natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It may not be inferred from the fourth subparagraph of Article 4(5) read together with Article 13B(b)(2) of the Sixth Directive that the provision of parking spaces never constitutes an activity of a public authority, since where that activity is carried on by a public body acting as a public authority it is on the sole basis of the first
johtamaan huomattavaan kilpailun vääristymiseen, ei sitä vastoin velvoita jäsenvaltioita saattamaan kirjaimellisesti tätä perustetta osaksi kansallista lainsäädäntöään eikä vahvistamaan verovelvollisuuden ulkopuolelle jättämistä koskevia määrällisiä rajoja (asia Comune di Carpando Piacentino ym., tuomio 17.10.1989).
The Court ruled:
Neljäs kysymys
The letting of spaces for the parking of vehicles is an activity which, where it is carried on by a body governed by public law, is carried on by that body as a public authority within the meaning of the first subparagraph of Article 4(5) of Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment, if äis carried on under a special legal regime applicable to bodies governed by public law. That is the case where the pursuit of the activity involves the use of public powers.
Samoin jäsenvaltiolla on vapaus valita niiden eri keinojen joukosta, joilla kuudennen direktiivin 4 artiklan 5 kohdan toisessa ja kolmannessa alakohdassa asetetut tulokset voidaan saavuttaa, keinokseen se, että hallinnollisen viranomaisen
The third subparagraph of Article 4(5) of Sixth Directive 77/388 must be interpreted as meaning that bodies governed by public tow are not necessarily regarded as taxable persons in respect of the activities they engage in which are not negligible.
Neljännellä kysymyksellään, joka on syytä tutkia heti ensimmäisen kysymyksen jälkeen, kansallinen tuomioistuin haluaa tietää, onko kuudennen direktiivin 4 artiklan 5 kohdan kolmatta alakohtaa tulkittava siten, että julkisoikeudellisia
The Finance Minister of a Member State may be authorised by a national law to define what is covered by, first, the concept of significant distortions of competition within the meaning of the second subparagraph of Article 4(5) of Sixth Directive 77/388 ana, second, the concept of negligible activities within the meaning of the third subparagraph of Article 4(5) of that directive, provided that his decisions of application may be reviewed by the national courts.
tehtäväksi annetaan yhtäältä täsmentää, missä tilanteissa julkisoikeudellisen yhteisön harjoittaman toiminnan voidaan katsoa aiheuttavan huomattavaa kilpailun vääristymistä tai olevan merkitykseltään vähäistä, ja toisaalta, soveltaa näitä arviointiperusteita konkreettisiin tapauksiin, edellyttäen että sen soveltamista koskevat päätökset voidaan saattaa kansallisten tuomioistuinten kontrolloitaviksi.
The fourth subparagraph of Article 4(5) of Sixth Directive 77/388 must be interpreted as meaning that the absence of an exemption for the letting of spaces for the parking of vehicles, which follows from Article 13B(b) of that directive, does not prevent bodies governed by public law which carry out that activity from being treated as non-taxable persons for value added tax in respect of tí, where the conditions stated in the first and second subparagraphs are satisfied.
Kuudennen direktiivin 4 artiklan 5 kohdan neljännen alakohdan sekä 13 artiklan B kohdan b alakohdan 2 alakohdan perusteella ei voida päätellä, että paikoitusalueiden tarjoaminen käytettäväksi ei milloinkaan olisi julkisen viranomaisen harjoittamaa toimintaa, koska silloin kun tätä toimintaa harjoittaa julkisoikeudellinen yhteisö viranomaisen ominaisuudessa, verovelvollisuudesta vapauttaminen perustuu ainoastaan kuudennen direktiivin 4 artiklan 5 kohdan ensimmäiseen alakohtaan.
A national court is entitled, and in certain cases obliged, to refer to the Court, even of its own motion, a question concerning the interpretation of Directive 77/388, if it considers that a decision on the point by the Court is necessary for it to give judgment, and once it has made that reference it is bound by the Court's decision when it gives final judgment in the main proceedings.'
