natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It is necessary to examine in the third place the alternative argument raised by the Commission that, if it was not possible for the contested regulation to be adopted on the sole legal basis of Articles 60 EC and 301 EC, recourse to Article 308 EC would not be justified, for that latter provision is, in particular, applicable only if no other provision of the EC Treaty confers the powers necessary to adopt the measure concerned.
Kolmanneksi on tarkasteltava komission toissijaisesti esittämää väitettä siitä, että jos riidanalaista asetusta ei voitu antaa käyttämällä oikeusperustana vain EY 60 ja EY 301 artiklaa, EY 308 artiklaan turvautuminen ei ollut perusteltua, koska sitä voidaan soveltaa muun muassa vain, jos yhdessäkään muussa EY:n perustamissopimuksen määräyksessä ei myönnetä kyseessä olevan toimen antamiseen tarpeellista toimivaltaa.
The restrictive measures imposed by the contested regulation fall within the Community’s powers of action, in particular its powers in the sphere of the common commercial policy and free movement of capital.
Kyseisellä asetuksella säädetyt rajoittavat toimenpiteet kuuluvat kuitenkin yhteisön toimivaltaan, erityisesti yhteisöllä yhteisen kauppapolitiikan ja pääomien ja maksujen vapaan liikkumisen alalla olevaan toimivaltaan.
In this connection, the Court of First Instance held, in paragraphs 100 of Kadi and 136 of Yusuf and Al Barakaat, that no specific provision of the EC Treaty provides for the adoption of measures of the kind laid down in the contested regulation relating to the campaign against international terrorism and, more particularly, to the imposition of economic and financial sanctions, such as the freezing of funds, in respect of individuals and entities suspected of contributing to the funding of international terrorism, where no connection whatsoever has been established with the governing regime of a third State, with the result that the first condition for the applicability of Article 301 EC was satisfied in the case in point.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi tältä osin asiassa Kadi annetun valituksenalaisen tuomion 100 kohdassa ja asiassa Yusuf ja Al Barakaat annetun valituksenalaisen tuomion 136 kohdassa, että missään EY:n perustamissopimuksen määräyksessä ei määrätä sellaisten riidanalaisessa asetuksessa säädettyjen toimenpiteiden kanssa verrattavissa olevien toimenpiteiden toteuttamisesta, joiden tarkoituksena on kansainvälisen terrorismin vastainen taistelu ja erityisesti taloudellisten ja rahoituksellisten pakotteiden, kuten varojen jäädyttämisen, määrääminen sellaisia henkilöitä ja yhteisöjä vastaan, joita epäillään kansainvälisen terrorismin rahoittamisesta ja joilla ei ole minkäänlaista yhteyttä kolmatta maata johtavaan hallintoon, joten EY 308 artiklan ensimmäinen soveltamisedellytys täyttyy nyt esillä olevassa asiassa.
That conclusion must be upheld.
Tämä päätelmä on hyväksyttävä.
With regard to its essential purpose and object, as explained in paragraph 169 above, the contested regulation is intended to combat international terrorism and it provides to that end a series of restrictive measures of an economic and financial kind, such as freezing the economic funds and resources of persons or entities suspected of contributing to the funding of international terrorism.
Niiltä osin kuin on kyse riidanalaisen asetuksen keskeisestä tavoitteesta ja tarkoituksesta, riidanalaisella asetuksella pyritään – kuten tämän tuomion 169 kohdassa todetaan – taistelemaan kansainvälistä terrorismia vastaan, ja siinä säädetään tässä tarkoituksessa useista luonteeltaan taloudellisista ja rahoituksellisista rajoittavista toimenpiteistä, kuten varojen ja taloudellisten resurssien jäädyttämisestä, jotka kohdistuvat sellaisiin henkilöihin ja yhteisöihin, joiden epäillään osallistuneen kansainvälisen terrorismin rahoittamiseen.
Having regard to that purpose and object, it cannot be considered that the regulation relates specifically to international trade in that it is essentially intended to promote, facilitate or govern trade.
