natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Does Article 9(l)(c) of Council Directive 79/409 of 2 April 1979 permit a Member State to derogate from the opening and closing dates for hunting which follow from consideration of the objectives specified in Article 7(4) thereof?
Näin ollen erityisesti metsästys voidaan sallia direktiivin 9 artiklan 1 kohdan c alakohdan perusteella ainoastaan, jos
If so, what are the criteria which make it possible to establish the limits of that derogation?'
— se järjestetään siten, että se tapahtuu tiukasti valvotuissa oloissa ja valikoivasti
According to the case-law of the Court, Article 9 of the Directive authorises Member States to derogate from provisions relating, inter alia, to hunting.
Edellisessä kohdassa mainituista edellytyksistä ensimmäisen osalta on korostettava, ettei voida katsoa, että se on täytetty, kun poikkeuksen perusteella aloitettu metsästyskausi ajoittuu tarpeettomasti nuhin ajanjaksoihin, joma direktiivissä pyritään erityisen suojelun toteuttamiseen.
The Court has also accepted the possibility of derogating from the prohibition on hunting species of birds not listed in Annex II to the Directive, to which Article 7(1) refers, in particular for the reason set out in Article 9(l)(c) of the Directive.
Tällaista tarvetta ei muun muassa ole, jos toimenpiteen, jolla metsästys poikkeuksellisesti sallitaan, ainoana tavoitteena on tiettyjen lintulajien metsästyskausien pidentäminen alueilla, joiUe nämä linnut jo toistuvasti palaavat düektüvin 7 artiklan mukaisesti vahvistettuina metsästyskausina.
It is clear from the foregoing that the hunting of wild birds for recreational purposes during the periods mentioned in Article 7(4) of the Directive may constitute a judicious use authorised by Article 9(l)(c) of that directive, as do the capture and sale of wild birds even outside the hunting season with a view to keeping them for use as live decoys or to using them for recreational purposes in fairs and markets.
Kolmatta näistä edellytyksistä ei voida täyttää, jos poikkeuksellisesti sallittu metsästys ei takaa kyseessä olevien lajien kantojen säilymistä tyydyttävällä tasolla. Jos tätä edellytystä ei täytetä, lintujen virkistysmetsästyksellä tapahtuvaa hyötykäyttöä ei joka tapauksessa voida pitää asiallisena eikä näin ollen hyväksyttävänä direktiivin viidennessätoista perustelukappaleessa tarkoitetulla tavalla.
First, Article 9 of the Directive authorises Member States to derogate from the general prohibition on hunting protected species which is laid down in Articles 5 and 7 of the Directive only by measures which refer in sufficient detail to the factors mentioned in Article 9(1) and (2).
Yhteisöjen tuomioistuin on ratkaissut esitetyt kysymykset seuraavasti:
A national measure which permits derogating from Article 7(4) of the Directive by virtue of Article 9(1), such as the measure cited in paragraph 5 of this judgment, does not comply with the latter provision if it fails to refer to the fact that such a derogation can be granted only where there is no other satisfactory solution.
1) Luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2 päivänä huhtikuuta 1979 annetun neuvoston direktüvin 79/409/ETY9 artiklan 1 kohdan c alakohdassa sallitaan jäsenvaltion poiketa metsästyksen alkamis- ja päättymispäivistä, jotka perustuvat sähen, että tämän saman direktüvin 7 artiklan 4 kohdassa luetellut tavoitteet on otettu huomioon.
Second, as regards hunting in particular, that activity can be permitted pursuant to Article 9(l)(c) of the Directive only if: there is no other satisfactory solution; it is carried out under strictly supervised conditions and on a selective basis; it applies only to certain birds in small numbers.
2) Direktüvin 79/409/ETY 9 artiklaa on tullattava siten, että metsästys voidaan sallia tämän säännöksen 1 kohdan c alakohdan perusteella, kun
Article 9(l)(c) of Council Directive 79/409/EEC of 2 April 1979 on the conservation of wild birds permits a Member State to derogate from the opening and closing dates for hunting which follow from consideration of the objectives set out in Article 7(4) ofthat directive.
