natgillin/translations-raw huggingface dataset:
According to the applicant’s calculations based on lines rented to its competitors, in other local areas served, the market shares of other suppliers are, for example, [confidential].
Kantajan kilpailijoilleen vuokraamien liittymien perusteella suorittamien laskelmien mukaan muilla paikallisilla vyöhykkeillä muiden toimittajien markkinaosuudet olivat esimerkiksi [luottamuksellinen tieto].
Thus, since 1998, the applicant has lost [confidential] endusers to its competitors.
Kantaja oli siten vuodesta 1998 lähtien menettänyt [luottamuksellinen] tilaajaa kilpailijoidensa hyödyksi.
Once a competitor has entered a local market, it becomes economically viable for that competitor to create its own infrastructure.
Kun kilpailija on päässyt paikallisille markkinoille, sen oman infrastruktuurin luominen tulee sille taloudellisesti kannattavaksi.
Entry to the market should naturally begin with lucrative customers, so that new groups of customers can be acquired with the profits thus made (letter of 15 October 2002 from Colt, one of the applicant’s competitors, to the applicant).
Markkinoille pääsyn pitäisi luonnollisesti alkaa voittoa tuottavista asiakkaista, jotta näin toteutettujen voittojen avulla saavutettaisiin sitten uusia asiakasryhmiä (kantajan kilpailijan Coltin kirje kantajalle 15.10.2002).
The same applies in respect of highly-urbanised areas being taken as a springboard for competition at a regional level.
Sama pätee vahvasti kaupungistuneisiin alueisiin, joita käytetään ponnahduslautoina kilpailulle alueellisella tasolla.
In any event, competition in Germany has developed more favourably than in the other Member States.
Joka tapauksessa kilpailu Saksassa on kehittynyt suotuisammin kuin muissa jäsenvaltioissa.
Thus, in the Community as a whole, the applicant is responsible for more than 81% of rentals of unbundled local network access.
Siten kantaja vuokraa koko yhteisössä yli 81 prosenttia tilaajayhteyksien eriytetyistä käyttöoikeuksista.
In its reply, the applicant states that Colt and Arcor are now active on the national market, and EWE TEL in large areas of northern Germany, as suppliers of telephone lines.
Kantaja täsmentää vastauksessaan, että Colt ja Arcor esiintyvät tällä hetkellä kansallisilla markkinoilla ja että EWE TEL on läsnä Pohjois-Saksan laajoilla alueilla puhelinliittymien tarjoajana.
The Commission failed to produce evidence of the causal link between the alleged margin squeeze and the allegedly sluggish development of competition.
Komissio ei ole esittänyt mitään todistetta väitetyn hintaruuvin sekä väitetyn kilpailun hitaan kehittymisen syy-seuraussuhteesta.
The applicant’s market position in the broadband sector cannot be attributed to the margin squeeze, as there was no margin squeeze in that sector of the market.
Hintaruuvi ei voi olla kantajan laajakaistayhteyksien markkinoilla hallussaan pitämän aseman alkuperä, koska tällä markkinoiden osa-alueella ei ole hintaruuvia.
The Commission and the first and second interveners contend that this part of the plea should be rejected.
Komissio ja väliintulijat I ja II vaativat, että tämä kanneperusteen osa hylätään.
It must be borne in mind that an ‘abuse’ is an objective concept referring to the behaviour of an undertaking in a dominant position which is such as to influence the structure of a market where, as a result of the very presence of the undertaking in question, the degree of competition is already weakened and which, through recourse to methods different from those which condition normal competition in products or services on the basis of the transactions of commercial operators, has the effect of hindering the maintenance of the degree of competition still existing in the market or the growth of that competition (Hoffmann-La Roche v Commission, cited in paragraph 226 above, paragraph 91; AKZO v Commission, cited in paragraph 189 above, paragraph 69; order of the Court of 23 February 2006 in Case C-171/05 P Piau v Commission, not published in the ECR, paragraph 37; Irish Sugar v Commission, cited in paragraph 122 above, paragraph 111).