Kolmannella kysymyksellään kansallinen tuomioistuin kysyy yhteisöjen tuomioistuimelta, onko kansallisen tuomioistuimen noudatettava kansallista perustuslakia vai onko sen sovellettava yhteisön oikeuden ensisijaisuuden periaatetta tilanteessa, jossa kansallinen oikeussääntö on perustuslain vastainen, mutta yhteisön oikeuden mukainen, kun siinä valtiovarainministerille annetaan toimivalta määritellä kuudennen direktiivin 4 artiklan 5 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetut toiminnat, jotka voivat aiheuttaa huomattavaa kilpailun vääristymistä.
Advocate General S. Alber delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 29 June 2000.
Jäsenvaltio voi soveltaa sekä direktiivin että perustuslakinsa säännösten mukaisia täytäntöönpanomenettelyjä.
He proposed that the Court should answer the questions referred for a preliminary ruling as follows:
Seitsemäs ennakkoratkaisukysymys on ymmärrettävä siten, että ennakkoratkaisupyynnön esittänyt tuomioistuin haluaa tietää, voiko kansallinen tuomioistuin esittää omasta aloitteestaan yhteisöjen tuomioistuimelle kuudennen direktiivin tulkintaa koskevan kysymyksen, ja kun se on näin tehnyt, onko sen tehtävä yhteisöjen tuomioistuimen tuomiosta johtopäätökset käsiteltävänään olevassa asiassa.
'(1) The provision of areas for the parking of vehicles (both on streets and in car parks) by municipalities or bodies governed by public law is covered by the expression "activities or transactions in which they engage as public authorities" where they engage in those activities themselves and under the special legal regime applicable to them — as bodies governed by public law — and in this case it is irrelevant to whom the areas belong.
Näin ollen kuudennen direktiivin 4 artiklan 5 kohdan toisen alakohdan ja kansallisen perustuslain välillä ei ole sen kaltaista ristiriitaa, jonka kansallinen tuomioistuin on niiden välillä nähnyt.
It is for the national court to classify the activity in question in the light of that criterion and of the way in which it is carried out.
Esitettyyn kysymykseen ei siis ole tarpeen vastata.
(3) Municipalities and bodies governed by public law will not always be regarded as taxable persons where the activities in which they engage are not negligible but rather only as regards the activities or transactions listed in Annex D, in so far as these activities which they engage in as public authorities are not negligible.
Tältä osin on todettava, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan kansallisella tuomioistuimella on mahdollisuus ja joissakin tapauksissa velvollisuus esittää yhteisöjen tuomioistuimelle joko omasta aloitteestaan tai pääasian asianosaisten pyynnöstä kysymys yhteisön oikeuden tulkinnasta tai pätevyydestä, jos se katsoo, että yhteisöjen tuomioistuimen on ratkaistava kysymys, jotta se voi antaa päätöksen.
(4) The third subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive is to be interpreted as precluding a national provision which authorises the Minister of Finance to define, case by case and with binding force, what activities are being engaged in on a scale that is negligible for the purposes of the third subparagraph of Article 4(5).
On myös muistettava, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan yhteisöjen tuomioistuimen ennakkoratkaisumenettelyssä antama tuomio sitoo kansallista tuomioistuinta sen ratkaistessa käsiteltävänään olevaa asiaa.
(5) Where the provision of parking spaces by a municipality must be regarded as an activity it engages in as a public authority it constitutes a non-taxable person in accordance with the first subparagraph of Article 4(5). In this case the fourth subparagraph of Article 4(5) is irrelevant.