Tämä edellytys ei täyty muun muassa, jos toimenpiteen, jolla metsästys poikkeuksellisesti salataan, ainoana tavoitteena on tiettyjen lintulajien metsästyskausien pidentäminen alueilla, joule nämä linnut jo toistuvasti palaavat direktüvin 79/409/ETY 7 artiklan mukaisesti vahvistettuina metsästyskausina se jänestetään siten, että se tapahtuu tiukasti valvotuissa olosuhteissa ja valikoivasti
Article 9 of Directive 79/409 must be interpreted as allowing hunting to be authorised pursuant to Article 9(1)(c) where: there is no other satisfactory solution. That condition would not be met, inter alia, if the sole purpose of the derogation authorising hunting were to extend the hunting periods for certain species of birds in territories which they already frequent during the hunting periods fixed in accordance with Article 7 of Directive 79/409; it is carried out under strictly supervised conditions and on a selective basis; it applies only to certain birds in small numbers;
— seuraavat seikat mainitaan: a) lapt, joita poikkeukset koskevat, h) pyydystämistä tai tappamista varten hyväksytyt välineet, laitteet ja menetelmät, c) vaaratekijät sekä ne ajallisetja paikalliset olot, joissa näitä poikkeuksia voidaan myöntää, d) viranomainen,joka on valtuutettu ilmoittamaan, että vaaditutedellytykset täytetään, ja joka päättää, missä laajuudessaja kuka saa käyttää mitäkin välineitä, lauteita ja menetelmiä, ja e) suoritettavat tarkastukset.
(a) the species which are subject to the derogations;
Julkisasiamies D. Ruiz-Jarabo Colomer on esittänyt ratkaisuehdotuksensa kuudennen jaoston istunnossa 6 päivänä toukokuuta 2003.
(b) the means, arrangements or methods authorised for capture or killing;
Julkisasiamies ehdotti, että yhteisöjen tuomioistuin vastaa kysymyksiin seuraavasti:
(c) the conditions of risk and the circumstances of time and place under which such derogations may be granted;
Luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2 päivänä huhtikuuta 1979 annetun neuvoston düektüvin 79/409/ETY 9 artiklan 1 kohdan c alakohdassa ei sallita sitä, että jäsenvaltio poikkeaa virkistystoimintana harjoitetun metsästyksen vuoksi saman säännöksen 7 artiklan 4 kohdassa lueteltujen tavoitteiden mukaisesti vahvistetuista metsästyskauden alkamis- ja päättymispäivistä.
(d) the authority empowered to declare that the required conditions obtain and to decide what means, arrangements or methods may be used, within what limits and by whom;
Asia C-433/02 Euroopan yhteisöjen komissio v. Belgian kuningaskunta Immateriaalioikeus
(e) the controls which will be carried out.'
16 päivänä lokakuuta 2003
Advocate General D. Ruiz-Jarabo Colomer delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 6 Mav 2003.
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen —Direktiivi 92/100/ETY — Tekijänoikeus — Kirjallisten tai taiteellisten teosten yleisölle lainauksesta tekijöille suoritettava korvaus
Case C-433/02 Commission of the European Communities ν Kingdom of Belgium Intellectual property
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut kanteen, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 29.11.2002 ja jossa se vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut 19.11.992 annetun neuvoston düektüvin 92/100/ETY 1 ja 5 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole soveltanut tuossa direktiivissä säädettyjä lainausoikeutta yleisölle koskevia säännöksiä.
(Failure by a Member State to fulfil its obligations — Directive 92/100/EEC Copyright Remuneration of authors in the event of public lending of their literary or artistic works)
Belgian viranomaiset myönsivät 22.3.2001 päivätyssä kirjeessä, että täytäntopanosäännöstä ei oUut annettu, ja totesivat, että ongelma oli Belgian osavaltioiden tasolla, joilla on kulttuurin alalla toimivalta ja jotka vastustivat lainausoikeuden käyttöönottamista.
By application lodged at the Court Registry on 29 November 2002, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by failing to apply the provisions on the publiclending right provided for in Council Directive 92/100/EEC of 19 November 1992, the Kingdom of Belgium had failed to fulfil its obligations under Articles 1 and 5 of that directive.
