natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The German and Greek Governments, together with the Commission, submit that, when a taxable person transfers for consideration an item which he has assigned to his business, he must, under Articles 2(1) and ll.A(l)(a) of the Sixth Directive, apply VAT to the whole of the consideration obtained, irrespective of the fact that he has been unable to deduct the VAT charged on the item because the item was purchased from a private individual.
Bakcsin tekemän oikaisuvaatimuksen hylkäämisen jälkeen asian käsiteltäväkseen saanut Finanzgericht katsoi myös, että henkilöauton myynnistä oli suoritettava arvonlisäveroa, koska Bakcsi oli vaatimalla henkilöauton korjauskustannuksiin sisältyvän arvonlisäveron vähentämistä ilmaissut päätöksensä lukea henkilöauto yrityksensä omaisuuteen. Finanzgerichtin mukaan Bakcsi oli pannut 17.4.1989 auton "panoksena" yritykseensä.
Mr Bakcsi submits that a taxable person must be able to retain within his private assets mixed-use goods which he has purchased from a private individual and in respect of which he cannot deduct VAT.
Kansallisen tuomioistuimen käsiteltävänä oleva oikeudenkäyntiasia ja ennakkoratkaisukysymykset
Consequently, he is not required to pay VAT when he sells those goods.
Bakcsi teki Finanzgerichtin päätöksestä Revisionvalituksen Bundesfinanzgerichtiin.
Where a taxable person has chosen to incorporate wholly into his business assets a capital item which he uses for both business and private purposes, the sale of that item is subject in full to VAT, in accordance with Articles 2(1) and ll.A(l)(a) of the Sixth Directive.
Bundesfinanzhot on päättänyt tässä tilanteessa lykätä asian käsittelyä ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle ennakkoratkaisukysymyksiä.
According to paragraph 17 of that judgment, a taxable person carrying out a transaction in a private capacity does not act as a taxable person.
Hän käytti yrityksessään yksityiseltä hankkimaansa Mercedes 300 D -henkilöautoa, jonka osalta hän ei ollut voinut vähentää ostohintaan sisältyvää arvonlisäveroa.
Consequently, as paragraph 18 of Armbrecht makes clear, a transaction carried out by a taxable person in a private capacity is not subject to VAT.
Ajoneuvoa käytettiin 70-prosenttisesti liiketoiminnan harjoittamiseen.
It is necessary to point out that, when a taxable person has chosen to incorporate, wholly or partly, the capital item into his business assets, the fact that the item was purchased second-hand from a non-taxable person and that the taxable person was therefore not authorised to deduct the residual VAT attaching to that item is irrelevant.
Bakcsi esittää, että verovelvollisen on voitava pitää yksityisomaisuutenaan yksityiseltä ostamansa, sekakäytössä ollut tavara, josta hän ei ole voinut vähentää arvonlisäveroa.
It is an item applied for business purposes and its sale constitutes a taxable supply within the meaning of the Sixth Directive.
Vastaavasti hänen ei täydy maksaa arvolisäveroa tavaran myynnin yhteydessä.
The Court also pointed out, in paragraph 19 of Armbrecht, that there is no provision in the Sixth Directive which precludes a taxable person who wishes to retain part of an item of property amongst his private assets from excluding it from the VAT system.
Bakcsi myi 16.5.1990 ajoneuvon edelleen 19 000 Saksan markalla (DEM) ilman, että hän olisi merkinnyt laskuun erikseen arvonlisäveron määrää.
If the taxable person subsequently sells the goods, he will be carrying out that transaction in a private capacity, and not as a taxable person.
Finanzamt Fürstenfeldbruck totesi 24.5.1993 tekemässään päätöksessä, että Bakscin henkilöauton myynnistä oli maksettava
If the taxable person has chosen to retain a capital item wholly within his private assets and was therefore not entitled to deduct the input VAT paid on the acquisition, the use of the item
On syytä palauttaa mieliin, että asiassa Armbrecht annetussa tuomiossa yhteisöjen tuomioistuin on todennut, että direktiivin
Where a taxable person has chosen to incorporate wholly into his business assets a capital item which he uses for both business and private purposes, the sale of that item is subject in fidi to value added tax, in accordance with Articles 2(1) and 11Λ(1)(α) of Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment.