Tähän tavoitteeseen ja tarkoitukseen nähden ei voida katsoa, että tämä asetus koskisi erityisesti kansainvälistä vaihdantaa sillä perusteella, että sillä pyrittäisiin olennaisesti kaupan edistämiseen, helpottamiseen tai sääntelyyn.
Furthermore, although that regulation may indeed produce effects on international trade, it is plainly not its purpose to give rise to direct and immediate effects of that nature.
Lisäksi on todettava, että vaikka kyseisellä asetuksella voi tietysti olla vaikutuksia kansainväliseen kauppaan tai vaihdantaan, on ilmeistä, että sen tarkoitus ei ole aiheuttaa luonteeltaan tämäntyyppisiä suoria ja välittömiä vaikutuksia.
The contested regulation could not, therefore, be based on the powers of the Community in the sphere of the common commercial policy.
Riidanalaisen asetuksen perustana ei siis voitu käyttää yhteisön toimivaltaa yhteisen kauppapolitiikan alalla.
On the other hand, according to the Commission, in so far as the contested regulation prohibits the transfer of economic resources to individuals in third countries, it
Toisaalta komissio katsoo, että siltä osin kuin riidanalaisella asetuksella kielletään taloudellisten resurssien siirtäminen henkilöille kolmansiin maihin, se kuuluu EY:n
That assertion too must be rejected.
Myös tämä toteamus on hylättävä.
With regard, first of all, to Article 57(2) EC, the restrictive measures imposed by the contested regulation do not fall within one of the categories of measures listed in that provision.
Siltä osin kuin ensimmäiseksi on kyse EY 57 artiklan 2 kohdasta, on todettava, että riidanalaisella asetuksella säädetyt rajoittavat toimenpiteet eivät kuulu mihinkään tässä määräyksessä mainittuun luokkaan.
Nor can Article 60(1) EC furnish the basis for the contested regulation, for its ambit is determined by that of Article 301 EC.
Siltä osin kuin seuraavaksi on kyse EY 60 artiklan 1 kohdasta, myöskään tämä määräys ei voi olla riidanalaisen asetuksen oikeusperusta, koska EY 301 artiklan soveltamisala määrittelee sen soveltamisalan.
As has earlier been held in paragraph 167 above, that latter provision is not concerned with the adoption of restrictive measures such as those at issue, which are notable for the absence of any link to the governing regime of a third country.
Kuten tämän tuomion 167 kohdassa on kuitenkin jo todettu, tässä viimeksi mainitussa määräyksessä ei tarkoiteta kyseessä olevan kaltaisten sellaisten rajoittavien toimenpiteiden antamista, joille on ominaista se, etteivät ne liity mitenkään kolmatta maata johtavaan hallintoon.
In the fourth place it is appropriate to examine the claims directed by Mr Kadi, in the second and third parts of his first ground of appeal, against paragraphs 122 to 135 of Kadi, by Al Barakaat against paragraphs 158 to 170 of Yusuf and Al Barakaat, and the Commission’s criticisms of those same paragraphs of the judgments under appeal.
Neljänneksi on tarkasteltava väitteitä, jotka Kadi on ensimmäisen valitusperusteensa toisen ja kolmannen osan yhteydessä esittänyt asiassa Kadi annetun valituksenalaisen tuomion 122–135 kohdasta ja jotka Al Barakaat on esittänyt asiassa Yusuf ja Al Barakaat annetun valituksenalaisen tuomion 158–170 kohdasta, sekä komission näistä samoista valituksenalaisten tuomioiden kohdista esittämät moitteet.