Belgian hallitus toteaa ensinnäkin, että osavaltioiden suh tau t uminen korvauksen myöntämiseen lainauksesta on alusta lähtien oUut kielteinen erityisesti kulttuuripolitiikkaan liittyvistä syistä, ja ne vaativat yleistä vapautusta lainauksesta maksettavasta korvauksesta kaikille teoksia lamaavien laitosten ryhmiUe. Tämän johdosta mitään lain 62 ja 63 §:ää täytän to panevaa säännöstä ei ole vielä tähän päivään mennessä annettu.
By letter of 24 January 2001, the Commission drew the attention of the Belgian authorities to the fact that, although the Directive had been transposed into Belgian law by the Law, no implementing decree had been adopted concerning the lending right.
On syytä todeta, että silloin kun direktiivi ei sisällä riittävän täsmällisiä yhteisön arviointiperusteita direktiivistä johtuvien velvoitteiden määrittämiseksi, jäsenvaltioiden tehtävänä on määrittää aluemaan
The Belgian authorities, by letter of 22 March 2001, confirmed that no implementing decree had been adopted and stated that the problem was at the level of the Belgian federated entities which are competent in matters of culture and opposed the introduction of a lending right.
asianmukaisimmat perusteet varmistaakseenyhteisön oikeuden ja erityisesti düektüvin asettamissa rajoissa düektüvin noudattamisen.
Since the Belgian Government did not respond to the reasoned opinion, the Commission decided to bring the present action.
Yhteisöjen tuomioistuin on antanut seuraavan tuomiolauselman:
Declares that, by fading to apply the provisions on the public lending right provided for in Councü Directive 92/100/EEC of 19 November 1992 on rental right and lending right and on certain rights related to copyright in the field of intellectual property, the Kingdom of Belgium has failed to fulfil its obligations under Articles 1 and 5 of that directive;
Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut vuokraus-ja lainausoikeuksista sekä tietyistä tekijänoikeuden lähioikeuksista henkisen omaisuuden alalla 19 päivänä marraskuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/100/ETY 1 ja 5 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole soveltanut tuossa direktiivissä säädettyjä lainausoikeutta yleisölle koskevia säännöksiä.
The Court (Sixth Chamber) decided, after hearing the Advocate General, to proceed to judgment without an Opinion.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Court of First Instance
Väite perustui Saksassa rekisteröityyn tavaramerkkiin, jonka etuoikeuspäivä oli 14.10.1988.
Case T-292/01 Phillips-Van Heusen Corp. ν Office for Harmonisation in the Internal Market (Trade Marks and Designs) (OHIM) Intellectual property
Tämä tavaramerkki (jäljempänä aikaisempi tavaramerkki) muodostuu sanamerkistä PASH. Se on rekisteröity Nizzan sopimukseen pohjautuvan luokituksen luokkiin 18 ja 25 kuuluvia tavaroita varten.
(Community trade mark — Regulations (EC) No 40/94 and No 2868/95 Opposition Likelihood of confusion Alteration of a decision of the Board of Appeal — Application registration of Community word mark BASS — Earlier word mark PASH) (Second Chamber)
Väiteosasto katsoi lähinnä, että koska kyseessä olevat tavaramerkit eivät ole visuaalisesti, foneettisesti ja käsitteellisesti samankaltaiset, kyseessä olevien kahden tavaramerkin välillä ei pie sekaannusvaaraa.
By application written in English and received at the Office for Harmonisation in the Internal Market (Trade Marks and Designs) ('the Office') on 1 April 1996, the applicant requested the registration of the word mark BASS as a Community trade mark.
Valituslautakunta katsoi lähinnä, että tavaramerkkiä koskevassa hakemuksessa tarkoitetut tavarat eli vaatteet, joiden osalta väliintulija oli pitänyt voimassa väitteensä hakemuksen kohteena olevan tavaramerkin rekisteröintiä vastaan, ovat samat kuin luokkaan 25 kuuluvat tavarat, jotka on varustettu aikaisemmalla tavaramerkillä, ja että oheistarvikkeita, joita varten tämä jälkimmäinen tavaramerkki on myös rekisteröity, markkinoidaan usein yhdessä saman yrityksen valmistamien vaatteiden kanssa. Kyseessä olevien tavaramerkkien osalta valituslautakunta katsoi, että ne ovat samankaltaiset.
