natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The report concludes by making recommendations on the ways in which counselling services can be improved.
Raportissa annetaan lopuksi suosituksia mahdollisuuksista parantaa neuvontapalveluita.
COUNSELLING AND LONG-TERM UNEMPLOYMENT - Report on Phase 1 of Eurocounsel (1992) ISBN-92-826-4981-4, SY-76-92-883-EN-C, also available in DA, DE, ES, FR, IT. ECU: 7.50
COUNSELLING AND LONG-TERM UNEMPLOYMENT - raportti Eurocounselin ensimmäisestä vaiheesta (1992)
Counselling, advice, guidance and information provision are increasingly being recognised as significant elements in the measures required to deal with the problem of unemployment and to make the labour market work more efficiently.
Nykyään tunnustetaan yhä useammin neuvonta-, ohjaus- ja tietopalvelujen merkitys työttömyyden torjunnassa ja työmarkkinoiden tehokkuuden lisäämisessä.
This report summarises the results of the first phase of the Foundation's programme, Eurocounsel, the aim of which is to improve the quality and effectiveness of counselling services for the unemployed and for those at risk of becoming so.
Tämä raportti esittää yhteenvedon säätiön Eurocounselohjelman ensimmäisen vaiheen tuloksista. Ohjelman tavoitteena on parantaa työttömille ja työttömyysuhan alaisille suunnattavien neuvontapalvelujen laatua ja tehoa.
Through a process of action research in local labour market areas in six European countries, the programme so far has examined the existing provision of services and in active collaboration with the key actors - public agencies, practitioners, employers, trade unions and users of the services - has begun a process of identifying strengths, weaknesses and actions which could be undertaken to improve the situation.
Kuuden Euroopan maan paikallisiin työmarkkinaalueisiin kohdistuvassa toimintaan tähtäävässä tutkimusohjelmassa ollaan tähän mennessä tarkasteltu nykyisiä palveluita, ja nyt on vuorostaan tarkoitus kartoittaa niiden vahvoja ja heikkoja kohta sekä toimia, joilla tilannetta voitaisiin parantaa. Tämä tapahtuu tiiviissä yhteistyössä keskeisten toimijoiden eli julkisten työvoimatoimistojen, alan ammattilaisten, työnantajien, ammattiyhdistysten ja palvelujen käyttäjien kanssa.
Summary report also available in 9 EU languages, EF 93/07.
Yhteenvetoraportti on saatavana yhdeksällä EU-kielellä, viite EF 93/07.
EUROCOUNSEL: A GUIDE TO GOOD PRACTICE IN LABOUR MARKET COUNSELLING (1994)
EUROCOUNSEL: A GUIDE TO GOOD PRACTICE IN LABOUR MARKET COUNSELLING (1994) uja voi ostaa myyntipisteistä tai Euroopan yhteisöjen viralliselta julkaisutoimistolta, L-2985, Luxemburg.
ISBN-92-826-8851-8, SY-85-94-826-EN-C, also available in DA, DE, ES, FR, GR, IT, NL, PT. ECU: 7
ISBN-92-826-8851-8, SY-85-94-826-EN-C, julkaisu on saatavana myös espanjan-, hollannin-, italian-, kreikan-, portugalin-, ranskan-, saksan- ja tanskankielisenä.
This booklet outlines key elements of good practice in labour market counselling which have emerged from the work of the Foundation's Eurocounsel programme and from the knowledge and experience of researchers, policy makers and practitioners in this field.
Se perustuu säätiön Eurocounselohjelmasta saatuihin tuloksiin sekä alan tutkijoiden, päättäjien ja ammattilaisten asiantuntemukseen ja kokemukseen.
The aim of this booklet is to provide a summary of good practice drawn from European experience which can serve as an aide-mémoire to those concerned with improving counselling services in relation to the prevention and solution of long-term unemployment.
Julkaisun tarkoituksena on esittää eurooppalaisiin kokemuksiin perustuva yhteenveto hyvistä käytännöistä eräänlaiseksi käsikirjaksi niille, jotka haluavat parantaa pitkäaikaistyöttömyyden ehkäisyyn ja torjuntaan liittyviä neuvontapalveluja.
