natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As regards, next, the context of the present case, it should be noted that the dispute in the main proceedings concerns the refusal by the authorities of Ms Bosmann’s State of residence — in this case, the Bundesagentur — to grant child benefit in respect of her children, on the ground that, in accordance with Regulations No 1408/71 and No 574/72, Ms Bosmann is in that regard subject to the legislation of her State of employment, namely the Netherlands.
Esillä olevan asian taustan osalta on syytä huomauttaa, että pääasian riita koskee Bosmannin asuinvaltion viranomaisten (Bundesagenturin) kieltäytymistä myöntämästä lapsilisää hänen lapsistaan sillä perusteella, että asetuksen N:o 1408/71 ja asetuksen N:o 574/72 mukaan Bosmann on tältä osin työskentelyvaltionsa eli Alankomaiden lainsäädännön alainen.
That view is challenged by Ms Bosmann in the main proceedings, mainly on the ground that it amounts to an infringement of her right to freedom of movement and of the principle of equal treatment.
Bosmann kiistää tämän näkemyksen pääasian kanteessa pääosin sillä perusteella, että se loukkaa hänen oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen ja yhdenvertaisen kohtelun periaatetta.
Against that background, it appears that the first three questions, which it is appropriate to examine together, are essentially designed to determine whether, under Regulation No 1408/71 and Regulation No 574/72 and account being taken of the right to freedom of movement and equal treatment, the legislation of the State of residence — under which the person concerned would be entitled to child benefit — may be applied in a situation such as that in the case before the referring court.
Tätä taustaa vasten vaikuttaa siltä, että kolme ensimmäistä ennakkoratkaisukysymystä, joita on aiheellista tarkastella yhdessä, on laadittu pääasiassa sen selvittämiseksi, voidaanko asetuksen N:o 1408/71 ja asetuksen N:o 574/72 mukaan sekä ottaen huomioon oikeus vapaaseen liikkuvuuteen ja yhdenvertaiseen kohteluun soveltaa asuinvaltion lainsäädäntöä, jonka nojalla henkilö olisi oikeutettu lapsilisään, ennakkoratkaisupyynnön esittäneen tuomioistuimen käsiteltävänä olevan kaltaisessa tilanteessa.
In order to propose an answer to that question, I will first examine the entitlement to child benefit in a case such as that before the referring court in the light of the provisions of Regulation No 1408/71 and Regulation No 574/72 taken, so to speak, at face value.
Voidakseni ehdottaa vastausta tähän kysymykseen tarkastelen aluksi oikeutta lapsilisään ennakkoratkaisupyynnön esittäneen tuomioistuimen käsiteltävänä olevan kaltaisessa asiassa pelkästään asetuksen N:o 1408/71 ja asetuksen N:o 574/72 säännösten valossa.
Apparently sharing Ms Bosmann’s view, the referring court questions whether the legal position according to which the application of Regulation No 1408/71 and Regulation No 574/72 in a situation such as that in issue precludes entitlement to child benefit in Germany, the State of residence, is compatible with the right to freedom of movement as well as with the general principles of Community law of equal treatment and the prohibition of discrimination on grounds of sex. The referring court takes as its starting point in that regard, however,
Ennakkoratkaisupyynnön esittänyt tuomioistuin hyväksyy ilmeisesti Bosmannin kannan ja kysyy, onko sellainen oikeudellinen tilanne, että asetuksen N:o 1408/71 ja asetuksen N:o 574/72 soveltaminen tarkasteltavana olevan kaltaisessa tilanteessa estää lapsilisän saamisen Saksassa, vapaan liikkuvuuden mukainen sekä yhdenvertaista kohtelua ja sukupuoleen perustuvan syrjinnän kieltoa koskevien yhteisön oikeuden yleisten periaatteiden mukainen.
BOSMANN rules in accordance with which the legislation applicable to an employed person who makes use, under various circumstances, of his right to freedom of movement, is to be determined.
BOSMANN mukaan määritetään lainsäädäntö, jota sovelletaan palkattuihin työntekijöihin, jotka käyttävät erilaisissa olosuhteissa liikkumisvapauttaan.