Registration of the mark was requested for goods falling within Class 25 of the Nice Agreement as revised and amended, and corresponding to the following description: 'Footwear and clothing'.
Valituslautakunta teki 18.2.2002 päätöksen, jonka päätösosa kuuluu seuraavasti:
On 13 February 1998 the intervener filed a notice of opposition.
53 säännön mukaisesti valituslautakunta korjaa omasta aloitteestaan
The opposition was based on the existence of a trade mark registered in Germany with a date of priority of 14 October 1988.
12.9.2001 asiassa R-740/2000-3 tekemässään päätöksessä olevan ilmeisen virheen.
That trade mark ('the earlier trade mark') consists of the word mark PASH.
Päätöksen 1 ja 6 kohta huomioon ottaen päätösosa kuuluu seuraavasti:
It is registered for goods falling within Classes 18 and 25 for the purposes of the Nice Agreement.
TäUä perusteella valituslautakunta päättää:
By letter of 4 August 1999 the intervener limited the opposition, restricting it to the registration of the trade mark for the product categories described as 'clothing'.
hyväksyä väitteen ja hylätä yhteisön tavaramerkkiä koskevan hakemuksen sikäli kuin rekisteröintiä haetaan luokkaan 25 kuuluvia vaatteita varten."
By decision of 19 May 2000 the Opposition Division of the Office ('the Opposition Division') rejected the opposition.
Väiteosastossa käydyssä menettelyssä väliintulija rajoitti väitettä siten, että se kohdistui yksinomaan tavaramerkin rekisteröintiä vastaan "vaatteiden' tavararyhmän osalta.
Essentially, the Opposition Division held that since the marks at issue were not similar visually, aurally or conceptually, there was no likelihood of confusion.
Sikäli kuin valituslautakunta antoi ratkaisunsa väitteen ulkopuolisesta asiasta, riidanalainen päätös on näin ollen lainvastainen.
On 13 July 2000 the intervener filed an appeal at the Office under Article 59 of Regulation No 40/94.
Kantaja esittää yhden kanneperusteen, joka koskee asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkomista.
It requested that the Opposition Division's decision be annulled and that the mark applied for be refused in respect of 'clothing'.
Tämä kanneperuste on jaettu kahteen osaan. Kanneperusteen ensimmäinen osa koskee sanamerkkien BASS ja PASH samanaikaista esiintymistä saksalaisina kansallisina tavaramerkkeinä ja tomen, jota on tarkasteltava ensiksi, olennaisen sekaannusvaaran puuttumista.
It held, essentially, that the goods referred to in the trade mark application in respect of which the intervener maintained its opposition to the registration of the mark, namely clothing, were identical to the goods in Class 25 designated by the earlier trade mark, and that the accessories in respect of which the earlier trade mark was also registered were often sold with the clothing manufactured by the same undertaking.
Näin oUen todettava, että kyseessä olevien tavaramerkkien samankaltaisuuden aste ei riitä siihen, että voitaisiin katsoa, että yleisö saattaa luulla, että kyseessä olevat tavarat ovat peräisin samasta yrityksestä tai mahdollisesti taloudellisesti keskenään sidoksissa olevista yrityksistä.
The Board of Appeal held that the marks at issue were similar.
Niiden välillä ei näin ollen ole sekaannusvaaraa.
In accordance with Rule 53 of...
oikeusasteen tuomioistuin on antanut seuraavan
"On those grounds, the Board ... :
Yhteisöjen ensimmäisen tuomiolauselman:
By application written in Italian and lodged at the Registry of the Court of First Instance on 28 November 2001, the applicant brought the present action.
2) Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) kolmannen valituslautakunnan 12.9.2001 tekemää päätöstä (asia R-740/2000-3), sellaisena kuin se onoikaistuna 18.2.2002 tehdyllä päätöksellä, muutetaansiten, että väliintuäjan virastolle tekemä valitus hylätään
Therefore, in so far as it ruled ultra petita the contested decision is unlawful.
4) Virasto vastaa omien oikeudenkäyntikulujensa lisäksi kolmasosasta kantajalle aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista.