In those paragraphs, the Court of First Instance ruled that it was possible for the contested regulation to be adopted on the joint basis of Articles 60 EC, 301 EC and 308 EC, on the ground that, by reason of the bridge explicitly established between Community actions imposing economic sanctions under Articles 60 EC and 301 EC, on the one hand, and the objectives of the EU Treaty in the sphere of external relations, on the other, recourse to Article 308 EC in the particular context envisaged by the two former articles is justified in order to attain such objectives, in this instance the objective of the CFSP pursued by the contested regulation, that is to say, the campaign against international terrorism and its funding.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi näissä kohdissa, että riidanalainen asetus voitiin antaa käyttäen EY 60, EY 301 ja EY 308 artiklan yhdessä muodostamaa oikeusperustaa, koska sen yhteyden vuoksi, joka erityisesti on luotu yhtäältä EY 60 ja EY 301 artiklaan perustuvia talouspakotteita koskevien yhteisön toimien ja toisaalta ulkosuhteita koskevien unionisopimuksen tavoitteiden välille, kahdessa ensin mainitussa artiklassa tarkoitetussa erityisessä asiayhteydessä on perusteltua turvautua EY 308 artiklaan, jotta voidaan saavuttaa tällaiset tavoitteet ja esillä olevassa asiassa riidanalaisessa asetuksessa tarkoitettu YUTP:n tavoite, eli kansainvälisen terrorismin ja sen rahoituksen vastainen taistelu.
In this regard it must be held that the judgments under appeal are indeed vitiated by an error of law.
Tältä osin on todettava, että valituksenalaisissa tuomioissa on todellakin oikeudellinen virhe.
In point of fact, while it is correct to consider, as did the Court of First Instance, that a bridge has been constructed between the actions of the Community involving economic measures under Articles 60 EC and 301 EC and the objectives of the EU Treaty in the sphere of external relations, including the CFSP, neither the wording of the provisions of the EC Treaty nor the structure of the latter provides any foundation for the view that that bridge extends to other provisions of the EC Treaty, in particular to Article 308 EC.
Vaikka on perusteltua katsoa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tavoin, että EY 60 ja EY 301 artiklaan perustuvia talouspakotteita koskevien yhteisön toimien ja ulkosuhteita, YUTP mukaan lukien, koskevien unionisopimuksen tavoitteiden välille on luotu yhteys, EY:n perustamissopimuksen määräysten sanamuodolla tai kyseisen sopimuksen rakenteella ei voida perustella käsitystä, jonka mukaan tämä yhteys koskisi muita EY:n perustamissopimuksen määräyksiä ja erityisesti EY 308 artiklaa.
With specific regard to Article 308 EC, if the position of the Court of First Instance were to be accepted, that provision would allow, in the special context of Articles 60 EC and 301 EC, the adoption of Community measures concerning not one of the
Siltä osin kuin on erityisesti kyse EY 308 artiklasta, on todettava, että jos ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tulkinta todetaan päteväksi, tämän määräyksen avulla voidaan EY 60 ja EY 301 artiklan erityisessä asiayhteydessä toteuttaa sellaisia yhteisön
The inevitable conclusion is that such a view runs counter to the very wording of Article 308 EC.
On kuitenkin todettava, että tällainen käsitys on jo EY 308 artiklan sanamuodonkin vastainen.
Recourse to that provision demands that the action envisaged should, on the one hand, relate to the ‘operation of the common market’ and, on the other, be intended to attain ‘one of the objectives of the Community’.
Tämän määräyksen käyttäminen oikeusperustana edellyttää, että aiottu toiminta liittyy ”yhteismarkkinoiden toimintaan” ja että sillä pyritään toteuttamaan ”yhteisön tavoite”.
Furthermore, the coexistence of the Union and the Community as integrated but separate legal orders, and the constitutional architecture of the pillars, as intended by the framers of the Treaties now in force, referred to by the Court of First Instance in paragraphs 120 of Kadi and 156 of Yusuf and Al Barakaat, constitute considerations of an institutional kind militating against any extension of the bridge to articles of the EC Treaty other than those with which it explicitly creates a link.
Tällä hetkellä voimassa olevien perustamissopimusten laatijoiden tahdon mukainen unionin ja yhteisön rinnakkaiselo toisiinsa liittyvinä mutta erillisinä oikeusjärjestyksinä ja perustuslaillinen pilarijärjestelmä, joita ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on asianmukaisesti korostanut asiassa Kadi annetun valituksenalaisen tuomion 120 kohdassa ja asiassa Yusuf ja Al Barakaat annetun valituksenalaisen tuomion 156 kohdassa, ovat lisäksi luonteeltaan institutionaalisia seikkoja, jotka puhuvat sitä vastaan, että kyseinen yhteys laajennettaisiin koskemaan EY:n perustamissopimuksen muita artikloja kuin niitä, joiden kanssa EY:n perustamissopimuksessa luodaan nimenomainen yhteys.