On kuitenkin todettava, että myöskään mikään kuudennen direktiivin säännös ei kiellä sitä, että verovelvollinen, joka hankkii tavaran sekä liiketoimintaan että yksityisiin tarkoituksiin käytettäväksi, pitää tavaran kokonaisuudessaan yksityisomaisuutensa osana ja jättää sen näin ollen kokonaan arvonlisäverojärjestelmän ulkopuolelle.
Where a taxable person assigns to his business assets only the part of the item used for business purposes, only the sale of that part is subject to value added tax The fact that the item was purchased second-hand from a non-taxable person and that the taxable person was therefore not authorised to deduct the residual value added tax on that item is irrelevant in this regard However, if the taxable person withdraws such an item from his business, the value added tax on that item must be considered not to be deductible for the purposes of Article 5(6) of the Sixth Directive and no tax may therefore be levied on that withdrawal under that provision.
On vielä todettava, että sillä, että verovelvollinen on ostanut käytetyn investointitavaran muulta kuin verovelvolliselta ja että hän ei siten ole voinut vähentää sitä rasittavaa arvolisäveron jäännösmäärää, ei ole merkitystä verovelvollisen luettua investointitavaran kokonaan tai osittain liikeomaisuuteensa.
If the taxable person subsequently sells the item, he will be carrying out that transaction in a private capacity and the transaction will therefore be excluded from the system of value added tax.'
Kysymyksessä on yrityksen liikeomaisuuteen kuuluvaksi luettu tavara, jonka myynti muodostaa kuudennessa direktiivissä tarkoitetun verollisen luovutuksen.
Advocate General A Saggio delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 13 April 2000.
Jos verovelvollinen pitää investointitavaran kokonaisuudessaan yksityisomaisuutensa osana, jolloin hänellä ei ole oikeutta vähentää oston yhteydessä suoritettua arvonlisäveroa, tavaran käytöstä yrityksen tarpeisiin ei kanneta arvonlisäveroa.
Case C-276/98 Commission of the European Communities ν Portuguese Republic Taxation
Myyntitoimi jää sellaisena täten arvonlisäverojärjestelmän ulkopuolelle.
(Failure of Member State to fulfil its obligations — Sixth VAT Directive —Articles 12 and 28(2) — Reduced rate) (Sixth Chamber)
1) Verovelvollinen, joka hankkii investointitavaran käytettäväksi sekä liiketoimintaan että yksityisiin tarkoituksiin, voi pitää sen kokonaisuudessaan yksityisomaisuutenaan ja jättää sen täten täysin arvonlisäverojärjestelmän ulkopuolelle.
By application lodged at the Court Registry on 20 July 1998, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by maintaining in force or by introducing legislative provisions applying a reduced rate of value added tax of 5% to the importation and supply of certain goods and to certain services, set out in List I annexed to the Portuguese VAT Code, the Portuguese Republic had failed to fulfil its obligations under Articles 12 and 28(2) of the Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977.
2) Jos verovelvollinen on lukenut sekä liiketoimintaan että yksityisiin tarkoituksiin käytetyn investointitavaran kokonaan liikeomaisuuteensa, sen myynnistä on jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädanmJnyhdenmukaLslamLsesta yhteinenarvonlisäverojä^estelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste—17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 2 artiklan 1 kohdan ja 11 artiklan A kohdan 1 alakohdan a alakohdan mukaisesti kannettava arvonlisävero koko myynnin osalta.
However, it argues that, in the pre-litigation procedure, it expressly stated its intention to raise the rate in question to 12% and that it also referred to the existence of internal political questions to be resolved, particularly in the wine sector.
Jos verovelvollinen on lukenut liikeomaisuuteensa ainoastaan liiketoimintaan käytetyn osan, ainoastaan tämän osan myynnistä kannetaan arvonlisävero.