ISBN-92-826-6906-8, SY-81-93-373-EN-C, also available in
Jos hintaa ei ole mainittu, asiakirja on maksuton ja sitä saa säätiöltä pyydettäessä.
This selection of case studies in labour market counselling offers examples of innovative practice from seven European countries.
Tämä kokoelma tapaustutkimuksia työmarkkinaneuvonnasta sisältää esimerkkejä innovatiivisista käytänteistä seitsemässä Euroopan maassa.
It is intended as a tool for promoting awareness and interest in the variety of counselling provision being undertaken across Europe.
Se on tarkoitettu työkaluksi, jolla edistetään tietoisuutta ja kiinnostusta erilaisista neuvontapalveluista ympäri Euroopan.
It will, it is hoped, assist in generating ideas, contacts and discussion in an area receiving increasing recognition as having an important role to play in the prevention and solution of Europe's greatest challenge, its unemployment.
Sen toivotaan auttavan ideoinnissa, yhteyksien luomisessa ja keskustelun aikaansaamisessa alalla, joka saa yhä enemmän tunnustusta siitä tärkeästä tehtävästä, joka sillä on Euroopan suurimman haasteen, työttömyysongelman, torjunnassa ja ratkaisemisessa.
Policy makers, practitioners, service users, trade unionists and employers will find in this portfolio a sample of current counselling activity which may assist in their work of developing and improving the provision of labour market counselling.
Tämä kokoelma tarjoaa päättäjille, työvoimaneuvojille ja heidän asiakkaillensa, ammattiliitoille ja työnantajille poikkileikkauksen nykyisistä neuvontapalveluista, ja sellaisena se voi olla avuksi työvoimaneuvonnan kehittämisessä ja parantamisessa.
FOR FURTHER INFORMATION
LISÄTIETOJA
ISBN-1SBN-92-826-6891-6, SY-81-93-220-EN-C, also available in FR.
IBN-92-826-6891-6, SY-81-93-220-EN-C, julkaisu on saatavana myös ranskankielisenä.
ECU: 10 on Eurocounsel please contact Teresa Renehan at the EUROPEAN FOUNDATION for the Improvement of Living and Working Conditions, Wyattville Road,
Hinta 10 ecua
This conference was organized by the Foundation as a part of the second phase of the Eurocounsel programme in order to promote the exchange of information on counselling and guidance services in the context of the development of the labour market, and the reduction of unemployment.
Säätiö järjesti tämän konferenssin osana Eurocounselohjelman toista vaihetta neuvonta- ja ohjauspalveluja koskevan keskustelun edistämiseksi muuttuvilla työmarkkinoilla ja osana pyrkimystä vähentää työttömyyttä.
It was aimed also at developing proposals and recommendations to improve the quality and effectiveness of counselling, information, advice and counselling services.
Sen tavoitteena oli myös antaa ehdotuksia ja suosituksia neuvonta-, ohjaus- ja tietopalvelujen laadun ja tehokkuuden parantamiseksi.
1 oughlinstown,
Euroopan elin- ja työolojen kehittämissäätiö, Wyattville Road,
MEETING OF SENIOR PUBLIC EMPLOYMENT SERVICE OFFICIALS (January 1993) o. Dublin, ' reland.
(TAMMIKUU 1993)
This meeting, held as part of Phase 2 of the Eurocounsel programme, brought together government officials from 9 Member States responsible for developing labour market measures, to discuss ways in which counselling services could be improved.
Tähän Eurocounselohjelman toisen vaiheen yhteydessä järjestettyyn tapaamiseen saapui työmarkkinatoimenpiteiden suunnittelusta vastaavia valtion virkamiehiä yhdeksästä EU:n jäsenvaltiosta keskustelemaan mahdollisuuksista parantaa työvoimaneuvontapalveluita.
Issues discussed included eligibility, service quality, early intervention and active measures, and the design of a counselling system to meet the needs of the labour market of the 1990's.
Tapaamisessa keskusteltiin muun muassa palveluiden saatavuudesta ja laadusta, niiden tarjoamisesta varhaisessa vaiheessa ja aktiivisista toimenpiteistä sekä 1990-luvun työmarkkinoiden vaatimukset täyttävän neuvontajärjestelmän suunnittelusta.
It falls into four parts.
Raportti jakautuu neljään osaan.
