natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The surcharge for which that article provides seems, therefore, primarily to benefit the distribution sector, 43by enabling the individual companies to recover from consumers what they have already paid to or, at any rate, owe to SEP; it is therefore for the national court to assess whether, if it is impossible to effect recovery in that way, those companies are still required to make the payment stipulated for under the protocol.
Tässä pykälässä säädetty lisämaksu näyttää siis ensi arviolta hyödyttävän jakelualaa, 43koska sen nojalla yksittäiset yhtiöt voivat periä kuluttajilta takaisin sen, minkä ne ovat jo maksaneet tai mikä niiden kuuluu maksaa SEP:lle. Näin ollen kansallisen tuomioistuimen on arvioitava, ovatko mainitut yhtiöt myös silloin, kun kustannuksia ei voida periä takaisin sopimuspöytäkirjan mukaisesti edelleen maksuvelvollisia.
Given that the national court appears to be assuming that liability for those costs lay exclusively with SEP, 40that assessment essentially involves reviewing the financial mechanisms through which the statutory cooperation between the four EGUs was achieved, through the intermediary of SEP,
Koska kansallisen tuomioistuimen lähtökohtana näyttää olevan olettamus siitä, että vastuu näistä kustannuksista on yksinomaan SEP:llä, 40tämän seikan selvittäminen edellyttää ennen kaikkea sen rahoitusmekanismin huomioon ottamista, jonka avulla neljän sähköntuotantoyhtiön välistä säänneltyä yhteistyötä toteutettiin SEP:n kautta
41 — The answers to the Court’s written questions do not seem to contest the fact that, during the reference period, the four EGUs continued to operate on the basis of the 1986 cooperation agreement, which entrusted SEP with the task of selling all of the electricity produced by the EGUs and involved, among other things, a pooling of production costs as well as their allocation among the EGUs according to percentages that reflected each undertaking’s share in SEP’s capital.
41 – Vaikuttaa siltä, että asianosaiset eivät yhteisöjen tuomioistuimen esittämiin kirjallisiin kysymyksiin antamissaan vastauksissa kiistä sitä, että neljä sähköntuotantoyhtiötä toimii tarkasteluajanjakson aikana edelleen vuoden 1986 yhteistyösopimuksen nojalla. Tämän sopimuksen mukaan SEP:n tehtävänä oli kaiken sähköntuotantoyhtiöiden tuottaman sähkön markkinoille saattaminen, ja sen mukaan muun muassa tuotantokustannukset oli yhdistettävä ja ne oli jaettava sähköntuotantoyhtiöiden kesken sellaisten prosenttiosuuksien mukaan, jotka ilmensivät kunkin yhtiön osuutta SEP:n pääomasta.
It is also apparent that SEP’s active role in the electricity supply sector came to an end when, on 1 January 2001, it was converted into NEA, the sole responsibility of which is to bring to a conclusion the operations set under way before 2001.
Lisäksi on käynyt ilmi, että SEP menetti aktiivisen roolinsa sähkön toimitusten alalla, kun siitä tuli 1.1.2001 NEA, jonka tehtävänä oli ainoastaan ennen vuotta 2001 aloitettujen toimien saattaminen päätökseen.
42 — In its answers to the Court’s written questions, Essent states that, under the protocol, the production sector was entitled to ask the distribution sector for the sum of NLG 400 000 000 for 2000, even, presumably, if it was not possible for the distribution companies to recover those sums through transmission or supply charges.
42 – Yhteisöjen tuomioistuimen esittämiin kirjallisiin kysymyksiin antamissaan vastauksissa Essent korostaa, että tuotantoala voisi sopimuspöytäkirjan nojalla vaatia perustellusti jakelualalta vuoden 2000 osalta itselleen 400 miljoonan NLG:n suuruista summaa oletettavasti siinäkin tapauksessa, että jakeluyhtiöille ei olisi mahdollista periä takaisin kyseisiä summia siirto- tai toimitusmaksujen kautta.
