natgillin/translations-raw huggingface dataset:
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-132/05 govern relations between the Community and the Member States, it is for the latter to ensure that Community rules are implemented within their territories.
JULKISASIAMIES MAZÁKIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-132/05 säätelevät yhteisön ja jäsenvaltioiden välisiä suhteita, jäsenvaltioiden on varmistettava yhteisön säännösten täytäntöönpano alueellaan.
23As the Court has consistently held, for the implementation of Community regulations, unless Community law, including its general principles, contains common rules for that purpose, the national authorities act in accordance with the procedural and substantive rules of their own national law. 24
23Kuten yhteisöjen tuomioistuin on toistuvasti todennut, mikäli yhteisön oikeus ja sen yleiset periaatteet eivät sisällä tähän tarkoitukseen soveltuvia yhteisiä sääntöjä, kansalliset viranomaiset noudattavat näitä säännöksiä ja määräyksiä täytäntöön pannessaan kansallisen oikeuden menettelytapaa koskevia ja aineellisia säännöksiä. 24
According to the Court’s case-law, in a case questioning the application of a national provision by a Member State’s administration, proof of a Member State’s failure to fulfil its obligations requires production of evidence different from that usually taken into account in an action for failure to fulfil obligations concerning solely the terms of a national provision.
Yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan asiassa, jossa on riitautettu kansallisen säännöksen soveltaminen jäsenvaltion hallinnon toimesta, jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisen osoittaminen edellyttää, että esitettävä näyttö on luonteeltaan erityistä verrattuna siihen, joka tavallisesti otetaan huomioon sellaisen jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan kanteen yhteydessä, joka koskee ainoastaan kansallisen säännöksen sisältöä.
In those circumstances, the Court has held that a failure to fulfil obligations can be established only by means of sufficiently documented and detailed proof of the alleged practice of the national administration for which the Member State concerned is answerable. 22
Yhteisöjen tuomioistuin on todennut, että näin ollen jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen voidaan näyttää toteen ainoastaan sen käytännön riittävän dokumentoidulla ja yksityiskohtaisella osoittamisella, josta kansallista hallintoa arvostellaan ja josta kyseessä oleva jäsenvaltio on vastuussa. 22
The Basic Regulation contains some common rules on its implementation.
Perusasetus sisältää joitakin sen täytäntöönpanoa koskevia yleisiä sääntöjä.
Article 10 of the Basic Regulation expressly deals with the monitoring of compliance by producers with the specifications for PDOs.
Perusasetuksen 10 artiklassa käsitellään nimenomaisesti sen valvomista, että tuottajat täyttävät SAN:ien eritelmien vaatimukset.
For the purposes of the present case, which does not concern positive action by a Member State’s administration but rather a failure to act, the finding of an infringement under Article 226 EC requires, in my view, that the Commission prove that the German administration was under a duty to take ex officio action and has failed to do so.
Nyt esillä olevan asian, joka ei koske jäsenvaltion hallinnon aktiivista toimintaa vaan pikemminkin toimenpiteiden toteuttamatta jättämistä, EY 226 artiklassa tarkoitetun rikkomisen toteaminen mielestäni edellyttää, että komission on osoitettava, että Saksan hallinto oli velvollinen toimimaan omasta aloitteestaan ja että se on jättänyt noudattamatta tätä velvoitettaan.
Article 10(4) provides that steps must be taken to ensure that the Regulation is complied with when a foodstuff bearing a PDO does not comply with the specification for that PDO.
Perusasetuksen 10 artiklan 4 kohdassa säädetään, että jos SAN:ää käytetään elintarvikkeessa, joka ei täytä kyseessä olevan SAN:n eritelmää, toimenpiteet on toteutettava sen varmistamiseksi, että tätä asetusta noudatetaan.
The wording of Article 10(4) of the Basic Regulation is, however, unclear as to which Member State’s inspection
Perusasetuksen 10 artiklan 4 kohdan sanamuoto on kuitenkin epäselvä siltä osin, mitkä jäsenvaltion valvontaviranomaiset ovat
According to the general principles on which the Community is based and which
Niiden yhteisön yleisten periaatteiden olevien jotka
COMMISSION v GERMANY that ‘the costs of inspections provided for under that regulation shall be borne by the producers using that protected name’.
