natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Commission Decision 2007/53/EC of 24 May 2004 relating to a proceeding under Article 82 [EC] and Article 54 of the EEA Agreement against Microsoft Corporation (Case COMP/C-3/37.792 — Microsoft) (OJ 2007 L 32, p. 23).
[EY 82] artiklan ja ETA-sopimuksen 54 artiklan mukaisesta menettelystä Microsoft Corporationia vastaan (Asia COMP/C-3/37.792 — Microsoft) 24.5.2004 tehty komission päätös 2007/53/EY (EUVL 2007, L 32, s. 23).
The Court rejected all of the applicant’s claims concerning the abuses of a dominant position found by the Commission and also the remedies and the ne imposed, but, on the contrary, annulled the provisions of the decision relating to the monitoring trustee.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi kantajan väitteet, jotka koskivat komission toteamaa määräävän markkinaaseman väärinkäyttöä sekä määrättyjä korjaavia toimenpiteitä ja sakkoa, mutta kumosi puolestaan päätöksen säännökset, jotka koskivat riippumatonta toimitsijamiestä.
As regards, in the first place, the abuse consisting in the refusal to provide the interoperability information, the Court rejected all the arguments whereby Microsoft sought to challenge the concept and the degree of interoperability taken into account by the Commission and also the coherence of the remedy imposed.
Ensinnäkin väärinkäytön, joka muodostui siitä, että Microsoft kieltäytyi toimittamasta yhteentoimivuutta koskevia tietoja, osalta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi kaikki Microsoftin väitteet, joilla pyrittiin kiistämään komission hyväksymä yhteentoimivuuden käsite ja aste sekä määrätyn korjaavan toimenpiteen johdonmukaisuus.
The Court then considered the question of intellectual property rights or business secrets covering Microsoft’s communications protocols or the specications for those protocols.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tutki seuraavaksi kysymystä immateriaalioikeuksista tai liikesalaisuuksista, jotka kattavat Microsoftin kommunikaatioprotokollat tai niiden eritelmät.
Referring to the caselaw of the Court of Justice (44), the Court observed that it is only in exceptional circumstances that the exercise of the exclusive right by the holder of the property right could give rise to such an abuse, namely when, first, the refusal relates to a product or service indispensable to the exercise of a particular activity on a neighbouring market; second, the refusal is of such a kind as to exclude any eective competition on that neighbouring market; third, the refusal prevents the appearance of a new product for which there is potential consumer demand; and, last, the refusal is not objectively justied.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin viittasi yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntöön44ja muistutti, että oikeudenhaltijan yksinoikeuden käyttöä voidaan ainoastaan poikkeuksellisissa olosuhteissa pitää tällaisena väärinkäyttönä.Tilanne on tämä ensinnäkin, kun kieltäytyminen koskee tietyn toiminnan harjoittamiseksi lähimarkkinoilla välttämätöntä tuotetta tai palvelua, toiseksi, kun kieltäytymisellä estetään toimiva kilpailu näillä lähimarkkinoilla, kolmanneksi, kun kieltäytymisellä estetään potentiaalista kulutuskysyntää omaavan uuden tuotteen pääsy markkinoille, ja lopuksi, kun tämä kieltäytyminen ei ole objektiivisesti perusteltua.
In considering whether those circumstances were present in this case, the Court held that the Commission had not made a manifest error by considering, first, that, in order to be able to compete viably with Windows workgroup server operating systems, competing operating systems had to be able to interoperate with the Windows domain architecture on an equal footing with those Windows systems; second, that market developments showed a risk that competition would be eliminated on the workgroup server operating systems market; and, third, that Microsoft’s refusal limited technical development to the prejudice of consumers within the meaning of Article 82(b) EC and that, accordingly, the circumstance relating to the appearance of a new product was present in this case.
