natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Advocate General: Y. Bot, Registrar: R. Grass, having regard to the written procedure, after considering the observations submitted on behalf of:
TUOMIO 28.2.2008 – ASIA C-446/06 julkisasiamies: Y. Bot, kirjaaja: R. Grass, ottaen huomioon kirjallisessa käsittelyssä esitetyn, ottaen huomioon huomautukset, jotka sille ovat esittäneet
— the Netherlands Government, by H.G. Sevenster and C.M. Wissels, acting as Agents,
– Alankomaiden hallitus, asiamiehinään H. G. Sevenster ja C. M. Wissels,
— the Commission of the European Communities, by F. Erlbacher and M. van Heezik, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 6 December 2007,
– Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään F. Erlbacher ja M. van Heezik,
WINKEL gives the following
WINKEL on antanut seuraavan tuomion
This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Article 3(f) of Council Regulation (EC) No 1254/1999 of 17 May 1999 on the common organisation of the market in beef and veal (OJ 1999 L 160, p.
Ennakkoratkaisupyyntö koskee naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 17.5.1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1254/1999 (EYVL L 160, s.
21), as amended by Council Regulation (EC) No 1512/2001 of 23 July 2001 (OJ 2001 L 201, p.
21), sellaisena kuin se on muutettuna 23.7.2001 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1512/2001 (EYVL L 201, s.
1) (‘Regulation No 1254/1999’).
1; jäljempänä asetus N:o 1254/1999) 3 artiklan f alakohdan tulkintaa.
The reference has been made in proceedings between Mr Winkel and the Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit (the Minister for Agriculture, Nature and Food Quality) (‘the Minister for Agriculture’) concerning the refusal of the latter to grant Mr Winkel a suckler cow premium for certain cows on the ground that they did not fulfil the conditions imposed by national law.
Tämä pyyntö on esitetty asiassa, jossa kantajana on Winkel ja vastaajana Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit (maatalous-, luonto- ja elintarvikeministeri, jäljempänä maatalousministeri) ja jossa on kyse siitä, että tämä viimeksi mainittu epäsi Winkeliltä emolehmäpalkkion tietyistä lehmistä, koska nämä lehmät eivät täyttäneet kansallisessa lainsäädännössä asetettuja edellytyksiä.
Article 3(f) and (g) of Regulation No 1254/1999 defines the terms ‘suckler cow’ and ‘heifer’ as follows:
Asetuksen N:o 1254/1999 3 artiklan f ja g alakohdassa määritellään käsitteet ”emolehmä” ja ”hieho” seuraavalla tavalla:
‘(f) suckler cow shall mean a cow belonging to a meat breed or born of a cross with a meat breed, and belonging to a herd intended for rearing calves for meat production,
”f) ’emolehmällä’ tarkoitetaan lihakarjarotuun kuuluvaa lehmää tai tällaisen rodun kanssa tehdystä risteytyksestä saatua lehmää, joka kuuluu samaan karjaan lihantuotantotarkoituksessa pidettävien vasikoiden kanssa, g) ’hieholla’ tarkoitetaan vähintään kahdeksan kuukauden ikäistä poikimatonta naaraspuolista nautaeläintä.”
The first and fifth subparagraphs of Article 6(2) and Article 6(3) and (7) of Regulation No 1254/1999 provide:
Asetuksen N:o 1254/1999 6 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä ja viidennessä alakohdassa ja 3 ja 7 kohdassa säädetään seuraavaa:
The suckler cow premium shall be granted to any producer:
Emolehmäpalkkio myönnetään tuottajalle
… provided that he keeps, for at least six consecutive months from the day on which the application is lodged a number of suckler cows at least equal to 60% and of heifers at most equal to 40% of the number for which the premium was requested.
– – jos tämä pitää emolehmiä vähintään 60 prosenttia ja hiehoja enintään 40 prosenttia palkkiohakemuksessa olevasta määrästä yhtäjaksoisesti vähintään hakemuksen jättöpäivää seuraavien kuuden kuukauden ajan.