In addition, Article 308 EC, being an integral part of an institutional system based on the principle of conferred powers, cannot serve as a basis for widening the scope of Community powers beyond the general framework created by the provisions of the EC Treaty as a whole and, in particular, by those defining the tasks and the activities of the Community (Opinion 2/94, paragraph 30).
Lisäksi on todettava, että koska EY 308 artikla on olennainen osa rajoitetun erityistoimivallan periaatteelle perustuvaa institutionaalista järjestelmää, tämän määräyksen perusteella ei voida laajentaa yhteisön valtuuksia sen yleisen alan ulkopuolelle, joka ilmenee kyseisen sopimuksen kaikista määräyksistä ja erityisesti niistä määräyksistä, joissa määritellään yhteisön tehtävät ja toimet (em. lausunto 2/94, 30 kohta).
Likewise, Article 3 EU, referred to by the Court of First Instance in paragraphs 126 to 128 of Kadi and 162 to 164 of Yusuf and Al Barakaat, in particular its second paragraph, cannot supply a base for any widening of Community powers beyond the objects of the Community.
Yhteisön toimivaltaa ei myöskään voida laajentaa yhteisön tavoitteiden ulkopuolelle EU 3 artiklan, johon ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin viittaa asiassa Kadi annetun valituksenalaisen tuomion 126–128 kohdassa ja asiassa Yusuf ja Al Barakaat annetun valituksenalaisen tuomion 162–164 kohdassa, ja erityisesti kyseisen artiklan toisen kohdan perusteella.
The effect of that error in law on the validity of the judgments under appeal will be considered later, after the evaluation of the other claims raised against the explanations given in those judgments concerning the possibility of including Article 308 EC in the legal basis of the contested regulation jointly with Articles 60 EC and 301 EC.
Tämän oikeudellisen virheen vaikutusta valituksenalaisten tuomioiden pätevyyteen tarkastellaan myöhemmin muiden sellaisten väitteiden arvioinnin päätteeksi, jotka koskevat valituksenalaisten tuomioiden toteamuksia, jotka liittyvät mahdollisuuteen katsoa EY 308 artiklan olevan osa riidanalaisen asetuksen oikeusperustaa yhdessä EY 60 ja EY 301 artiklan kanssa.
Those other claims may be divided into two categories.
Nämä muut väitteet voidaan ryhmitellä kahteen ryhmään.
The first category includes, in particular, the first part of Mr Kadi’s first ground of appeal, in which he argues that the Court of First Instance erred in law when it accepted that it was possible for Article 308 EC to supplement the legal basis of the contested regulation formed by Articles 60 EC and 301 EC.
Ensimmäiseen ryhmään kuuluu muun muassa Kadin ensimmäisen valitusperusteen ensimmäinen osa, jossa Kadi arvostelee ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta siitä, että tämä teki oikeudellisen virheen todetessaan, että EY 308 artiklalla voitiin täydentää riidanalaisen asetuksen oikeusperustaa, joka muodostui EY 60 ja EY 301 artiklasta.
In his submission, those two latter articles cannot form the legal basis, even in part, of the contested regulation because, according to the interpretation given by the Court of First Instance itself, measures directed against persons or entities in no way linked to the governing regime of a third country — the only persons to whom the contested regulation is addressed — do not fall within the ambit of those articles.
Nämä kaksi viimeksi mainittua artiklaa eivät kuitenkaan voi muodostaa riidanalaisen asetuksen oikeusperustaa edes osittain, koska ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen itsensä esittämän tulkinnan mukaan toimenpiteet, jotka koskevat sellaisia henkilöitä tai yhteisöjä, jotka eivät millään tavoin liity kolmatta maata johtavaan hallintoon ja jotka ovat riidanalaisen asetuksen ainoat adressaatit, eivät kuulu kyseisten artiklojen soveltamisalaan.