KOMISSIO v. SAKSA että ”tämän asetuksen perusteella edellytetyn valvonnan kustannuksista vastaavat suojattua nimitystä käyttävät tuottajat”.
This also suggests that the inspection provided for under Article 10 refers exclusively to the enforcement of the specifications with regard to the producers using the protected name in the Member State where it originates.
Tämä viittaa myös siihen, että eritelmien vaatimusten täyttäminen on varmistettava 10 artiklassa säädetyn valvonnan nojalla yksinomaan niiden tuottajien osalta, jotka käyttävät suojattua nimeä siinä jäsenvaltiossa, josta nimi on peräisin.
authorities are under the obligation to act against the non-compliance with the specification for a given PDO.
velvollisia ryhtymään toimenpiteisiin, jos määrätyn SAN:n eritelmän vaatimukset eivät täyty.
It appears from the German version of the Regulation 25 that the inspection authority obliged to take the necessary measures is that of the Member State in which the infringing product originates.
Perusasetuksen saksankielisestä toisinnosta 25käy ilmi, että tarvittavien toimenpiteiden toteuttaminen kuuluu sen jäsenvaltion valvontaviranomaiselle, josta sääntöjenvastainen tuote on peräisin.
Other language versions of that same provision do not support such an interpretation and provide that the inspection authority obliged to intervene is not the inspection authority of the Member State where the product originates, but rather the inspection authority of the Member State where the protected designation originates.
Muut tämän saman säännöksen kielitoisinnot eivät tue tällaista tulkintaa, vaan niissä säädetään, että tämä valvontaviranomainen ei ole sen jäsenvaltion valvontaviranomainen, josta tuote on peräisin, vaan pikemminkin sen jäsenvaltion valvontaviranomainen, josta suojattu nimitys on peräisin.
26According to those language versions, only the Italian authorities would be obliged to take action against products which do not comply with the specification for the PDO ‘Parmigiano Reggiano’.
26 Näiden kieliversioiden mukaan ainoastaan Italian viranomaiset olisivat velvollisia ryhtymään toimenpiteisiin niiden tuotteiden osalta, jotka eivät täytä SAN:n ”Parmigiano Reggiano” eritelmän vaatimuksia.
Although it follows from the above that the wording of Article 10 of the Basic Regulation is not entirely clear, I consider that the purpose and general scheme of the Basic Regulation indicate that the obligation to carry out inspections go beyond the mere verification of the compliance of products with the specification for a PDO in the Member State where the PDO originates.
Vaikka edellä esitetystä seuraa, ettei perusasetuksen 10 artiklan sanamuoto ole täysin yksiselitteinen, katson, että perusasetuksen tarkoitus ja systematiikka viittaavat siihen, että valvontavelvollisuus käsittää enemmän kuin pelkästään sen varmistamisen, että tuotteet täyttävät SAN:n eritelmän vaatimukset siinä jäsenvaltiossa, josta SAN on peräisin.
It is also worth citing Article 10(7) of the Basic Regulation, which provides
On tarpeen lainata myös perusasetuksen 10 artiklan 7 kohtaa, jossa säädetään,
It follows from the system of protection set up by the Basic Regulation that for the proper implementation of the Basic Regulation, two kinds of inspections may be required.
Perusasetuksella luodusta suojaa koskevasta järjestelmästä seuraa, että perusasetuksen asianmukaisen täytäntöönpanon varmistaminen voi edellyttää kahdenlaista valvontaa.
On the one hand there must be systematic monitoring of compliance, by producers in the area of production of the products bearing the PDO, with the specification for that PDO.
Yhtäältä on järjestelmällisesti seurattava, että tällä tuottajat täyttävät SAN:n eritelmän vaatimukset tuotteiden, joilla on SAN, tuotantoalueella.
On the other hand misuse of PDOs outside the area of production must be acted upon.