By a letter of formal notice of 10 April 1996, the Commission informed the Portuguese Government that, in its view, Article 18(l)(a) of the Code was contrary to Articles 12 and 28(2) of the Sixth Directive inasmuch as that national provision fixed a rate of 5% for certain transactions that were not specified in Annex H to the Sixth Directive.
Sälä, että verovelvollinen on ostanut käytetyn tavaran muulta kuin verovelvolliselta ja että hän ei siten ole voinut vähentää sitä rasittavaa arvolisäveron jäännösmäärää, ei ole merkitystä tältä osin.
By letters of 2 July and 20 November 1996, the Portuguese authorities informed the Commission of their intention to introduce a new reduced rate of 12%, which had not hitherto existed in Portugal, particularly for transactions not specified in Annex H to the Sixth Directive, with a view to raising the tax on those transactions progressively to the normal rate of 17% in force in Portugal.
Kuitenkin jos verovelvollinen on ottanut tällaisen tavaranyksityiskäyttöön, on katsottava, että tämä tavara ei oikeuta kuudennen direktiivin 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettuun ostohintaan sisältyvän arvonlisäveron vähennykseen ja että tämän säännöksen mukaan tavaran yksityiskäyttöönottoa ei näin otten saa verottaa.
The Commission accuses the Portuguese Republic of infringing Articles 12(3) and 28(2) of the Sixth Directive by taxing tolls for crossing the toll bridge over the Tagus in Lisbon at a reduced VAT rate of 5% rather than the normal rate in Portugal of 17%.
Jos verovelvollinen myy tämän jälkeen tavaran, hän myy sen yksityishenkilönä, ja myyntitoimi jää täten arvonlisäverojärjestelmän ulkopuolelle.
Being dissatisfied with the observations of the Portuguese Government, the Commission sent a reasoned opinion pursuant to Article 169 of the Treaty to the Portuguese Republic on 10 June 1997,
Julkisasiamies A Saggio on esittänyt ratkaisuehdotuksensa viidennen jaoston istunnossa 13 päivänä huhtikuuta 2000.
However, the Commission has not brought before the Court sufficient evidence for it to establish the existence of the alleged failure to fulfil obligations.
Julkisasiamies ehdottaa, että yhteisöjen tuomioistuin vastaa esitettyihin kysymyksiin seuraavasti:
In that respect, it should be noted that, under Article 2, point 1, of the Sixth Directive, only supplies of services by a taxable person acting as such are subject to VAT.
Yrittäjä voi lukea sekakäyttöön (eli sekä yritystoiminnan käyttöön että muuhun käyttöön) tarkoitetun tavaran kokonaisuudessaan yksityisomaisuuteensa riippumatta siitä, missä laajuudessa sitä on käytetty yritystoiminnassa, kunhan hänen käyttäytymisestään ilmenee yksiselitteisesti, että hän on halunnut jättää tavaran kokonaisuudessaan arvonlisäverojärjestelmän ulkopuolelle.
In its action, the Commission makes complaint against the Portuguese Republic for having, contrary to Articles 12 and 28(2) of the Sixth Directive, maintained a reduced VAT rate of 5% applicable to transactions concerning the goods listed in points 1.8, 2.11 and 3.8 of List I annexed to the Code, respectively covering wines, machines and equipment designed for research into alternative forms of energy, and agricultural tools and utensils, and for having introduced a reduced rate of 5% on the service referred to in
Kun verovelvollinen luovuttaa yritystoiminnan käyttöön tarkoitetun tavaran, jonka hän on ostanut yksityishenkilöltä voimatta vähentää ostohintaan sisältynyttä arvonlisäveroa, luovutus on direktiivin 77/388/ETY 2 artiklan 1 kohdan ja 11 artiklan A kohdan 1 alakohdan a alakohdan mukaisesti kokonaan arvonlisäverollinen.
Artide 4(5) of the Sixth Directive have been met in this case, the services supplied by the body governed by public law are not taxable.