• Part One discusses the nature of innovation, the idea of best practice, urban benchmarking and the need for a broader definition of sustainability.
• Ensimmäisessä osassa käsitellään innovaation luonnetta, parhaan käytännön käsitettä, esikuva­analyysia kaupunkiympäristön tutkimuksessa sekä kestävän kehityksen määritelmän laajentamista.
• Part Two proposes a methodology and taxonomy for assessing urban innovations, highlighting how conceptual shifts, such as the idea of sustainability itself cascades down into urban innovations and best practices.
• Toisessa osassa esitetään metodologia ja luokittelutapa kaupunki­innovaatioiden arvioinnille. Keskeisenä ajatuksena on se, että innovaatio ja paras käytäntö perustuvat käsitteen ­ kuten juuri kestävän kehityksen ­ uuteen määrittelyyn.
• Part Three synthesises a composite, ideal sustainable city highlighting a wide range of innovations, best and good practices that have occurred in European cities.
• Kolmannessa osassa rakennetaan kestävään kehitykseen perustuva mallikaupunki. Siinä hyödynnetään innovaatioita sekä parhaita ja hyviä käytäntöjä kaupungeista eri puolilla Eurooppaa.
This is found useful, because it allows cities to benchmark their performance, to explain trends in urban innovations and to reveal gaps where further innovations might be desirable.
Tämä antaa kaupungeille mahdollisuuden vertailla omaa toimintaansa muihin kaupunkeihin. Sen avulla voidaan myös selittää kaupunki­innovaatioiden suuntauksia ja määritellä lisäinnovaatioiden tarvetta.
• Part Four draws the threads together, reaching general conclusions, and indicating where the next steps for urban innovation might emerge and how databases of best practices might develop in the future.
• Neljännessä osassa esitetään tutkimuksen yleiset päätelmät ja pohditaan kaupunki­innovaatioden seuraavia vaiheita. Myös parhaita käytäntöjä sisältävien tietokantojen kehittämistä käsitellään.
The report draws on a wide range of information on urban innovations, totalling over 500, including 105 innovative projects which were highlighted as best practice examples within the Foundation's programme; 116 European Union examples from UN-Habitat's best practice database; 100 corporate initiatives putting into practice the European Declaration of the Business Network against Social Exclusion (EBNSC); over 70 from Euronet's and the International Council for Local Economic Initiatives database; 60 from the Good Practice in Urban Development, produced by the European Academy of the Urban Environment in Berlin.
Raportti perustuu laajaan kaupunki­innovaatioita koskevaan aineistoon. Yli 500 innovaation joukossa oli 105 innovatiivista hanketta, joita käytettiin esimerkkeinä parhaista käytännöistä säätiön hankkeessa; 116 eurooppalaista esimerkkiä YK:n Habitat­keskuksen tietokannasta; 100 yritysaloitetta, jotka perustuivat EBNSC:n (European Business Network against Social Exclusion) julistukseen; 70 esimerkkiä Euronetin ja ICLELn (International Council for Local Economic Initiatives) tietokannoista ja 60 esimerkkiä Berliinin European Academy of the Urban Environmentin tuottamasta kaupunkisuunnittelun hyvien käytäntöjen oppaasta.
These were supplemented by many other sources including examples known to the authors , but not documented, as well as those provided by organisations such as the Prince of Wales Business Leaders Forum and Social Venture Network Europe.
Näitä tietoja täydennettiin monista muista lähteistä, joista mainittakoon esimerkiksi Prince of Wales Leaders Forum ja Social Venture Network Europe. Myös joitakin kirjoittajien tuntemia mutta dokumentoimattomia esimerkkejä käytettiin.
■ Making sense of the innovation process practice essentially means 'good projects, that have worked elsewhere, and that may be replicable in my city', particularly through active implementation or 'learning through doing'.
■ Parhaat käytännöt ja esikuva-analyysi Kaupunki­innovaatioiden yhteydessä käytetään parhaan käytännön ja kaupunkien esikuva­analyysin käsitteitä. Säätiö on ollut tämän alan pioneereja.
■ Urban sustainability
■ Kestävä kehitys kaupungeissa
The authors note how writings about innovation come from different traditions and that definitions are plentiful - many drawing on Schumpeter 's classic formulation, the commercial exploitation of an invention (Schumpeter 1939).