13 to provide a useful reply to the national court which has referred a question for a preliminary ruling, rules of Community law other than those to which the national court has referred in its questions — in this case Article 13(2)(a) of Regulation No 1408/71 and Article 10 of Regulation No 574/72 — may be taken into consideration. 12
13 huomauttaa, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan voidakseen antaa ennakkoratkaisua pyytäneelle tuomioistuimelle asian ratkaisun kannalta hyödyllisen vastauksen yhteisöjen tuomioistuin saattaa joutua ottamaan huomioon sellaisia yhteisön oikeuden säännöksiä – tässä asiassa asetuksen N:o 1408/71 13 artiklan 2 kohdan a alakohdan ja asetuksen N:o 574/72 10 artiklan – joihin kansallinen tuomioistuin ei ole viitannut ennakkoratkaisukysymyksissään. 12
Those rules are intended in particular to prevent the concurrent application of provisions deriving from more than one national legislative system and the complications which might ensue.
Näillä säännöillä pyritään erityisesti estämään useampien kansallisten lainsäädäntöjen samanaikainen soveltaminen ja tästä mahdollisesti aiheutuvat vaikeudet.
I will then, more specifically, address the issues which are raised in the present case in respect of Article 39 EC and the general principles of equal treatment and non-discrimination.
Sen jälkeen tarkastelen erityisesti seikkoja, joita tässä asiassa nousee esiin EY 39 artiklan sekä yhtäläisen kohtelun ja syrjintäkiellon yleisten periaatteiden yhteydessä.
Finally I will address Question 4, concerning the relevance of the return to the family residence at the end of each working day, which can be answered separately.
Lopuksi tarkastelen neljättä ennakkoratkaisukysymystä, joka koskee sen merkityksellisyyttä, palaako työntekijä työpäivien jälkeen perheensä asuntoon, ja johon voidaan vastata erikseen.
In that regard, Article 13(2)(a) of the regulation makes it clear that in a situation where the person concerned is engaged in paid employment in one Member State and resides in the territory of another Member State, it is the legislation of the State where he is employed that is applicable (rule of lex loci laboris).
Tältä osin asetuksen 13 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tehdään selväksi, että tilanteessa, jossa henkilö työskentelee palkattuna työntekijänä yhdessä jäsenvaltiossa ja asuu toisen jäsenvaltion alueella, sovelletaan työskentelyvaltion lainsäädäntöä (lex loci laboris -periaate).
It should be noted, however, that certain benefits are governed by the more specific
On kuitenkin syytä huomauttaa, että tietyistä etuuksista on erityissäännöksiä asetuksen N:o 1408/71 III osastossa. Esillä
To begin with, it should be recalled that Title II of Regulation No 1408/71 — of which Article 13 forms part — contains the general
Aluksi on muistutettava, että asetuksen N:o 1408/71 II osastossa, johon 13 artikla kuuluu, esitetään yleiset säännöt, joiden
13 — See to that effect, inter alia, Hervein and Others, cited in footnote 11, paragraph 52.
13 – Ks. vastaavasti mm. edellä alaviitteessä 11 mainituissa yhdistetyissä asioissa Hervein ym. annetun tuomion 52 kohta.
12 — See, to that effect, inter alia Case C-153/03 Weide [2005] ECR I-6017, paragraph 25.
15 – Ks. vastaavasti mm. edellä alaviitteessä 14 mainitussa asiassa Vogler annetun määräyksen 19 kohta.
17 rules laid down in Title III of Regulation No 1408/71. With respect to family benefits such as those at issue in the present case, which are covered by Chapter 7 of that regulation, Article 73 provides that a worker subject to the legislation of a Member State is to be entitled, in respect of the members of his family who are residing in another Member State, to the family benefits provided for by the legislation of the former State, as if they were residing in that State.
17 olevassa asiassa tarkasteltavan kaltaisten perhe-etuuksien osalta, joita koskee asetuksen 7 luku, asetuksen 73 artiklassa säädetään, että työntekijällä, johon sovelletaan jäsenvaltion lainsäädäntöä, on toisessa jäsenvaltiossa asuvien perheenjäsentensä osalta oikeus perheetuuksiin, joista säädetään ensiksi mainitun jäsenvaltion lainsäädännössä, niin kuin he asuisivat tässä valtiossa.