For the purposes of determining the number of eligible animals … whether cows belong to a suckler herd or to a dairy herd shall be established on the basis of the
Se, ovatko lehmät emolehmäkarjaa vai lypsykarjaa, todetaan – – palkkiokelpoisten eläinten määrän laskemiseksi erityisesti edunsaajan tuottajakohtaisesta viitemäärästä,
WINKEL beneficiary’s individual reference quantity as defined in Article 16(3) of Council Regulation (EC) No 1255/1999 of 17 May 1999 on the common organisation of the market in milk and milk products [OJ 1999 L 160, p.
WINKEL joka määritellään maito- ja maitotuotealan yhteisestä markkinajärjestelystä 17 päivänä toukokuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1255/1999 [EYVL L 160, s.
48] and the average milk yield.
48] 16 artiklan 3 kohdassa, sekä keskimääräisestä maitotuotoksesta.
The producers’ entitlement to the premium shall be limited by the application of an individual ceiling as defined in Article 7.
Tuottajakohtaista palkkio-oikeutta rajoitetaan 7 artiklassa määritellyillä tuottajakohtaisilla enimmäismäärillä.
Detailed rules for the application of this Article and, in particular, those relating to the definition of the concept of suckler cow referred to in Article 3 shall be adopted and the average milk yield shall be determined by the Commission in accordance with the procedure laid down in Article 43.’
Komissio antaa yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta ja erityisesti 3 artiklassa tarkoitetusta emolehmän määrittelystä ja vahvistaa keskimääräisen maitotuotoksen 43 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.”
Commission Regulation (EC) No 2342/1999 of 28 October 1999 laying down detailed rules for the application of Regulation No 1254/1999 as regards premium schemes (OJ 1999 L 281, p.
Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 yksityiskohtaisista säännöistä palkkiojärjestelmien soveltamisen osalta 28.10.1999 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2342/1999 (EYVL L 281, s.
30) (‘the implementing regulation’) defines ‘cows belonging to a meat breed’ in Article 14:
30; jäljempänä soveltamisasetus) 14 artiklassa täsmennetään ”lihakarjarotua olevien lehmien” käsitettä seuraavalla tavalla:
‘Cows belonging to the bovine breeds set out in Annex I to this Regulation shall not be considered to be cows belonging to a meat breed as referred to in Articles 3(f) … of Regulation (EC) No 1254/1999.’
”Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 3 artiklan f alakohdassa – – tarkoitettuun lihakarjarotuun kuuluvina ei pidetä tämän asetuksen liitteessä I ilmoitettuihin rotuihin kuuluvia lehmiä.”
Under Article 45 of that regulation, Member States are required to adopt all suitable measures necessary to ensure that that regulation is applied properly.
Tämän asetuksen 45 artiklan sanamuodon mukaan jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet tämän asetuksen moitteettomaksi soveltamiseksi.
Article 38 of Commission Regulation (EC) No 2419/2001 of 11 December 2001 laying down detailed rules for applying the integrated administration and control system for certain Community aid schemes established by Council Regulation (EEC) No 3508/92 (OJ 2001 L 327, p.
Tiettyjä yhteisön tukijärjestelmiä koskevasta yhdennetystä hallinto- ja valvontajärjestelmästä annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3508/92 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 11.12.2001 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2419/2001 (EYVL L 327, s.
11) provides for reductions and even exclusions in respect of the aid applied for where controls reveal irregularities in the aid application.
11) 38 artiklassa säädetään haettuihin tukiin sovellettavista vähennyksistä tai jopa poissulkemisista, kun tarkastuksista käy ilmi, että tukihakemuksessa on sääntöjenvastaisuuksia.
Article 41 of that regulation, however, allows account to be taken of natural circumstances such as the death of an animal as a consequence of a disease or an accident for which the farmer cannot be held responsible.
Tämän asetuksen 41 artiklassa tarjotaan kuitenkin mahdollisuus ottaa huomioon sellaisten luonnonolosuhteiden vaikutus kuten eläimen kuolema taudin vuoksi tai onnettomuudessa, josta tuottajaa ei voida pitää vastuullisena.
Article 48 of that regulation provides, in addition, for account to be taken of cases of force majeure and exceptional circumstances.
Kyseisen asetuksen 48 artiklassa säädetään lisäksi ylivoimaisten esteiden ja poikkeuksellisten olosuhteiden huomioon ottamisesta.