43 — I should, however, point out that the parties’ answers to the Court’s written questions indicate that, following the merger, Essent became one of the four shareholders in NEA (formerly SEP) and is also active in the production sector.
40 – Komission päätöksestä, joka tehtiin 25.7.2001, ja OEPS:n lakitekstin johdannosta ilmenee kuitenkin, että kaukolämpösopimuksista johtuvat velvoitteet ovat sellaisia, että ne sitovat yritystä, joka on sopimukset tehnyt.
As of 1 January 2001, liability for the obligations arising from the urban heating contracts is said to have been transferred to the EGUs, on the basis of specific percentages, while liability for the costs generated by Demkolec continued to lie with SEP (via NV Demkolec, a 100% subsidiary of SEP), the owner of the plant, until the date on which it was transferred to NUON.
43 – On kuitenkin todettava, että asianosaisten yhteisöjen tuomioistuimen esittämiin kirjallisiin kysymyksiin antamista vastauksista ilmenee, että Essentistä tuli sulautumisen jälkeen yksi NEA:n (entinen SEP) neljästä osakkeenomistajasta ja se toimii myös tuotannon alalla.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-206/06 example, the financing of promotional or research activities which, although benefiting the domestic product, do not involve advantages that are likely to have an immediate impact on its selling price.
JULKISASIAMIES MENGOZZIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-206/06 tutkimustoimintaan, jotka eivät tuo hyötyjä, jotka vaikuttaisivat välittömästi myyntihintaan, mutta niistä koituu silti etua kotimaiselle tuotteelle.
As regards the question set out under (ii) in point 59 above, it is primarily for the national court to determine whether the requisite identity between the taxed product and the advantaged national product is precluded as a result of the method used to collect the surcharge at issue and, in par -ticular, of the fact that it is not paid by the electricity producers but is passed on to the final consumer.
Edellä 59 kohdassa mainitun ii) kohdassa esitetyn kysymyksen osalta on ensisijaisesti kansallisen tuomioistuimen tehtävänä arvioida, jääkö edellytys siitä, että verotetun tuotteen ja verotuloista hyötyvän kotimaisen tuotteen on oltava samanlaisia, täyttymättä riidanalaisen lisämaksun perimistavan ja erityisesti sen vuoksi, että sähkön tuottajat eivät maksa lisämaksua vaan se peritään kuluttajilta.
According to Essent and the Netherlands Government, that fact rules out the possibility of offsetting in the sense that the Court’s caselaw requires.
Essentin ja Alankomaiden hallituksen mukaan tämän seikan perusteella voidaan sulkea pois se, että maksut olisi saatettu kompensoida oikeuskäytännössä edellytetyllä tavalla.
Were an analysis of that nature — and, judging from the parties’ answers to the Court’s written questions, it is not likely to be a straightforward analysis — to reveal that, during the period between 1 August and 31 December 2000, the EGUs were, directly or through their financial participation in SEP, primarily or subsidiarily liable for the nonrecoverable costs at issue, the requirement concerning the existence of a specific advantage for national production for the purposes of applying the criterion of offsetting could be deemed to have been met.
Jos tämän tarkastelun perusteella – mikä ei vaikuta helpolta tehtävältä asianosaisten yhteisöjen tuomioistuimen esittämiin kirjallisiin kysymyksiin antamien vastausten pohjalta – ilmenee, että sähköntuotantoyhtiöt olivat 1.8.2000 ja 31.12.2000 välisenä aikana suoraan tai sitä kautta, että ne olivat SEP:n osakkaita, ensisijaisesti tai toissijaisesti vastuussa kyseessä olevista hukkakustannuksista, kompensointiperiaatteen soveltamisen edellytyksenä olevan erityisen edun koitumista kansalliselle tuotannolle koskevan vaatimuksen voidaan katsoa täyttyvän.
It does not, however, seem to me that the mere circumstance that the payments provided for by Articles 9(4) and 7 of the OEPS were made for the benefit of SEP and not the EGUs has the effect of precluding at the outset — as the Netherlands Government and SEP maintain — the existence of an advantage of that nature, if, at any event, it were possible to ascertain that the sums paid were used in fact and in full to cover the costs affecting the EGUs, either directly or indirectly.