Thus, Article 73 of Regulation No 1408/71 confirms that, in accordance with the rule laid down in Article 13(2)(a) of that regulation, entitlement to family benefits in respect of members of the family is governed by the legislation of the Member State of employment of the worker. 16
Siten asetuksen N:o 1408/71 73 artiklassa vahvistetaan asetuksen 13 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisella tavalla, että oikeuteen perheetuuksiin perheenjäsenten osalta sovelletaan työntekijän työskentelyvaltion lainsäädäntöä. 16
Thus, the application of the provisions against overlapping, as laid down in Article 10 of Regulation No 574/72, cited in the questions referred, or in Article 76 of Regulation No 1408/71, may lead to a reversal of priorities in favour of the competence of the Member State of residence (lex loci domicilii), with the result that there may be entitlement to allowances in that State, and the benefits payable by the Member State of employment may be suspended. 18
Asetuksen N:o 574/72 10 artiklassa, johon viitataan ennakkoratkaisukysymyksissä, tai asetuksen N:o 1408/71 76 artiklassa esitettyjen päällekkäisyyden estävien säännösten soveltaminen voi näin johtaa etusijan muuttamiseen asuinjäsenvaltion toimivallan hyväksi (lex loci domicilii -periaate), mistä seuraa, että henkilöllä voi olla oikeus avustuksiin asuinjäsenvaltiossa ja että etuuksien maksaminen työskentelyjäsenvaltiossa voidaan keskeyttää. 18
Such was the case in McMenamin, relied upon by the Commission.
Tilanne oli edellä mainitun kaltainen asiassa McMenamin, johon komissio vetosi.
19 That case concerned a situation where two spouses worked in two different Member States, under whose legislation provision was made for the payment of similar benefits. The
19Asia koski sellaista tilannetta, että aviopuolisot työskentelivät eri jäsenval tioissa, joiden lainsäädäntöjen nojalla maksettiin samankaltaisia etuuksia.
17 — See for example McMenamin, cited in footnote 10, paragraph 14.
17 – Ks. esim. edellä alaviitteessä 10 mainitussa asiassa McMe-namin annetun tuomion 14 kohta.
For similar reasoning with regard to Article 73 of Regulation No 1408/71 see Dodl and Oberhollenzer, cited in footnote 5, paragraph 49.
Ks. samanlainen perustelu asetuksen N:o 1408/71 73 artiklan osalta edellä alaviitteessä 5 mainitussa asiassa Dodl ja Oberhollenzer annetun tuomion 49 kohdassa.
16 — See, to that effect, Dodl and Oberhollenzer, cited in footnote 5, paragraphs 47 and 48.
16 – Ks. vastaavasti edellä alaviitteessä 5 mainitussa asiassa Dodl ja Oberhollenzer annetun tuomion 47 ja 48 kohta.
18 — See to that effect Weide, cited in footnote 12, paragraph 28.19 — Cited in footnote 10.
19 – Mainittu edellä alaviitteessä 10.
By contrast, there is in my view nothing in the situation described by the referring court in the present case which would trigger the application of the legislation of the State of residence on the basis of the provisions against overlapping laid down in Regulation No 1408/71 and Regulation No 574/72.
Sitä vastoin ennakkoratkaisupyynnön esittäneen tuomioistuimen tässä asiassa kuvaamassa tilanteessa ei ole mielestäni mitään, mikä johtaisi asuinvaltion lainsäädännön soveltamiseen asetuksessa N:o 1408/71 ja asetuksessa N:o 574/72 esitettyjen päällekkäisyyden estävien säännösten perusteella.
Court therefore assessed the case in the light of the provisions against overlapping, laid down in Article 76 of Regulation No 1408/71 and Article 10 of Regulation No 574/72, and held that the exercise by a person having the care of children — and, in particular, by the spouse of the person entitled in pursuance of Article 73 of Regulation No 1408/71 — of a professional or trade activity in the Member State of residence of the children suspends the right to allowances in pursuance of Article 73 of Regulation No 1408/71 up to the amount of the allowances of the same kind actually paid by the Member State of residence. 20
574/72 10 artiklassa esitettyjen päällekkäisyyden estävien säännösten valossa ja totesi, että henkilön, jonka huollettavina lapset ovat – ja erityisesti asetuksen N:o 1408/71 73 artiklassa tarkoitetun edunsaajan puolison – lasten asuinjäsenvaltiossa harjoittaman ammatillisen tai kaupallisen toiminnan perusteella oikeus asetuksen N:o 1408/71 73 artiklassa säädettyihin avustuksiin keskeytyy siihen määrään asti, joka vastaa asuinjäsenvaltion tosiasiallisesti maksamia samanlajisia avustuksia. 20
It should be emphasised, however, that in such a case a reversal of priorities in favour of the competence of the Member State of residence on the basis of the rule laid down in Article 10(1)(b)(i) of Regulation No 574/72 is triggered by the fact that a professional or trade activity is exercised or pursued in the Member State of residence, in McMe-namin by the spouse of the person entitled in pursuance of Article 73 of Regulation No 1408/71.