Article 1(p) of the Rules on EC animal premiums (Regeling dierlijke EG-premies), as amended by decision of 30 July 2002 (Staatscourant 2002, No 143, p.
Yhteisön eläinpalkkioista annetun asetuksen (Regeling dierlijke EG-premies), sellaisena kuin se on muutettuna 30.7.2002 tehdyllä päätöksellä (Stcrt.
10; ‘the Netherlands rules’) defines the concept of ‘suckler cow’ in terms identical to those of Article 3(f) of Regulation No 1254/1999.
2002, nro 143, s. 10; jäljempänä alankomaalainen asetus), 1 §:n p kohdassa määritellään ”emolehmän” käsite samaa sanamuotoa käyttäen kuin asetuksen N:o 1254/1999 3 artiklan f alakohdassa.
Under Article 6.1(d) of the Netherlands rules, in the version applicable until 2 June 2003, a premium is granted to the producer only for suckler cows which, in the year in question, have calved at least once and whose calves have not been removed from the herd within four months after their birth.
Alankomaalaisen asetuksen 6 §:n 1 momentin d kohdan, sellaisena kuin sitä sovellettiin 2.6.2003 saakka, sanamuodon mukaan palkkio myönnetään tuottajille ainoastaan, jos emolehmä on poikinut kyseisenä vuonna vähintään kerran ja jos sen vasikka on pysynyt kyseisessä karjassa vähintään neljä kuukautta syntymästään.
From 2 June 2003, Article 6.1(d) of the Netherlands rules was amended as follows:
Alankomaalaisen asetuksen 6 §:n 1 momentin d kohtaa muutettiin 2.6.2003 alkaen seuraavalla tavalla:
‘A premium shall be granted to the producer only for suckler cows which have calved at least once in the period which starts to run 20 months before the date on which the application period in question started and ends four full months after that date and whose calves have not been removed from the herd within four months after their birth.’
”Palkkio myönnetään tuottajalle ainoastaan sellaisten emolehmien pitämisestä, jotka ovat poikineet vähintään kerran sellaisen ajanjakson kuluessa, joka alkaa 20 kuukautta ennen kyseisen hakemusajanjakson alkamista ja päättyy 4 kuukauden kuluttua hakemusajanjakson alkamisesta ja joiden vasikoita ei ole viety pois kyseisestä karjasta neljän kuukauden kuluessa niiden syntymästä.”
The facts in the main proceedings and the questions referred for a preliminary ruling
Pääasian tosiseikat ja ennakkoratkaisukysymykset
Mr Winkel applied for premiums for seven suckler cows in respect of 2002 and 2003.
Winkel haki palkkioita seitsemän emolehmän pitämisestä vuosien 2002 ja 2003 osalta.
In respect of 2002, the Minister for Agriculture first allowed Mr Winkel’s application by paying him a premium of approximately EUR 1 300, before revoking his decision and demanding that Mr Winkel reimburse that amount on the ground that four of the cows in question had not suckled their calves for at least four months after their
Vuoden 2002 osalta maatalousministeri hyväksyi ensin Winkelin hakemuksen ja maksoi hänelle noin 1 300 euron suuruisen palkkion, mutta muutti tämän jälkeen päätöstään ja vaati tämän summan palauttamista, koska kyseessä olevista lehmistä neljä ei ollut imettänyt vasikoitaan vähintään neljän kuukauden ajan näiden syntymän jälkeen. Maatalousministeri katsoi myös, että asetuksen N:o 2419/2001 38 artiklan
In respect of 2003, the Minister for Agriculture granted Mr Winkel a premium of approximately EUR 1 100 for six suckler cows.
Vuoden 2003 osalta maatalousministeri myönsi Winkelille noin 1 100 euron suuruisen palkkion, joka vastaa kuutta emolehmää.
The premium was refused for one cow on the ground that it had not suckled its calf for four months after its birth.
Palkkio evättiin yhden lehmän osalta, koska se ei ollut imettänyt vasikkaansa neljän kuukauden ajan vasikan syntymän jälkeen.
Mr Winkel raised objections against the request for reimbursement of the premium for 2002, the exclusion from income support in respect of the same year and the rejection of his application for a premium in respect of one cow in 2003. The Minister for Agriculture dismissed those objections by decision of 26 October 2004.