Kuudennella kysymyksellään kansallinen tuomioistuin haluaa tietää, onko kuudennen direktiivin 4 artiklan 5 kohdan neljättä alakohtaa tulkittava siten, että koska tämän direktiivin 13 artiklan Β kohdan b alakohdan vuoksi alueiden vuokrausta kulkuneuvojen paikoitusta
Case C-457/98 Commission of the European Communities ν Hellenic Republic Social policy
Yhteisöjen tuomioistuin on ratkaissut esitetyt kysymykset seuraavasti:
(Failure to fulfil obligations —Directive 96/97/EC Implementation of the principle of equal treatment for men and women in occupational social security schemes — Failure to transpose) (Fifth Chamber) the Hellenic Republic, the Commission gave the Greek Government formal notice by letter of 9 September 1997, in accordance with Article 169 of the Treaty, to submit its observations within two months.
Julkisoikeudellisen yhteisön vuokratessa kulkuneuvojen paikoitukseen tarkoitettuja alueita se harjoittaa toimintaa viranomaisen ominaisuudessa jäsenvaltioiden läkevaihtoverolainsäädännönyhdenmukaistam.isesta yhteinenarvonlisäverojä^ yhdenmukainen määräytymisperuste 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 4 artiklan 5 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetuin tavoin, jos tätä toimintaa harjoitetaan julkisoikeudellisia yhteisöjä koskevan sääntelyn puitteissa.
The Greek Government failed to respond to the letter of formal notice and so, on 12 January 1998, the Commission sent it a reasoned opinion.
Näin on suloin, kun toiminnan harjohtaminen sisältää julkisen vallan käyttämistä.
The Greek Government failed to respond to the complaints set out in the reasoned opinion, whereupon the Commission brought the present action.
Direktiivin 77/388/ETY 4 artiklan 5 kohdan kolmatta alakohtaa on tulkittava siten, että julkisoikeudellisia yhteisöjä ei ole välttämättä pidettävä verovelvollisina nüden harjoittamien sellaisten toimintojen osalta, joiden merkitys ei ole vähäinen.
The Directive adapted the provisions of Council Directive 86/378/EEC of 24 July 1986 on the implementation of the principle of equal treatment for men and women in occupational social security schemes which were affected by the judgment in Case C-262/88 Barber ν Guardian Royal Exchange Assurance Group [1990].
Vain tilanteissa, joissa nämä yhteisöt harjoittavat sellaista toimintaa tai suorittavat sellaisia liiketoimia, jotka on lueteltu kuudennen direktiivin liitteessä D, tämän toiminnan tai läketoimen vähäisyyttä koskeva arviointiperuste voidaan, jos kansallisessa oikeudessa on käytetty direktiivin 77/388/ETY 4 artiklan 5 kohdan kolmannessa alakohdassa säädettyä mahdollisuutta, ottaa huomioon näiden yhteisöjen vapauttamiseksi arvonlisäverovelvollisuudesta silloin kun toiminta on merkitykseltään vähäistä.
The Greek Government also maintains that its national legislature has already taken steps to adapt Greek law to conform to the Directive.
Kansallisessa laissa voidaan antaa valtiovarainministerille oikeus määritellä yhtäältä, mikä on sellaista direktiivin 77/388/ETY 4 artiklan 5 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettua toimintaa, joka voi aiheuttaa huomattavaa kilpailun vääristymistä, ja toisaalta määritellä tämän direktiivin 4 artiklan 5 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti, milloin haritettu toiminta on merkitykseltään vähäistä, edellyttäen että ministerin soveltamista koskevat päätökset voidaan saattaa kansallisten tuomioistuinten kontrolloitaviksi.
Under Article 3(1) of the Directive, the Member States were required to adopt the necessary measures to comply with the Directive by 1 July 1997 and to inform the Commission thereof forthwith.
Direktiivin 77/388/ETY 4 artiklan 5 kohdan neljättä alakohtaa on tulkittava siten, että se, että direktiivin 13 artiklan Β kohdan b alakohdasta johtuu, että alueiden vuokraaminen kulkuneuvojen paikoitusta varten ei ole verosta vapaata, ei estä jättämästä tätä toimintaa harjoittavia julkisoikeudellisia yhteisöjä arvonlisäverovelvollisuuden ulkopuolelle tämän toiminnan osalta silloin, kun tämän säännöksen ensimmäisessä ja toisessa alakohdassa säädetyt edellytykset täyttyvät.