Selvittäessään, vallitsivatko esillä olevassa asiassa nämä olosuhteet, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi, että komissio ei ollut tehnyt ilmeistä arviointivirhettä katsoessaan ensiksi, että voidakseen kilpailla taloudellisesti elinkelpoisella tavalla työryhmäpalvelimille tarkoitettujen Windows-käyttöjärjestelmien kanssa kilpailevien käyttöjärjestelmien täytyy olla Windows-toimialuearkkitehtuurin kanssa yhteentoimivia tasavertaisesti näiden Windows-järjestelmien kanssa, toiseksi, että markkinoiden kehitys toi esille riskin kilpailun poistamisesta työryhmäpalvelimille tarkoitettujen käyttöjärjestelmien markkinoilta, ja kolmanneksi, että Microsoftin kieltäytyminen rajoitti teknistä kehitystä kuluttajien vahingoksi EY 82 artiklan toisen kohdan b alakohdassa tarkoitetulla tavalla, ja että näin ollen uuden tuotteen markkinoille pääsyä koskeva seikka oli olemassa esillä olevassa asiassa.
Last, the Court observed that Microsoft had neither demonstrated the existence of any objective justication whatsoever for its refusal to disclose the interoperability information in issue, nor suciently established that the disclosure of that information would have a signicant negative impact on its incentives to innovate.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi lopuksi, että Microsoft ei ollut osoittanut, että sen kieltäytymiselle luovuttamasta kyseisiä yhteentoimivuutta koskevia tietoja olisi ollut olemassa objektiivinen perustelu, eikä myöskään osoittanut riittävällä tavalla, että näiden tietojen luovuttamisella olisi huomattava kielteinen vaikutus sen innovaatiotoiminnan kannustimiin.
As regards, in the second place, the abuse associated with the tying of the Windows PC operating system and Windows Media Player, the Court considered that the Commission’s analysis of the constituent elements of the tying was consistent with
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tarkasteli toiseksi väärinkäyttöä, joka liittyi henkilökohtaisiin tietokoneisiin tarkoitetun Windows-käyttöjärjestelmän ja Windows Media Playerin sidontaan, ja katsoi, että komission suorittama analyysi tuotteiden sidonnan muodostavista seikoista oli sekä EY 82 artiklan että oikeuskäytännön45mukainen, ja muistutti, että nämä seikat ovat seuraavat: ensinnäkin sitova tuote ja sidottu tuote ovat kaksi erillistä tuotetta, toiseksi kysymyksessä olevalla yrityksellä on määräävä asema
Case 238/87 Volvo [1988] ECR 6211; Joined Cases C-241/91 P and C-242/91 P RTE and ITP v Commission, ‘Magill’, [1995] ECR I-743; Case C-7/97 Bronner [1998] ECR I-7791; and Case C-418/01 IMS Health [2004] ECR I-5039.
6211); yhdistetyt asiat C-241/91 P ja C-242/91 P, RTE ja ITP v. komissio, ns.
Annual Report 2007
Magill-tapaus, tuomio 6.4.1995 (Kok. 1995, s.
); the Court recalled that those elements are as follows: first, the tying product and the tied product are two separate products; second, the undertaking concerned has a dominant position on the market for the tying product; third, the undertaking does not give consumers the choice of obtaining the tying product without the tied product; and, fourth, the practice in question restricts competition.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin sitovan tuotteen markkinoilla, kolmanneksi kyseinen yritys ei anna kuluttajille mahdollisuutta hankkia sitovaa tuotetta ilman sidottua tuotetta ja neljänneksi kyseinen menettelytapa rajoittaa kilpailua.
As regards, in the third place, the monitoring mechanism consisting in the designation of an independent trustee, the Court held that the decision had no legal basis in Regulation No 17 (46) and exceeded the Commission’s powers of investigation and enforcement.
Kolmanneksi seurantamekanismin, johon kuului riippumattoman toimitsijamiehen määrääminen, osalta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, että päätöksellä ei ollut oikeudellista perustaa asetuksessa N:o 17,46ja sillä ylitettiin näin ollen komission tutkinta- ja täytäntöönpanovaltuudet.