Winkel esitti oikaisuvaatimukset vuoden 2002 palkkion palauttamista koskevasta vaatimuksesta ja päätöksestä, jonka mukaan tältä samalta vuodelta ei myönnetä tulotukea, sekä päätöksestä, jolla hylättiin hänen palkkiohakemuksensa yhden lehmän pitämisestä vuonna 2003.
Mr Winkel appealed against that decision to the College van Beroep voor het bedrijfs - leven (Administrative Court for Trade and Industry) (Netherlands).
Maatalousministeri hylkäsi nämä oikaisuvaatimukset 26.10.2004 päivätyllä päätöksellä, josta Winkel nosti College van Beroep voor het bedrijfslevenissä kanteen.
That court states that two documents were presented to it by the Minister for Agriculture.
Kyseinen tuomioistuin mainitsee, että maatalousministeri esitti sille kaksi asiakirjaa.
The first is an interpretative note of the Directorate-General for Agriculture of the Commission of the European Communities of 16 December 1999, in which the Commission states that the calves of suckler cows must remain with their mothers other than in exceptional cases.
Ensimmäinen asiakirja on komission maatalouden pääosaston 16.12.1999 antamat tulkitsevat huomautukset, joissa komissio toteaa, että poikkeustapauksia lukuun ottamatta emolehmistä syntyneet vasikat on pidettävä emänsä luona.
The second document is a report of 3 June 2002 by the same Directorate-General describing checks carried out by the Netherlands authorities following a Commission inspection.
Toinen asiakirja on saman pääosaston 3.6.2002 päivätty kertomus, josta käy ilmi, että Alankomaiden viranomaiset suorittivat tarkastuksia komission yksiköiden tarkastuksen jälkeen.
That report states that almost 25% of the calves born in 2000 belonging to herds intended for rearing purposes had left their herd in the four months following their birth.
Tässä asiakirjassa todetaan, että lähes 25 prosenttia vuonna 2000 lihantuotantoa varten tarkoitetussa karjassa syntyneistä vasikoista oli viety pois tilalta neljän kuukauden kuluessa syntymästä.
The Commission states that, other than in duly reasoned exceptional cases, each calf must remain with its mother for an average of four months for the purposes of award of the suckler cow premium.
Komission yksiköt täsmentävät, että tiettyjä perusteltuja poikkeustapauksia lukuun ottamatta jokaisen vasikan olisi jäätävä emänsä luokse keskimäärin neljän kuukauden ajaksi, jotta emolehmäpalkkio voidaan myöntää.
The national court is, however, uncertain as to whether, by imposing conditions on the frequency of calving and the length of suckling at the level of each suckler cow and not at that of the herd as a whole, a Member State is introducing requirements which are incompatible with the Community rules.
Kansallinen tuomioistuin pohtii kuitenkin, asettaako jäsenvaltio yhteisön lainsäädännön kanssa ristiriidassa olevia edellytyksiä asettaessaan poikimisen tiheyttä ja imettämisen kestoa koskevia edellytyksiä, jotka koskevat yksittäisiä emolehmiä eivätkä koko karjaa.
It is in those circumstances that the College van Beroep voor het bedrijfsleven decided to stay the proceedings and to refer the following questions to the Court for a preliminary ruling:
Näissä olosuhteissa College van Beroep voor het bedrijfsleven päätti lykätä asian käsittelyä ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:
‘(1) Are rules which, as regards the right to a suckler cow premium, require, on the basis of usual animal husbandry practice, that a cow has calved at least once in the period which runs from twenty months before to four months after the date on which the application period started and that its calf was not removed from the herd within four months after its birth, compatible with Article 3(f) of Regulation (EC) No 1254/1999?
”1) Onko sellainen sääntely, jossa emolehmäpalkkio-oikeuden saamista varten edellytetään tavallisten karjankasvatuskäytäntöjen perusteella, että pidetty lehmä on poikinut vähintään kerran sellaisen ajanjakson kuluessa, joka alkaa 20 kuukautta ennen kyseisen hakemusajanjakson alkamista ja päättyy 4 kuukauden kuluttua hakemusajanjakson alkamisesta, ja että vasikkaa ei ole viety pois kyseisestä karjasta neljän kuukauden kuluessa syntymästä, yhteensopiva asetuksen (EY) N:o 1254/1999 3 artiklan johdantokappaleen ja f alakohdan kanssa?
