natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Moreover, to consider that aid which has not been notified can be declared compatible with the common market by virtue of a derogation which was not in force when that aid was paid would result in conferring an advantage on the Member State which granted it in relation to any other Member State which might have intended to grant similar aid but refrained from doing so since there was no derogation authorising this.
Näin ollen, jos katsottaisiin, että ilmoittamaton tuki voidaan todeta soveltuvaksi yhteismarkkinoille sellaisen poikkeuksen nojalla, joka ei ollut voimassa, kun se maksettiin, suosittaisiin tuen myöntänyttä jäsenvaltiota muihin jäsenvaltioihin nähden, jotka olisivat mahdollisesti halunneet myöntää samankaltaista tukea mutta eivät ole myöntäneet sitä, koska ei ollut olemassa sen sallivaa poikkeusta.
That would serve to encourage Member States not to notify aid which they considered incompatible with the common market, in the absence of an applicable derogation, in the hope that such a derogation might be adopted subsequently.
Tämä muodostaisi kannustimen siihen, että jäsenvaltiot eivät ilmoita tuista, jotka ne katsovat yhteismarkkinoille soveltumattomiksi, koska ei ole niihin sovellettavaa poikkeusta, siinä toivossa, että tällaisesta poikkeuksesta määrätään myöhemmin.
In the application of Article 87(3) EC, the Commission has a wide discretion the exercise of which involves complex economic and social assessments which must be made in a Community context.
Tarkastaessaan kirjaalan vientitukea, joka on myönnetty kirjojen vientiagenteille ja tarkoitettu pienten tilausten käsittelyyn liittyvien lisäkustannusten korvaamiseen, komissio on tehnyt ilmeisen arviointivirheen soveltaessaan alkuperäisessä arvioinnissaan kertoimia, joita perustellaan käsittelyä koskevilla teknisillä lisävaikeuksilla, jotka voitaisiin ratkaista sähköisen lähettämisen keinoin.
Judicial review of the manner in which that discretion is exercised is therefore confined to establishing that the rules of procedure and the rules relating to the
Tältä osin on ilmeisen epäjohdonmukaista katsoa, että sähköisesti tehtävän tilauksen puuttuminen on lisäkustannusten lähde, ja samanaikaisesti soveltaa
With regard to the examination of export aid in the book sector granted to a book agency, the purpose of which is to offset the extra costs of handling small orders, the Commission commits a manifest error of assessment if it applies to its initial assessment of the costs individual multiplying factors, which are justified on the basis of additional technical processing difficulties which could be resolved by the use of tele-transmission.
Komissiolla on EY 87 artiklan 3 kohdan soveltamisen osalta laaja harkintavalta, jonka käyttäminen edellyttää koko yhteisöä silmällä pitäen tehtävää taloudellisten ja yhteiskunnallisten kysymysten monitahoista arviointia.
It is clearly inconsistent to argue that, where orders are not tele-transmitted, extra costs are incurred, and at the same time to apply the same individual
Tämän harkintavallan käyttämistä koskeva tuomioistuimen suorittama valvonta kohdistuu ainoastaan siihen,
SUMMARY — CASE T-348/04 in processing small orders only if teletransmission was clearly less widely used in processing small orders than in other orders.
TIIVISTELMÄ – ASIA T-348/04 selvästi harvinaisempaa pienten tilausten kuin muiden tilausten keskuudessa.
multiplying factor to orders that have been teletransmitted and those which have not been so transmitted.
samaa kerrointa sähköisesti lähetettyihin tilauksiin ja muutoin kuin sähköisesti lähetettyihin tilauksiin.