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta ja 28 artiklan 2 kohta — Alennettu (kuudes jaosto) liiketoimiin sovelletaan Portugalissa voimassa olevaa yleistä 17 prosentin verokantaa.
The Commission's action must therefore be dismissed in so far as it concerns tolls for crossing the bridge over the Tagus in Lisbon.
Koska komissio ei ollut tyytyväinen Portugalin hallituksen huomautuksiin, se toimitti 10.6.1997 Portugalin tasavallalle perustamissopimuksen 169 artiklan nojalla perustellun lausunnon.
Dismisses the remainder of the action;
Oikeudenkäyntiä edeltävä menettely
Advocate General EG.
sovellettava alennettu
He proposed that the Court should:
Kyseisiin tavaroihin arvonlisäverokanta
'(1) declare that by introducing or maintaining in force a reduced rate of 5% applicable to the products listed in points 1.8,2.11 and 3.8 of List I annexed to the Portuguese VAT Code, including respectively wine, machinery and equipment for alternative energy research, and agricultural tools and equipment, the Portuguese Republic has infringed Articles 12 and 28(2) of the Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment as amended by Council Directive 92/77/EEC of 19 October 1992 supplementing the common system of value added tax and amending Directive 77/388/EEC;
Komissio ilmoitti 10.4.1996 päivätyssä virallisessa huomautuksessaan Portugalin hallitukselle, että alvkoodeksin 18 §:n 1 momentin a kohta on ristiriidassa kuudennen direktiivin 12 artiklan ja 28 artiklan 2 kohdan kanssa, koska kyseisessä kansallisessa säännöksessä vahvistettiin verokannaksi 5 prosenttia sellaisten liiketoimien osalta, joita ei mainita kuudennen direktiivin liitteessä H.
(3) order the Portuguese Republic to bear the costs.'
Portugalin hallitus myöntää, että kyseiset kansalliset säännökset ovat ristiriidassa kuudennen direktiivin kanssa, koska niissä säädetään 5 prosentin eikä 12 prosentin verokannasta.
Preliminary ruling (Free movement of goods —Articles 30 and 36 of the EC Treaty (now, after amendment, Articles 28 EC and 30 EC) — Freedom to provide services — Articles 56 and 59 of the EC Treaty (now, after amendment, Articles 46 EC and 49 EC) — Swedish legislation on the advertising of alcoholic beverages — Selling arrangements — Measure having an effect equivalent to a quantitative restriction — Justification in the interest of the protection of health) (Sixth Chamber)
On kuitenkin katsottava, että komissio ei ole esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle riittävää näyttöä siitä, että Portugali olisi jättänyt noudattamatta jäsenyysvelvoitteitaan.
GIP contended that the application should be dismissed.
jotka liittyvät erityisesti viinialaan.
It argued, in particular, that the proceedings brought against it were based on legislation that was contrary to Community law.
Siksi se ehdottaa, että yhteisöjen tuomioistuin lykkäisi asian ratkaisemista, kunnes tavaroita koskeviin liiketoimiin sovellettava arvonlisäverokanta on lailla korotettu 5 prosentista 12 prosenttiin.
By order of 18 September 1998, the Stockholms Tingsrätt (Stockholm District Court) referred to the Court for a preliminary ruling two questions on the interpretation of Articles 30, 36, 56 and 59 of the EC treaty (now, after amendment, Articles 28 EC, 30 EC, 46 EC and 49 EC).
Tältä osin on syytä muistuttaa, että kuudennen direktiivin 2 artiklan 1 kohdan mukaan arvonlisäverollisia ovat ainoastaan verovelvollisen tässä ominaisuudessaan suorittamat palvelut.
The two questions have been raised in the context of an application made by the Konsumentombudsman (the Swedish ombudsman responsible for consumer protection, hereinafter 'the Consumer Ombudsman') for an injunction restraining Gourmet International Products AB (hereinafter 'GIP') from placing advertisements for alcoholic beverages in magazines.