(2) If the answer to Question 1 is in the negative, what criteria must be applied to establish whether the herd is intended for rearing calves for meat production and which cows belong to that herd?’
2) Minkä kriteereiden mukaan on siinä tapauksessa, että ensimmäiseen kysymykseen annetaan kieltävä vastaus, määritettävä, pidetäänkö karjaa vasikoiden kasvattamiseksi lihantuotantotarkoitusta varten sekä mitkä lehmät kuuluvat tähän karjaan?”
According to the case-file, the applicable conditions in the Netherlands governing eligibility for the suckler cow premium relate to both the frequency of calving and the length of suckling.
Asiakirja-aineistosta käy ilmi, että edellytykset, joita Alankomaissa sovelletaan emolehmäpalkkion myöntämiselle, koskevat yhtäältä poikimisen tiheyttä ja toisaalta imetyksen kestoa.
The condition relating to the frequency of calving changed during the period at issue in Mr Winkel’s appeal.
Poikimisen tiheyttä koskeva edellytys muuttui sen ajanjakson aikana, jota Winkelin valitus koskee.
Up to 2 June 2003, in order to be classified as suckler cows, cows in respect of which a premium was applied for had to have calved at least once in the year in question.
Lehmien, joita varten palkkiota haettiin, piti 2.6.2003 asti poikia vähintään kerran kyseessä olevan vuoden aikana, jotta ne voitiin luokitella emolehmiksi.
From 2 June 2003, it was sufficient that the cows in question had calved once within a defined two-year period.
Sen sijaan 2.6.2003 alkaen riitti, että kyseiset lehmät poikivat kerran tietyn kahden vuoden mittaisen jakson aikana.
The condition relating to the length of suckling, by contrast, did not change and provides that the calves must have remained with their mother for a period of four months after their birth.
Imetyksen kestoa koskeva edellytys ei sen sijaan muuttunut, ja sen mukaan vasikan on jäätävä emänsä luokse neljän kuukauden ajaksi sen syntymän jälkeen.
The first question must therefore be understood as seeking to ascertain, essentially, whether Article 3(f) of Regulation No 1254/1999 precludes national rules which make the right to a suckler cow premium subject to conditions consistent with usual animal husbandry practice that require, first, a certain frequency of calving and secondly, that the calf should have been suckled by its mother for a period of four months after its birth.
Ensimmäinen kysymys on siis ymmärrettävä siten, että siinä halutaan tietää, onko asetuksen N:o 1254/1999 3 artiklan f alakohdan kanssa ristiriidassa kansallinen lainsäädäntö, jossa asetetaan emolehmäpalkkiota koskevalle oikeudelle tavallisten karjankasvatuskäytäntöjen mukaisia edellytyksiä, jotka koskevat yhtäältä tiettyä poikimisen tiheyttä ja joiden mukaan toisaalta emän on imetettävä vasikkaa neljän kuukauden ajan sen syntymän jälkeen.
Observations of the parties
Asianosaisten ja muiden osapuolten huomautukset
Mr Winkel and the Commission submit that Article 3(f) of Regulation No 1254/1999 precludes conditions such as those laid down in the Netherlands rules.
Winkel ja komissio väittävät, että alankomaalaisessa asetuksessa säädettyjen kaltaiset edellytykset ovat ristiriidassa asetuksen N:o 1254/1999 3 artiklan f alakohdan kanssa.
Mr Winkel takes the view that the usual animal husbandry practice on which those conditions are based is vague and variable, as demonstrated by the change to the condition relating to the frequency of calving.
Winkel katsoo, että tavalliset karjankasvatuskäytännöt, joille nämä edellytykset perustuvat, ovat epäselviä ja vaihtelevia, kuten poikimisen tiheyttä koskevaan edellytykseen tehdystä muutoksesta käy ilmi.
The Commission considers, first, that the definition in Article 3(f) is exhaustive and that the Member States could not add other conditions.
Komissio katsoo ensiksi, että tässä 3 artiklan f alakohdassa säädetty määritelmä on tyhjentävä ja että jäsenvaltiot eivät voi lisätä muita edellytyksiä.