The Court considered that by establishing such a mechanism, which conferred on the trustee, without limitation in time, the powers of access, independently of the Commission, to Microsoft’s assistance, information, documents, premises and sta, and to the source codes of its relevant products, and which entitled the trustee also to act on his own initiative and upon application by third parties, the Commission had gone beyond the situation in which it designates its own external expert to advise it during an investigation and had delegated powers which it alone could exercise.
Se katsoi, että kun komissio otti käyttöön tällaisen mekanismin, jossa toimitsijamiehellä oli ilman ajallisia rajoituksia oikeus komissiosta riippumatta saada Microsoftilta tukea, tutustua tämän tietoihin ja asiakirjoihin, päästä tämän tiloihin, keskustella tämän työntekijöiden kanssa ja saada asian kannalta merkityksellisten tuotteiden lähdekoodi, ja jossa annettiin tälle toimitsijamiehelle mahdollisuus toimia niin ikään oma-aloitteisesti tai kolmansien pyynnöstä, se oli mennyt selvästi pidemmälle kuin tilanteessa, jossa se nimittää oman ulkopuolisen asiantuntijansa antamaan sille neuvoja tutkimuksen aikana, ja se oli delegoinut valtuuksia, joita ainoastaan se saattoi käyttää.
The Commission had also exceeded its powers by making Microsoft responsible for the costs associated with the trustee, when no provision of Regulation No 17 empowered it to require undertakings to bear the costs which the Commission itself incurred in monitoring the execution of remedies.
Komissio oli niin ikään ylittänyt valtuutensa, kun se oli velvoittanut Microsoftin vastaamaan toimitsijamieheen liittyvistä kustannuksista, vaikka sille ei anneta asetuksen N:o 17 säännöksissä oikeutta velvoittaa yrityksiä vastaamaan kustannuksista, joita sille itselleen aiheutuu korjaavien toimenpiteiden täytäntöönpanon valvomisesta.
As for the fine, the Court observed, in particular, that the obligation to state reasons did not involve either indicating the figures relating to the amount of fines or distinguishing, in fixing the starting amount of the fine, between the different abuses found.
Määrätyn sakon osalta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin täsmensi muun muassa, että perusteluvelvollisuus ei merkitse sakkojen määrään liittyvien numerotietojen ilmoittamista eikä todettujen eri väärinkäyttöjen erottelua sakon laskentapohjan vahvistamisessa.
Decisions rejecting complaints
Kantelujen hylkäämistä koskevat päätökset
In Ufex and Others v Commission the Court observed that, while the Commission, in the exercise of its discretion, may decide not to follow up a complaint for lack of Community interest (47), it cannot do so on the sole basis that such practices have ceased, without having ascertained that anticompetitive eects are not ongoing and that, where appropriate, the gravity of the alleged eects on competition or their ongoing eects were not such as to confer a Community interest on that complaint.
Edellä mainitussa asiassa Ufex ym. vastaan komissio antamassaan tuomiossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin muistutti, että vaikka komissio harkintavaltaansa käyttäessään voi tehdä päätöksen kantelun käsittelyn lopettamisesta ilman jatkotoimia yhteisön edun puuttumisen vuoksi,47se ei kuitenkaan voi tehdä tätä pelkästään siksi, että tällaiset menettelytavat ovat päättyneet, vaan sen on ensin tarkistettava, että kilpailua rajoittavat vaikutukset eivät jatku ja että asiaan ei liity yhteisön etua kantelun tutkimisen jatkamiseksi väitettyjen kilpailunvastaisten menettelytapojen vakavuuden tai niiden vaikutusten jatkumisen vuoksi.
Even where no anticompetitive eects persist, the Commission is still required to take the duration and the gravity of the alleged infringements into account.
Vaikka kilpailua rajoittavat vaikutukset eivät jatkuisi, komission on otettava huomioon väitettyjen rikkomisten kesto ja vakavuus.
