natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By its application, the Commission requests the Court to declare that, by formally refusing to proceed against the use, on its territory, of the name ‘Parmesan’ on the labelling of products which do not comply with the requirements of the specification for the protected designation of origin (PDO) ‘Parmigiano Reggiano’, thereby favouring the appropriation of the reputation of the genuine, Communitywide
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii kanteellaan yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta 14.7.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2081/92 (EYVL L 208, s. 1) 13 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se on nimenomaisesti kieltäytynyt määräämästä alueellaan seuraamuksia siitä, että nimitystä ”parmesan” käytetään
COMMISSION v GERMANY protected product, the Federal Republic of Germany has failed to fulfil its obligations under Article 13(1)(b) of Council Regulation (EEC) No 2081/92 of 14 July 1992 on the protection of geographical indications and designations of origin for agricultural products and foodstuffs (OJ 1992 L 208, p. 1).
KOMISSIO v. SAKSA sellaisten tuotteiden merkinnöissä, jotka eivät vastaa suojatun alkuperänimityksen ”Parmigiano Reggiano” eritelmässä tarkoitettuja vaatimuksia, ja edistänyt aidon, yhteisön laajuisesti suojatun tuotteen maineen väärinkäyttöä.
Regulation No 2081/92 establishes Community protection of designations of origin and of geographical indications for agricultural products and foodstuffs.
Asetuksessa N:o 2081/92 otetaan käyttöön maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden alkuperänimitysten ja maantieteellisten merkintöjen yhteisön suoja.
Article 2 of Regulation No 2081/92 provides:
Asetuksen N:o 2081/92 2 artiklassa säädetään seuraavaa:
Community protection of designations of origin and of geographical indications of agricultural products and foodstuffs shall be obtained in accordance with this Regulation.
Yhteisön suoja maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden alkuperänimityksille ja maantieteellisille merkinnöille saadaan tämän asetuksen mukaisesti.
— originating in that region, specific place or country, and
– joka on peräisin kyseiseltä alueelta, kyseisestä määrätystä paikasta tai kyseisestä maasta ja
— the quality or characteristics of which are essentially or exclusively due to a particular geographical environment with its inherent natural and human factors, and the production, processing and preparation of which take place in the defined geographical area;
– jonka laatu tai ominaisuudet ovat olennaisesti tai yksinomaisesti maantieteellisen ympäristön, joka käsittää sen luonnon ja inhimilliset tekijät, ansiota ja jonka tuotanto, jalostus ja käsittely tapahtuu rajatulla maantieteellisellä alueella.
Article 3(1) of the regulation is worded as follows:
Asetuksen 3 artiklan 1 kohdan sanamuoto on seuraava:
‘Names that have become generic may not be registered.
”Nimityksiä, joista on tullut yleisnimiä, ei voi rekisteröidä.
For the purposes of this Regulation, a “name that has become generic” means the name of an agricultural product or a foodstuff which, although it relates to the place or the region where this product or foodstuff was originally produced or marketed, has become the common name of an agricultural product or a foodstuff.
Tässä asetuksessa ’nimityksellä, josta on tullut yleisnimi’, tarkoitetaan maataloustuotteen tai elintarvikkeen nimeä, josta on tullut maataloustuotteen tai elintarvikkeen yleinen nimi, vaikka se viittaakin paikkaan tai alueeseen, jossa tämä maataloustuote tai elintarvike on alun perin tuotettu tai jossa sitä on pidetty kaupan.
— the existing situation in the Member State in which the name originates and in areas of consumption,
– tilanne jäsenvaltiossa, josta nimi on peräisin, ja alueilla, joilla tuotetta käytetään;
According to Article 4(2)(g) of Regulation No 2081/92, the product specification shall include at least ‘details of the inspection structures provided for in Article 10’.
Asetuksen N:o 2081/92 4 artiklan 2 kohdan g alakohdan mukaan eritelmässä on oltava vähintään ”10 artiklassa säädettyjä tarkastuksen rakenteita koskevat viittaukset”.