Secondly, it argues, the suckler element must be assessed at the level of the herd as a whole rather than at the level of individual cows.
Lisäksi imettämistä on arvioitava koko karjan tasolla eikä jokaisen lehmän tasolla.
Finally, conditions such as those introduced in the Netherlands rules preclude account from being taken of exceptional cases in which the length of suckling or the frequency of calving could not be complied with.
Lopuksi komissio katsoo, että alankomaalaisessa asetuksessa asetetuilla edellytyksillä estetään sellaisten poikkeustapauksien huomioon ottaminen, joissa imettämisen kestoa tai poikimisen tiheyttä ei ole voitu noudattaa.
The Netherlands and French Governments put forward the opposite opinion.
Alankomaiden ja Ranskan hallitukset esittävät päinvastaisen kannan.
The Netherlands Government states that it introduced the conditions at issue, in particular the condition on the length of suckling, in order to take account of criticism expressed by the Commission following an inspection carried out by Commission staff.
Alankomaiden hallitus toteaa asettaneensa kyseessä olevat edellytykset, muun muassa imetyksen kestoa koskevan edellytyksen, ottaakseen huomioon komission yksiköiden arvostelut, jotka ne esittivät toteuttamansa tarkastuksen seurauksena.
Furthermore, the Netherlands Government claims that the suckling requirement does not in any way preclude account from being taken of exceptional cases, such as emergency slaughtering involving accidental death of a calf, in accordance with the provisions of Regulation No 2419/2001.
Lisäksi tämä hallitus katsoo, että asetuksen N:o 2419/2001 säännösten mukaisesti imetystä koskeva edellytys ei millään tavoin aseta estettä sellaisten poikkeusta -pausten huomioon ottamiselle kuten hätäteurastus, joka merkitsee vasikan vieroittamista onnettomuuden johdosta.
The French Government takes the view that, in the absence of clarification at Community level, it is for the Member States to define the concept of cows forming part of a herd intended for rearing calves for meat production in compliance with the objectives of the Community legislation.
Ranskan hallitus katsoo, että koska yhteisön tasolla ei ole annettu täsmennyksiä, jäsenvaltioille kuuluu määritellä yhteisön lainsäädännössä asetettuja tavoitteita noudattaen sellaisen lehmän käsite, joka kuuluu samaan karjaan lihantuotantotarkoituksessa pidettävien vasikoiden kanssa.
The conditions laid down in the Netherlands rules are, it submits, fully compatible with those objectives.
Ranskan hallituksen mukaan alankomaalaisessa asetuksessa säädetyt edellytykset ovat täysin näiden tavoitteiden mukaiset.
In order to answer the question referred, it is necessary to examine the wording of Articles 3(f) and 6 of Regulation No 1254/1999 as well as that of Article 14 of the implementing regulation, in the light of the objective of those regulations and of Regulation No 2419/2001 on control of the payment of premiums.
Jotta esitettyyn kysymykseen voidaan vastata, on tarkasteltava asetuksen N:o 1254/1999 3 artiklan f alakohdan ja 6 artiklan sanamuotoa ja soveltamisasetuksen 14 artiklaa näiden asetusten ja tukien maksamisen valvontaa koskevan asetuksen N:o 2419/2001 tavoitteen valossa.
Article 3(f) of Regulation No 1254/1999 defines ‘suckler cow’ by reference to two criteria.
Asetuksen N:o 1254/1999 3 artiklan f alakohdassa määritellään ”emolehmän” käsite viittaamalla kahteen arviointiperusteeseen.
Under the first, the cow must be a ‘meat’ cow, determined by its belonging to a meat breed or its origin deriving from a cross with that breed.
Näistä arviointiperusteista ensimmäisen mukaan lehmän on oltava lihakarjaa, mikä määräytyy sen perusteella, että se kuuluu lihakarjarotuun tai että se on saatu tällaisen rodun kanssa tehdystä risteytyksestä.
The second requires that it belong to a herd intended for rearing calves for meat production.
Toinen arviointiperuste edellyttää, että lehmä kuuluu samaan karjaan lihantuotantotarkoituksessa pidettävien vasikoiden kanssa.