Innovaatiota koskevien kirjoitusten taustalla ovat erilaiset perinteet, ja innovaation käsitteen määritelmät vaihtelevat. Useat perustuvat Schumpeterin klassiseen määrittelyyn keksinnön kaupallisesta hyödyntämisestä (Schumpeter 1939).
The report discusses recent work on innovations such as that of Tudor Rickards who argued that innovation is a process beginning with a creative idea and ending with implementation, from which point it becomes routine (Rickards 1990, 1991, 1996).
Niistä eräässä Tudor Rickards väittää, että innovaatio on prosessi, joka alkaa luovasta ajatuksesta ja päättyy sen toteutukseen, jolloin se muodostuu rutiiniksi. (Rickards 1990, 1991, 1996).
Creativity is important at every stage.
Luovuus on tärkeää kaikissa vaiheissa.
Crucially innovations also have life cycles: something may be innovative at one time, but may later need to be adapted and reinvented.
On huomattava, että myös innovaatioilla on elinkaari. Jokin asia voi olla innovatiivinen tiettynä ajankohtana, mutta sitä täytyy ehkä myöhemmin muuttaa.
The notion of sustainability originally developed within the environmental sphere, gaining world-wide credibility first through the Brundtland Report of 1987 and then through the Rio Summit of 1992 and the development of Local Agenda 21.
Kestävä kehitys kuului alunperin ympäristönsuojelun käsitteisiin. Kansainvälistä uskottavuutta sille toivat ensin Brundtlandin raportti vuodelta 1987, sittemmin Rion huippukokous vuonna 1992 ja paikallinen Agenda 21­prosessi.
But the 1995 UN World Summit for Social Development in Copenhagen reinforced the new idea that sustainability also has strong social dimensions.
Kööpenhaminassa 1995 pidetty YK:n huippukokous World Summit for Social Development vahvisti käsitystä, että kestävällä kehityksellä on myös tärkeä sosiaalinen ulottuvuus.
In this report sustainability is discussed as an overarching concept with environmental, economic, social and cultural dimensions, in short multiple sustainability.
Tässä raportissa kestävää kehitystä tarkastellaan yläkäsitteenä, joka liittyy talouteen, yhteiskuntaan, kulttuuriin ja ympäristöön.
Urban sustainability thus provides the capacity for a city to be self-supporting, flexible and responsive according to changing circumstances.
Kestävyys on siis moniulotteista. Kestävä kaupunki on tämän määritelmän mukaan omavarainen, joustava ja olosuhteisiin mukautuva.
■ A taxonomy and assessment of urban innovations
■ Kaupunki-innovaatioiden luokittelu ja arviointi
As urban affairs are largely managed by public bodies they do not usually or necessarily seek direct commercial return; so the criteria to judge urban innovations may be different from normal commercial criteria.
Kaupunkiasioista vastaa useimmiten julkishallinto, joka ei yleensä tai ainakaan välttämättä tavoittele suoraa taloudellista voittoa. Kaupunki­innovaatioita arvioidaan sen vuoksi eri perusteilla kuin kaupallista toimintaa.
Importantly though these initiatives may have longer term commercial benefits for the cities involved as they increase their attractiveness, competitiveness and quality of life.
Pitkällä aikavälillä tällaisesta toiminnasta voi olla kaupungeille myös taloudellista hyötyä, koska se lisää niiden houkuttelevuutta, kilpailukykyä ja elämisen laatua.
The report develops an 'innovation matrix' as a means of describing where the sparks of innovations emerge.
Raportissa luodaan "innovaatiomatriisi", jonka avul­la kuvataan innovaatioiden lähteet.
Innovations imply some process of creative thinking: the capacity to see a problem in a new way, perhaps even reformulating it as a quite different problem with a quite different range of possible solutions.
Joskus näkökulman muutos on perustavanlaatuinen. Tällainen esimerkki on ehdotus, että mielisairauksien hoito voisi onnistua paremmin mielisairaaloiden ulkopuolella.
Sometimes this can be quite fundamental, as when it was suggested that mental illness could be better treated outside mental hospitals, or that traffic planning consisted not in changing the city for the car, but in restraining the car in order to maintain the environment of the city.