The applicant raises a single plea, alleging an infringement of Article 8(l)(b) of Regulation No 40/94. That plea is subdivided into two parts.
5) Väliintulija vastaa omien oikeudenkäyntikulujensa lisäksi kahdesta kolmasosasta kantajalle aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista.
Therefore there is no likelihood of confusion between them.
Euroopan yhteisöjen komissio Henkilöstösäännöt
Declares that it is unnecessary to rule on the action in so far as it is directed against the rejection in the contested decision of the application for registration of the trade mark in respect of goods other than "clothing";
Henkilöstö — Ilmoitus avoimesta virasta — Hakijoiden ansioiden arviointi — Ilmeinen arviointivirhe — Harkintavallan väärinkäyttö (viides jaosto)
Declares that it is unnecessary to rule on the application to reject definitively and in its entirety the opposition to registration of the trade mark applied for in respect of goods falling within Class 25;
Yhteisön tavaramerkki - Asetus N:o 40/94 - Sana OLDENBURGER - Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuus —Maantieteellinen alkuperä -Asetuksen 7 artiklan 1 kohdan c alakohta ja 2 kohta — Tavaramerkkiin perustuvan oikeuden rajoittaminen — Asetuksen 12 artiklan b kohta — Suojan laajuutta koskeva selitys — Asetuksen 38 artiklan 2 kohta (neljäs jaosto)
Orders the Office to pay, in addition to its own costs, one third of the costs incurred by the applicant; *
Tavaramerkki, jonka rekisteröintiä haettiin, on sanamerkki OLDENBURGER.
Case T-174/02 Micole Wieme ν Commission of the European Communities Staff Regulations of Officials
Hakemusta vastaan esitettiin asetuksen 41 artiklan mukaisesti väitteitä ja tutkija on sen jälkeen, kun alkuperäinen hakija sekä kantaja olivat esittäneet huomautuksia, hylännyt hakemuksen 7.6.2000 tehdyllä päätöksellä.
(Officials Vacancy notice — Assessment of the candidates' merits — Manifest error of assessment — Abuse ofpower) (Fifth Chamber)
Se ei kiistä myöskään sitä, että Weser-Emsin haUintopiüissä valmistetaan rekisteröintihakemuksessa tarkoitetun tyyppisiä tuotteita.
Case T-295/01 Nordmilch eG ν Office for Harmonisation in the Internal Market (Trade Marks and Designs) (OHIM) Intellectual property
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoo, että on todettava, että kyseessä oleva merkki muodostuu yksinomaan sanasta, joka osoittaa tai voi osoittaa kohdeyleisölle kyseessä olevien tuotteiden maantieteellistä alkuperää.
The trade mark in respect of which registration was sought was the word OLDENBURGER.
2)Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut
The goods in respect of which registration was sought, following alterations made on 17 September 1998 to the list initially filed, are within Classes 29, 30 and 32 of the Nice Agreement.
Asia T-47/01 Co-Frutta Soc. coop, rl v. Euroopan yhteisöjen komissio Toimielimiä koskeva oikeus
On 4 August 2001 the applicant brought an appeal before the Boards of Appeal of OHIM against the examiner's decision in accordance with Article 59 of the Regulation.
Kumoamiskanne — Oikeus tutustua asiakirjoihin — Päätös 94/90/EHTY, EY, Euratom — Hylkääminen — Laatijasääntö — Harkintavallan väärinkäyttö (viides jaosto)
By decision of 19 September 2001 (hereinafter 'the contested decision'), which was served on the applicant on 1 October 2001, the Board of Appeal dismissed the appeal. It essentially found that the word claimed was capable of constituting an indication of geographical origin that referred to a German region known for producing the goods identified in the application, and that there was a public interest in its remaining freely available.
Kantaja on italialainen banaaninkypsyttäjien osuuskunta, joka on harjoittanut toimintaa tällä alalla nom kahdenkymmenen vuoden ajan ja joka tuo niin sanotulta dollarialueelta peräisin olevia banaaneja Kantaja väittää saaneensa tietää Italian lehdistöstä, että vuoden 1998 maaliskuun ja vuoden 2000 kesäkuun välisenä aikana yhteisöön tuotiin banaaneja vilpillisesti, väärennettyjen tuontitodistusten perusteella myönnetyllä alennetulla tullilla.
