natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It is common ground between the parties that the contested decision must be annulled for the same reasons that led the Court to annul the contested decision in Lilly.
Monsanto Company nosti ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen 14.4.1997 jättämällään kannekirjelmällä riidanalaista päätöstä koskevan kumoamiskanteen.
By application lodged at the Registry of the Court of First Instance on 14 April 1997, Monsanto Company brought an action for annulment of the decision at issue.
Asianosaisten välillä on kiistatonta, että riidanalainen päätös on kumottava samoilla perusteilla, jotka johtivat siihen, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumosi kanteen kohteena olevan päätöksen asiassa Lilly.
Since the Court has not found anything in fact or law which would permit a different conclusion, reference must be made to the grounds of its judgment in Lilly and the contested decision must, as a result, be annulled.'
Ranskan tasavalta hyväksyttiin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kolmannen jaoston puheenjohtajan 29.9.1997 antamalla määräyksellä väliintulijaksi tukemaan asiassa vastaajana olleen komission vaatimuksia.
By order of the President of the Third Chamber of the Court of First Instance of 29 September 1997, the French Republic was granted leave to intervene in support of the form of order sought by the Commission, the defendant in the proceedings.
Koska ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole todennut mitään sellaista tosiseikkaa tai oikeudellista seikkaa, joka voisi johtaa toisenlaiseen lopputulokseen, on syytä viitata asiassa Lilly annetun tuomion perusteluihin ja siten kumota riidanalainen päätös."
The relevant grounds of the Lilly judgment, are as follows:
Asiassa Lilly annetun tuomion tähän asiaan liittyvät perustelut on esitetty seuraavasti:
In paragraphs 33 to 35 of the contested judgment, the Court of First Instance pointed out that, by its judgment of 25 June 1998 in Case Τ­Ι 20/96 Lilly Industries ν Commission ('the Lilly judgment'), it had annulled the Commission decision of 22 May 1996 rejecting the request for the inclusion of Somidobove (a bovine somatotrophin) in Annex II to Regulation No 2377/90 and that, since no appeal had been lodged against that judgment, it had acquired the force of res judicata.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin muistutti valituksenalaisen tuomion 33—35 kohdassa, että se oli asiassa T-120/96, Lilly Industries vastaan komissio, 25.6.1998 antamallaan tuomiolla (jäljempänä asiassa Lilly annettu tuomio) kumonnut komission 22.5.1996 tekemän päätöksen, jolla tämä hylkäsi kantajan hakemuksen somidoboven (naudan somatotropiini) sisällyttämisestä asetuksen N:o 2377/90 liitteeseen II, ja että koska kyseisestä tuomiosta ei ollut valitettu, se oli tullut lainvoimaiseksi.
Where the CVMP, having all the necessary information at its disposal, has given a favourable opinion on a request for the inclusion of a substance in Annex II, submitted under Article 6(1) of Regulation No 2377/90, the Commission is under an obligation to draw up a draft regulation including that substance in Annex II and to submit it to the Adaptation Committee for approval pursuant to Article 6(4) and (5).
Valituksenalaisen tuomion 36 kohdassa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin mainitsi, että koska se oli todennut kyseisten kahden asian tosiasiallisen ja oikeudellisen asiayhteyden samankaltaisuuden, se oli kehottanut asianosaisia esittämään mahdolliset huomautuksensa niistä silloin, jos eläinlääkekomitea, jolla on ollut käytössään kaikki tarvittavat tiedot, on antanut asetuksen N:o 2377/90 6 artiklan 1 kohdan nojalla esitetystä hakemuksesta kyseisen aineen sisällyttämistä liitteeseen II puoltavan lausunnon, komissio on velvollinen saman 6 artiklan 4 ja 5 kohdan mukaisesti tekemään asetusehdotuksen tämän aineen sisällyttämisestä kyseiseen liitteeseen ja saattamaan asian hallintokomitean käsiteltäväksi ehdotuksen hyväksymistä varten.
