVL C 96. 17.4.1990, s. 114),
97) and 22 November 1990 (OJ C 324, 24.12.1990, p. 219)
97) ja 22. marraskuuta 1990 (EYVL C 324, 24.12.1990, s.
ヒ" resolution of 7 April 1992: D. Martin report (OJ C 125, 18.5.1992, p. 81)
219) ó päätöslauselma 7. huhtikuuta 1992: D. Martinin mietintö (EYVL C 125, 18.5.1992, s. 81)
Treaty of Amsterdam
Amsterdamin sopimus ó
ヒ" resolutions of 17 May 1995: D. Martin/Bourlanges report (OJ C 151, 19.6.1995, p. 56) and 13 March 1996: Dury/Maij-Weggen report (OJ C 96, 1.4.1996, p. 77)
17. toukokuuta 1995: D. Martinin ja Bourlangesin mietintö (EYVL C 151, ja 13. maaliskuuta 1996: Duryn ja Maij-Weggenin mietintö (EYVL C 96, 1.4.1996, päätöslauselmat 19.6.1995, s. 56) s.
ヒ" resolution of 19 November 1997: Mïndez de Vigo/Tsatsos report (OJ C 371, 8.12.1997, p. 99)
77) ó päätöslauselma 19. marraskuuta 1997: Méndez de Vigon ja Tsatsosin mietintö (EYVL C 371, 8.12.1997, s. 99)
ヒ" resolutions on the Dimitrakopoulos/Leinen report of 18 November 1999 (OJ C 189, 7.7.2000, p. 222),
Nizzan sopimus ó päätöslauselmat Dimitrakopoulosin ja Leinenin mietinnöstä 18. marraskuuta 1999 (EYVL C 189, 7.7.2000, s.
3 February 2000 (OJ C 309, 27.10.2000, p.
222), 3. helmikuuta 2000 (EYVL C 309, 27.10.2000, s.
85) and 13 April 2000 (OJ C 40, 7.2.2001, p. 409)
85) ja 13. huhtikuuta 2000 (EYVL C 40, 7.2.2001, s.
ヒ" resolution of 31 May 2001: Mïndez de Vigo/Seguro report (OJ C 47E, 21.2.2002, p. 108).
409) ó päätöslauselma 31. toukokuuta 2001: Méndez de Vigon ja Seguron mietintö (EYVL C 47 E, 21.2.2002, s. 108).
Mention need be made here only of the Rome `Assises' involving the national parliaments (Conference of the Parliaments of the European Community, held from 27 to 30 November 1990), the interinstitutional conferences held in parallel withthe IGCs on Economic and Monetary Union and Political Union, which culminated in the drafting of the Maastricht Treaty, the participation by Parliament representatives in the work of the R e ‹ e c t i on G r o upp r i o r t o the A m s t e r d a m I G C , f o l l o w e d b y the i r in v o l v e m en t in the p r o c e e d in g s of the IGC itself, and, «nally,theirinvolvementasobserversinthegroupsetuptopreparethe Nice IGC.
Tässä riittänee kun muistetaan kansallisten parlamenttien kanssa järjestetyt Rooman kokoukset (Euroopan yhteisön parlamenttien konferenssi 27.–30. marraskuuta 1990), samaan aikaan HVK:n kanssa järjestetyt toimielinten väliset kokoukset talous- ja rahaliitosta ja poliittisesta unionista, jotka johtivat Maastrichtin sopimukseen, Euroopan parlamentin edustajien osallistuminen Amsterdamin HVK:ta edeltäneeseen mietintäryhmään, sekä heidän osallistumisensa tämän HVK:n varsinaiseen työhön ja lopuksi heidän osallistumisensa tarkkailijoina Nizzan HVK:n valmisteluryhmään.
Resolution of 25 October 2000 (report by Olivier Duhamel on the constitutionalisation of the Treaties), con«rmedbytheresolutionof31May2001(Mïndez de Vigo/Seguro report on the [assessment of the] Treaty of Nice and the future of the European Union).
Päätöslauselma 25. lokakuuta 2000 (Olivier Duhamelin mietintö perussopimusten muuttamisesta perustuslain muotoon), joka vahvistettiin 31. toukokuuta 2001 annetulla päätöslauselmalla (Méndez de Vigon ja Seguron mietintö Nizzan sopimuksesta ja Euroopan unionin tulevaisuudesta).
The idea of adopting such a Charter, which today forms Part II of the Constitution, was «rstputforward by the German Council Presidency, which secured its acceptance by the Cologne European Council of 3 and 4 June 1999.