On palautettava mieliin, että väärinkäytön käsite on objektiivinen käsite, joka tarkoittaa määräävässä asemassa olevan yrityksen käyttäytymistä, joka on omiaan vaikuttamaan sellaisten markkinoiden rakenteeseen, joilla juuri kyseessä olevan yrityksen olemassaolon vuoksi kilpailuaste on jo heikentynyt, ja joka estää markkinoilla vielä olemassa olevan kilpailuasteen säilymisen ja tämän kilpailun kehittymisen sen vuoksi, että tämä yritys käyttää muita kuin niitä keinoja, joita taloudellisten toimijoiden liiketoimiin perustuvassa tuotteiden tai palvelujen tavallisessa kilpailussa käytetään (edellä 226 kohdassa mainittu asia Hoffmann-La Roche v. komissio, tuomion 91 kohta; edellä 189 kohdassa mainittu asia AKZO v. komissio, tuomion 69 kohta; asia C-171/05 P, Piau v. komissio, määräys 23.2.2006, 37 kohta, ei julkaistu oikeustapauskokoelmassa ja edellä 122 kohdassa mainittu asia Irish Sugar v. komissio, tuomion 111 kohta).
According to the Commission, the applicant’s pricing practices restricted competition in the market for retail access services.
Komission mukaan kantajan hinnoittelukäytäntö on rajoittanut kilpailua tilaajien käyttöoikeusmarkkinoilla.
It reaches that conclusion in the contested decision (recitals 179 and 180) on the basis of the very existence of the margin squeeze.
Se päättelee tämän riidanalaisessa päätöksessä (179 ja 180 perustelukappale) juuri hintaruuvin olemassaolosta.
It maintains that it is not necessary to demonstrate an anticompetitive effect, although, in the alternative, it examines that effect in recitals 181 to 183 to the contested decision.
Kilpailua rajoittavan vaikutuksen osoittaminen ei ole välttämätöntä, vaikka komissio toissijaisesti tutkiikin tätä riidanalaisen päätöksen 181–183 perustelukappaleessa.
Given that, until the entry of a first competitor on the market for retail access services, in 1998, the applicant had a monopoly on that retail market, the anti- competitive effect which the Commission is required to demonstrate relates to the possible barriers which the applicant’s pricing practices could have created for the growth of competition in that market.
Koska kantajalla oli siihen asti, kunnes ensimmäinen kilpailija tuli tilaajien käyttöoikeusmarkkinoille vuonna 1998, tosiasiallinen monopoli loppukäyttäjämarkkinoilla, kilpailua rajoittava vaikutus, joka komission on osoitettava, liittyy niihin mahdollisiin rajoituksiin, joita kantajan hinnoittelukäytäntö on voinut aiheuttaa kilpailun kehittymiselle näillä markkinoilla.
In that respect it must be borne in mind that the applicant owns the fixed telephone network in Germany and, moreover, that it is not disputed that, as the Commission notes in recitals 83 to 91 to the contested decision, there was no other infrastructure in Germany at the time of the adoption of the decision that would have enabled competitors of the applicant to make a viable entry onto the market in retail access services.
Tältä osin on palautettava mieliin yhtäältä, että kantaja omistaa kiinteän puhelinverkon Saksassa, ja toisaalta, että ei ole kiistetty sitä, että kuten komissio toteaa riidanalaisen päätöksen 83–91 perustelukappaleessa, Saksassa ei ollut riidanalaisen päätöksen tekohetkellä mitään muuta infrastruktuuria, joka olisi mahdollistanut kantajan kilpailijoille luotettavan pääsyn tilaajien käyttöoikeusmarkkinoille.
Having regard to the fact that the applicant’s wholesale services are thus indispensible to enabling a competitor to enter into competition with the applicant on the downstream market in retail access services, a margin squeeze between the applicant’s wholesale and retail charges will in principle hinder the growth of competition in the downstream markets.
Kun otetaan huomioon, että kantajan televerkkopalvelut ovat siten välttämättömiä, jotta sen kilpailija voi kilpailla sen kanssa tilaajien käyttöoikeuspalvelujen loppupään markkinoilla, kantajan televerkkopalvelutariffien ja loppukäyttäjiltä perittyjen maksujen välinen hintaruuvi estää lähtökohtaisesti kilpailun kehittymisen loppupään markkinoilla.