Furthermore, as regards the examination of a complaint falling within the shared competence of the Commission and the national authorities, the Court made clear that
Lisäksi sellaisen kantelun tutkimisen osalta, joka kuuluu komission ja kansallisten viranomaisten jaettuun toimivaltaan, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin täsmensi, että se, että kansalliset viranomaiset tai kansalliset tuomioistuimet ovat subjektiivisesti sillä kannalla, että komissiolla on paremmat edellytykset käsitellä asiaa, tai komission ja kansallisen viranomaisen välisen yhteistyön olemassaolo eivät ole senluonteisia seikkoja, että ne johtaisivat komission yksinomaisen toimivallan syntymiseen tai komission sitä
Cited above.
Edellä mainittu asetus.
On the concept of Community interest, see also judgments of 3 July 2007 in Case T-458/04 Au lys de France v Commission and of 12 July 2007 in Case T-229/05 AEPI v Commission (on appeal, Case C-425/07 P).
Yhteisön edun käsitteestä ks. myös asia T-458/04, Au lys de France v. komissio, tuomio 3.7.2007 ja asia T-229/05, AEPI v. komissio, tuomio 12.7.2007 (muutoksenhaku vireillä, C-425/07 P).
Nor is the Commission under any obligation to give priority to a case where a national court has stayed proceedings pending a decision on the Commission’s part.
Komissio ei myöskään ole velvollinen asettamaan etusijalle asiaa, kun kansallinen tuomioistuin on keskeyttänyt asian käsittelyn komission päätöstä odottaessaan.
Application of Article 82 EC to cross-subsidies
EY 82 artiklan soveltaminen ristiinsubventointeihin
In Ufex and Others v Commission the Court held that the grant by an undertaking in a dominant position of cross-subsidies originating in the sector in which it has a statutory monopoly to the activity of its subsidiary, which is open to competition, does not as such constitute an abuse of a dominant position, irrespective of the policies pursued in the reserved sector and in the sector open to competition.
Edellä mainitussa asiassa Ufex ym. vastaan komissio antamassaan tuomiossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, että se, että määräävässä markkinaasemassa oleva yritys ristiinsubventoi alalta, jolla sillä on laillinen monopoli, sen tytäryhtiön kilpailuolosuhteissa tapahtuvaa toimintaa, ei sellaisenaan merkitse määräävän markkinaaseman väärinkäyttöä niistä menettelytavoista riippumatta, joita sovelletaan monopolin piiriin kuuluvalla alalla ja kilpailun piiriin kuuluvalla alalla.
In eect, the mere fact that an exclusive right is granted to an undertaking in order to guarantee that it provides a service of general economic interest does not preclude that undertaking from earning prots from the activities reserved to it or from extending its activities into non-reserved areas.
Pelkästään se, että jollekin yritykselle on yleiseen taloudelliseen tarkoitukseen liittyvän palvelun takaamiseksi annettu yksinoikeus, ei nimittäin ole ristiriidassa sen kanssa, että tällainen yritys saa voittoa sille yksin varatusta toiminnasta, eikä estä sitä, että se laajentaa toimintaansa vapaille toimialoille.
However, the acquisition of a holding, and by analogy the grant of cross-subsidies, may raise problems in the light of the Community competition rules where the funds used by the undertaking holding the monopoly derived from excessive or discriminatory prices or from other unfair practices in its reserved market.
Osuuden hankkiminen yrityksestä ja analogisesti ristiinsubventointi voivat kuitenkin aiheuttaa ongelmia yhteisön kilpailusääntöjen suhteen, mikäli monopoliasemassa olevan yrityksen käyttämät varat tulevat ylihinnoittelusta tai hintasyrjinnästä taikka muista väärinkäyttöä merkitsevistä toimista varatuilla markkinoilla.
Consequently, underinvoicing by an undertaking in a dominant position for the provision of services to its subsidiary does not necessarily constitute a barrier for competitors where the subsidiary uses those subsidies in order to derive signicant prots or to pay high dividends.
Näin ollen se, että määräävässä markkinaasemassa oleva yritys alihinnoittelee tytäryhtiölleen tarjoamansa palvelut, ei välttämättä aiheuta haittaa kilpailijoille, kun tytäryhtiö käyttää näitä tukia merkittävien voittojen tuottamiseen tai runsaiden osinkojen jakamiseen.