Ajatus perusoikeuskirjasta, joka nyt on perustuslakisopimuksen II osa, on peräisin Saksan puheenjohtajakaudelta, jolloin se hyväksyttiin Kölnin Eurooppa-neuvostossa 3. ja 4. kesäkuuta 1999.
The method of drafting the Charter was also laid down at that European Council meeting, then c l a r i « e d a t the f o l l o w in g m e e t in g h e l d in T a m p e r e on 1 5 and 1 6 O c t o b e r 1 9 9 9.
Sen laatimistapa päätettiin myös samassa neuvoston kokouksessa ja sitä tarkennettiin seuraavassa kokouksessa Tampereella 15. ja 16. lokakuuta 1999.
I t was decided to establish a `body' - subsequently termed `Convention' - bringing together the four component parts of the Convention on the Future of Europe, but without the involvement of the applicant States.
Silloin päätettiin perustaa joukko, josta tuli sittemmin valmistelukunta, joka kokoaa yhteen neljä osatekijää, jotka sittemmin olivat mukana myös Euroopan tulevaisuutta käsittelevässä valmistelukunnassa, mutta ilman ehdokasvaltioiden osallistumista.
Decision of 14 November 2000: D u . / V o g g en h u b e r r e po r t on a p p r o v a l of the d r a f t C h a r t e r of F u n d a m en t a l Rights of the European Union (OJ C 223, 8.8.2001, p. 74)
Päätöslauselma 16. maaliskuuta 2000: Dun ja Voggenhuberin mietintö Euroopan unionin perusoikeuskirjan laatimisesta (EYVL C 377, 29.12.2000, s.
Resolution of 23 October 2002: D u . r e po r t on the i m p a c t of the C h a r t e r of F u n d a m en t a l R i g h t s of the Union and its future status (OJ C 300E, 11.12.2003, p. 432)
329) ó Päätös 14. marraskuuta 2000: Dun ja Voggenhuberin mietintö Euroopan unionin perusoikeuskirjaehdotuksen hyväksymisestä (EYVL C 223, 8.8.2001, s.
THE EUROPEAN PARLIAMENT`S OPINION ON THE EUROPEAN CONSTITUTION
74) ó Päätöslauselma 23. lokakuuta 2002: Dun mietintö Euroopan unionin perusoikeuskirjan vaikutuksista ja sen tulevasta asemasta (EYVL C 300 E, 11.12.2003, s.
Resolution of 29 November 2001: Leinen/Mïndez de Vigo report on the Laeken European Council and the future of the Union (OJ C 153, 27.6.2002, p. 310(E))
432) ó Päätöslauselma 29. marraskuuta 2001: Leinenin ja Méndez de Vigon mietintö Laekenin Eurooppaneuvoston valmistelusta (EYVL C 153 E, 27.6.2002, s.
Resolution of 25 October 2001: Poos report on the reform of the Council (OJ C 112, 9.5.2002, p. 317(E))
310) ó Päätöslauselma 25. lokakuuta 2001: Poosin mietintö neuvoston uudistuksesta (EYVL C 112 E, 9.5.2002, s.
Resolution of 14 March 2002: Carnero Gonzèlez report on the legal personality of the European Union (OJ C 47, 27.2.2003, p. 594(E))
317) ó Päätöslauselma 14. maaliskuuta 2002: Carnero Gonzálezin mietintö Euroopan unionin oikeushenkilöllisyydestä (EYVL C 47 E, 27.2.2003, s.
Resolution of 7 February 2002: Napolitano report on relations between the European Parliament and the national parliaments in European integration (OJ C 284, 21.11.2002, p. 322(E))
594) ó Päätöslauselma 7. helmikuuta 2002: Napolitanon mietintö Euroopan parlamentin ja kansallisten parlamenttien suhteista Euroopan rakentamisessa (EYVL C 284 E, 21.11.2002, s.
Resolution of 16 May 2002: Lamassoure report on the division of competences between the European Union and the Member States (OJ C 180, 31.7.2003, p. 493(E))
322) ó Päätöslauselma 16. toukokuuta 2002: Lamassouren mietintö toimivallan jaosta Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden välillä (EYVL C 180 E, 31.7.2003, s.
Resolution of 17 December 2002: Bourlanges report on the typology of acts and the hierarchy of legislation in the European Union (OJ C 31, 5.2.2004, p. 126)
493) ó Päätöslauselma 17. joulukuuta 2002: Bourlangesin mietintö säädöstyypeistä ja säädöshierarkiasta Euroopan unionissa (EYVL C 31, 5.2.2004, s.