Toisaalta on ryhdyttävä toimenpiteisiin, jos SAN:ää käytetään väärin tuotantoalueen ulkopuolella.
However, the question arises of the kinds of measures required for that latter purpose.
Herää kuitenkin kysymys siitä, millaisia toimenpiteitä jälkimmäinen tapaus edellyttää.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-132/05 controls performed to ensure the compliance with other rules of food law. 27
JULKISASIAMIES MAZÁKIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-132/05 voidaan suorittaa esimerkiksi sellaisten virallisten tarkastusten yhteydessä, joilla on tarkoitus varmistaa muiden elintarvikelainsäädännön sääntöjen noudattaminen. 27
The German legal system provides for the enforcement of PDOs through judicial action which is open to a wide range of plaintiffs who can include inter alia consumer protection associations and business organisations.
Saksan oikeusjärjestyksessä säädetään SAN:ien suojaamisen varmistamisesta kanteilla, joita voivat nostaa useat eri kantajat, joihin voi kuulua muun muassa kuluttajansuojajärjestöjä ja liikealan järjestöjä.
Enforcement through judicial action is therefore potentially open to plaintiffs pursuing much wider interests than merely the protection of the interests of the producers of goods covered by a PDO.
Suojan varmistaminen kanteen avulla on siis mahdollista kantajille, jotka tavoittelevat huomattavasti laajempaa etua kuin SAN:n kattamien tavaroiden tuottajien edun suojaamista.
However, in my view it cannot be inferred from the Regulation that these inspection structures must systematically act ex officio in the absence of any impetus, for instance as a result of complaints of producers whose products lawfully bear a PDO or consumers or any other producers.
Mielestäni asetuksesta ei kuitenkaan voida päätellä, että näiden tarkastuksen rakenteiden on järjestelmällisesti toimittava omasta aloitteestaan ilman erillistä sysäystä, jonka voisivat antaa esimerkiksi kantelut, joita ovat esittäneet ne tuottajat, joiden tuotteilla on lainmukainen SAN, tai kuluttajat taikka muut tuottajat.
This is confirmed by the Commission in its literature on the matter.
Tämä on vahvistettu aihetta koskevissa komission teksteissä.
In the Commission’s ‘Guide to Community Regulations’ on ‘Protection of Geographical Indications, Designations of Origin and Certificates of
Yhteisön asetuksia koskevassa komission oppaassa nimeltä ”Protection of Geographical Indications, Designations of Origin and Certificates of
27 — Indeed this approach has now been unequivocally adopted in Article 10 of Council Regulation (EC) No 510/2006 of 20 March 2006 on the protection of geographical indications and designations of origin for agricultural products and foodstuffs (OJ 2006 L 93, p. 12).
27 – Tämä lähestymistapa on hyväksytty yksiselitteisesti maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta 20.3.2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 510/2006 (EUVL L 93, s.
This regulation entered into force on 31 March 2006 and repealed the Basic Regulation.
Asetus tuli voimaan 31.3.2006, ja se korvaa perusasetuksen.
Under Article 10 it provides for ‘official controls’ by stating that ‘Member States shall designate the competent authority or authorities responsible for controls in respect of the obligations established by this Regulation in conformity with Regulation (EC) No 882/2004 [of the European Parliament and of the Council of 29 April 2004 on official controls performed to ensure the verification of compliance with feed and food law, animal health and animal welfare rules]’.
Asetuksen 10 artiklassa säädetään ”virallisesta valvonnasta”, että ”jäsenvaltioiden on nimettävä yksi tai useampi toimivaltainen viranomainen, joka vastaa tällä asetuksella säädettyjen velvoitteiden valvonnasta asetuksen (EY) N:o 882/2004 [rehu- ja elintarvikelainsäädännön sekä eläinten terveyttä ja hyvinvointia koskevien sääntöjen mukaisuuden varmistamiseksi suoritetusta virallisesta valvonnasta 29.4.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus] mukaisesti”.
Article 11 deals separately with the ‘verification of compliance with specifications’ and provides inter alia that the costs of such verification shall be borne by operators subject to it.