In paragraph 36 of the contested judgment, the Court of First Instance indicated that, having found the factual and legal context of the two cases to be similar, it had requested the parties to submit any observations they might have
84 tuomion kumoaa valituksenalaisen tuomiolauselman 1 kohdan hyväksyy komission ensimmäisessä oikeusasteessa esittämät vaatimukset siitä, että Monsanto Companyn kanne hylätään ja että viimeksi mainittu velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
The French Government contests the statement by the Court of First Instance in paragraph 64 of the contested judgment that there was nothing in fact or law which would permit a different conclusion from that which it reached in Lilly.
Tässä tapauksessa sen sijasta, että komissio olisi valmistellut asetusehdotuksen somidoboven sisällyttämisestä liitteeseen II ja saattanut asian hallintokomitean käsiteltäväksi, se on hylännyt [Lilly Industries Ltd:n] hakemuksen sillä perusteella, että asetuksen N:o 2377/90 6 artiklan 1 kohdan edellytykset eivät täyttyneet, koska somidoboven saattaminen markkinoille oli kiellettyä BST:n myynti- ja käyttökiellon takia.
Committee, the Commission rejected the... request [of Lilly Industries Ltd] on the ground that the marketing of somidobove was banned because of the moratorium on BST, with the result that the conditions in Article 6(1) of Regulation No 2377/90 were not met.
Valitusperuste, joka koskee asian Lilly ja edellä mainitun asian Monsanto vastaan komissio välisiä eroja
In the present case, the French Government does not state which grounds of the contested judgment, taken from the Lilly judgment, are vitiated by an error of law. Nor does it indicate in any way the extent to which the new factors which it raises could have had the slightest bearing on those grounds.
Ranskan hallitus riitauttaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen valituksenalaisen tuomion 64 kohdassa esittämän toteamuksen siitä, että kyseisessä asiassa ei ilmennyt mitään sellaista tosiseikkaa tai oikeudellista seikkaa, joka olisi voinut johtaa toisenlaiseen lopputulokseen kuin asiassa Lilly annetussa tuomiossa.
The plea alleging that the Court of First Instance misinterpreted the provisions of Community law applicable to the establishment of MRLs and the issue of marketing authorisations
Ranskan hallitus ei tässä tapauksessa täsmennä, millä tavalla valituksenalaisen tuomion perustelut, jotka on lainattu asiassa Lilly annetusta tuomiosta, merkitsisivät oikeudellista virhettä, eikä se osoita millään tavoin, miten sen esittämillä uusilla seikoilla olisi voinut olla pienintäkään vaikutusta mainittujen perustelujen kannalta.
The two regulations which govern respectively the issue of national and Community authorisations for the marketing of veterinary medicines, expressly provide that marketing authorisation for a product will be refused where its use is prohibited under other provisions of Community law (see point 3 of the first paragraph of Article 11 of Directive 81/851 and point 3 of the first paragraph of Article 33 of Regulation No 2309/93).
[Kahdessa säädöksessä], joista ensimmäisessä säännellään kansallisten ja toisessa yhteisön lupien myöntämistä eläinlääkkeiden markkinoille saattamiseen, säädetään nimenomaisesti, että tuotteen markkinoille saattamista koskeva lupa on evättävä silloin, kun tuotteen käyttö on kielletty muiden yhteisön säännöksien perusteella (ks. direktiivin 81/851/ETY 11 artiklan ensimmäisen kohdan 3 alakohta ja asetuksen N:o 2309/93 33 artiklan ensimmäisen kohdan 3 alakohta).
They thus allow marketing authorisation to be refused where, as in this case, a moratorium has been established.
Niiden mukaan markkinoille saattamista koskeva lupa saadaan siten evätä silloin, kun — kuten tässä tapauksessa — aineelle on asetettu myynti- ja käyttökielto.
It should be borne in mind in that regard that, as is apparent from the fifth and sixth recitals in the preamble thereto, Regulation No 2377/90 is intended to establish a procedure for fixing MRLs at Community level.
Valitusperuste, joka koskee sitä, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tulkinnut virheellisesti yhteisön oikeuden säännöksiä, joita sovelletaan jäämien enimmäismäärien vahvistamiseen ja markkinoille saattamista koskevien lupien myöntämiseen
That reguation laid down rules applicable to new substances and set out transitional provisions concerning substances already in general use.