Article 5(3) and (4) of the regulation states:
Asetuksen 5 artiklan 3 ja 4 kohdassa säädetään seuraavaa:
The application for registration shall include the product specification referred to in Article 4.
Rekisteröintihakemuksessa on oltava 4 artiklassa tarkoitettu eritelmä.
The application shall be sent to the Member State in which the geographical area is located.’
Hakemus on lähetettävä sille jäsenvaltiolle, jossa maantieteellinen alue sijaitsee.”
Article 10 of the regulation provides:
Kyseisen asetuksen 10 artiklassa säädetään seuraavaa:
An inspection structure may comprise one or more designated inspection authorities and/or private bodies approved for that purpose by the Member State.
Valvonta voi rakenteeltaan koostua yhdestä tai useammasta nimetystä valvontaviranomaisesta ja/tai jäsenvaltion tähän tarkoitukseen hyväksymästä yksityisestä laitoksesta.
Member States shall send the Commission lists of the authorities and/or bodies approved and their respective powers.
Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle luettelot viranomaisista ja/tai hyväksytyistä laitoksista sekä niiden toimivallasta.
The Commission shall publish those particulars in the Official Journal of the European Communities.
Komissio julkaisee nämä tiedot Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Designated inspection authorities and/or approved private bodies must offer adequate guarantees of objectivity and impartiality with regard to all producers or processors subject to their control and have permanently at their disposal the qualified staff and resources necessary to carry out inspection of agricultural products and foodstuffs bearing a protected name.
Nimettyjen valvontaviranomaisten ja/tai yksityisten laitosten on annettava riittävät takeet puolueettomuudesta ja riippumattomuudesta kaikkiin niiden valvonnan alaisiin tuottajiin ja jalostajiin nähden, ja niillä on oltava vakituisesti käytettävissä olevat asiantuntijat ja voimavarat, jotka ovat tarpeen suojatun nimityksen omaavien maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden tarkastamiseksi.
If an inspection structure uses the services of another body for some inspections, that body must offer the same guarantees.
Jos tarkastuksen rakenteissa turvaudutaan jonkin valvonnan osalta ulkopuoliseen laitokseen, tämän laitoksen on annettava samat takeet.
In that event the designated inspection authorities and/or approved private bodies shall, however, continue to be responsible vis-à-vis the Member State for all inspections.
Tällöin kuitenkin nimetyt valvontaviranomaiset ja/tai hyväksytyt yksityiset laitokset ovat edelleen jäsenvaltiolle vastuussa kaikista tarkastuksista.
As from 1 January 1998, in order to be approved by the Member States for the purpose of this Regulation, private bodies must fulfil the requirements laid down in standard EN 45011 of 26 June 1989.
Tullakseen jäsenvaltioiden hyväksymäksi tässä asetuksessa tarkoitetulla tavalla laitosten on 1 päivästä tammikuuta 1998 alkaen täytettävä 26 päivänä kesäkuuta 1989 vahvistetussa standardissa EN 45011 määritellyt edellytykset.
If a designated inspection authority and/or private body in a Member State establishes that an agricultural product or a foodstuff bearing a protected name of origin in that Member State does not meet the criteria of the specification, they shall take the steps necessary to ensure that this Regulation is complied with. …
Jos jäsenvaltion nimetty valvontaviranomainen ja/tai yksityinen laitos toteaa, että maataloustuote tai elintarvike, jolla siinä jäsenvaltiossa on suojattu alkuperänimitys, ei täytä eritelmän vaatimuksia, sen on toteutettava aiheelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että tätä asetusta noudatetaan. – –
A Member State must withdraw approval from an inspection body where the criteria referred to in paragraphs 2 and 3 are no longer fulfilled.
Jäsenvaltion on peruutettava hyväksymisensä valvontalaitokselta, jos 2 ja 3 kohdassa tarkoitettuja edellytyksiä ei enää täytetä.
It shall inform the Commission, which shall publish in the Official Journal of the European Communities a revised list of approved bodies.