If the applicant’s retail prices are lower than its wholesale charges, or if the spread between the applicant’s wholesale and retail charges is insufficient to enable an equally efficient operator to cover its productspecific costs of supplying retail access services, a potential competitor who is just as efficient as the applicant would not be able to enter the retail access services market without suffering losses.
Jos kantajan loppukäyttäjiltä perimät hinnat ovat pienemmät kuin sen televerkkopalvelujen hinnat tai jos kantajan televerkkopalvelutariffien ja loppukäyttäjiltä perittyjen maksujen välinen ero on riittämätön, jotta yhtä tehokas toimija kuin se voisi kattaa käyttöoikeuspalvelujen toimittamisesta tilaajille aiheutuvat tuotekohtaiset kustannuksensa, yhtä tehokas potentiaalinen kilpailija kuin kantaja voisi päästä tilaajien käyttöoikeuspalvelumarkkinoille vain kärsimällä tappioita.
Admittedly, as the applicant maintains, its competitors will normally resort to cross-subsidisation, in that they will offset the losses suffered on the retail access market with the profits made on other markets, such as the telephone calls markets.
Kuten kantaja korostaa, sen kilpailijat tosin turvautuvat yleensä ristisubventioon siten, että ne kompensoivat tilaajien käyttöoikeuspalvelumarkkinoilla kärsimänsä tappiot muilla markkinoilla, kuten puhelumarkkinoilla, saamillaan voitoilla.
However, in view of the fact that, as the owner of the fixed network, the applicant does not need to rely on wholesale services in order to be able to offer retail access services and therefore, unlike its competitors, does not have to try to offset losses suffered on the retail access market on account of the pricing practices of a dominant undertaking, the margin squeeze identified in the contested decision distorts competition not only on the retail access market but also on the telephone calls market (see paragraphs 197 to 202 above).
Kun kuitenkin otetaan huomioon se, että kantajalla kiinteän verkon omistajana ei ole tarvetta turvautua televerkkopalveluihin voidakseen tarjota tilaajille käyttöoikeuspalveluja ja että toisin kuin sen kilpailijoiden sen ei siis tarvitse määräävässä asemassa olevan yrityksen hinnoittelukäytännön vuoksi yrittää kompensoida niitä tappioita, joita se on kärsinyt tilaajien käyttöoikeuspalvelujen markkinoilla, riidanalaisessa päätöksessä todettu hintaruuvi vääristää kilpailua paitsi tilaajien käyttöoikeusmarkkinoilla myös puhelumarkkinoilla (ks. edellä 197–202 kohta).
Furthermore, the small market shares acquired by the applicant’s competitors in the retail access market since the market was liberalised by the entry into force of the TKG on 1 August 1996 are evidence of the restrictions which the applicant’s pricing practices have imposed on the growth of competition in those markets.
Kantajan kilpailijoiden markkinoiden liberalisoinnista eli TKG:n voimaantulosta 1.8.1996 lähtien saamat heikot markkinaosuudet tilaajien käyttöoikeuspalvelumarkkinoilla ovat merkkinä esteistä, joita kantajan hinnoittelukäytäntö on aiheuttanut kilpailun kehittymiselle näillä markkinoilla.
Thus, the applicant explained at the hearing that it did not dispute the findings in the contested decision (recital 181) that, at the time of the adoption of the contested decision, all of its competitors in Germany held market shares of only ‘4.4% in narrowband access and 10% in [broadband] access’ and that, at the ‘end of 2002 all 64 competitors together held only 2.35 million of the total of 53.72 million telephone channels in Germany’.
Siten kantaja on täsmentänyt istunnossa, että se ei kiistä riidanalaisessa päätöksessä tehtyjä toteamuksia (181 perustelukappale) siitä, että päätöksen tekohetkellä kaikki sen kilpailijat Saksassa olivat saavuttaneet vain ”4,4 prosentin markkinaosuuden kapeakaistaliittymissä ja 10 prosentin markkinaosuuden laajakaistaliittymissä” ja että ”vuoden 2002 lopussa kaikilla 64 kilpailijalla oli Saksan kaikkiaan 53,72 miljoonasta puhelinliittymäjohdosta yhteensä vasta 2,35 miljoonaa”.