That criticism may be compared with that made by the Commission, to the effect that, if it were to be held that recourse to Article 308 EC could be allowed, it would have to be as the sole legal basis, and not jointly with Articles 60 EC and 301 EC.
Tämä väite voidaan yhdistää komission esittämään arvosteluun, joka perustuu siihen, että jos on katsottava, että EY 308 artiklaan turvautuminen voidaan hyväksyä, kyseisen artiklan olisi muodostettava oikeusperusta yksin eikä yhdessä EY 60 ja EY 301 artiklan kanssa.
The second category includes the Commission’s criticisms of the Court of First Instance’s decision, in paragraphs 116 and 121 of Kadi and 152 and 157 of Yusuf and Al Barakaat, that, for the purposes of the application of Article 308 EC, the objective of the contested regulation, namely, according to the Court of First Instance, the fight against international terrorism, and more particularly the imposition of economic and financial sanctions, such as the freezing of funds, in respect of individuals and entities suspected of contributing to the funding of terrorism, cannot be made to refer to one of the objects which the EC Treaty entrusts to the Community.
Toiseen ryhmään kuuluvat väitteet, joita komissio esittää ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa Kadi annetun valituksenalaisen tuomion 116 ja 121 kohdassa ja asiassa Yusuf ja Al Barakaat annetun valituksenalaisen tuomion 152 ja 157 kohdassa tekemästä ratkaisusta, jonka mukaan EY 308 artiklan soveltamista varten riidanalaisen asetuksen tavoitetta, joka ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen mukaan on kansainvälisen terrorismin vastainen taistelu ja erityisesti varojen jäädyttämisen kaltaisten taloudellisten ja rahoituksellisten pakotteiden kohdistaminen henkilöihin ja yhteisöihin, joiden epäillään osallistuvan kansainvälisen terrorismin rahoittamiseen, ei voida yhdistää mihinkään niistä tavoitteista, jotka yhteisölle on EY:n perustamissopimuksessa asetettu.
The Commission maintains in this respect that the implementing measures imposed by the contested regulation in the area of economic and financial sanctions fall, by their very nature, within the scope of the objects of the Community, that is to say, first, the common commercial policy and, second, the free movement of capital.
Komissio väittää tältä osin, että täytäntöönpanotoimenpiteet, joita riidanalainen asetus edellyttää taloudellisten ja rahoituksellisten pakotteiden alalla, kuuluvat luonteensa takia yhteisön tavoitteiden, toisin sanoen yhtäältä yhteisen kauppapolitiikan ja toisaalta pääomien vapaan liikkuvuuden alaan.
With regard to that first category of claims, it is to be borne in mind that Article 308 EC is designed to fill the gap where no specific provisions of the Treaty confer on the Community institutions express or implied powers to act, if such powers appear none the less to be necessary to enable the Community to carry out its functions with a view to attaining one of the objectives laid down by the Treaty (Opinion 2/94, paragraph 29).
Edellä mainitun väitteiden ensimmäisen ryhmän osalta on muistettava, että EY 308 artiklalla pyritään korvaamaan se, ettei perustamissopimuksen erityismääräyksissä ole nimenomaisesti tai implisiittisesti myönnetty yhteisöjen toimielimille toimivaltuuksia, siltä osin kuin tällaiset toimivaltuudet näyttävät kuitenkin tarpeellisilta, jotta yhteisö voisi toimia tietyn perustamissopimuksessa vahvistetun tavoitteen saavuttamiseksi (em. lausunto 2/94, 29 kohta).
The Court of First Instance correctly held that Article 308 EC could be included in the legal basis of the contested regulation, jointly with Articles 60 EC and 301 EC.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi kuitenkin perustellusti, että EY 308 artikla saattoi olla yhdessä EY 60 ja EY 301 artiklan kanssa osa riidanalaisen asetuksen oikeusperustaa.
The contested regulation, inasmuch as it imposes restrictive measures of an economic and financial nature, plainly falls within the ambit ratione materiae of Articles 60 EC and 301 EC.