Sitä vastoin katson, että pelkästään sillä perusteella, että OEPS:n 9 §:n 4 momentissa ja 7 §:ssä säädettyjä maksuja on suoritettu SEP:lle eikä sähköntuotantoyhtiöille, ei voida täysin sulkea pois, kuten Alankomaiden hallitus ja SEP väittävät, että tällaista etua on koitunut, jos on joka tapauksessa mahdollista saada selville, että maksetut summat on käytetty tosiasiallisesti ja kokonaan niiden kustannusten kattamiseen, jotka sähköntuotantoyhtiöt olivat välittömästi tai välillisesti velvollisia maksamaan.
That argument does not appear to be entirely without foundation.
Tämä väite ei liene täysin perusteeton.
The Netherlands Government also disputes the existence of an advantage benefiting domestic production, on the ground that the payments to SEP, for which Article 9(4) of the OEPS provides, did not lead to a reduction in the cost of domestically produced electricity.
Lisäksi Alankomaiden hallitus kiistää hyödyn koitumisen kotimaiselle tuotteelle vetoamalla siihen, että OEPS:n 9 §:n 4 momentissa säädetyt SEP:lle suoritettavat maksut eivät ole johtaneet kotimaassa tuotetun sähkön hinnan alenemiseen.
In that connection, it is sufficient to point out that, according to the caselaw, it is not necessary that the revenue from the tax should be used to cover production costs, since the pecuniary charges resulting for the domestic product from the application of that tax may certainly be offset through, for
Tältä osin on riittävää huomauttaa, että oikeuskäytäntö ei edellytä maksutuoton käyttämistä tuotantokustannusten kattamiseen, sillä kotimaiselle tuotteelle tällaisen maksun määräämisestä aiheutuvan maksurasituksen kompensointi voi tapahtua myös sellaisen rahoituksen kautta, jota myönnetään esimerkiksi myynninedistämiseen tai
It is indeed the case that the imposition of a price surcharge or a price supplement which is passed on to the final consumer may, in a system that is open to competition, result in a financial burden on the product that is directly or indirectly affected, because it will affect its market cost.
On nimittäin totta, että kuluttajalta peritty lisämaksu tai lisähinta voi kilpailulle avoimessa järjestelmässä olla rasitteeksi tuotteelle, johon maksu suoraan tai välillisesti kohdistuu, koska se vaikuttaa tuotteen markkinaehtoisiin kustannuksiin.
It is, none the less, open to question whether that burden can be taken into consideration in assessing whether there is offsetting within the meaning of the abovementioned caselaw, since, as we have seen, that assessment is based on a comparison of expenditure and advantages in exclusively pecuniary terms.
Voidaan kuitenkin pohtia sitä, onko tällainen rasitus mahdollista ottaa huomioon, kun arvioidaan sitä, onko edellä mainitussa oikeuskäytännössä tarkoitettu kompensointi toteutunut, koska kuten edellä on todettu, tämä arviointi perustuu maksujen ja etujen keskinäiseen vertailuun yksinomaan rahallisesti.
ESSENT NETWERK NOORD AND OTHERS the producer and the importer, is passed on, as a result of an increase in the selling price of the affected product, do not seem to me to differ greatly from an economic perspective, since, in both situations, the financial burdens resulting from the tax are borne by persons other than the producer or importer.
kohdistuukin kyseessä olevan tavaran myyntihintaan tehdyn korotuksen kautta tuotta­jalta ja maahantuojalta peritty maksu, koska kummassakin tapauksessa maksun perimisestä johtuva taloudellinen rasitus kohdistuu muihin kuin tuottajaan ja maahantuojaan.