Sen sijaan asetus N:o 2377/90, jossa säädetään eläinlääkejäämien enimmäismäärien vahvistamisesta eläinperäisissä elintarvikkeissa, ei sisällä mitään säännöksiä, joiden perusteella komissiolla olisi oikeus ottaa huomioon kaupanpitokielto perusteena jäämien enimmäismääränvahvistamisenepäämiselle.
However, Regulation No 2377/90 which governs the establishment of MRLs for veterinary medicinal products in foodstuffs of animal origin contains no provision authorising the Commission to take account of a marketing ban in refusing to establish an MRL.
Tältä osin on muistettava, että kuten asetuksesta N:o 2377/90 ilmenee, kyseisen asetuksen tarkoituksena on luoda yhteisön tasolla menettely jäämien enimmäismäärien vahvistamista varten.
Consequently, in this case, the Commission was not legally entitled to base the ... decision [contested in Lilly] on the existence of the moratorium on BST.'
Kuten tässä asetuksessa todetaan, asetuksella on luotu sääntöjä, joita sovelletaan uusiin aineisiin, ja siinä on säädetty siirtymäsäännöksiä, jotka koskevat jo yleisesti käytettyjä aineita.
Directive 81/851 was amended to take account of those new rules by Council Directive 90/676/EEC of 13 December 1990. Article 4(2)(b) of Directive 81/851, as amended by Directive 90/676, is in the following terms:
Tässä tapauksessa komissiolla ei siten ole ollut oikeutta perustaa [asiassa Lilly] riidanalaista päätöstään BST:n myynti- ja käyttökiellon olemassaoloon.
The appeal
Valitus vaatii, että yhteisöjen
The French Government claims that the Court should:
Ranskan hallitus tuomioistuin
'A Member State shall not authorise the placing on the market of a veterinary medicinal product intended for administration to food-producing animals whose flesh or products are intended for human consumption, unless:
Kyseisen uuden säännöstön huomioon ottamiseksi direktiiviä 81/851/ETY muutettiin 13.12.1990 annetulla neuvoston direktiivillä 90/676/ETYDirektiivin 81/851/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 90/676/ETY, 4 artiklan 2 kohdan b alakohdassa säädetään seuraavaa:
0 > ) grant the form of order sought by the Commission at first instance, namely dismissal on substantive grounds of the application of Monsanto Company, and order the latter to pay the costs.
■Jäsenvaltio ei saa myöntää lupaa saattaa markkinoille sellaista eläinlääkettä, joka on tarkoitettu annettavaksi sellaisille elintarvikkeiden tuottamiseen käytettäville eläimille, joiden liha tai tuotteet on tarkoitettu elintarvikkeeksi, ellei: a) b) joka on itsenäinen ja erillinen sellaisiin markkinoille saattamista koskevan luvan myöntämiseen liittyviin menettelyihin nähden, joista on säädetty direktiivissä 81/851/ETY ja asetuksessa N:o 2309/93, ja koska se on asiassa Lilly annetun tuomion 92 kohdassa tehnyt sen päätelmän, ettei komissiolla ollut oikeutta ottaa sitä huomioon, muun muassa sen perusteella, että asetukseen N:o 2377/90 ei sisälly mitään säännöstä, jonka mukaan komissio voisi kieltäytyessään vahvistamasta jäämien enimmäismäärää ottaa huomioon myyntikiellon.
the active substance or substances capable of pharmacological action is or are mentioned in Annex I, II or III to the aforementioned Regulation [No 2377/90].'
aineita, jotka saavat aikaan farmakologisen vaikutuksen, ole mainittu edellä mainitun asetuksen [N:o 2377/90] liitteessä I, II tai III."
The plea alleging the existence of differences between Lilly and Monsanto ν Commission
On selvää, että kun komissio soveltaa tiettyä asetusta, se voi ottaa huomioon muita yhteisön oikeuden säännöksiä.