On syytä korostaa, että edellä mainitun kaltaisessa asiassa etusijan muuttaminen asuinjäsenvaltion toimivallan hyväksi asetuksen N:o 574/72 10 artiklan 1 kohdan b alakohdan i alakohdan nojalla johtuu siitä, että henkilö – asiassa McMenamin asetuksen N:o 1408/71 73 artiklassa tarkoitetun edunsaajan puoliso – harjoittaa ammatillista tai kaupallista toimintaa asuinjäsenvaltiossaan. 21
In consequence, contrary to the somewhat contrived view taken by the Commission, there is to my mind no overlapping of entitlements within the meaning of Regulation No 1408/71 and Regulation No 574/72 which would lead to a reversal of priorities in favour of the Member State of residence and, in application of Article 10(1)(a) of the latter regulation, to payment of the full amount of German child benefit (the Commission’s argument on the latter point being that the sum of benefits paid in the State of employment is zero in the present case and, under that provision, the allowances are to be suspended only up to that amount).
Näin ollen, toisin kuin komissio jotenkin väkinäisesti totesi, tässä asiassa ei mielestäni esiinny asetuksessa N:o 1408/71 ja asetuksessa N:o 574/72 tarkoitettua etuuksien päällekkäisyyttä, joka johtaisi etusijan muuttamiseen asuinjäsenvaltion toimivallan hyväksi ja tämän seurauksena Saksan lapsilisän maksamiseen täysimääräisenä asetuksen N:o 574/72 10 artiklan 1 kohdan a alakohdan nojalla (komissio on esittänyt viimeksi mainitun seikan osalta, että työskentelyvaltiossa maksettujen etuuksien summa on nolla nyt esillä olevassa asiassa ja että mainitun säännöksen mukaan etuuksien maksaminen keskeytetään vain tähän summaan asti).
The same can also be said of Dodl and
Samaa voidaan sanoa myös asiasta Dodl
It follows that, in this case, Ms Bosmann is subject exclusively to the social security scheme established by the Netherlands legislation.
Edellä esitetystä seuraa, että tässä asiassa Bosmanniin sovelletaan ainoastaan Alankomaiden lainsäädännön mukaista sosiaaliturvajärjestelmää.
20 — See as to that McMenamin, cited in footnote 10, paragraphs 15 and 27.
20 – Ks. vastaavasti edellä alaviitteessä 10 mainitussa asiassa McMenamin annetun tuomion 15 ja 27 kohta.
21 — See McMenamin, cited in footnote 10, paragraphs 18, 24 and 25.
21 – Ks. edellä alaviitteessä 10 mainitussa asiassa McMenamin annetun tuomion 18, 24 ja 25 kohta.
22 — See Dodl and Oberhollenzer, cited in footnote 5, paragraph 60.
22 – Ks. edellä alaviitteessä 5 mainitussa asiassa Dodl ja Oberhollenzer annetun tuomion 60 kohta.
24 — For an example of a case where a (self-employed) person is subject to the legislation of the Member State of residence on account of the fact that he pursues a part of his activity in the territory of that State, see order in Vogler, cited in footnote 14, paragraph 19.
24 – Esimerkkinä sellaisesta tilanteesta, että (itsenäisenä ammatinharjoittajana toimivaan) henkilöön sovelletaan asuinjäsenvaltion lainsäädäntöä, koska hän harjoittaa osaa toiminnastaan kyseisen valtion alueella, ks. edellä alaviitteessä 14 mainitussa asiassa Vogler annetun määräyksen 19 kohta.