In addition, it is not disputed that, taking only analogue connections into consideration — which, at the time of adoption of the contested decision, accounted for 75% of all connections in Germany — the applicant’s competitors’ share fell from 21% in 1999 to 10% in 2002 (recital 182 to the contested decision).
Ei myöskään ole kiistetty sitä, että jos otetaan huomioon vain analogiset liittymät, jotka päätöksen tekohetkellä edustivat Saksassa 75:tä prosenttia kaikista liittymistä, kantajan kilpailijoiden osuus väheni vuoden 1999 21 prosentista 10 prosenttiin vuonna 2002 (riidanalaisen päätöksen 182 perustelukappale).
The applicant nevertheless maintained that numerous competitors have been able to gain significant market shares in urban areas.
Kantaja on kuitenkin korostanut, että lukuisat kilpailijat ovat siirtäneet huomattavia markkinaosuuksia taajama-alueille.
In that respect, it must be noted that the applicant does not challenge the definition of the market contained in the contested decision (recitals 92 to 95), according to which the relevant geographic market is the German market.
Tältä osin on todettava, että kantaja ei kiistä riidanalaisen päätöksen mukaista markkinoiden määritelmää (92–95 perustelukappale), jonka mukaan relevantit maantieteelliset markkinat ovat Saksan markkinat.
The progress made by some of the applicant’s competitors in certain urban areas does not therefore affect the finding that the applicant’s competitors have, overall, acquired only small market shares in the relevant geographic market in retail access services.
Kantajan tiettyjen kilpailijoiden edistyminen tietyillä taajama-alueilla ei siis vaikuta siihen toteamukseen, jonka mukaan kantajan kilpailijat ovat yhdessä saavuttaneet vain heikot markkinaosuudet tilaajien käyttöoikeuspalvelujen relevanteilla maantieteellisillä markkinoilla.
Moreover, the fact that competition has developed less favourably in the other Member States does not show that the applicant’s pricing practices had no anticompetitive effect in Germany, which is the relevant geographic market.
Se tosiseikka, että kilpailu on kehittynyt muissa jäsenvaltioissa vähemmän suotuisasti, ei kuitenkaan osoita, että kantajan hinnoittelukäytäntö ei olisi ollut kilpailunvastaista Saksassa, jossa relevantit maantieteelliset markkinat ovat.
The purportedly less favourable situation in the other Member States could be linked to the fact that the markets in the services concerned were liberalised later, after 1 June 1997, the date on which the applicant was obliged under the relevant German law to offer its competitors fully unbundled access to the local loop (see paragraph 198 above).
Muiden jäsenvaltioiden väitetysti epäsuotuisampi tilanne voisi liittyä kyseessä olevien palvelujen liberalisointiin myöhäisemmässä vaiheessa eli 1.6.1997 jälkeen; kantajalla oli kyseisestä päivästä lähtien velvollisuus asiassa sovellettavan Saksan lainsäädännön nojalla myöntää kilpailijoilleen tilaajayhteyksien eriytetty käyttöoikeus (ks. edellä 198 kohta).
It must be noted in that regard that Article 3 of Regulation (EC) No 2887/2000 of the European Parliament and of the Council of 18 December 2000 on unbundled access to the local loop (OJ 2000 L 336, p.
Tältä osin on todettava, että tilaajayhteyksien eriytetystä tarjoamisesta 18.12.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2887/2000 (EYVL L 336, s.
4) imposes such an obligation on incumbent operators only from 31 December 2000.
II-1063, 127 kohta ja yhdistetyt asiat T-25/95, T-26/95, T-30/95–T-32/95, T-34/95–T-39/95, T-42/95–T-46/95, T-48/95, T-50/95–T-65/95, T-68/95–T-71/95, T-87/95, T-88/95, T-103/95 ja T-104/95, Cimenteries CBR ym. v. komissio, tuomio 15.3.2000, Kok. 2000, s. II-491, 2559 kohta).