Directive 87/22, relating to the placing on the market of high-technology medicinal products, did not require any adaptation to take account of Regulation No 2377/90, since it already provided
Näin on varsinkin tässä tapauksessa, jossa asetuksen N:o 2377/90 6 artiklan 1 kohdan toisessa luetelmakohdassa tuotteen markkinointi on asetettu yhdeksi edellytykseksi sille, että sille saadaan vahvistetuksi jäämien enimmäismäärä.
for a Community consultation mechanism as regards requests for marketing authorisations relating to certain types of medicinal products.
Korkean teknologian lääkkeiden markkinoille saattamista koskeva direktiivi 87/22/ΕΤΎ ei edellyttänyt mukauttamista asetuksen N:o 2377/90 huomioon ottamiseksi, koska siihen sisältyi jo yhdenmukaistettu menettely sellaisten hakemusten osalta, jotka koskevat tiettyjen lääketyyppien markkinoille saattamista koskevia lupia.
In the present case, at the time when the decision at issue was adopted, the ban on issuing a marketing authorisation with a view to the marketing or administration of BST to dairy cows resulted from Decision 90/218, as amended by Decision 94/936.
Käsiteltävänä olevassa asiassa voidaan tältä osin todeta, että silloin kun riidanalainen päätös tehtiin, kielto myöntää BST:lle lupa sen markkinoimiseksi ja sen antamiseksi lypsylehmille perustui päätökseen 90/218/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 94/936/EY.
As the Commission has pointed out, Article 6(1) of Regulation No 2377/90 concerns requests for inclusion in Annex I, II or III of new pharmacologically active substances which are 'intended for use in veterinary medicinal products for administration to food-producing animals' and 'intended to be placed on the market of one or more Member States which have not previously authorised the use of the substance concerned in food-producing animals'.
Kuten komissio on muistuttanut, asetuksen N:o 2377/90 6 artiklan 1 kohta koskee sellaisen farmakologisesti vaikuttavan uuden aineen sisällyttämistä liitteeseen I, II tai III, joka on "tarkoitettu saatettavaksi markkinoille yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa, jotka eivät ole aiemmin myöntäneet lupaa käyttää kyseistä ainetta elintarvikkeita tuottaville eläimille".
Since Monsanto Europe had formally called upon the Commission to adopt a decision concerning the request for the establishment of an MRL for sometribove, the Commission was right, in refusing that request, to take account of Decision 90/218, as amended by Decision 94/936, inasmuch as the effect of that decision was that the condition laid down in the second indent of Article 6(1) of Regulation No 2377/90 had not been fulfilled.
Sen jälkeen kun Monsanto Europe oli kehottanut komissiota ratkaisemaan sellaisen hakemuksen, joka koski jäämien enimmäismäärän vahvistamista sometribovelle, komissio hylkäsi perustellusti kyseisen hakemuksen ottamalla huomioon päätöksen 90/218/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 94/936/EY, koska kyseinen päätös merkitsi sitä, että 6 artiklan 1 kohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitettu edellytys ei täyttynyt.
It follows from those various provisions that the procedures for establishing MRLs and issuing marketing authorisations are inherently linked, inasmuch as a marketing authorisation will not be issued in respect of a veterinary medicinal product for administration to food-producing animals unless an MRL has been established, and, by the same token, an MRL will not be established for a new pharmacologically active substance unless that substance is intended to be placed on the market.
Näistä säännöksistä seuraa, että jäämien enimmäismäärien vahvistamista ja markkinoille saattamista koskevien lupien antamista koskevat menettelyt liittyvät erottamattomasti toisiinsa siten, että elintarvikkeita tuottaville eläimille annettavalle eläinlääkkeelle myönnetään markkinoille saattamista koskeva lupa ainoastaan, jos jäämien enimmäismäärä on vahvistettu, mutta myös siten, että uudelle farmakologisesti vaikuttavalle aineelle vahvistetaan jäämien enimmäismäärä ainoastaan, jos kyseinen aine on tarkoitettu saatettavaksi markkinoille.