Sen on ilmoitettava tästä komissiolle, joka julkaisee Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä korjatun luettelon hyväksytyistä laitoksista.
The Member States shall adopt the measures necessary to ensure that a producer who complies with this Regulation has access to the inspection system.
Jäsenvaltion on toteutettava aiheelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että tuottaja, joka noudattaa tätä asetusta, pääsee valvontajärjestelmään.
The costs of inspections provided for under this Regulation shall be borne by the producers using the protected name.’
Tämän asetuksen perusteella edellytetyn valvonnan kustannuksista vastaavat suojattua nimitystä käyttävät tuottajat.”
Under Article 13 of the regulation:
Tämän saman asetuksen 13 artiklassa säädetään seuraavaa:
(b) any misuse, imitation or evocation, even if the true origin of the product is indicated or if the protected name is translated or accompanied by an expression such as “style”, “type”, “method”, “as produced in”, “imitation” or similar;
– – b) väärinkäytöltä, jäljittelyltä tai mielleyhtymiltä, vaikka tuotteen oikea alkuperä on merkitty tai vaikka suojattu nimi on käännetty tai siihen on liitetty ilmaisu kuten ’laatu’, ’tyyppi’, ’menetelmä’, ’tuotettu kuten’, ’jäljitelmä’ tai muu samankaltainen ilmaisu;
Protected names may not become generic.’
Suojatuista nimityksistä ei saa tulla yleisnimiä.”
According to Article 2 of Commission Regulation (EC) No 1107/96 of 12 June 1996 on the registration of geographical indications and designations of origin under the procedure laid down in Article 17 of Regulation No 2081/92 (OJ 1996 L 148, p.
Asetuksen N:o 2081/92 17 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesta maantieteellisten merkintöjen ja alkuperäisnimitysten rekisteröinnistä 12.6.1996 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1107/96 (EYVL L 148, s.
1) and to Part A of the annex thereto, ‘Parmigiano Reggiano’ is to be a PDO with effect from 21 June 1996.
1) 2 artiklan ja kyseisen asetuksen liitteen A kohdan mukaan nimitys ”Parmigiano Reggiano” on suojattu alkuperänimitys 21.6.1996 alkaen.
Following a complaint filed by several economic operators, the Commission requested the German authorities, by letter of 15 April 2003, to give clear instructions to the government bodies responsible for the combating of fraud to bring to an end the marketing on German territory of products designated as ‘Parmesan’ which did not comply with the specification for the PDO ‘Parmigiano Reggiano’.
Useiden taloudellisten toimijoiden tekemän kantelun johdosta komissio vaati 15.4.2003 päivätyllä kirjeellään Saksan viranomaisia antamaan petosten torjunnasta vastuussa oleville viranomaisille selvät ohjeet, jotta tuotteiden, joista käytetään nimitystä ”parmesan” ja jotka eivät ole suojatun alkuperänimityksen ”Parmigiano Reggiano” eritelmän mukaisia, kaupan pitäminen Saksan alueella loppuisi.
Since the term ‘Parmesan’, according to the Commission, was a translation of the PDO ‘Parmigiano Reggiano’, its use constituted a breach of Article 13(1)(b) of the regulation.
Koska ilmaisu ”parmesan” oli komission mukaan käännös suojatusta alkuperänimityksestä ”Parmigiano Reggiano”, sen käyttö merkitsi asetuksen N:o 2081/92 13 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkomista.
The German Government replied by letter of 13 May 2003 that, although the term ‘Parmesan’ had historical roots in the region of Parma, it had become a generic name for hard cheeses of diverse origins, grated or intended to be grated, distinct from the PDO ‘Parmigiano Reggiano’.
Saksan liittotasavalta vastasi 13.5.2003 päivätyllä kirjeellä, että vaikka ilmaisulla ”parmesan” alun perin oli historiallinen sidos Parman alueeseen, siitä oli tullut yleisnimi eri alueilta peräisin oleville raastetuille tai raastettavaksi tarkoitetuille koville juustoille ja että se erottuu suojatusta alkuperänimityksestä ”Parmigiano Reggiano”.