Resolution of 24 September 2003 on the draft Treaty establishing a Constitution for Europe and the European Parliament's opinion on the convening of the Intergovernmental Conference (IGC) (OJ C 77E, 26.3.2004, p. 255).
167) ó Päätöslauselma 24. syyskuuta 2003: ehdotuksesta sopimukseksi Euroopan perustuslaista ja Euroopan parlamentin kanta hallitustenvälisen konferenssin koollekutsumiseen (EYVL C 77 E, 26.3.2004, s. 255).
The Treaty establishing the European Atomic Energy Community (EAEC/Euratom) is not, however, a . e c t e d b y the C on s t i tffu t i on and w i l l the r e for e r e m a in in force a l on g s i d e i t , a l t h o u g h s o m e of i t s p r o v iffs i on s have been amended by the Protocol modifying the Euratom Treaty with a view to making them compatible withthe constitutional text.
Perustuslakisopimus ei kuitenkaan vaikuta Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimukseen (Euratom) – ja pysyy voimassa perustuslakisopimuksen rinnalla – vaikka pöytäkirjassa Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen muuttamisesta eräitä sen määräyksistä on muutettu, jotta ne olisivat yhteensopivat perustuslakisopimuksen kanssa.
However, Germany, Ireland and Austria have expressed the wish, in declaration No 44 annexed to the Final Act of the IGC, that an Intergovernmental Conference be convened as soon as possible to revise the Euratom Treaty.
Saksa, Irlanti ja Itävalta ovat kuitenkin laatineet HVK:n päätösasiakirjaan liitettyyn julistukseen nro 44 toiveen hallitustenvälisen konferenssin koollekutsumisesta mahdollisimman nopeasti Euratom-sopimuksen tarkistamiseksi.
Besides, it has to be said that the constitutional treaty is completed by a confusing number of protocols, annexes and declarations: 36 protocols (most of which were annexed to the existing treaties and have simply been adapted to the constitutional text, for instance those on the Schengen acquis, the role of national parliaments, the principles of subsidiarity and proportionality, transition provisions concerning the institutions, structured permanent cooperation in matters of defence, etc.), two annexes (already existing, concerning the list of agriculture products and the list of countries and overseas territories) and 46 declarations.
Emme myöskään voi jättää huomioimatta, että sopimusta perustuslaista on täydennetty sekaannusta aiheuttavan suurella määrällä pöytäkirjoja, liitteitä ja julistuksia. Pöytäkirjoja on 36 (suuri osa on otettu voimassa olevien perustamissopimusten liitteistä ja yksinkertaisesti mukautettu perustuslakisopimuksen tekstiin), joista mainittakoon ne, jotka koskevat Schengenin sopimusta, kansallisten parlamenttien roolia, toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatetta, toimielinten siirtymämääräyksiä, pysyvää jäsentynyttä yhteistyötä puolustuskysymyksissä, jne.), liitteitä 2 (olivat jo aiemmin olemassa, luettelot maataloustuotteista ja merentakaisista maista ja alueista) sekä 46 julistusta.
As these protocols have the same legal force as the constitutional treaty, they must also be r a t i « e d b y a l l M e m b e r S t a t e s .
Kaikkien jäsenvaltioiden on ratioitava nämä pöytäkirjat, joilla on sama lainvoima kuin sopimuksella perustuslaista.
T h iffs iffs n o t the c a s e for d e c l a r a t i on s , w h i c h a r en o t l e g a l l y b in d in g .
Julistukset sen sijaan eivät ole lain mukaan sitovia.
Paragraph 7 of Article II-112, which refers to the explanations drawn up on the authority of the Praesidium of the Convention that drew up the Charter of Fundamental Rights and Declaration No 12 annexed to the Final Act of the IGC, which incorporates those explanations.
II-112 artiklan 7 kohta, jossa viitataan selityksiin, jotka on esitetty perusoikeuskirjan laatineen valmistelukunnan puheenjohtajiston valtuutuksella, sekä HVK:n päätösasiakirjan julistukseen nro 12, jossa toistetaan kyseiset selitykset.