It follows that the Court of First Instance committed an error of law in paragraph 92 of the Lilly judgment, the grounds of which must be regarded as being reproduced in full in the contested judgment, in holding that the Commission was not legally entitled to base the decision refusing to establish an MRL on the existence of the moratorium on BST.
Tästä seuraa, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen asiassa Lilly annetun tuomion — jonka perustelut on esitetty kokonaisuudessaan uudelleen valituksenalaisessa tuomiossa — 92 kohdassa, koska se on katsonut, että komissio ei voinut lainmukaisesti perustaa päätöstään kieltäytyä vahvistamasta jäämien enimmäismäärää siihen, että BST:n osalta oli voimassa myyntikielto.
Since the second limb of the plea is well founded, the contested judgment must be set aside, without there being any need to consider the first limb of that plea.
Koska valitusperusteen toinen osa on perusteltu, valituksenalainen tuomio on kumottava ilman,
The action brought by Monsanto Company at first instance
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on näin ollen tulkinnut kyseisiä säännöksiä virheellisesti, kun se on katsonut asiassa Lilly annetun tuomion —jonka perustelut on esitetty kokonaisuudessaan uudelleen valituksenalaisessa tuomiossa — 88 kohdassa, että asetuksen N:o 2377/90 mukainen jäämien enimmäismäärien vahvistamista koskeva menettely on menettely,
Since, in accordance with Article 54 of the EC Statute of the Court of Justice, the state of the proceedings is such as to permit final judgment to be given in the matter, it is appropriate to rule on the substance of the application for annulment of the decision at issue.
Koska asia on ratkaisukelpoinen, on syytä EY:n tuomioistuimen perussäännön 54 artiklan mukaisesti ratkaista riidanalaista päätöstä koskeva kumoamisvaatimus.
The Court of First Instance therefore misinterpreted those provisions when it concluded, in paragraph 88 of the Lilly judgment, the grounds of which must be regarded as being reproduced in full in the contested judgment, that the procedure for establishing an MRL under Regulation No 2377/90 is independent of and distinct from the procedures for the issue of marketing authorisations laid down by Directive 81/851 and Regulation No 2309/93, and when it inferred in paragraph 92 of the Lilly judgment, in particular from the fact that Regulation No 2377/90 contains no provision authorising the Commission to take account of a marketing ban in refusing to establish an MRL, that the Commission was not legally entitled to take account of it.
Komissio voi tehdä tällaisen päätöksen hyvän hallinnon periaatteen ja huolenpitovelvollisuuden huomioon ottaen sen jälkeen, kun kaikki asiassa esille tulevat edut on punnittu; kyseiset edut ovat toisaalta toimielimen intressi olla jatkamatta erittäin raskasta päätöksentekomenettelyä, joka merkitsee asian saattamista sääntelykomitean käsiteltäväksi, silloin kun markkinoille saattamista koskevaa lupaa ei voida vielä myöntää eikä luultavasti tullakaan lähiaikoina myöntämään, ja toisaalta yrityksen perusteltu intressi siihen, etteivät sen markkinointisuunnitelmat viivästy, kun otetaan huomioon kyseisen tuotteen myyntikiellon odotettavissa oleva poistaminen.
It is self-evident that, when applying a regulation, the Commission may take other provisions of Community law into account. That is a fortiori the position in the present case, since the second indent of Article 6(1) of Regulation No 2377/90 makes the marketing of the product one of the conditions for procuring the establishment of an MRL.
Monsanto Company ei ole tässä tapauksessa osoittanut eikä edes yrittänyt osoittaa, että riidanalainen päätös on tapaukseen liittyvät olosuhteet huomioon ottaen tehty noudattamatta hyvän hallinnon periaatetta ja huolenpitovelvollisuutta.
In its initial action brought before the Court of First Instance, Monsanto Company claimed, first of all, that the Commission had committed a breach of one of the essential procedural requirements laid down by Regulation No 2377/90 by omitting, following the delivery by the CVMP of its opinion, to submit draft measures to the Regulatory Committee.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa nostamassaan alkuperäisessä kanteessa Monsanto Company väitti ensinnäkin, että komissio oli rikkonut asetuksessa N:o 2377/90 säädettyä olennaista menettelysäännöstä, koska se ei ollut eläinlääkintäkomitean lausunnon saatuaan tehnyt toimenpide-ehdotusta sääntelykomitealle.