With regard to the absence of tele-transmis-sion, it would be acceptable to apply a multiplying factor to the costs incurred
Kertoimen soveltaminen pienten tilausten käsittelystä aiheutuviin kustannuksiin on, kun otetaan huomioon sähköisen lähettämisen puuttuminen, hyväksyttävää vain silloin, jos sähköinen lähettäminen on
15 April 2008 *
15 päivänä huhtikuuta 2008 *
Commission of the European Communities, represented by J.-P. Keppenne, acting as Agent, defendant,
Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehenään J.-P. Keppenne, vastaajana,
French Republic, represented initially by G. de Bergues and S. Ramet, and subsequently by G. de Bergues and A.-L. Vendrolini, acting as Agents, intervener,
Ranskan tasavalta, asiamiehinään aluksi G. de Bergues ja S. Ramet, sittemmin M. de Bergues ja A.-L. Vendrolini, väliintulijana, joka koskee Ranskan myöntämästä valtiontuesta Coopérative d’éxportation du livre français’lle (CELF) 20.4.2004 tehdyn komission päätöksen 2005/262/EY (EUVL 2005, L 85, s.
THE COURT OF FIRST INSTANCE OF THE EUROPEAN COMMUNITIES (Third Chamber), composed of M. Jaeger, President, V. Tiili and T. Tchipev, Judges,
27) 1 artiklan viimeisen virkkeen kumoamista,
Registrar: J. Palacio González, Principal Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 23 May 2007,
EUROOPAN YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti M. Jaeger sekä tuomarit V. Tiili ja T. Tchipev, kirjaaja: johtava hallintovirkamies J. Palacio González, ottaen huomioon kirjallisessa käsittelyssä ja 23.5.2007 pidetyssä istunnossa esitetyn,
SIDE v COMMISSION gives the following
SIDE v. KOMISSIO on antanut seuraavan tuomion
The applicant, the Société internationale de diffusion et d’édition (SIDE), is an agency established in France, whose business consists in particular of exporting Frenchlanguage books to other Member States of the European Union and to non-member countries.
Kantaja, Société internationale de diffusion et d’édition (SIDE) on vientiagentti, jonka kotipaikka on Ranskassa ja joka harjoittaa erityisesti ranskankielisten kirjojen vientiä muihin Euroopan unionin jäsenvaltioihin ja kolmansiin maihin.
Agents are among the various operators involved in the distribution of books.
Vientiagentit kuuluvat kirjojen myyntiä harjoittavien eri toimijoiden joukkoon.
They deal with retailers or organisations but not with the final consumer.
Niiden asiakkaita ovat vähittäismyyjät tai yhteisöt mutta eivät kuluttajat.
They enable orders to be satisfied which publishers or their distributors would not find remunerative.
Ne voivat toimittaa sellaiset tilaukset, joiden käsittely tulisi liian kalliiksi kustantajille tai niiden jakelijoille.
The agent collects orders, each inconsiderable in itself, from different customers and approaches the publisher or distributor, who thus needs to deliver to only one place.
Vientiagentti kokoaa yhteen eri asiakkaiden tekemät, taloudelliselta arvoltaan vähäiset tilaukset ja toimittaa ne kustantajalle tai jakelijalle, joka näin ollen voi toimittaa ne yhteen toimituspisteeseen.
Similarly, the agent gathers together orders from his bookselling or institutional customers in respect of works from different publishers, thus sparing his customers the need to place multiple orders with many different suppliers.
Vientiagentti myös kokoaa yhteen kirjakauppojen ja laitosasiakkaiden tekemät, eri kustantajien teoksia koskevat tilaukset, ja siten sen asiakkaat välttyvät tekemästä useita tilauksia monille eri toimijoille.
Most of the members of CELF are publishers established in France.
Suurin osa CELFin jäsenistä on Ranskaan sijoittautuneita kustantajia.
However, membership is open to all persons engaged in the publication or distribution of Frenchlanguage books, irrespective of their place of establishment.
CELF on kuitenkin avoin kaikille ranskankielisten kirjojen kustantajille tai jakelijoille niiden toimipaikasta riippumatta.
CELF and the applicant are commercially active chiefly in countries and areas that are not French-speaking.
CELFin ja kantajan liiketoiminta suuntautuu pääasiassa muualle kuin ranskankielisiin maihin ja alueille.
For French-speaking areas, particularly Belgium, Canada and Switzerland, book distribution is performed by the distribution networks set up by publishers.
Ranskankielisillä alueilla, erityisesti Belgiassa, Kanadassa ja Sveitsissä, kirjojen levityksestä vastaavat kustantajien jakeluverkostot.