Finally, as regards the argument put forward in the reply that two of the applicant’s competitors are ‘now’ active on the national market, it must be borne in mind that,
Lopuksi siitä kantajan vastauksessa esiin tuodusta väitteestä, jonka mukaan kantajan kaksi kilpailijaa olisivat ”tällä välin” tulleet kansallisille markkinoille, on palautettava
In any event, the applicant, which fails to quantify the extent to which competitors are present on the national market, does not produce any evidence to rebut the findings in recitals 180 to 183 to the contested decision that its pricing practices actually restrict competition on the German retail access market.
Kantaja, joka ei yksilöi määrällisesti kilpailijoiden läsnäoloa kansallisella tasolla, ei missään tapauksessa tuo esiin mitään seikkaa, joka voisi tehdä pätemättömiksi riidanalaisen päätöksen 180–183 perustelukappaleessa esitetyt toteamukset, joiden mukaan sen hinnoittelukäytäntö rajoittaa tosiasiallisesti kilpailua Saksan tilaajakäyttöoikeuspalveluiden markkinoilla.
It follows that the final part of the first plea in law must be rejected.
Tästä seuraa, että ensimmäisen kanneperusteen viimeinen osa on hylättävä.
B — Second plea in law: the defective nature of the operative part of the contested decision
B Riidanalaisen päätöksen päätösosan virheellisyyttä koskeva toinen kanneperuste
The applicant notes first of all that Article 1 of the contested decision concludes that the applicant has infringed Article 82(a) EC ‘by charging its competitors and endusers unfair monthly and one-off charges for access to the local network’.
Kantaja muistuttaa aluksi, että riidanalaisen päätöksen 1 artiklassa kantajan todetaan rikkoneen EY 82 artiklan a alakohtaa ”perimällä telealueverkon käyttöoikeudesta kilpailijoiltaan ja loppukäyttäjiltään kohtuuttomia – – maksuja”.
According to the operative part, the applicant’s wholesale charges and retail prices are therefore unfair.
Päätösosan mukaan kantajan televerkkopalvelumaksut ja loppukäyttäjiltä perittävät maksut ovat siis kohtuuttomia.
However, the applicant’s charges as such have not been described as unfair in the grounds of the contested decision.
Riidanalaisen päätöksen perusteluissa kantajan tariffeja ei kuitenkaan sellaisinaan luokiteltu kohtuuttomiksi.
It is only the relationship between wholesale charges and retail prices that has been deemed to be abusive as a result of the alleged margin squeeze.
Ainoastaan kantajan televerkkopalvelumaksujen ja sen loppukäyttäjiltä perimien maksujen välistä suhdetta pidettiin väärinkäyttönä kustannusten ja hinnan välisen väitetyn epäsuhdan vuoksi.
The operative part of the contested decision is therefore not supported by the grounds of the decision.
Riidanalaisen päätöksen perustelut eivät siis tue sen päätösosaa.
Next, the applicant notes that Article 2 of the operative part of the contested decision orders it to bring to an end the infringement referred to in Article 1 and to refrain from repeating any act or conduct described in that article.
Tämän jälkeen kantaja muistuttaa, että riidanalaisen päätöksen päätösosan 2 artiklassa se määrätään lopettamaan 1 artiklassa mainittu rikkominen ja pidättäytymään tulevaisuudessa toistamasta mainitussa artiklassa tarkoitettuja toimia tai toimintatapoja.
However, besides the fact that the order in Article 2 is at odds with the grounds of the contested decision, it cannot be complied with because the applicant is not in a position to influence the price of wholesale access.
Sen lisäksi, että 2 artiklassa annettu määräys on ristiriidassa riidanalaisen päätöksen perustelujen kanssa, sitä ei voida panna täytäntöön, koska kantaja ei voi vaikuttaa televerkkopalvelujen hintaan.
Finally, in its reply, the applicant further submits that Article 1 of the operative part is also defective because the Commission finds there that the applicant has infringed Article 82 EC by charging unfair charges.
Kantaja lisää vastauksessaan, että päätösosan 1 artikla on myös virheellinen, koska komissio toteaa siinä, että kantaja on rikkonut EY 82 artiklaa perimällä kohtuuttomia maksuja.
However, the applicant has no leeway in the charging of those charges (see paragraph 73 above).