As a first point, it should be observed that the Court expressly confirmed the existence in Greece of occupational social security schemes of the type described in the Directive in its
Kansallisella tuomioistuimella on mahdollisuus ja joissakin tapauksissa velvollisuus myös omasta aloitteestaan esittää yhteisöjen tuomioistuimelle direktiivin 77/388/ETY tulkintaa koskeva kysymys, jos se katsoo, että yhteisöjen tuomioistuimen päätös on tarpeen, jotta se voi antaa päätöksensä, ja kun se on esittänyt tämän kysymyL·en, yhteisöjen tuomioistuimen antama ratkaisu sitoo sitä, kun se antaa lopullisen päätöksensä käsiteltävänään olevassa asiassa.
judgment in Case C-147/95 DEI ν Evrenopoulos [1997].
Julkisasiamies S. Alber on esittänyt ratkaisuehdotuksensa viidennen jaoston istunnossa 29 päivänä kesäkuuta 2000.
Declares that, by failing to adopt, within the prescribed period, the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with Council Directive 96/97/EC of 20 December 1996 amending Directive 86/378/EEC on the implementation of the principle of equal treatment for men and women in occupational social security schemes, the Hellenic Republic has failed to fulfil its obligations under that directive;
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen Direktiivi 96/97'/EY - Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta ammatillisissa sosiaaliturvajärjestelmissä Direktiivin täytäntöönpanon laiminlyönti (viides jaosto)
Advocate General D. Ruiz-Jarabo Colomer delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 29 March 2000.
Koska Kreikan hallitus ei vastannut viralliseen huomautukseen, komissio lähetti 12.1.1998 sille perustellun lausunnon.
Case C-99/99 Italian Republic ν Commission of the European Communities Agriculture
Koska Kreikan hallitus ei vastannut perustelussa lausunnossa ilmaistuihin väitteisiin, komissio nosti nyt käsiteltävänä olevan kanteen.
Regulation (EC) No 2815/98 — Marketing standards for olive oil)
Direktiivillä mukautettiin asiassa C-262/88, Barber, 17.5.1990 annetun tuomion johdosta miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta ammatillisissa sosiaaliturvajärjestelmissä 24.7.1986 annetun neuvoston direktiivin 86/378/ΕΤΎ säännöksiä.
(Action for annulment (Fifth Chamber) subparagraph of Article 3(2), and Article 3(3) of that regulation.
Vastineessaan Kreikan hallitus toteaa ensiksi, että Kreikan oikeusjärjestelmässä ei periaatteessa ole direktiivissä kuvatun kaltaista sosiaaliturvajärjestelmää eli "ammatillista sosiaaliturvajärjestelmää".
By application lodged at the Court Registry on 17 March 1999, the Italian Republic brought an action for the annulment of Commission Regulation (EC) No 2815/98 of 22 December 1998 concerning marketing standards for olive oil or, in the alternative, of Articles 1, 2(1) and the third subparagraph of 2(2), the third
Jäsenvaltioiden oli direktiivin 3 artiklani kohdan nojalla annettava direktiivin täytäntöönpanon edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset 1.7.1997 mennessä ja ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
The contested regulation was adopted on the basis of Regulation No 136/66/EEC of the Council of 22 September 1966 on the establishment of a common organisation of the market in oils and fats, as amended by Council
Kreikan hallitus esittää toiseksi, että Kreikan lainsäätäjä on jo ryhtynyt toimiin mukauttaakseen sisäisen oikeutensa vastaamaan direktiiviä.
According to the Italian Government, that choice is 'clearly inconsistent with the policy adopted with regard to the rules on the designation of other products'.