23 — See Weide, cited in footnote 12, paragraph 33.
23 – Ks. edellä alaviitteessä 12 mainitussa asiassa Weide annetun tuomion 33 kohta.
Applicability of the Netherlands legislation — Question of competence
Alankomaiden lainsäädännön sovellettavuus: toimivaltakysymys
Once the legislation applicable to an employed person (the question of the applicable legislation logically precedes the question of entitlement) is determined in accordance with Regulation No 1408/71, that person’s entitlement to benefit is subject to that legislation, which can naturally vary from Member State to Member State due to the fact that under Community law, the social security systems are only coordinated, not harmonised. 29
Palkattuun työntekijään sovellettava lainsäädäntö (sovellettavaa lainsäädäntöä koskeva kysymys edeltää loogisesti oikeutta etuuteen koskevaa kysymystä) määritellään asetuksen N:o 1408/71 mukaan, joten henkilön oikeus etuuteen riippuu lainsäädännöstä, joka voi olla erilainen eri jäsenvaltioissa, koska yhteisön oikeudella ainoastaan sovitetaan yhteen sosiaaliturvajärjestelmiä mutta ei yhdenmukaisteta niitä. 29
Moreover, it appears to me that the key to a proper understanding of the present case lies in the distinction between the question of the competence of a Member State with regard to a particular benefit and the question of the actual entitlement to a benefit.
Mielestäni vaikuttaa lisäksi siltä, että avain esillä olevan asian todelliseen ymmärtämiseen löytyy, kun tarkastellaan, mitä eroa on yksittäistä etuutta koskevalla jäsenvaltion toimivallalla ja tosiasiallisella oikeudella etuuteen.
The question of competence is governed by Regulation No 1408/71.
Toimivaltakysymystä säännellään asetuksessa N:o 1408/71.
According to established caselaw, that regulation merely puts in place a system of coordination, which simply determines which legislation is applicable to various situations.
Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan kyseisellä asetuksella pelkästään perustetaan yhteensovitusjärjestelmä, jossa yksinkertaisesti määritetään, mitä lainsäädäntöä sovelletaan eri tilanteissa.
25As the Court has pointed out on several occasions, its provisions do not themselves, as such, confer any entitlement to benefits. 26
25Yhteisöjen tuomioistuin on todennut useaan kertaan, että kyseisen asetuksen säännöksissä ei itsessään anneta oikeutta etuuksiin. 26
Of course, the result of the determination of the legislation applicable in accordance with Regulation No 1408/71 may be that a migrant worker is found to have no right to a particular benefit, because he does not meet the conditions specified by that scheme.
Sovellettavan lainsäädännön määrittämisestä asetuksen N:o 1408/71 mukaan voi tietenkin seurata, että siirtotyöläisellä ei katsota olevan oikeutta tiettyyn etuuteen, koska hän ei täytä järjestelmässä säädettyjä edellytyksiä.
It should be emphasised in that regard, however, that that regulation is not intended to ensure as a general rule that employed persons to whom it applies are entitled to benefits, but rather to ensure that persons are not left without social security cover on the grounds that ‘there is no legislation applicable’. 30
Tältä osin on korostettava, että kyseisen asetuksen tarkoituksena ei ole varmistaa yleisenä sääntönä, että palkatuilla työntekijöillä, joihin sitä sovelletaan, on oikeus etuuksiin, vaan varmistaa, että henkilöt eivät jää ilman sosiaaliturvaa siitä syystä, ”ettei heihin voida soveltaa mitään lainsäädäntöä”. 30
Such benefits are in fact granted on the basis of the relevant provisions of national law.
Etuudet nimittäin myönnetään asiaa koskevien kansallisten säännösten mukaisesti.
27It is for the Member States to define the content of the social security system and, in particular, to lay down the substantive conditions for entitlement to benefits. 28
27Jäsenvaltioiden on määriteltävä so- siaaliturvajärjestelmän sisältö ja erityisesti säädettävä oikeutta etuuksiin koskevista aineellisista edellytyksistä. 28
25 — See to that effect, for example, Hervein and Others, cited in footnote 11, paragraph 52.
25 – Ks. vastaavasti esim. edellä alaviitteessä 11 mainituissa yhdistetyissä asioissa Hervein ym. annetun tuomion 52 kohta.