The applicant does not dispute that the term Oldenburg' designates the principal town of the region of Weser-Ems in the Land of Niedersachsen (Lower Saxony) and a town of the same name in the Land of Schleswig-Holstein in Germany.
Etujaan suojellakseen kantaja vaati 27.6.2000 komission maatalouden pääosastolle osoittamallaan kujeella saada käytännesääntöjen säännösten perusteella tutustua seuraaviin asiakirjoihin:
However, the applicant denies that the mark sought, OLDENBURGER, is composed exclusively of an indication which, taken alone, designates or could designate the geographical origin of the goods to which it is affixed.
1) perinteisten toimijoiden luettelo, jossa mainitaan jokaisen toimijan osalta vuosien 1994 ja 1996 välisenä aikana tuotujen banaanien määrä, väliaikaiset viitemäärät sekä käytettyjen todistusten numerot ja nuhin liittyvät käytettyjen todistusten jäljennökset
According to the Court of First Instance, it must therefore be found that the sign in question consists exclusively of a word which indicates or is capable of indicating to the relevant persons the geographical origin of the designated goods.
2) vuosia 1998 ja 1999 koskevat sellaiset luettelot kaikista yhteisössä rekisteröidyistä toimijoista, joissa mainitaan jokaisen toimijan osalta pyydetyt tuontitodistukset ja todellisen tuonnin määrä
Case T-47/01 Co-Frutta Soc. coop, rl ν Commission of the European Communities Law governing the institutions
Esittämättä muodollisesti oikeudenkäyntiväitettä komissio väittää, että maatalouden pääosaston kujeeseen sisältynyt päätös on jätettävä tuutimatta, koska se ei ole EY 230 artiklassa tarkoitettu kannekelpoinen toimi.
The applicant is an Italian cooperative society of banana ripeners which has operated in that sector for about 20 years and which imports bananas from what is called the dollar area. It claims that it learnt through the Italian press of fraudulent imports of bananas into the Community between March 1998 and June 2000, at a reduced tariff, on the basis of false import licences.
Kantaja väittää ensisijaisesti, että laatijasääntöa ei voida soveltaa nyt käsiteltävänä olevassa asuissa, koska kansalliset viranomaiset eivät laatineet pyynnön kohteena olleita asiakirjoja vaan ne laati komissio.
The applicant considers itself to have been affected by those imports by reason of serious price distortions caused by additional quantities being put on the Community market, which meant that the tariff quota was exceeded, and submits that the loss suffered would be even greater if it became clear that the imports were made not with false licences but with licences which had been properly issued, but on the basis of false or erroneous reference quantities.
Toissijaisesti kantaja väittää, että vaikka myönnettäisiin, että kansalliset viranomaiset laativat pyynnön kohteena olleet asiakirjat, laatijasääntöa ei voida soveltaa, koska sitä on tulkittava suppeasti käytännesäännöissä säädetyn pääperiaatteen mukaisesti, jonka mukaan oikeus tutustua asiakirjoihin on annettava.
In order to protect its interests the applicant applied, by letter of 27 June 2000, to the Commission's Directorate-General for Agriculture ('DG Agriculture') and on the basis of the provisions of the Code of Conduct for access to the following documents:
On korostettava, että asetuksen N:o 2362/98 28 artiklan 2 kohdan a alakohdasta käy ilmi vuoden 1999 osalta, että jäsenvaltioiden on toimitettava komissioUe luettelot kaikista rekisteröidyistä toimijoista ja ilmoitettava kunkin toimijan pyytämät alustavat viitemäärät ja tämän asetuksen 27 artiklan c kohdan mukaisesti kunkin vuosineljänneksen osalta kaikkien toimijoiden tuomien banaanien kokonaismäärät.
The lists, for 1998 and 1999, of all the operators registered in the Community showing, for each operator, the import licences applied for and the quantities actually imported.
Maatalouden pääosaston 31.7.2000 päivättyyn kirjeeseen sisältyvän päätöksen kumoamiseksi nostettu kanne jätetään tutkimatta.