The same apples concerning the fact that the subsidiary aligns its prices to those of its competitors and derives very signicant prots, provided that such conduct has no impact on the customer’s choice of supplier.
Näin on myös, kun tämä tytäryhtiö mukauttaa hintansa kilpailijoiden hintoihin ja tuottaa merkittäviä voittoja, koska tällainen toiminta ei vaikuta siihen, minkä palveluntarjoajan asiakas valitsee.
Abuse of a dominant position
Määräävän markkinaaseman väärinkäyttö
The Court held in Duales System Deutschland v Commission (Der Grüne Punkt) (48) that the conduct of an undertaking which manages a system for the collection and recycling of packaging extending over the whole territory, which consists in requiring undertakings which use its system to pay a fee for all the packaging marketed in Germany and bearing its logo, where those undertakings demonstrate that they did not use that system for part or all of that packaging, constitutes an abuse of a dominant position.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi asiassa Duales System Deutschland vastaan komissio (Der Grüne Punkt)48 antamassaan tuomiossa, että määräävän markkina- aseman väärinkäytön muodostaa sellaisen pakkausten keräämis- ja hyödyntämisjärjestelmää koko maan alueella hoitavan yrityksen toiminta, jossa yritysten, jotka käyttävät sen järjestelmää, on suoritettava lisenssimaksu Saksassa markkinoille saatettujen sen logolla varustettujen myyntipakkausten kokonaismäärästä, kun kyseiset yritykset osoittavat, että ne eivät käytä tätä järjestelmää osaan kyseisistä pakkauksista tai kaikkiin pakkauksiin.
However, that does not preclude the possibility of that undertaking, where it is shown that the packaging bearing its logo has been collected and recycled by another system,levying an appropriate fee solely for the use of the trade mark.
Tämä ei kuitenkaan sulje pois sitä mahdollisuutta, että tämä yritys perii asianmukaisen lisenssimaksun pelkästä merkin käytöstä, kun on osoitettu, että sen logolla varustettu pakkaus on otettu takaisin ja hyödynnetty toisen järjestelmän puitteissa.
The placing of the logo corresponds to a service in that it informs the consumer that the system is available.
Logolla varustaminen vastaa palvelua, koska se osoittaa kuluttajalle, että järjestelmä on tämän käytettävissä.
Judgment of 24 May 2007 in Case T-151/01 (on appeal, Case C-385/07 P).
Asia T-151/01, tuomio 24.5.2007 (muutoksenhaku vireillä, C-385/07 P).
Relying on AKZO v Commission (49
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin e)
) that there are two dierent methods of analysis when it is necessary to ascertain whether an undertaking has charged predatory prices.
Tukeutuen asiassa AKZO vastaan komissio49 annettuun tuomioon ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin muistutti asiassa France Télécom vastaan komissio50antamassaan tuomiossa, että on olemassa kaksi erilaista menetelmää, kun on arvioitava, onko jokin yritys harjoittanut saalistushinnoittelua.
Prices lower than the average variable costs charged by an undertaking holding a dominant position are regarded as abusive in themselves, because the only interest that the undertaking may have in charging such prices is to eliminate its competitors, whereas prices lower than average total costs but above the average variable costs are abusive when they are xed in the context of a plan designed to eliminate a competitor.
Määräävässä markkinaasemassa olevan yrityksen keskimääräisiä muuttuvia kustannuksia alhaisempien hintojen on katsottava jo sellaisenaan merkitsevän väärinkäyttöä, koska ainoa etu, joka yritykselle voi koitua tällaisten hintojen käyttämisestä, on kilpailijan syrjäyttäminen, kun taas keskimääräisiä kokonaiskustannuksia alhaisempien mutta keskimääräisiä muuttuvia kustannuksia korkeampien hintojen on katsottava merkitsevän väärinkäyttöä, jos ne on määritetty osana sellaista suunnitelmaa, jonka tarkoituksena on kilpailijan syrjäyttäminen.
That intention to eliminate must be established on the basis of solid and consistent indicia, although there is no requirement to demonstrate the actual eects of the practices in question.