In 1979, since CELF was in financial difficulties, the French authorities decided to grant it a number of subsidies.
Vuonna 1979, kun CELFillä oli taloudellisia vaikeuksia, Ranskan viranomaiset päättivät myöntää sille tiettyjä tukia.
The subsidies in question were designed to allow export agencies to meet all orders from booksellers established in non-French-speaking areas, irrespective of amount, profitability and destination, in order to promote the dissemination of French literature throughout the world.
Kyseessä olevien tukien tarkoituksena oli, että vientiagentit voisivat toteuttaa kaikki muilla kuin ranskankielisillä alueilla sijaitsevien kirjakauppojen tilaukset, olipa niiden arvo, kannattavuus ja tarkoitus mikä hyvänsä, ja näin edistää ranskankielisen kirjallisuuden leviämistä kaikkialle maailmaan.
The only subsidy which is the subject of the present case (‘the contested aid’) was granted on an annual basis from 1980, although the amount of the subsidy varied as of
Ainoa tuki, joka on kyseessä käsiteltävänä olevassa asiassa (jäljempänä riidanalainen tuki), on myönnetty vuosittain vuodesta 1980 alkaen, vaikka sen määrä on vaihdellut
SIDE v COMMISSION that date.
SIDE v. KOMISSIO tämän ajankohdan jälkeen.
The contested aid consisted of a package of annual subsidies, each of which was specifically intended to offset the extra costs incurred each year in handling orders from booksellers established abroad to the value of FRF 500 (EUR 76.22) or less, excluding costs of carriage (‘small orders’), which were considered to be below the break-even point.
Riidanalainen tuki muodostui paketista vuosittaisia tukia, joista jokaisen tavoitteena oli erityisesti korvata ulkomaisten kirjastojen tilausten, joiden arvo ilman lähetyskuluja on enintään 500 Ranskan frangia (FRF) (76,22 euroa) (jäljempänä pienet tilaukset) ja joita pidetään taloudellisesti kannattamattomina, käsittelystä aiheutuvat lisäkustannukset.
From 1981, one quarter of the amount of subsidy granted during the previous year was disbursed at the beginning of the year, the balance being granted in the autumn, after the public authorities had examined CELF’s operational estimates and the fluctuations in the first part of the financial year.
Vuodesta 1981 alkaen neljännes edeltävänä vuonna myönnetyistä tuista maksettiin vuoden alussa, ja jäännös maksettiin syksyllä sen jälkeen, kun viranomaiset olivat tutkineet CELFin toimintaennusteet ja toiminnassa tilikauden ensimmäisen osan aikana tapahtuneet muutokset.
Within three months of the end of the financial year, an account showing how the subsidy had been used, together with a list of supporting documents, had to be forwarded to the Ministry of Culture and French Language.
Selvitys tuen käytöstä ja tähän liittyvät tositteet oli toimitettava tilikauden päättymistä seuraavien kolmen kuukauden kuluessa Ranskan kulttuuriministeriöön (ministère de la Culture et de la Francophonie français).
By letter of 20 March 1992, the applicant drew the Commission’s attention to certain aid for promoting, transporting and marketing French books granted by the French authorities to CELF.
Kantaja ilmoitti komissiolle 20.3.1992 päivätyllä kirjeellä, että Ranskan viranomaiset olivat myöntäneet CELFille ranskankielisten kirjojen myynninedistämis-, kuljetus- ja markkinointitukea.
It also asked the Commission whether that aid had been notified in accordance with Article 93(3) of the EC Treaty (now Article 88(3) EC).
Se myös tiedusteli komissiolta, oliko tuista ilmoitettu komissiolle EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdan (josta on tullut EY 88 artiklan 3 kohta) mukaisesti.
By letter of 7 August 1992, the Commission confirmed to the applicant that certain aid granted to CELF, including the contested aid, had not been notified.
Komissio ilmoitti 7.8.1992 päivätyllä kirjeellä kantajalle, että CELFille oli myönnetty tukia, joista ei ollut ilmoitettu, mukaan lukien riidanalainen tuki.