It also maintained that, by refusing to refer the matter to the latter committee, the Commission had acted in a manner incompatible with the principles underlying the moratorium on BST.
Monsanto Company väitti myös, että komissio oli toiminut tavalla, joka oli yhteensopimaton BST:n myyntikieltoa koskevien periaatteiden kanssa, koska se oli kieltäytynyt saattamasta asiaa sääntelvkomitean käsiteltäväksi.
of the product in question may soon be lifted.
Edellä esitettyjen perusteluiden nojalla on tältä osin katsottava, että kyseisiä perusteita ei voida hyväksyä.
In that regard, for the reasons set out above those pleas must be regarded as unfounded.
Monsanto Company on seuraavaksi väittänyt, että komissio oli loukannut oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojaa koskevia periaatteita, koska se oli perustanut päätöksensä muihin seikkoihin kuin kyseisen tuotteen tieteelliseen arviointiin.
Next, Monsanto Company claimed that, by basing its decision on factors other than a scientific assessment of the product, the Commission had violated the principles of legal certainty and of the protection of legitimate expectations.
Monsanto Company on lopuksi väittänyt, että komissio oli riidanalaisen päätöksen tehdessään tukeutunut seikkoihin, jotka eivät olleet tieteellisiä, ja rikkonut näin ollen sellaisen terveys- ja kasvinsuojelutoimista tehdyn sopimuksen määräyksiä, joka sisältyy Maailman kauppajärjestön perustamissopimuksen—joka on hyväksytty Uruguayn kierroksen monenvälisissä kauppaneuvotteluissa (1986—1994) laadittujen sopimusten tekemisestä yhteisön puolesta 22 päivänä joulukuuta 1994 tehdyllä neuvoston päätöksellä 94/800/EY - liitteeseen 1 A
In the present case, Monsanto Company has not established, or even sought to establish, that, in the light of the circumstances prevailing, the decision at issue was adopted in disregard of the principle of sound administration and the duty of care.
On kuitenkin muistettava, että yksi niistä edellytyksistä sille, että aineelle saadaan vahvistettua jäämien enimmäismäärä, ei täyttynyt tässä tapauksessa. Komissiolla oli tässä tilanteessa oikeus tarkastella hakemusta eri tavalla ja jopa hylätä se.
However, it should be borne in mind that, one of the conditions for procuring the establishment of an MRL had not been fulfilled in the present case.
Ilman, että olisi tarpeen tutkia sitä, voiko Monsanto Company vedota kyseiseen sopimukseen yhteisön tuomioistuimissa, on tältä osin riittävää todeta, että se toimenpide, jota kyseisessä kanneperusteessa tosiasiassa arvostellaan, on BST:n myyntikielto eikä riidanalainen päätös.
That being so, the Commission was entitled to defer consideration of the request or even to refuse it.
Yhteisöjen tuomioistuin on antanut seuraavan tuomiolauselman:
Without there being any need to consider whether Monsanto Company is entitled to invoke that agreement before the Communityjudicature, suffice it to say that, in reality, the measure impugned by that plea is the ban on the marketing of BST and not the decision at issue.
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen Monsanto vastaan komissio, 22.4.1999 antama tuomio kumotaan.
Sets aside the judgment of the Court of First Instance of the European Communities of 22 April 1999 in Case T-112/97 Monsanto ν Commission;
Monsanto Company velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan Euroopan yhteisöjen komissiolle sekä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa että yhteisöjen tuomioistuimessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.
Dismisses the application for annulment of Decision C(97) 148 final of the Commission of 14 January 1997 concerning the definition of a position, in accordance with Article 175 of the EC Treaty, on the inclusion of bovine somatotrophin in Annex II to Regulation No 2377/90;
Ranskan hallitus vastaa niistä omista oikeudenkäyntikuluistaan, joita sille on aiheutunut sekä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa että yhteisöjen tuomioistuimessa.