Tämä aikomus poistaa kilpailu on osoitettava luotettavien ja yhtäpitävien seikkojen avulla, mutta kyseessä olevien menettelytapojen todellisten vaikutusten toteen näyttämistä ei kuitenkaan edellytetä.
In that regard, the receipts and costs subsequent to the infringement cannot be taken into account for the purpose of evaluating the rate of cover of the costs during the period under consideration.
Tämän osalta kilpailusääntöjen rikkomisen jälkeisillä tuloilla ja kustannuksilla ei saa olla merkitystä arvioitaessa kustannusten kattamisen astetta tarkastelun kohteena olleen jakson aikana.
In eect, Article 82 EC is aimed at the position held, on the common market, by the undertaking concerned at the time when it committed the infringement.
EY 82 artiklassa tarkoitetaan asianomaisen yrityksen asemaa yhteismarkkinoilla silloin, kun rikkominen tapahtui.
However, it is not necessary to establish, by way of additional proof, that the undertaking concerned had a genuine prospect of recovering its losses.
Ei kuitenkaan ole tarpeellista esittää lisäksi näyttöä siitä, että kyseessä olevalla yrityksellä oli todellinen mahdollisuus saada tappionsa takaisin.
The Court further held that it cannot be asserted that the right of a dominant undertaking to align its prices on those of its competitors is absolute, in particular where this right would in eect justify the use of predatory pricing prohibited under the Treaty. Although an undertaking in a dominant position cannot be deprived of the right to protect its own commercial interests if they are attacked and must be allowed, in so far as is reasonable, to react accordingly, such behaviour cannot be countenanced if its actual purpose is to strengthen this dominant position and abuse it.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi myös, että ei voida väittää, että määräävässä markkinaasemassa olevalla yrityksellä on ehdoton oikeus mukauttaa hintansa kilpailijoiden hintoihin erityisesti, kun tämä oikeus johtaisi perustamissopimuksessa kiellettyjen saalistushintojen sallimiseen.Vaikka määräävässä markkinaasemassa olevalta yritykseltä ei voida evätä oikeutta suojella liiketoiminnallisia intressejään silloin, kun niitä uhataan, ja vaikka tällaiselle yritykselle on kohtuullisessa määrin myönnettävä mahdollisuus toimia tämän seurauksena, tällaista käyttäytymistä ei kuitenkaan voida hyväksyä silloin, kun sen nimenomaisena tarkoituksena on tämän määräävän markkinaaseman vahvistaminen ja sen väärinkäyttö.
Commitments given by the undertaking in a dominant position
Määräävässä markkinaasemassa olevan yrityksen sitoumukset
In Alrosa v Commission the Court ruled for the first time on the legality of a decision making binding the commitments oered by an undertaking in a dominant position and on the eects of that decision on third parties.
Edellä mainitussa asiassa Alrosa vastaan komissio antamassaan tuomiossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin lausui ensimmäistä kertaa sellaisen päätöksen laillisuudesta, jolla määräävässä markkinaasemassa olevan yrityksen antamat sitoumukset määrätään velvoittaviksi, sekä tämän päätöksen vaikutuksesta kolmansiin.
Accordingly, it cannot be considered to be a mere acceptance on the Commission’s part of a proposal that has been freely put forward by a negotiating partner, but constitutes a binding measure which puts an end to an infringement, as regards which the Commission exercises all the prerogatives conferred on it by Articles 81 EC and 82 EC, with the only distinctive feature being that the submission of oers of commitments by the undertakings concerned means that the Commission is not required to prove the infringement.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi, että tällaisen päätöksen vaikutuksena on kilpailusääntöjen rikkomisen toteamista ja seuraamusten määräämistä koskevan menettelyn päättyminen.
By making a particular type of conduct of an operator in relation to third parties binding, a
Sitä ei näin ollen voida pitää ainoastaan komission hyväksyntänä, joka
Case C-62/86 [1991] ECR I-3359.
Asia C-62/86, tuomio 3.7.1991 (Kok. 1991, s. I-3359).