On 18 May 1993, the Commission adopted a decision authorising the aid in question under the title ‘Aid to exporters of French books’ [Decision NN 127/92] (OJ 1993 C 174, p. 6).
Komissio teki 18.5.1993 kyseiset tuet hyväksyvän päätöksen otsikolla ”ranskankielisen kirjallisuuden viejille myönnetyt tuet” (päätös nro NN 127/92 (EYVL C 174, s. 6)).
The Court held that the Commission had failed to comply with its obligation to initiate the inter partes procedure provided for by Article 93(2) of the EC Treaty (now Article 88(2) EC).
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, että komissio ei ole noudattanut velvollisuuttaan järjestää EY 93 artiklan 2 kohdan (josta on tullut EY 88 artiklan 2 kohta) mukainen kontradiktorinen menettely.
On 30 July 1996, the Commission decided to open the procedure under Article 93(2) of the EC Treaty (now Article 88(2) EC).
Komissio päätti 30.7.1996 tekemässään päätöksessä aloittaa EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdassa (josta on tullut EY 88 artiklan 2 kohta) määrätyn menettelyn.
On 10 June 1998, the Commission adopted a new decision declaring the contested aid compatible with the common market (Decision 1999/133/EC concerning State aid in favour of CELF) (OJ 1999 L 44, p. 37)
Komissio teki 10.6.1998 uuden päätöksen, jossa se katsoi, että riidanalainen tuki soveltuu yhteismarkkinoille (päätös 1999/133/EY valtiontuesta CELFille (EYVL L 44, s. 37)).
By application lodged at the Registry of the Court of First Instance on 29 September 1998, the applicant brought an action before the Court for the annulment of that decision.
Kantaja nosti ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen 29.9.1998 jättämällään kannekirjelmällä kumoamiskanteen mainitusta päätöksestä.
Decision 1999/133 was also the subject of an application for annulment brought by the French Republic, lodged at the Registry of the Court of Justice on 8 September 1998.
Myös Ranskan tasavalta nosti yhteisöjen tuomioistuimeen 8.9.1998 jättämällään kannekirjelmällä kanteen päätöksestä 1999/133.
The French Republic challenged that decision on the ground that the Commission did not apply Article 90(2) of the EC Treaty (now Article 86(2) EC).
Ranskan tasavalta riitautti tämän päätöksen siltä osin kuin komissio ei ollut soveltanut EY:n perustamissopimuksen 90 artiklan 2 kohtaa (josta on tullut EY 86 artiklan 2 kohta).
Since the two actions concerned the validity of the same act, on 25 March 1999 the President of the Fourth Chamber, Extended Composition, of the Court of First Instance ordered, pursuant to the third paragraph of Article 47 of the Statute of the Court of Justice (now the third paragraph of Article 54 of the Statute of the Court of Justice), that the proceedings be stayed pending delivery of final judgment by the Court of Justice.
Koska näissä kahdessa kanteessa on riitautettu saman toimenpiteen pätevyys, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin lykkäsi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen laajennetun neljännen jaoston puheenjohtajan 25.3.1999 antamalla määräyksellä nyt esillä olevan asian käsittelyä EY:n tuomioistuimen perussäännön 47 artiklan kolmannen kohdan (josta on tullut yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 54 artiklan kolmas kohta) nojalla siihen asti, kunnes yhteisöjen tuomioistuin antaisi asiassa tuomion.
The proceedings before the Court of First Instance were continued.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa vireillä olevan asian käsittelyä jatkettiin.
The contested aid was abolished by the French authorities in 2002.
Ranskan viranomaiset lakkauttivat riidanalaisen tuen vuonna 2002.
Decision 1999/133 was annulled by judgment of the Court of First Instance of 28 February 2002 (Case T-155/98 ECR I-1179).
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumosi asiassa T-155/98, SIDE vastaan komissio, 28.2.2002 antamallaan tuomiolla (Kok. 2002, s.
The Court of First Instance concluded that the Commission had committed a manifest error of assessment as regards the definition of the relevant market.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, että komissio on tehnyt ilmeisen arviointivirheen määritellessään merkitykselliset markkinat.