None the less, in the latter circumstance, the caselaw acknowledges that offsetting may be possible. 44
Oikeuskäytännön mukaan jälkimmäisessä tapauksessa kompensointi on kuitenkin mahdollinen. 44
Furthermore, given that the contested surcharge is levied at the expense of the consumer, is incorporated into the transmission cost rather than the electricity price and is applied according to methods which are not discriminatory, it seems legitimate to question whether it is, in fact, possible to consider that the imported product is affected by any kind of financial burden or that the movement of the product is in some way affected, or indeed that, as a result of the application of the surcharge, that product suffers a real competitive disadvantage, distinct from any disadvantage deriving from the use of the revenue from the surcharge to finance measures to benefit domestic products (which may, if relevant, be challenged on the basis of the Treaty provisions on State aids).
Lisäksi lienee perusteltua pohtia, voidaanko sen seikan perusteella, että riidanalainen lisämaksu peritään kuluttajalta, se on sisällytetty siirtomaksuun eikä sähkön hintaan ja sitä sovelletaan syrjimättömästi, todellakin väittää, että maahantuotuun tuot­teeseen kohdistuu tosiasiassa jokin taloudellinen rasitus tai että tämän tuotteen liikkuvuus jollakin tapaa kärsii tai että se joutuu lisämaksun perimisen vuoksi käytännössä epäedullisempaan kilpailuasemaan, joka poikkeaa siitä epäedullisemmasta kilpailuasemasta, joka on seuraus maksutuoton käyttämisestä kotimaisia tuottajia tukevien toimien rahoittamiseen (mikä on perustamissopimuksen valtiontukimääräysten vastaista).
If, on completion of its analysis, the national court concludes that the revenue from the contested surcharge was actually intended to finance costs directly or indir -ectly affecting domestic electricity and that this allowed the producers of the latter to offset financial burdens which they had actually borne as a result of that surcharge, it will have to assess whether those burdens were offset in full, as the wording of Article 9 of the OEPS would seem to indicate, or merely in part.
Jos kansallinen tuomioistuin tarkastelunsa päätteeksi katsoo, että riidanalaisen lisämaksun tuotto on käytetty käytännössä kotimaista sähköä rasittavien välittömien tai välillisten kustannusten rahoittamiseen ja että kotimaiset sähköntuottajat ovat tätä kautta voineet saada kompensoiduksi lisämaksusta niille tosiasiallisesti aiheutuneet kustannukset, sen on arvioitava, onko tämä kompensointi ollut täysimääräinen, jollaiselta se vaikuttaa OEPS:n 9 §:n sanamuodon valossa, vai vain osittainen.
In the former case, the contested surcharge could be categorised as a charge having equivalent effect within the meaning of Article 25 EC, and in the latter as discriminatory internal taxation under Article 90 EC.
Edellisessä tapauksessa kyseessä olevaa lisämaksua voidaan pitää EY 25 artiklassa tarkoitettuna vaikutukseltaan vastaavana maksuna ja jälkimmäisessä tapauksessa EY 90 artiklassa tarkoitettuna syrjivänä sisäisenä verona.
However, the argument of Essent and the Netherlands Government does not appear to pass the test laid down in the caselaw, which requires not that the persons obliged to pay the tax and the persons benefiting from the activities financed from the revenue generated by that tax should be the same, but simply that the affected (domestic) product and the advantaged product should be the same, so as to exclude any possibility of offsetting, if the revenue from the levy is used to benefit a productive activity other than the activity on which the burden falls.
Essentin ja Alankomaiden hallituksen kanta ei kuitenkaan näytä kestävän oikeuskäytännön lähempää tarkastelua. Oikeuskäytännössä ei edellytetä, että maksuvelvollisten ja niiden, jotka hyötyvät maksutuotolla rahoitetuista toimista, olisi oltava samoja vaan ainoastaan, että (kotimainen) tuote, johon maksu kohdistuu, ja maksusta hyötyvä tuote ovat keskenään samanlaiset siten, että voidaan sulkea pois kompensoinnin mahdollisuus silloin, kun maksutuotto käytetään muun kuin maksurasitteen kohteena olevan tuotannonalan hyväksi.