Kantajalla ei kuitenkaan ollut mitään liikkumavaraa näiden maksujen perimisessä (ks. edellä 73 kohta).
The Commission contends that this plea should be rejected.
Komissio vaatii tämän kanneperusteen hylkäämistä.
Article 1 of the contested decision finds that the applicant ‘has infringed Article 82(a) [EC] by charging its competitors and endusers unfair monthly and one-off charges for access to the local network, thus significantly impeding competition on the market for access to the local network’.
On palautettava mieliin, että riidanalaisen päätöksen 1 artiklassa todetaan, että kantaja on ”rikkonut EY:n perustamissopimuksen 82 artiklan a alakohtaa perimällä telealueverkon käyttöoikeudesta kilpailijoiltaan ja loppukäyttäjiltään kohtuuttomia kuukausi- ja kertaluontoisia maksuja ja on näin merkittävästi estänyt kilpailua telealueverkon käyttöoikeuksien markkinoilla”.
Contrary to the applicant’s claim, Article 1 of the contested decision does not state that both the applicant’s charges for wholesale services and its retail prices must be regarded as being unfair.
Toisin kuin kantaja väittää, riidanalaisen päätöksen 1 artiklassa ei todeta, että sekä kantajan televerkkopalvelutariffeja että sen loppukäyttäjiltä perimiä maksuja on pidettävä kohtuuttomina.
Thus it is clear that ‘[t]he abuse committed by [the applicant] consists in the imposition of unfair prices in the form of a margin squeeze to the detriment of its competitors’ (recital 201 to the contested decision).
Näin ollen ilmenee selvästi, että ”[kantajan] harjoittama väärinkäyttö koskee kohtuuttomien hintojen määräämistä kustannusten ja hintojen epäsuhdan muodossa sen kilpailijoiden vahingoksi” (riidanalaisen päätöksen 201 perustelukappale).
The abuse committed takes the ‘form of a margin squeeze generated by a disproportion between wholesale charges and retail charges for access to the local network’ (recital 57 to the contested decision) and is described as ‘the unfair pricing’ abuse (recital 163 to the contested decision).
Väärinkäyttö koskee ”[hintaruuvia], joka perustuu telealueverkkoon pääsystä perittyjen televerkkopalvelumaksujen ja loppukäyttäjiltä perittyjen maksujen suhteettomaan eroon” (riidanalaisen päätöksen 57 perustelukappale), ja se ilmenee ”kohtuuttoman hinnoittelun muodossa” (riidanalaisen päätöksen 163 perustelukappale).
It follows from the foregoing that Article 1 of the contested decision, read in the light of the grounds of that decision, must be interpreted as meaning that where the Commission describes the charges for opening a new connection and the monthly charge for access to the local network as being unfair, it is referring to the relationship between the applicant’s wholesale charges and retail charges.
Edellä todetuista seikoista johtuu, että riidanalaisen päätöksen perustelujen valossa luettuna 1 artikla on ymmärrettävä niin, että kun komissio katsoo kohtuuttomiksi telealueverkkoon pääsyä koskevat käyttöönottotariffit ja kuukausimaksut, se viittaa kantajan televerkkopalvelujen ja sen loppukäyttäjiltä perimien maksujen väliseen suhteeseen.
There is no contradiction therefore between the grounds and the operative part of the contested decision.
Riidanalaisen päätöksen perustelujen ja sen päätösosan välillä ei siis ole mitään ristiriitaa.
In view of the foregoing, the order in Article 2 of the contested decision is not vitiated by illegality either.
Edellä todetut seikat huomioon ottaen riidanalaisen päätöksen 2 artiklassa oleva määräys ei myöskään ole lainvastainen.
Although the applicant could not influence the charges for wholesale services, it did in any event have scope to increase its retail prices for ADSL access services (see paragraphs 141 to 151 above).
Vaikka kantaja ei voikaan vaikuttaa televerkkopalvelujen hintaan, sillä on joka tapauksessa liikkumavaraa sen ADSL-käyt-töoikeuspalveluista loppukäyttäjiltä perimien hintojen korottamiseksi (ks. edellä 141–151 kohta).