Ensiksi on todettava, että yhteisöjen tuomioistuin on nimenomaisesti todennut direktiivissä kuvattujen kaltaisten ammatillisten
Under paragraph 3 of that same provision, those marketing standards are to be adopted 'tak[ing] into account technical production and marketing requirements and changes in the methods used for determining the physical, chemical and organoleptic characteristics of the products referred to ...'.
Toiseksi on todettava, että laki nro 2676/1999, johon Kreikan hallitus on vedonnut, on julkaistu Kreikan tasavallan virallisessa lehdessä 5.1.1999 eli jäsenvaltioille direktiivin täytäntöönpanoa varten annetun määräajan päätyttyä ja komission jo nostettua kanteensa.
The contested regulation regulates designations of origin relating to olive oil intended for consumers in the Member States.
asiassa C-147/95, Evrenopoulos, antamassaan tuomiossa.
In support of its action, the Italian Government puts forward two pleas in law, alleging respectively
Yhteisöjen tuomioistuin on antanut seuraavan tuomiolauselman:
As a preliminary point, it must be borne in mind that Article 3(2) of the contested regulation concerns only the designation of origin of 'extra virgin olive oil' and Virgin olive oil' where this indicates the European Community or a Member State.
1) Helleenien tasavalta ei ole noudattanut miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta ammatillisissa sosiaaliturvajäqestelmissä annetun direktiivin 86/378/ETY muuttamisesta 20 päivänä joulukuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin 96/97/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole säädetyssä määräajassa antanut direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia tai hallinnollisia määräyksiä.
In paragraph 1 of that provision, the Council conferred on the Commission the power to lay down marketing standards for, inter alia, olive oil.
Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
1) and 22 and 24 of Council Regulation (EEC) No 2913/92 of 12 October 1992 establishing the Community Customs Code, and
Julkisasiamies D. Ruiz-Jarabo Colomer on esittänyt ratkaisuehdotuksensa viidennen jaoston istunnossa 29 päivänä maaliskuuta 2000.
In so far as an assessment of a complex economic situation is involved, it must be borne in mind that, as the Court has held, where, as in this case, the Commission enjoys significant freedom of assessment, the Community judicature, when examining the lawfulness of the exercise of such freedom, cannot substitute its own assessment of the matter for that of the competent authority but must restrict itself to examining whether the
Kumoamiskanne vaatimukset (viides jaosto) koskevista vaatimuksista 22 päivänä joulukuuta 1998 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2815/98 tai toissijaisesti edellä mainitun asetuksen 1 artiklan, 2 artiklan 1 kohdan ja
The Italian Government claims that the Commission made illogical and erroneous use of the discretion conferred on it by Article 35a of Regulation No 136/66 when it decided that the origin, where this indicates the Community or a Member State, of an 'extra virgin olive oil' or Virgin olive oil' must be defined by reference to the place where that oil was obtained, that is, the place where it was extracted from the olives.
Italian tasavalta on yhteisöjen tuomioistuimeen 17.3.1999 jättämällään kanteella vaatinut yhteisöjen tuomioistuinta kumoamaan ensisijaisesti oliiviöljyn kaupan pitämistä
fact that it authorises the registration of brands after the publication of the contested regulation.
Tämä valinta on "selvästi vastoin sitä politiikkaa, jota muita tuotteita koskevien merkintöjen osalta noudatetaan".
assessment of the competent authority contains a manifest error or constitutes a misuse of powers.
Italian hallitus väittää toiseksi, että ne kaksi perustelua, joilla komissio puolustaa valintaansa, ovat epäjohdonmukaisia ja ristiriitaisia.
In this case, the Italian Government has not demonstrated the existence of such an error or misuse of powers.
Italian hallitus on esittänyt kanteensa tueksi seuraavat kaksi perustetta:
The second plea in law
On syytä todeta, että riidanalainen asetus on annettu asetuksen N:o 136/66 35 a artiklan nojalla.