Asetuksen 11 artiklassa käsitellään erikseen ”eritelmien noudattamisen tarkastamista” ja säädetään muun muassa, että tällaisen tarkastamisen kustannuksista vastaavat toimijat, joihin tämä valvonta kohdistuu.
Nevertheless I consider that for the purposes of effective implementation of the Basic Regulation the existence of such judicial means does not exempt Member States from the obligation to provide at the same time for appropriate inspection mechanisms, independently of judicial action.
Katson kuitenkin, että perusasetuksen tehokkaan täytäntöönpanon kannalta tällaisten oikeussuojakeinojen olemassaolo ei poista jäsenvaltioiden velvollisuutta varmistaa samanaikaisesti asianmukaiset tarkastusmekanismit, jotka eivät liity oikeussuojakeinoihin.
Article 10(1) establishes an obligation for Member States to ‘ensure that … inspection structures are in place, the function of which shall be to ensure that agricultural products and foodstuffs bearing a protected name meet requirements laid down in the specifications’.
Perusasetuksen 10 artiklan 1 kohdassa säädetään jäsenvaltioiden velvollisuudesta huolehtia ”siitä, että viimeistään kuuden kuukauden kuluttua tämän asetuksen voimaantulosta on luotu tarkastuksen rakenteet, joiden tehtävänä on varmistaa, että maataloustuotteet ja elintarvikkeet, joilla on suojattu nimitys, vastaavat eritelmissä tarkoitettuja vaatimuksia”.
Given such a general formulation the obligation to ensure the effective implementation of the Basic Regulation places Member States under a general obligation to provide for adequate inspection structures to verify whether a product which is marketed in a given Member State and which bears a given PDO complies with the specification for that PDO, regardless of the place where the PDO originates.
Koska perusasetuksen tehokasta täytäntöönpanoa koskeva velvollisuus on muotoiltu näin yleisesti, jäsenvaltioilla on yleinen velvollisuus luoda tarkastuksen rakenteet, joiden tehtävänä on varmistaa, että tietyssä jäsenvaltiossa kaupan pidetty tuote, jolla on SAN, noudattaa tämän SAN:n eritelmää riippumatta siitä, mistä SAN on peräisin.
Specific character for Agricultural Products and Foodstuffs’, it is stated that ‘[t]he enforcement of exclusive rights is organised and carried out by the Member States.
Näin ollen on jäsenvaltioiden päätettävissä, toimivatko suojaamisesta vastaavat yksiköt oma-aloit-teisesti vai SAN:n/SMM:n/APT:n oikeuksien haltijoiden kantelujen perusteella”.
Therefore, it is up to the Member States whether the Services designated for such enforcement act on their own initiative (ex officio) or based on complaints of right holders of the PDO/PGI/TSG.’ 28 involving controls and possible penalties, is required, even when it is not provided for under Community law and without any external impetus, in situations where there is no incentive for individuals or economic operators to complain 29 or where any delay could result in irreversible damage, such as when the precautionary principle requires immediate action to withdraw dangerous foodstuffs or to end behaviour which may cause irreversible damage to the environment.
28 kantelua 29 tai joissa mahdollinen viivytys voi johtaa korjaamattoman vahingon syntymiseen, kuten tilanteissa, joissa ennalta varautumisen periaate edellyttää välittömiä toimia vaarallisten elintarvikkeiden vetämiseksi pois markkinoilta tai sellaisen toiminnan lopettamiseksi, josta voi aiheutua korjaamatonta vahinkoa ympäristölle, vaikka oma-aloitteisia toimenpiteitä ei edellytetä yhteisön oikeuden nojalla ja vaikka ulkoista sysäystä ei ole.
The present case is not, however, comparable to any of these situations.
Nyt esillä oleva asia ei kuitenkaan ole rinnastettavissa mihinkään näistä tilanteista.
It follows that Member States have, in the implementation of the Basic Regulation, a discretion as to whether to carry out inspections in a given case and then to take measures if they find goods which infringe the PDO.