The fact that the IGC introduced the requirement that at least four Member States should vote against a proposal in order to form a blocking minority means that in some circumstances a decision could be adopted withthe support of far less than 62% of the population, which is the threshold set for the population criterion in the Nice Treaty: thus a decision opposed, for example, by Germany, France and Italy would nonetheless be adopted, even though its proponents represented only about 55% of the
EUROOPAN PARLAMENTIN KANTA EUROOPAN PERUSTUSLA koskeviin päätöksiin liittyvissä "hätäjarru"-kysymyksissä ei suoranaisesti teekään siitä lainsäädäntövallan käyttäjää (se ei osallistu säännösten antamiseen), se voi kuitenkin osallistua lainsäädäntömenettelyyn lähes ratkaisevalla tavalla. – ks. jäljempänä 9.1 kohdan 4 alakohta ja 9.2 kohdan 7 alakohta.
THE EUROPEAN PARLIAMENT`S OPINION ON THE EUROPEAN CONSTITUTION population, as these three Member States cannot by themselves form a blocking minority even though between them they represent almost 45% of the population of the EU (in its current 25-member form).
Tällä tavoin päätös, jota vastustaisivat esimerkiksi Saksa, Ranska ja Italia, hyväksyttäisiin, vaikka sen takana olisikin vain noin 55 prosenttia väestöstä, sillä nämä 3 valtiota yksinään eivät voisi muodostaa päätöksen estävää vähemmistöä, vaikka ne yhdessä edustavatkin hieman alle 45 prosenttia unionin väestöstä (nykyisen 25 jäsenvaltion unionissa).
It is necessary to bear in mind that at present the vagaries of the various possible combinations whereby it is possible to attain the minimum number of weighted votes required for a quali«edmajorityhasthee.ectthatinmanycasestherequiredpercentageofthepopulationissubstantiallygreater.
On pidettävä mielessä myös sitä, että tarvittavien painotettujen äänikynnyksen aikaansaamiseksi erilaiset mahdolliset yhdistelmät määräenemmistön saavuttamiseksi aiheuttavat sen, että monissa tapauksissa vaadittu väestöosuus oli huomattavasti näitä lukuja suurempi.
On the other hand, it may be hoped that raising the threshold for the number of Member States will not, in practice, have a very s i g n i « c a n t n e g a t i v e i m p a c t .
Toisaalta voidaan toivoa, että jäsenvaltioiden kynnyksen nostamisella ei olisi käytännössä kovinkaan huomattavia haittavaikutuksia.
5 5 % of M e m b e r S t a t e s in s t e a d of h a l f ( 5 0 % ) w o u l d mean that in the 25-member EU 14 Member States would be required to vote in favour instead of 13, without the additional requirement formulated by the IGC that the majority must include at least 15 Member States; the number of Member States required to prevent a decision from being adopted will now be 12 instead of 13.
55 prosenttia 50 prosentin sijasta merkitsee itse asiassa 25 maan unionissa 14 jäsenvaltiota 13 sijasta. Päätöksen estävä vähemmistö vaatii 13 sijasta 12 jäsenvaltiota.
In practice, the possible increase in the risks of blockage due to this increase is certainly not very great.
Käytännössä mahdollinen riski päätösten lisääntyneestä estämisestä kynnyksen nostamisen myötä ei ole kovinkaan suuri.
In reality, decisions are never taken withthe Member States divided into two antagonistic blocs of virtually identical proportions.
Itse asiassa oletus, että päätöksen tekevät kahteen lähes yhtä suureen blokkiin jakaantuneet jäsenvaltiot ei toteudu koskaan käytännössä.
Moreover, the additional requirement of at least 15 Member States, referred to above, will no longer be of any independent signi«canceoncethe EU has 27 or more Member States, as is likely to be the case from 2009, when the new system enters into force (in a Union with 27 members, 55% of States is in any case equivalent to 15 Member States).
HVK:n esittämästä lisävaatimuksesta, että enemmistöön pitää kuulua vähintään 15 jäsenvaltiota, on sanottava, että sillä ei ole itsenäistä merkitystä sitten kun jäsenvaltioita on 27, joka on todennäköisesti tilanne vuonna 2009, jolloin uusi järjestelmä tulee voimaan (27 jäsenvaltion unionissa 55 prosenttia väestöstä vastaa joka tapauksessa 15 jäsenvaltiota).
It should also be recalled that, besides the two corrective criteria mentioned in the text (the minimum number of States required for a blocking minority (4) and the minimum number of States required for the adoption of a decision (15)), the IGC also reached agreement on a kind of revised Ioannina compromise for a transitional period (Declaration No 5 to the Final Act of the IGC): if members of the Council representing at least 3/4 of the number of Member States or of the population required to block a decision indicated their opposition to the adoption of a Council act by a quali«edmajority,the Council would continue to debate the subject with a view to reaching wider agreement within a reasonable period.