Where the products are the same, it therefore seems immaterial whether the levy at issue is imposed on the production (and import) or on the consumption of a product.
Mikäli tuotteet ovat tällä tavalla samanlaiset, se, peritäänkö kyseessä oleva maksu tuotannon (ja tuonnin) vai tavaran käyttämisen perusteella, näyttää näin ollen merkityksettömältä.
If, conversely, the national court concludes that there has been no offsetting, then neither of those articles will apply, given that the contested surcharge applies, without distinction, to the domestic and the imported product, in accordance with nondiscriminatory procedures.
Jos kansallinen tuomioistuin katsoo sen sijaan, ettei kompensointia ole tapahtunut, kumpaakaan edellä mainituista artikloista ei voida soveltaa, sillä riidanalaista lisämaksua sovelletaan erotuksetta kotimaiseen tuotteeseen ja maahantuotuun tuotteeseen syrjimättömien menettelyjen mukaisesti.
Moreover, the situation in which the consumer is liable for a tax and that in which the consumer is in fact the person to whom the tax, collected at the expense of
Toisaalta tilanne, jossa kuluttaja on itse maksuvelvollinen, ei mielestäni taloudellisesta näkökulmasta poikkea merkittävästi tilanteesta, jossa käyttäjään
B — The second question referred
B Toinen ennakkoratkaisukysymys c) Ensimmäistä ennakkoratkaisukysymystä koskeva ratkaisuehdotus
On the basis of all of the foregoing considerations, I propose that the Court should give the following answer to the first question referred for a preliminary ruling:
Kaikkien edellä esitettyjen näkökohtien perusteella ehdotan, että yhteisöjen tuomioistuin vastaa ensimmäiseen ennakkoratkaisukysymykseen seuraavasti:
By its second question, the national court asks whether the arrangements put into place by Article 9(1) of the OEPS constitute State aid within the meaning of Article 87(1) EC.
Toisessa ennakkoratkaisukysymyksessään kansallinen tuomioistuin kysyy, onko OEPS:n 9 §:n 1 momentilla perustettu järjestelmä EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.
In that connection, it is necessary to point out that a national court may be required to interpret the concept of aid under Article 87(1) EC, as a result of the direct effect which the caselaw has conferred on the last sentence of Article 88(3) EC.
Tältä osin on muistettava, että kansallinen tuomioistuin voi joutua tulkitsemaan EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun tuen käsitettä EY 88 artiklan 3 kohdan viimeiselle virkkeelle oikeuskäytännössä annetun välittömän oikeusvaikutuksen nojalla.
45It is settled caselaw that it is for the national courts to uphold the rights of individuals in the event of a possible breach by the authorities of the prohibition on putting aid into effect which that provision lays down. 46
45Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan kansallisten tuomioistuinten on turvattava oikeussubjektien oikeudet sen tilanteen varalta, että kansalliset viranomaiset ovat jättäneet noudattamatta tässä määräyksessä vahvistettua tukia koskevaa täytäntöönpanokieltoa. 46
With regard to the measures which may or must be taken to ensure this legal protection, the Court has stated that ‘where such
Niiden toimenpiteiden osalta, jotka voidaan toteuttaa tai jotka on toteutettava oikeussuojan turvaamiseksi, yhteisöjen
It is for the national court to make the assessments necessary to determine how the charge at issue is to be legally categorised.
Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen tehtävänä on tarpeellisten selvitysten suorittaminen kyseessä olevan lisämaksun oikeudellisen luokittelun määrittämiseksi.
In that context, the national court should consider whether, and to what extent, the costs, whose coverage the revenue from the contested price surcharge is designed to secure, affect, directly or indirectly, the national electricity producers.
Kansallisen tuomioistuimen on tässä yhteydessä tutkittava, kohdistuvatko kustannukset, joiden kattamiseen kyseessä olevan lisämaksun tuotto on tarkoitettu, suoraan vai välillisesti kotimaisiin sähköntuottajiin ja missä määrin mainitut kustannukset kohdistuvat niihin.”