Toisin kuin Portugalin hallitus on asiassa esittänyt, ei ole syytä lykätä asian ratkaisemista, vaan päinvastoin komission kanne on hyväksyttävä siltä osin kuin se koskee kyseisiä tavaroita koskeviin liiketoimiin sovellettavaa alennettua arvonlisäverokantaa.
When examining the application, the Tingsrätt was unsure, in particular, whether national rules imposing an absolute prohibition on certain advertisements might be regarded as having an effect equivalent to a quantitative restriction within the meaning of Article 30 of the Treaty and, if so, whether, in view of their object, they might be regarded as lawful under Article 36 of the Treaty.
Komissio ei kuitenkaan ole kiistänyt sitä, että mahdollisuuden käyttää Tejojoen siltaa tarjoaa maksua vastaan sellainen julkisoikeudellinen yhteisö, joka toimii tältä osin viranomaisen ominaisuudessa.
The Stockholms Tingsrätt considered that an interpretation of the relevant provisions of the Treaty seemed necessary.
On siis katsottava, että koska kuudennen direktiivin 4 artiklan 5 kohdan ensimmäisessä alakohdassa asetetut edellytykset täyttyvät tässä asiassa, kyseiset julkisoikeudellisen yhteisön suorittamat palvelut eivät ole verollisia.
It therefore decided to stay proceedings and to refer questions to the Court for a preliminary ruling.
Komission kanne on näin ollen hylättävä siltä osin kuin se koskee Lissabonissa sijaitsevan Tejojoen sillan ylittämisestä maksettavia maksuja.
The Consumer Ombudsman lodged an appeal against the order for reference before the Marknadsdomstolen, Sweden, which dismissed the appeal by decision of 11 March 1999.
Komissio väittää, että Portugalin tasavalta on rikkonut kuudennen direktiivin 12 artiklan 3 kohtaa ja 28 artiklan 2 kohtaa, koska se on soveltanut Lissabonissa sijaitsevan Tejojoen sillan ylittämisestä kannettaviin maksuihin 5 prosentin alennettua arvonlisäverokantaa eikä Portugalissa sovellettavaa yleistä 17 prosentin arvonlisäverokantaa.
GIP publishes a magazine entitled Gourmet.
Yhteisöjen tuomioistuin on antanut seuraavan tuomiolauselman:
Issue No 4 (August-October 1997) of the edition intended for subscribers contained three pages of advertisements for alcoholic beverages, one for red wine and two for whisky. Those pages did not appear in the edition sold in shops.
Portugalin tasavalta ei ole noudattanut jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun neuvoston direktiivin 77/388/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna yhteisen arvonlisäverojärjestelmän täydentämisestäja direktiivin 77/388/ETYmuuttamisesta (ALV-kantojen lähentäminen) 19 päivänä tekokuuta 1992 annetutta direktüvillä 92/77/ETY, 12 artiklan ja 28 artiklan 2 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se on pitänyt voimassa 5 prosentin alennetun arvonlisäverokannan, jota sovelletaan liiketoimiin, jotka koskevat Portugalin arvonhsäverokoodeksin liitteenä olevan luettelon 11.8, ZU ja 3.8 kohdassa mainittuja tavaroita eli vähiä, vaihtoehtoisten energiamuotojen tutkimiseen käytettyjä koneita ja lauteita sekä maataloustyökaluja ja -laitteita.
Free movement of goods
Kanne hylätään muilta osin.
The Consumer Ombudsman applied to the Stockholms Tingsrätt for an injunction, and imposition of a fine in the event of failure to comply therewith, restraining GIP from contributing to the marketing of alcoholic beverages to consumers by means of such advertisements, which were contrary to Article 2 of the Alkoholreklamlagen.
Portugalin tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
In that regard, it is accepted that rules restricting the advertising of alcoholic beverages in order to combat alcohol abuse reflects public health concerns.
Julkisasiamies F.G. Jacobs on esittänyt ratkaisuehdotuksensa kuudennen jaoston istunnossa 23 päivänä marraskuuta 2000.