Samaa ajattelua edustaa näkemys, jonka mukaan liikennesunnittelu ei ole sitä, että kaupunki muutetaan autoille sopivaksi, vaan että autoliikennettä rajoitetaan kaupunkiympäristön säi­lyttämiseksi.
Sometimes it is of a second order, not involving a fundamental paradigm shift, but nevertheless redefining the problem and thus opening up a different range of solutions.
Jotkut innovaatiot ovat toissijaisia eivätkä vaadi perustavanlaatuista muutosta ajattelu­tapoihin. Ongelman uudelleenmäärittelyn kautta ne antavat kuitenkin uusia ratkaisumahdollisuuksia.
Thus our definition of innovation is broadranging: an innovation is the realisation of some new idea in actual concrete practice, whether commercially or in the public and voluntary sphere.
Tässä tutkimuksessa innovaation määritelmä on siis laaja. Innovaatio on uuden ajatuksen varsinainen käytännön toteutus joko kaupallisella, julkisella tai vapaaehtoissektorilla.
Significantly what is innovative for one city may be common knowledge to another, and to some extent innovation is in the eye of the beholder.
Se mitä yhdessä kaupungissa pidetään innovaationa voi toisessa olla aivan jokapäiväinen asia.
But it is possible to judge innovativeness from a Europe-wide perspective, which the report attempts to do.
Innovatiivisuus on myös jonkin verran subjektiivinen kysymys.
■ Best practice and benchmarking
Innovatiivisuutta on kuitenkin mahdollista arvioida Euroopan laajuisesti, ja se juuri on tämän raportin tavoite.
The consensus is that best
Innovatiivisten ratkaisujen kirjo on hyvin laaja.
There is thus an entire spectrum of innovative solutions; their number depends to some extent on judgement, but it is useful to distinguish at least seven levels: the meta-paradigm shift, which is a completely new way of ordering reality and conceptualising the world.
Erityyppisten innovaatioiden lukumäärä vaihtelee eri arvioissa, mutta on hyödyllistä erottaa ainakin seuraavat seitsemän tasoa: 1. Metaparadigma on
strategic dilemmas for planning innovation are highlighted, they include:
Myös innovatiivisen suunnittelun ongelmia ja strategisia kysymyksiä käsitellään.
Multiple Dimensions: innovations can involve end products; technology used; technique and procedures applied; processes such as consultation; implementation mechanisms; how problems are redefined; who the target audience is; how behavioural impacts can be achieved and particular professional contexts are viewed.
Moniulotteisuus: Innovaatiot voivat koskea valmiita tuotteita, käytössä olevaa teknologiaa, menetelmiä ja menettelyjä, neuvotteluja ja muita prosesseja, toteuttamiskeinoja, ongelmien uudelleenmäärittelyä, kohderyhmän valintaa, muutosten aikaansaamista tottumuksissa ja suhtautumisessa tiettyihin ammatteihin.
A basic innovation, which is a new way of achieving a specific objective.
Paradigma on ongelman perusteellinen uudelleen määrittely tietyllä alalla, esimerkiksi liikenteessä. 3.
Best practice, an outstanding realisation of a project.
Perusinnovaatio on uusi tapa saavuttaa tietty tavoite. 4.
Traffic e.g. restraint or public transport.
Aloitteiden innovatiivisuutta voidaan arvioida lukuisilla eri alueilla, joihin kuuluvat muun muassa seuraavat:
Time and Space Dependence: innovations develop, and are emulated, usually both at particular times and in specific geographical space.
Aika­ ja paikkasidonnaisuus: Innovaatiot kehittyvät ja niitä toisinnetaan yleensä tiettyinä ajankohtina ja tietyissä paikoissa.
Certain innovations can only occur if the objective conditions are right for them to happen.
Jotkut innovaatiot vaativat toteutuakseen niiden kannalta ihanteelliset olosuhteet.
Communications e.g. wiring cities.
liikenne, esimerkiksi sen rajoittaminen tai julkinen liikenne tietoliikenne, esimerkiksi kaupunkien kaapelointi
Economic regeneration: e.g. shifting a city from manufacturing to services or developments within specific industries.
Kulttuurinen suhteellisuus: Sisältääkö kestävän kehityksen ajatus lainalaisuuksia, jotka pätevät kaikissa kulttuureissa ja kaikenlaisissa paikallisissa olosuhteissa?