Tästä seuraa, että jäsenvaltioilla on perusasetuksen täytäntöönpanon yhteydessä harkintavaltaa päättää, suorittavatko ne tarkastuksen määrätyssä tapauksessa ja toteuttavatko ne sitten toimenpiteitä, jos ne havaitsevat SAN:ää loukkaavia tuotteita.
The present case must be distinguished from situations where, because of the interest at stake, the discretion of a Member State to act ex officio is much more limited.
Nyt esillä oleva asia on erotettava ta pauksista, joissa jäsenvaltion harkintavalta oma-aloitteisten toimenpiteiden toteuttamisessa on huomattavasti rajatumpi kyseessä olevan edun luonteen vuoksi.
For instance, ex officio action by State authorities,
Ks. mm. asia C-34/89, Italia v. komissio, tuomio 11.10.1990 (Kok. 1990, s.
30 — Cited in footnote 20.
30 – Mainittu edellä alaviitteessä 20.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-132/05 under an obligation to take ex officio action in the present case and that they have failed to do so.
JULKISASIAMIES MAZÁKIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-132/05
However, the facts of the present case, as they appear from the file, are different.
Nyt esillä olevan asian tosiseikat, sellaisena kuin ne käyvät ilmi asiakirja-aineistosta, ovat kuitenkin erilaiset.
In particular, the Commission has failed to produce evidence, which is of temporal relevance to the proceedings at hand, 31 of even one complaint or request for legal protection, much less a pattern of failure to act on such complaints or requests, in relation to abuses of the PDO ‘Parmigiano Reggiano’ occurring on German territory.
Näin on erityisesti siksi, että komissio ei ole esittänyt edes yhtä kantelua tai oikeussuojapyyntöä koskevaa näyttöä, jolla olisi ajallista merkitystä nyt esillä olevan menettelyn kannalta, 31saati sitten näyttöä tällaisten kantelujen tai pyyntöjen edellyttämien toimien järjestelmällisestä toteuttamatta jättämisestä tapauksissa, joissa kyse olisi ollut SAN:n ”Parmigiano Reggiano” väärinkäytöstä Saksan alueella.
It follows from the above that I do not consider that Article 13(1)(b) of the Basic Regulation, in the light of Article 10 of that regulation, required Germany to prosecute ex officio the marketing of cheese which does not comply with the specification for the PDO ‘Parmigiano Reggiano’ under the designation ‘Parmesan’ on its territory.
Edellä esitetyn perusteella katson, että perusasetuksen 13 artiklan 1 kohdan b alakohdasta tarkasteltuna saman asetuksen 10 artiklan kanssa ei seuraa, että Saksan olisi toimittava omasta aloitteestaan sen johdosta, että sen alueella pidetään ”Parmesan”-nimi-tyksellä kaupan juustoa, joka ei ole SAN:n ”Parmigiano Reggiano” eritelmän mukainen.
In particular, the Commission failed to demonstrate that Germany was under an obligation to take such action in the absence of sufficient and appropriate external impetus to do so.
Komissio ei etenkään ole osoittanut, että Saksa olisi ollut velvollinen ryhtymään tällaisiin toimenpiteisiin ilman riittävää ja asianmukaista ulkoista sysäystä.
The Commission has therefore failed to submit sufficiently documented and detailed proof that the German authorities were
Tältä osin on syytä huomauttaa, että komissio vetoaa käytännössä lähes yksinomaan Saksan oikeudenkäyntiä edeltäneessä menettelyssä antamaan vastaukseen, jossa todetaan, että ”Parmesan” on yleisnimi, sen väitteensä tueksi, jonka mukaan Saksa ei ole toteuttanut asianmukaisia toimenpiteitä estääkseen kyseessä olevan nimityksen laittoman käytön.
31 — The question whether a Member State has failed to fulfil its obligations must be determined by reference to the situation prevailing in the Member State at the end of the period laid down in the reasoned opinion.
31 – Arvioitaessa sitä, onko jäsenvaltio jättänyt noudattamatta jäsenyysvelvoitteitaan, on otettava huomioon jäsenvaltion tilanne sellaisena kuin se on perustellussa lausunnossa asetetun määräajan päättyessä.