For that reason, its use did not infringe Regulation No 2081/92.
Kyseisen ilmaisun käyttö ei tämän johdosta merkitse Saksan liittotasavallan mukaan asetuksen N:o 2081/92 rikkomista.
On 17 October 2003, the Commission sent the Federal Republic of Germany a letter of formal notice, to which it replied by letter of 17 December 2003.
Komissio osoitti Saksan liittotasavallalle 17.10.2003 virallisen huomautuksen, johon kyseinen jäsenvaltio vastasi 17.12.2003 päivätyllä kirjeellä.
Not being satisfied by the explanations rendered by the Federal Republic of Germany, on 30 March 2004, the Commission issued a reasoned opinion inviting it to take the measures necessary to comply with the opinion within two months of its notification.
Koska komissio ei pitänyt Saksan liittotasavallan selityksiä tyydyttävinä, komissio antoi 30.3.2004 perustellun lausunnon, jossa se kehotti kyseistä jäsenvaltiota ryhtymään perustellun lausunnon noudattamisen edellyttämiin toimenpiteisiin kahden kuukauden kuluessa perustellun lausunnon tiedoksi antamisesta.
By letter of 15 June 2004, the Federal Republic of Germany informed the Commission that it adhered to its previous position.
Saksan liittotasavalta ilmoitti 15.6.2004 päivätyllä kirjeellä komissiolle pysyvänsä aiemmassa kannassaan.
In those circumstances, the Commission decided to bring the present action.
Tässä tilanteessa komissio päätti nostaa nyt esillä olevan kanteen.
By order of the President of the Court of 6 September 2005, the Italian Republic on the one hand, and the Kingdom of Denmark and the Republic of Austria, on the other hand, were given leave to intervene in support of the forms of order sought by the Commission and by the Federal Republic of Germany respectively.
Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 6.9.2005 antamalla määräyksellä Italian tasavalta hyväksyttiin väliintulijaksi tukemaan komission vaatimuksia sekä Tanskan kuningaskunta ja Itävallan tasavalta hyväksyttiin väliintulijoiksi tukemaan Saksan liittotasavallan vaatimuksia.
By order of the President of the Court of 15 May 2006, the Czech Republic was given leave to intervene in support of the form of order sought by the Commission.
Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 15.5.2006 antamalla määräyksellä Tšekin tasavalta hyväksyttiin väliintulijaksi tukemaan komission vaatimuksia.
In support of its action, the Commission relies on a single ground of complaint relating to the Federal Republic of Germany’s failure to proceed against the use, on its territory, of the name ‘Parmesan’ on the labelling of products which do not comply with the requirements of the specification for the PDO ‘Parmigiano Reggiano’.
Kanteensa tueksi komissio vetoaa yhteen ainoaan kanneperusteeseen, joka perustuu siihen, että Saksan liittotasavalta on kieltäytynyt määräämästä alueellaan seuraamuksia siitä, että nimitystä ”parmesan” käytetään sellaisten tuotteiden merkinnöissä, jotka eivät vastaa suojatun alkuperänimityksen ”Parmigiano Reggiano” eritelmässä tarkoitettuja vaatimuksia.
The Federal Republic of Germany denies the failure to fulfil obligations on three grounds:
Saksan liittotasavalta kiistää jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisen seuraavilla kolmella perusteella:
— first, a designation of origin is protected under Article 13 of Regulation No 2081/92 only in the exact form in which it is registered;
– ensinnäkin alkuperänimitys on suojattu asetuksen N:o 2081/92 13 artiklan nojalla vain juuri siinä muodossa, jossa se on rekisteröity
— second, the use of the word ‘Parmesan’ does not infringe the protection of the designation of origin ‘Parmigiano Reggiano’, and
– toiseksi sanan ”parmesan” käyttäminen ei merkitse alkuperänimityksen ”Parmigiano Reggiano” suojan loukkaamista ja
— third, it is not bound to proceed on its own motion against infringements of Article 13 of the Regulation.