Cultural Relativity: are there principles embedded within the idea of sustainable development that hold true whatever the cultural circumstances and whatever the local circumstances?
talouden elvyttäminen, esimerkiksi kaupungin elinkeinorakenteen muuttaminen teollisesta valmistuksesta palveluihin tai tiettyjen toimialojen kehittäminen sosiaalisen yhteenkuuluvuuden edistäminen
The creation of housing formulae and means of building.
Innovaatioklusterit: Innovaatiot eivät välttämättä esiinny yksittäin.
Innovative Clusters: innovations do not necessarily come singly; rather, they seem to cluster in certain places at certain times.
Päinvastoin ne näyttävät esiintyvän rypäinä tietyissä paikoissa ja tiettyinä aikoina.
The report identifies a number of these clusters.
Raportissa tunnistetaan useita tällaisia innovaatioklustereita.
Infrastructure: e.g. new forms of more sustainable sewage systems.
asuinrakennusten suunnittelun ja rakentamis­tapojen kehittäminen infrastruktuuri, esimerkiksi uudenlaiset ympäristöä säästävät viemärijärjestelmät
Leisure: e.g. rethinking the use and purpose of parks.
Toistettavuus: Monet hankkeet vaikuttavat teoriassa siltä, että ne voidaan toistaa, mutta käytännössä näin ei ole.
Replicability: many projects seem replicable in principle, but in reality are not, because of traditions, level of development and awareness within a particular city and its cultural context.
Tämä johtuu eroista kaupunkien perinteissä, kehitystasossa ja tiedostamisessa.
Cultural activities: e.g. the idea of the festival city.
• vapaa­aika, esimerkiksi puistojen uudet käyttötavat ja ­tarkoitukset kulttuuritoiminta, esimerkiksi festivaalikaupungit
Public space and the creation of shared territories.
• julkinen tila ja yhteisten alueiden luominen
Unforeseen Weaknesses: as a best practice develops it can over time reveal unforeseen or invisible weaknesses which may in turn require further innovation in order to address the new found source of a problem.
Yllättävät heikkoudet.' Parhaissa käytännöissä voi ajan mittaan paljastua ennalta arvaamattomia tai piileviä heikkouksia.
Urban governance: e.g. new forms of participation and democracy.
Niiden selvittäminen vaatii ehkä uusia innovaatioita.
Indicators, monitoring, evaluation and benchmarkine.
kaupunkien hallintokäytäntö, esimerkiksi uudet osallistumisen ja demokratian muodot uudet organisaatiorakenteet, jotka vastaavat tulevaisuuden taipeita
Making Institutions Innovative: institutions themselves are important sources of innovative potential and can be turned into centres for innovation.
Innovatiiviset instituutiot: Instituutioissa on itsessään paljon potentiaalia innovaatioille. Niistä voitaisiin tehdä innovaatiokeskuksia.
This might mean, for example, changing the processes through local authorities are run.
Tämä voisi muuttaa esimerkiksi paikallisten viranomaisten toimintatapoja.
■ Dilemmas in thinking through urban innovations
indikaattorit, seuranta, arviointi ja esikuva­analyysi.
A series of tables attached to part two gives illustrations of how the innovation matrix works in ten such areas and how creative thinking and reconceptualising problems has led to a series of innovations and best practices.
■ Kaupunki-innovaatioiden ongelmat Raportin toisen osan liitteenä olevat taulukot havainnollistavat sitä, miten innovaatiomatriisi toimii kymmenellä eri alueella.
In addition a number of problem areas and
Niistä käy ilmi, että luova ajattelu ja ongelmien uudelleen
■ The ideal sustainable city In part three a series of "ideal cases" of sustainable and innovative cities are developed, based on best practices and innovations in a number of topical areas.
Raportin kolmas osa esittelee kolme ihanteellista esimerkkiä kestävästä ja innovatiivisesta kaupungista.
We were struck first by the fact that best practices tend to occur in specific areas - to an overwhelming degree. around environmental sustainability issues such
Ne perustuvat parhaisiin käytäntöihin ja innovaatioihin, joita on toteutettu useilla tärkeillä alueilla. Heti alussa tehtiin se tärkeä huomio, että