On 20 April 2004, the Commission adopted Decision 2005/262/EC on the aid implemented by France in favour of CELF (OJ 2005 L 85, p.
Komissio teki 20.4.2004 päätöksen 2005/262/EY Ranskan myöntämästä valtiontuesta CELFille (EUVL 2005, L 85, s.
27) (‘the contested decision’).
27; jäljempänä riidanalainen päätös).
In the contested decision, the Commission concluded that the contested aid was State aid within the meaning of Article 87(1) EC (recital 127).
Komissio on todennut riidanalaisessa päätöksessä, että riidanalainen tuki on EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu valtiontuki (127 perustelukappale).
It went on to consider whether one of the derogations from the general prohibition of State aid provided for in that article was applicable.
Se on tämän jälkeen tutkinut, voidaanko soveltaa jotakin mainitussa artiklassa määrättyä poikkeusta valtiontukia koskevasta yleisestä kiellosta.
The Commission expressly excluded the application in the present case of the derogations provided for in Article 87(2) EC as well as those in Article 87(3)(a), (b) and (c) (recital 132).
Komissio sulki käsiteltävänä olevassa asiassa nimenomaisesti pois EY 87 artiklan 2 kohdassa mainittujen poikkeusten sekä saman artiklan 3 kohdan a, b ja c alakohdassa mainittujen poikkeusten soveltamisen (132 perustelukappale).
Finally, it took the view that the contested aid had a cultural objective for the purpose of Article 87(3)(d) EC, which provides that aid to promote culture and heritage conservation where such aid does not affect trading conditions and competition in the Community to an extent that is contrary to the common interest may be considered to be compatible with the common market (recitals 134 and 139).
Lisäksi se katsoi, että riidanalaisella tuella on EY 87 artiklan 3 kohdan d alakohdassa, jonka mukaan yhteismarkkinoille soveltuvana voidaan pitää tukea kulttuurin ja kulttuuriperinnön edistämiseen, jos tuki ei muuta kaupankäynnin ja kilpailun edellytyksiä yhteisössä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla, tarkoitettu kulttuuriin liittyvä päämäärä (134 ja 139 perustelukappale).
As a consequence, the Commission simply checked the compatibility of the contested aid on the export agency market under Article 87(3)(d) EC (recital 186).
Näin ollen komissio rajoittui tarkistamaan, soveltuuko riidanalainen tuki vientiagenttien markkinoille perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan d alakohdan mukaisesti (186 perustelukappale).
First of all, it established the relevance of small orders as a criterion for justifying the granting of the contested aid (recitals 187 to 197).
Tältä osin se totesi ensiksi, että pienet tilaukset ovat pitävä peruste riidanalaisen tuen jakamiselle (187–197 perustelukappale).
Secondly, it verified that the justification for the contested aid was genuine, namely that there were extra costs directly associated with the processing of small orders.
Toiseksi se tarkisti riidanalaisen tuen oikeuttamisperusteen, eli suoraan pienten tilausten käsittelyyn liittyvien lisäkustannusten paikkansapitävyyden.
Accordingly, the Commission assessed the costs incurred by CELF in processing small orders in 1994 on the basis of accounting figures provided by the French Republic (recitals 203 to 206).
Komissio arvioi tämän jälkeen CELFille pienten tilausten käsittelystä vuonna 1994 aiheutuneet kustannukset Ranskan tasavallan muiden tilausten osalta toimittamien kirjanpitotietojen perusteella (203–206 perustelukappale).
It considered that the data for that year was relevant for the purpose of assessing the costs of processing small orders on the ground that the supporting documents and explanations sent by the French Republic for other financial years showed that the structure of small orders remained stable from one year to another (recital 208).
Se arvioi, että mainitun vuoden tietoja voidaan käyttää viitetietoina pienten tilausten käsittelystä aiheutuvien kustannusten arvioinnissa sillä perusteella, että Ranskan tasavallan toimittamat asiakirjat ja selvitykset osoittavat, että pienten tilausten rakenne on pysynyt vakaana vuodesta toiseen (208 perustelukappale).
Finally, the Commission established that the contested aid did not overcompensate the costs of processing of small orders.