On muistutettava vielä siitäkin, että tekstissä mainittujen kahden korjaavan kriteerin (4 jäsenvaltion vähimmäismäärä päätöksen estävän vähemmistön muodostamiseksi sekä 15 jäsenvaltion vähimmäismäärä päätöksen hyväksymiseksi) ohella HVK sopi vielä eräänlaisen tarkistetun Ioanninan kompromissin käyttämisestä siirtymäkaudella: jos siis neuvoston jäsenet, jotka edustavat vähintään ¾ jäsenvaltioiden määrästä tai riittävää osaa väestöstä päätöksen estämiseksi, ilmoittavat vastustavansa neuvoston säädöksen antamista määräenemmistöllä, neuvosto jatkaa aiheen käsittelyä siihen saakka kunnes se saavuttaa kohtuullisen ajan kuluessa laajemman yhteisymmärryksen.
This agreement was formalised in a draft decision which the European Council approved.
Tämä yhteisymmärrys virallistetaan päätösluonnoksessa, jonka Eurooppaneuvosto on vahvistanut.
This decision will remain in force at least until 2014, when the Council could revoke it.
Päätös on voimassa vähintään vuoteen 2014 saakka, jolloin Eurooppaneuvosto voi sen kumota.
It should also be recalled that the Constitution provides that when an initiative from the Commission is not required, or when a decision is not adopted at the initiative of the Minister for Foreign A.airs,therequired q u a l i « e d m a jo r i t y iffs t o b e b i g g e r : 7 2 % of M e m b e r S t a t e s ( a s a g a in s t the 2 / 3 p r o po s e d b y the C on v en t i on ) , representing 65% of the population (as against the 60% proposed by the Convention).
On muistettava myös, että perustuslakisopimuksessa säädetään, että silloin kun komission aloitetta ei vaadita tai kun päätöstä ei ole tehty ulkoasiainministerin aloitteesta, vaadittua määräenemmistöä nostetaan: 72 prosenttiin jäsenvaltioista (valmistelukunnan ehdottaman 2/3 sijasta), jotka edustavat vähintään 65 prosenttia väestöstä (valmistelukunnan ehdottaman 60 prosentin sijasta).
It may be noted that the IGC did not accept the Convention's proposal that the government of each Member State should submit a list of three names from which the President would choose the Commissioner proposed by the Member State.
HVK ei hyväksynyt valmistelukunnan ehdotusta, jolla pyrittiin siihen, että jokainen hallitus esittäisi kolmen nimen luettelon, joista puheenjohtaja valitsisi kyseisen jäsenvaltion esittämän komission jäsenen.
Also, it is regrettable that the IGC did not accept the Commission's proposal that the investiture of the Commission should conclude withthe vote by the European Parliament, which is politically highly symbolic, but added a stage to the procedure, which is now to conclude withthe appointment of the Commission by the European Council, acting by a quali«edmajority.
Voidaankin pahoitella sitä, että HVK ei hyväksynyt komission ehdotusta, jossa komission virkaan nimittäminen huipentuisi poliittisesti hyvin symboliseen äänestykseen Euroopan parlamentissa, vaan se halusi menettelyyn sen jälkeen vielä yhden vaiheen, joka siis päättyy Eurooppaneuvoston määräenemmistöpäätöksellä tekemään nimitykseen.
Adopted by Parliament and the Council by means of the ordinary legislative procedure, either on a proposal from the Commission and after consulting the Court of Justice, or at the request of the Court of Justice and after consulting the Commission.
Euroopan parlamentti ja neuvosto antavat eurooppalait tavanomaisen lainsäätämisjärjestyksen menettelyjä noudattaen joko komission ehdotuksesta ja kun tuomioistuinta on kuultu tai tuomioistuimen pyynnöstä ja kun komissiota on kuultu.
Each of the two arms of the legislative authority may revoke the delegation decision at any time; in addition, a delegated regulation proposed by the Commission can enter into force only if neither of the two institutions makes objections within the time limit provided for by the law or framework law delegating the power of regulation.
Kumpikin lainsäädäntövallan käyttäjä voi peruuttaa säädösvallan siirron milloin tahansa; lisäksi komission esittämä säädösvallan siirron nojalla annettu eurooppa-asetus voi tulla voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei vastusta sitä eurooppalaissa tai -puitelaissa asetetussa määräajassa.