– kolmanneksi Saksan liittotasavallan ei ole omasta aloitteestaan määrättävä seuraamuksia kyseisen 13 artiklan rikkomisesta.
Protection of compound designations
Moniosaisten nimitysten suoja
The Commission claims that the system of Community protection is underpinned by the principle that the registration of a designation containing several terms confers the protection of Community law both on the constituent elements of the compound designation and on the designation as a whole.
Komissio esittää, että yhteisön suojajärjestelmän tausta-ajatuksena on periaate, jonka mukaan useita ilmaisuja sisältävän nimityksen rekisteröiminen antaa yhteisön oikeu- den mukaisen suojan sekä moniosaisen nimityksen kaikille osatekijöille että kyseiselle nimitykselle kokonaisuutena.
The effective protection of compound designations therefore implies that, in principle, all the constituent elements of a compound designation are protected against abuse.
Moniosaisten nimitysten tehokas suoja edellyttää komission mukaan näin ollen sitä, että lähtökohtaisesti kaikki moniosaisen nimityksen osatekijät saavat suojaa väärinkäytöksiä vastaan.
The Commission is of the opinion that, in order to guarantee such protection, Regulation No 2081/92 does not require registration of every element of a compound designation intended to be protected, but assumes that each element enjoys intrinsic protection.
Komissio katsoo, että tämän suojan takaamiseksi asetuksessa N:o 2081/92 ei vaadita, että kukin moniosaisen nimityksen osatekijöistä, joita voidaan suojata, rekisteröitäisiin, vaan asetuksessa lähdetään siitä periaatteesta, että kukin näistä osatekijöistä saa myös jo yksistään suojaa.
The Commission argues that the principle of the protection of all the constituent elements of a compound designation is subject to only one exception, provided for in the second indent of Article 13(1) of Regulation No 2081/92, whereby the use of a single element of a compound designation is not regarded as an infringement of Article 13(1)(a) and (b) of the regulation if the element concerned is the name of an agricultural product or of a foodstuff which is considered to be generic.
Komissio väittää, että moniosaisen nimityksen kaikkien osatekijöiden suojan periaatteesta on vain yksi poikkeus, josta säädetään asetuksen N:o 2081/92 13 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa, eli se, että moniosaisen nimityksen yhden erillisen osatekijän käytön ei katsota olevan ristiriidassa kyseisen asetuksen 13 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdan kanssa, kun kyseessä oleva osatekijä on maataloustuotteen tai elintarvikkeen nimi, jota pidetään yleisnimenä.
That provision would be superfluous if the various constituent elements of designations registered exclusively in the form of compound designations were to be considered as not enjoying any protection.
Tämä säännös olisi kuitenkin tarpeeton, jos voitaisiin katsoa, että yksinomaan moniosaisten nimitysten muodossa rekisteröityjen nimitysten eri osatekijät eivät saisi mitään suojaa.
Furthermore, a single constituent element of a compound designation does not enjoy the protection of Regulation No 2081/92 if the Member States concerned indicated, when notifying the compound designation at issue, that protection was not requested for certain parts of that designation.
Moniosaisen nimityksen yksi erillinen osatekijä ei komission mukaan sitä paitsi saa asetuksen N:o 2081/92 mukaista suojaa, kun asianomaiset jäsenvaltiot ovat esittäneet kyseisen moniosaisen nimityksen ilmoittaessaan, että suojaa ei haettu tietyille tämän nimityksen osille.
The Commission took that into account when it adopted Regulation No 1107/96, by declaring as appropriate in a footnote that protection of part of the designation concerned was not requested.
Komissio esittää ottaneensa tämän huomioon antaessaan asetuksen N:o 1107/96 ja ilmoittaessaan tarvittaessa alaviitteessä, että nimityksen tietylle osalle ei haettu suojaa.
In the case of the designation ‘Parmigiano Reggiano’, no footnote was inserted in relation to either of those constituent elements.