Viimeksi mainittu asetus kuuluu nimittäin – koska siinä säädetään luonteeltaan taloudellisista ja rahoituksellisista rajoittavista toimenpiteistä – ilmeisellä tavalla EY 60 ja EY 301 artiklan aineelliseen soveltamisalaan.
To that extent, the inclusion of those articles in the legal basis of the contested regulation was therefore justified.
Tältä osin näiden artiklojen käyttäminen riidanalaisen asetuksen oikeusperustana oli siis perusteltua.
Since Articles 60 EC and 301 EC do not, however, provide for any express or implied powers of action to impose such measures on addressees in no way linked to the governing regime of a third country such as those to whom the contested regulation applies, that lack of power, attributable to the limited ambit ratione materiae of those provisions, could be made good by having recourse to Article 308 EC as a legal basis for that regulation in addition to the first two provisions providing a foundation for that measure from the point of view of its material scope, provided, however, that the other conditions to which the applicability of Article 308 EC is subject had been satisfied.
Koska EY 60 ja EY 301 artiklassa ei kuitenkaan määrätä nimenomaisesti tai implisiittisesti toimivallasta, jonka avulla tällaisia toimenpiteitä voitaisiin kohdistaa riidanalaisessa asetuksessa tarkoitettujen kaltaisiin adressaatteihin, joilla ei ole minkäänlaista yhteyttä kolmatta maata johtavaan hallintoon, tämä toimivallan puuttuminen, joka johtuu kyseisten määräysten henkilöllisen soveltamisalan rajoittamisesta, voitiin korjata turvautumalla EY 308 artiklaan kyseisen asetuksen oikeusperustana niiden kahden ensimmäisen artiklan lisäksi, jotka muodostavat tämän toimen oikeusperustan sen aineellisen soveltamisalan kannalta, edellyttäen kuitenkin, että muut EY 308 artiklan soveltamisedellytykset täyttyivät.
The claims in that first category must therefore be rejected as unfounded.
Edellä mainittuun ensimmäiseen ryhmään ryhmitellyt väitteet on siis hylättävä perusteettomina.
With regard to the other conditions for the applicability of Article 308 EC, the second category of claims will now be considered.
EY 308 artiklan muiden soveltamisedellytysten osalta on seuraavaksi tarkasteltava edellä mainittua toista väitteiden ryhmää.
The Commission maintains that, although Common Position 2002/402, which the contested regulation is intended to put into effect, pursues the objective of the campaign against international terrorism, an objective covered by the CFSP, that regulation must be considered to lay down an implementing measure intended to impose economic and financial sanctions.
Komissio väittää, että jos yhteisellä kannalla 2002/402, joka riidanalaisella asetuksella pyritään panemaan täytäntöön, on tavoitteena kansainvälisen terrorismin vastainen taistelu, joka on YUTP:aan kuuluva tavoite, tämän asetuksen on puolestaan katsottava olevan täytäntöönpanotoimenpide, jolla on tarkoitus säätää taloudellisista ja rahoituksellisista pakotteista.
That objective falls within the scope of the objectives of the Community for the purpose of Article 308 EC, in particular those relating to the common commercial policy and the free movement of capital.
Komission mukaan tämä tavoite kuuluu kuitenkin yhteisön tavoitteisiin EY 308 artiklassa tarkoitetulla tavalla, erityisesti tavoitteisiin, jotka liittyvät yhteiseen kauppapolitiikkaan ja pääomien vapaaseen liikkuvuuteen.
The United Kingdom takes the view that the purely instrumental specific objective of the contested regulation, namely, the introduction of coercive economic measures, must be distinguished from the underlying CFSP objective of maintaining international peace and security.
Yhdistynyt kuningaskunta katsoo, että riidanalaisen asetuksen varsinainen tavoite, joka on puhtaasti välineellinen, eli toisin sanoen pakottavien taloudellisten toimenpiteiden toteuttaminen, on erotettava sen taustalla olevasta tavoitteesta, joka kuuluu YUTP:n alaan ja joka liittyy kansainvälisen rauhan ja turvallisuuden ylläpitämiseen.