In order for public health concerns to be capable of justifying an obstacle to trade such as that inherent in the prohibition on advertising at issue in the main proceedings, the measure concerned must also be proportionate to the objective to be achieved and must not constitute either a means of arbitrary discrimination or a disguised restriction on trade between Member States.
Asia C-405/98 Konsumentombudsmannen (KO) v. Gourmet International Products AB (GIP) Tavaroiden vapaa liikkuvuus
It should be pointed out, first, that there is no evidence before the Court to suggest that the public health grounds on which the Swedish authorities rely have been diverted from their purpose and used in such a way as to discriminate against goods originating in other Member States or to protect certain national products indirectly.
Ennakkoratkaisu Tavaroiden vapaa liikkuvuus — EY:n perustamissopimuksen muutettuna tullut EY 28 ja EY 30 artikla) — Palvelujen perustamhsopimuksen 56 ja 59 artikla (joista on muutettuina
It is apparent that a prohibition on advertising such as that at issue in the main proceedings not only prohibits a form of marketing a product but in reality prohibits producers and importers from directing any advertising messages at consumers, with a few insignificant exceptions.
30 ja 36 artikla (joista on lahoamisen vapaus — EY:n tullut EY 46 ja EY 49 artikla)
Second, the decision as to whether the prohibition on advertising at issue in the main proceedings is proportionate, and in particular as to whether the objective sought might be achieved by less extensive prohibitions or restrictions or by prohibitions or restrictions having less effect on intra-Community trade, calls for an analysis of the circumstances of law and of fact which characterise the situation in the Member State concerned, which the national court is in a better position than the Court of Justice to carry out.
—Alkoholijuomien mainontaa koskeva Ruotsin lainsäädäntö —Myyntijärjestelyt rajoitusta vaikutukseltaan vastaava toimenpide — Perustelu kansanterveyden (kuudes jaosto) mukaan 9300 tilaajasta 90 prosenttia on alan ammattilaisia eli elinkeinonharjoittajia ja 10 prosenttia yksityishenkilöitä.
Even without its being necessary to carry out a precise analysis of the facts characteristic of the Swedish situation, which it is for the national court to do, the Court is able to conclude that, in the case of products like alcoholic beverages, the consumption of which is linked to traditional social practices and to local habits and customs, a prohibition of all advertising directed at consumers in the form of advertisements in the press, on the radio and on television, the direct mailing of unsolicited material or the placing of posters on the public highway is liable to impede access to the market by products from other Member States more than it impedes access by domestic products, with which consumers are instantly more familiar.
Stockholms tingsrätt on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle 18.9.1998 tekemällään päätökselläkaksiennakkoratkaisukysymystäEY:n perustamissopimuksen 30, 36, 56 ja 59 artiklan (joista on muutettuina tullut EY 28, EY 30, EY 46 ja EY 49 artikla) tulkinnasta.
By the questions it has referred to the Court, the national court is essentially asking, second, whether the Treaty provisions on freedom to provide services preclude a prohibition on the advertising of alcoholic beverages such as that laid down in Article 2 of the Alkoholreklamlagen.
Kuluttaja-asiamies vaatii, että Stockholms tingsrätt kieltää GIP:tä sakon uhalla osallistumasta tällaisilla alkoholreklamlagenin 2 §:n vastaisilla mainoksilla alkoholijuomien kuluttajille suunnattuun myynninedistämiseen.
A prohibition on advertising such as that at issue in the main proceedings must therefore be regarded as affecting the marketing of products from other Member States more heavily than the marketing of domestic products and as therefore constituting an obstacle to trade between Member States caught by Article 30 of the Treaty.
Nämä kysymykset on esitetty Konsumentombudsmannenin (Ruotsin kuluttajaasiamies, jäljempänä kuluttaja-asiamies) nostettua kanteen, jolla se vaatii, että Gourmet International Products AB:tä (jäljempänä GIP) kielletään julkaisemasta alkoholijuomamainoksia aikakauslehdissä.