Nimityksen ”Parmigiano Reggiano” osalta komissio esittää, että kummastakaan näistä kahdesta osatekijästä ei ole tehty alaviitettä.
The Federal Republic of Germany replies that a PDO enjoys the protection of Article 13 of Regulation No 2081/92 only in the exact form in which it is registered.
Saksan liittotasavalta vastaa tähän, että suojattu alkuperänimitys on suojattu asetuksen N:o 2081/92 13 artiklan nojalla vain juuri siinä muodossa, jossa kyseinen nimitys on rekisteröity.
The opposite contention cannot be inferred from the Court’s judgment in Chiciak and Fol, notwithstanding the Commission’s argument to that effect.
Toisin kuin komissio väittää, edellä mainituissa yhdistetyissä asioissa Chiciak ja Fol annetun tuomion perusteella ei voida tehdä vastakkaispäätelmää.
In those circumstances, in the absence of registration, the designation ‘Parmigiano’ is not protected by Community law.
Koska kyseistä nimitystä ei ole rekisteröity, se ei näin ollen nauti yhteisön oikeuteen perustuvaa suojaa.
In that regard, the eighth recital in the preamble to Regulation No 1107/96 states that ‘certain Member States have made it known that protection was not requested for some parts of designations and this should be taken into account’.
Tältä osin on todettava, että asetuksen N:o 1107/96 kahdeksannen perustelukappaleen mukaan ”on otettava huomioon tiettyjen jäsenvaltioiden ilmoitus siitä, että tiettyjen nimitysten osien osalta suojaa ei ole haettu”.
References in Regulation No 1107/96 to footnotes contained in its annex specify the cases in which protection of part of the designation concerned was not requested.
Asetuksessa N:o 1107/96 täsmennetään liitteen alaviitteissä tapaukset, joissa asianomaisen nimityksen tietylle osalle ei ole haettu suojaa.
It must however be pointed out that the lack of a declaration that, for certain elements of a designation, the protection conferred by Article 13 of Regulation No 2081/92 was not requested, cannot constitute a sufficient basis for determining the scope of that protection (see, to that effect, Chiciak and Fol, paragraph 37).
On kuitenkin korostettava, että se, ettei ole ilmoitettu, ettei tietyille nimityksen osatekijöille ole haettu asetuksen N:o 2081/92 13 artiklassa säädettyä suojaa, ei voi muodostaa riittävää perustetta määritellä kyseisen suojan laajuus (ks. vastaavasti em. yhdistetyt asiat Chiciak ja Fol, tuomion 37 kohta).
Under the system of protection created by Regulation No 2081/92, questions concerning the protection to be accorded to the various constituent parts of a name, in particular the question whether a generic name or a constituent part protected against the practices referred to in Article 13 of that regulation may be concerned, are matters which fall for determination by the national court on the basis of a detailed analysis of the facts presented before it by the parties concerned (Chiciak and Fol, paragraph 38).
Asetuksella N:o 2081/92 luodussa suojajärjestelmässä kysymykset, jotka koskevat nimityksen eri osille annettavaa suojaa ja etenkin sitä, onko kyse mahdollisesti yleisnimestä vai sellaisesta nimityksen osatekijästä, jota suojataan kyseisen asetuksen 13 artiklassa tarkoitettua toimintaa vastaan, kuuluvat siihen arviointiin, joka kansallisen tuomioistuimen on tehtävä asianosaisten sille esittämien tosiseikkojen yksityiskohtaisen arvioinnin perusteella (em. yhdistetyt asiat Chiciak ja Fol, tuomion 38 kohta).
In those circumstances, the Federal Republic of Germany’s argument that a PDO enjoys protection under Article 13 of Regulation No 2081/92 only in the exact form in which it is registered cannot succeed.
Saksan liittotasavallan perusteluja, joiden mukaan suojattu alkuperänimitys saa suojaa asetuksen N:o 2081/92 13 artiklan nojalla vain juuri siinä muodossa, jossa se on rekisteröity, ei näin ollen voida hyväksyä.