Seen in that light, it should be noted with regard to the situation at issue in the main proceedings that, on closer inspection, there is no (negative) conflict of competence.
Tarkasteltaessa asiaa tässä valossa tarkemmin on huomautettava pääasian oikeudenkäynnissä tarkasteltavan tilanteen osalta, että (negatiivista) toimivaltaristiriitaa ei esiinny.
27 — See García, cited in footnote 26, paragraph 29.
27 – Ks. edellä alaviitteessä 26 mainitussa asiassa García annetun tuomion 29 kohta.
28 — See in that regard Hervein and Others, cited in footnote 11, paragraph 53, and Kuusijärvi, cited in footnote 26, paragraph 29.
30 – Ks. edellä alaviitteessä 26 mainitussa asiassa Kuusijärvi annetun tuomion 28 kohta.
29 — See Hervein and Others, cited in footnote 11, paragraph 52.30 — See Kuusijärvi, cited in footnote 26, paragraph 28.
28 – Ks. tähän liittyen edellä alaviitteessä 11 mainituissa yhdistetyissä asioissa Hervein ym. annetun tuomion 53 kohta ja edellä alaviitteessä 26 mainitussa asiassa Kuusijärvi annetun tuomion 29 kohta.
In other words, in conformity with Articles 13 and 73 of Regulation No 1408/71, the applicability of Netherlands legislation (the legislation of the State of employment) has not been denied in the present case; nor has it been made dependent on a criterion of residence.
Toisin sanoen asetuksen N:o 1408/71 13 ja 73 artiklan mukaan Alankomaiden lainsäädännön (työskentelyvaltion lainsäädännön) soveltamista ei ole kielletty tässä asiassa, eikä sen soveltamista ole tehty riippuvaiseksi asuinpaikkaa koskevasta edellytyksestä.
In particular, the system of coordination under Regulation No 1408/71 does not determine the law applicable on the basis of the principle that persons who live or work in two or more countries should be subject to the legislation most favourable to them. 32
asuviin tai työskenteleviin henkilöihin olisi sovellettava heidän kannaltaan edullisinta lainsäädäntöä. 32
Plainly, therefore, the problem here is not that there is no applicable legislation, nor that the legislation of several Member States could simultaneously and legitimately be regarded as applicable.
Siten tässä asiassa ei selvästikään ole ongelmana se, että sovellettavaa lainsäädäntöä ei olisi tai että usean jäsenvaltion lainsäädäntöjen voitaisiin katsoa olevan samanaikaisesti ja oikeutetusti sovellettavissa.
It appears, therefore, that the refusal by the State of residence to grant entitlement to child benefit in circumstances such as those in issue is in conformity both with Regulation No 1408/71 and with Regulation No 574/72.
Näin ollen vaikuttaa siltä, että asuinvaltion kieltäytyminen myöntämästä oikeutta lapsilisään esillä olevassa asiassa vallitsevan kaltaisissa olosuhteissa on sekä asetuksen N:o 1408/71 että asetuksen N:o 574/72 mukaista.
It now remains to be examined, more specifically, whether that approach is, as submitted by Ms Bosmann, in breach of Article 39 EC and the principle of equal treatment.
On vielä selvitettävä tarkemmin, onko tämä lähestymistapa EY 39 artiklan ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen vastainen, kuten Bosmann väittää.
Free movement and nondiscrimination
Vapaa liikkuvuus ja syrjintäkielto
The root of the problem is, rather, a matter of substantive law and entitlement, in that Ms Bosmann does not qualify for child benefit in her Member State of employment on account of the fact that one of the conditions for entitlement to child benefit under Netherlands law (the age-require-ment relating to the children) is not fulfilled, whereas, in that regard, the German legislation would be more favourable in that child benefit is payable thereunder for children aged 18 and over.
Ongelman ydin on pikemminkin oikeus etuuteen aineellisen oikeuden kannalta: Bosmann ei voi saada lapsilisää työskentelyjäsenvaltiossaan, koska yksi Alankomaiden lapsilisän saamista koskevista edellytyksistä (lasten ikään liittyvä edellytys) ei täyty, kun taas tältä osin Saksan lainsäädäntö olisi edullisempi, sillä sen mukaan lapsilisää maksetaan yli 18-vuotiaista lapsista.