It is sufficient to note in this regard that the risk of unlawful registrations during the period from 24 December 1998, the date of publication of the contested regulation, to 1 January 1999 appears theoretical in view, first, of the shortness of that period and, second, of the length and complexity of the procedures necessary for the registration of a brand.
Toisin kuin Italian hallitus on väittänyt, 35 a artiklalla tai millään muullakaan asetuksen N:o 136/66 säännöksellä ei rajoiteta muulla tavoin komission harkintavaltaa kyseisten tuotteiden alkuperän määrittämisen osalta.
In the absence of any prima facie evidence produced by the Italian Government, the mere assertion of such a risk by the latter is insufficient to establish the existence of a manifest error or misuse of powers on the part of the Commission.
Näin ollen on syytä todeta, että komissiolla on laaja harkintavalta säännellä sille asetuksen N:o 136/6635 a artiklassa myönnetyn toimivallan nojalla oliiviöljyn alkuperän merkitsemistä.
The Italian Government claims that, by providing in the first indent of the third subparagraph of Article 2(2) of the contested regulation that the names of brands whose registration was applied for before 1 January 1999 are not covered by the provisions of that regulation, the Commission misapplied Directive 89/104. Such an exception is liable to facilitate real abuses by reason of the
asetuksen N:o 136/66 35 a artiklan, kuluttajalle myytäväksi tarkoitettujen elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 18 päivänä joulukuuta 1978 annetun neuvoston direktiivin 79/112/ETY 2 artiklan 1 kohdan sekä yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 22 ja 24 artiklan rikkominen ja virheellinen soveltaminen, ja jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY rikkominen ja virheellinen soveltaminen.
Advocate General S. Alber delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 21 September 2000.
Tässä tapauksessa Italian hallitus ei ole osoittanut, että toimivallan käyttöön liittyisi tällainen virhe tai että harkintavaltaa olisi käytetty väärin.
Not available.
Toinen kanneperuste
Case C-245/97 Federal Republic of Germany ν Commission of the European Communities Agriculture
Koska Italian hallitus ei ole esittänyt yhtäkään tähän viittaavaa todistetta, pelkästään se, että edellä mainittu on vain väittänyt tällaisen vaaran aiheutuvan, ei riitä osoittamaan, että komissio olisi käyttänyt toimivaltaansa ilmeisen väärällä tavalla tai että se olisi käyttänyt harkintavaltaansa väärin.
Orders the Commission of the European Communities to pay the costs.'
Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Advocate General N. Fennelly delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 16 December 2000.
Julkisasiamies S. Alber on esittänyt ratkaisuehdotuksensa viidennen jaoston istunnossa 21 päivänä syyskuuta 2000.
European Agricultural Guidance and Guarantee Fund (EAGGF) in so far as it reduces by 2% the expenditure chargeable to the EAGGF in respect of item 2062;
Asia C-245/97 Saksan liittotasavalta v. Euroopan yhteisöjen komissio Maatalous
(2) Order the Commission to pay the costs.'
14 päivänä joulukuuta 2000
(Failure of a Member State to fulfil obligations — Free movement of goods — Measures having equivalent effect — Medical reagents — Compulsory registration procedure applicable to all reagents — Obligation to state the registration number on the external packaging and the notice accompanying each reagent) (Sixth Chamber) immediately to the Commission any draft technical regulation and provides for a procedure for informing the other Member States and timelimits for submitting any observations on the draft communicated.
Komission väitteet, joiden vuoksi kyseisiä toimenpiteitä koskeva kahden prosentin suuruinen korjaus oli sen mukaan perusteltu, esitettiin EMOTR:n tukiosaston tilien tarkastamista ja hyväksymistä varainhoitovuonna 1993 koskevia valvontatuloksia käsittelevässä, 15.4.1997 päivätyssä yhteenvetokertomuksessa (asiakirja VI/5210/96 konsolidoitu versio, jäljempänä yhteenvetokertomus).