ESSENT NETWERK NOORD AND OTHERS a breach is invoked by individuals, national courts must take all the consequential measures, in accordance with national procedures, as regards both the validity of measures giving effect to the aid and the recovery of financial support granted in disregard of Article 88(3) EC’.
tuomioistuin on täsmentänyt, että ”kansallisten tuomioistuinten on tehtävä tällaisesta noudattamatta jättämisestä, johon yksityiset oikeussubjektit ovat vedonneet, kaikki päätelmät kansallisten prosessuaalisten keinojen mukaisesti sekä tukitoimenpiteiden toteuttamista koskevien toimien pätevyyden että EY 88 artiklan 3 kohdan vastaisesti myönnetyn rahallisen tuen takaisin perimisen osalta”.
47 gation, to notify not only the planned aid in the narrow sense, but also the method of financing the aid inasmuch as that method is an integral part of the planned measure’.
47 jäsenvaltion on kyseisen velvoitteen noudattamiseksi ilmoitettava varsinaisen tukisuunnitelman lisäksi myös tuen rahoitustapa sikäli kuin se kuuluu olennaisesti suunniteltuun toimenpiteeseen”.
50Accordingly, according to the Court, ‘since the obligation to notify also covers the method of financing the aid, the consequences of a failure by the national authorities to comply with [the last sentence of Article 88(3) EC] must apply also to that aspect of the aid’.
50 Edelleen yhteisöjen tuomioistuin on todennut, että ”kun otetaan huomioon, että ilmoitusvelvollisuus kattaa myös tuen rahoitustavan, seurauksia, jotka aiheutuvat siitä, että kansalliset viranomaiset rikkovat [EY 88 artiklan 3 kohdan viimeistä virkettä], on sovellettava myös tähän tukitoimenpiteen osatekijään”.
51It follows that ‘where an aid measure of which the method of financing is an integral part has been implemented in breach of the obligation to notify, national courts must in principle order reimbursement of charges or contributions levied specifically for the purpose of financing that aid’. 52
51Tästä seuraa, että ”jos tukitoimenpide, johon rahoitustapa olennaisesti kuuluu, toteutetaan jättämällä noudattamatta ilmoitusvelvollisuutta, kansallisten tuomioistuinten on lähtökohtaisesti määrättävä nimenomaan kyseisen tuen rahoittamiseksi perittyjen verojen tai maksujen palauttamisesta”. 52
Even if the national court has not raised a question to that effect, it is, in any event, worth pointing out that, pursuant to the Court’s caselaw, consideration of an aid measure must necessarily also take into account the method of financing the aid in a case where that method forms an integral part of the measure.
Vaikka ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin ei ole esittänyt tähän liittyvää kysymystä, on kuitenkin hyödyllistä muistaa, että yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan tukea ei voida tarkastella erillään sen rahoitustavan vaikutuksista silloin, kun nämä rahoitustavat kuuluvat olennaisesti toimenpiteeseen.
48 The methods of financing aid may in fact render it incompatible with the common market, even if it satisfies other provisions of the Treaty, in par -ticular Articles 25 EC and 90 EC. 49
48 Tällainen toimenpide voi olla tuen rahoitustavan vuoksi yhteismarkkinoille soveltumaton myös silloin, kun rahoitustapa täyttää perustamissopimuksen muut ja erityisesti EY 25 ja EY 90 artiklasta ilmenevät vaatimukset. 49
In its judgment in Van Calster and Others, the Court also stated that, in circumstances of that nature, ‘in order to ensure the effectiveness of the obligation to notify and the Commission’s full and appropriate consideration of an aid, the Member State is required, in order to comply with that obli-
Yhdistetyissä asioissa Van Calster antamassaan tuomiossa yhteisöjen tuomioistuin on lisäksi selventänyt, että vastaavassa tilanteessa on niin, että ”jotta varmistettaisiin – – ilmoitusvelvollisuuden tehokas vaikutus sekä se, että komissio voi arvioida valtiontuen asianmukaisesti ja kattavasti,