Therefore I consider that the Commission’s claim should be dismissed.
Komission hylättävä.
Procedure, the unsuccessful party is to pay the costs if they have been applied for in the successful party’s pleadings.
VII Oikeudenkäyntikulut asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut.
However, Germany has not applied in its pleadings for the costs to be borne by the Commission.
Saksa ei kuitenkaan ole vaatinut, että komissio velvoitetaan maksamaan oikeudenkäyntikulut.
Under Article 69(2) of the Rules of
Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 69 artiklan 2 kohdan mukaan
I am, therefore, of the opinion that the Court should:
Näin ollen ehdotan, että yhteisöjen tuomioistuin
(1) dismiss the action;
1) hylkää kanteen
(2) order each party to bear its costs.
2) velvoittaa molemmat asianosaiset vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.
JUDGMENT OF THE COURT (Grand Chamber)26 February 2008 *
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (suuri jaosto)
In Case C-132/05,
26 päivänä helmikuuta 2008 *
ACTION under Article 226 EC for failure to fulfil obligations, brought on 21 March 2005,
Asiassa C-132/05, jossa on kyse EY 226 artiklaan perustuvasta jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevasta kanteesta, joka on nostettu 21.3.2005,
Commission of the European Communities, represented by E. de March, S. Grünheid and B. Martenczuk, acting as Agents, with an address for service in Luxembourg, applicant, supported by:
Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään E. de March, S. Grünheid ja B. Martenczuk, prosessiosoite Luxemburgissa, kantajana, jota tukevat
Czech Republic, represented by T. Boček, acting as Agent,
Tšekin tasavalta, asiamiehenään T. Boček, ja
Italian Republic, represented by I.M. Braguglia, acting as Agent, assisted by G. Aiello, avvocato dello Stato, with an address for service in Luxembourg, interveners, v
Italian tasavalta, asiamiehenään I. M. Braguglia, avustajanaan avvocato dello Stato G. Aiello, prosessiosoite Luxemburgissa, väliintulijoina, vastaan
Federal Republic of Germany, represented by M. Lumma and A. Dittrich, acting as Agents, assisted by M. Loschelder, Rechtsanwalt, defendant, supported by:
Saksan liittotasavalta, asiamiehinään M. Lumma ja A. Dittrich, avustajanaan Rechtsanwalt M. Loschelder, vastaajana, jota tukevat
Kingdom of Denmark, represented by J. Molde, acting as Agent, with an address for service in Luxembourg,
Tanskan kuningaskunta, asiamiehenään J. Molde, prosessiosoite Luxemburgissa, ja
Republic of Austria, represented by E. Riedl, acting as Agent, with an address for service in Luxembourg, interveners,
Itävallan tasavalta, asiamiehenään E. Riedl, prosessiosoite Luxemburgissa, väliintulijoina,
THE COURT (Grand Chamber), composed of V. Skouris, President, C.W.A. Timmermans, A. Rosas, K. Lenaerts and U. Lõhmus, Presidents of Chambers, J.N. Cunha Rodrigues (Rapporteur), K. Schiemann, P. Kūris, E. Juhász, E. Levits and A. Ó Caoimh, Judges,
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN (suuri jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti V. Skouris, jaostojen puheenjohtajat C. W. A. Timmermans, A. Rosas, K. Lenaerts ja U. Lõhmus sekä tuomarit J. N. Cunha Rodrigues (esittelevä tuomari), K. Schiemann, P. Kūris, E. Juhász, E. Levits ja A. Ó Caoimh, julkisasiamies: J. Mazák, kirjaaja: hallintovirkamies B. Fülöp, ottaen huomioon kirjallisessa käsittelyssä ja 13.2.2007 pidetyssä istunnossa esitetyn,
Advocate General: J. Mazák, Registrar: B. Fülöp, Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 13 February 2007, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 28 June 2007, gives the following
28.6.2007 pidetyssä istunnossa esittämän kuultuaan julkisasiamiehen ratkaisuehdotuksen, on antanut seuraavan tuomion