Lopuksi komissio totesi, että riidanalainen tuki ei ollut lainkaan ylimitoitettu pienten tilausten käsittelystä aiheutuneisiin kustannuksiin nähden.
For the above reasons, the Commission stated the following in Article 1 of the contested decision:
Edellä esitetyillä perusteilla komissio on todennut riidanalaisen päätöksen 1 artiklassa seuraavaa:
‘The aid to [CELF] for processing small orders of Frenchlanguage books, implemented by France between 1980 and 2001, is aid that is caught by Article 87(1) [EC].
”Tuki, jota Ranska vuosina 1980–2001 myönsi [CELFille] ranskankielisten kirjojen pienten tilausten käsittelyä varten, on [EY] 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tukea.
It is, however, compatible with the common market under Article 87(3)(d) [EC].’
Tuki soveltuu kuitenkin yhteismarkkinoille [EY] 87 artiklan 3 kohdan d alakohdan nojalla.”
By application lodged at the Registry of the Court of First Instance on 20 August 2004, the applicant brought the present action.
Kantaja nosti esillä olevan kanteen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen 20.8.2004 jättämällään kannekirjelmällä.
By letter lodged at the Court Registry on 2 December 2004, the French Republic sought leave from the Court to intervene in the present proceedings in support of the form of order sought by the Commission, which was granted by order of the President of the Third Chamber of the Court of First Instance on 20 January 2005.
Ranskan tasavalta pyysi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen 2.12.2004 jättämällään kirjelmällä tältä lupaa saada osallistua esillä olevaan oikeudenkäyntiin tukeakseen komission vaatimuksia, ja pyyntö hyväksyttiin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kolmannen jaoston puheenjohtajan 20.1.2005 antamalla määräyksellä.
On 22 March 2007, the Court requested the Commission to reply in writing to certain questions and to produce various documents.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kehotti 22.3.2007 komissiota vastaamaan kirjallisesti eräisiin kysymyksiin ja toimittamaan eräitä asiakirjoja.
The Commission complied with that request within the prescribed period.
Komissio noudatti tätä kehotusta annetussa määräajassa.
Upon hearing the report of the Judge-Rapporteur, the Court of First Instance (Third Chamber) decided to open the oral procedure.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (kolmas jaosto) päätti esittelevän tuomarin kertomuksen perusteella aloittaa suullisen käsittelyn.
The parties presented oral argument and replied to the Court’s questions at the hearing held on 23 May 2007.
Asianosaisten lausumat ja vastaukset ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen esittämiin kysymyksiin kuultiin 23.5.2007 pidetyssä istunnossa.
— annul the last sentence of Article 1 of the contested decision;
– kumoaa riidanalaisen päätöksen 1 artiklan viimeisen virkkeen
— in the alternative, annul the last sentence of Article 1 of the contested decision in so far as the Commission declared the contested aid compatible before 1999 or, alternatively, 1997 or 1994;
– toissijaisesti kumoaa riidanalaisen päätöksen 1 kohdan viimeisen virkkeen siltä osin kuin komissio on todennut, että riidanalainen tuki soveltuu yhteismarkkinoille ennen vuotta 1999 tai vaihtoehtoisesti ennen vuotta 1997 tai 1994
— in the further alternative, annul the last sentence of Article 1 of the contested decision in so far as it declares the contested aid compatible before 1 November 1993;
– tai ainakin kumoaa riidanalaisen päätöksen 1 artiklan viimeisen virkkeen siltä osin kuin siinä todetaan, että riidanalainen tuki soveltui yhteismarkkinoille ennen 1.11.1993
The applicant relies on three pleas in law in support of its application, the third plea being divided into two parts.
Kantaja vetoaa kanteensa tueksi kolmeen kanneperusteeseen, joista kolmas jakautuu kahteen osaan.
The first plea alleges that there is no legal basis for declaring the contested aid compatible with the common market prior to 1 November 1993.
Ensimmäinen kanneperuste koskee sitä, että riidanalaisen tuen soveltuvuudelta yhteismarkkinoille puuttuu oikeudellinen perusta ennen ajankohtaa 1.11.1993.