natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Finally, in paragraph 3.3 of the contested decision, the Commission examines the compatibility of the measure in question with the common market.
Riidanalaisen päätöksen 3.3 kohdassa komissio tutki lopuksi asianomaisen toimenpiteen soveltuvuutta yhteismarkkinoille.
In conclusion, in paragraph 4 of the contested decision, the Commission finds that the scheme in question constitutes State aid within the meaning of Article 87(1) EC, while adding that it is compatible with the common market in accordance with Article 87(3) of the EC Treaty and Article 61(3)(c) of the Agreement on the European Economic Area (EEA).
Komissio päätteli riidanalaisen päätöksen 4 kohdassa, että asianomaiseen toimenpiteeseen kuuluu EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, ja lisäsi, että tämä tuki soveltuu yhteismarkkinoille EY 87 artiklan 3 kohdan ja Euroopan talousalueesta (ETA) tehdyn sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisesti.
The Commission requests the Netherlands authorities to provide it with an annual report concerning the implementation of the measure in question and to notify it in advance of any change in the conditions under which the aid is granted.
Komissio kehotti alankomaalaisviranomaisia toimittamaan sille vuosittain kertomuksen asianomaisen toimenpiteen täytäntöönpanosta ja ilmoittamaan sille ennalta tuen myöntämisedellytysten muuttamisesta.
By application lodged at the Registry of the Court of Justice on 5 September 2003, the Kingdom of the Netherlands brought an action against the contested decision (Case C-388/03).
Alankomaiden kuningaskunta nosti yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 5.9.2003 jättämällään kannekirjelmällä kanteen riidanalaisesta päätöksestä (asia C-388/03).
By order of 17 February 2004, the President of the Court of Justice granted the Federal Republic of Germany leave to intervene in the present proceedings in support of the Kingdom of the Netherlands.
Yhteisöjen tuomioistuimen presidentti hyväksyi 17.2.2004 antamallaan määräyksellä Saksan liittotasavallan väliintulijaksi tässä oikeudenkäynnissä tukemaan Alankomaiden kuningaskunnan vaatimuksia.
By order of 8 June 2004, the Court of Justice referred the case to the Court of First Instance pursuant to Council Decision 2004/407/EC, Euratom of 26 April 2004 amending Articles 51 and 54 of the Protocol on the Statute of the Court of Justice (OJ 2004 L 132, p. 5).
Yhteisöjen tuomioistuin palautti asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen 8.6.2004 antamallaan määräyksellä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen perussäännöstä tehdyn pöytäkirjan 51 ja 54 artiklan muuttamisesta 26.4.2004 tehdyn neuvoston päätöksen 2004/407/EY, Euratom (EUVL L 132, s.
They submitted their observations on 14 and 12 January 2005 respectively.
Näistä edellinen esitti huomautuksensa 14.1.2005 ja jälkimmäinen 12.1.2005.
The Kingdom of the Netherlands, supported by the Federal Republic of Germany, claims that the Court should:
Saksan liittotasavallan tukema Alankomaiden kuningaskunta vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
— annul the contested decision, in so far as the Commission takes the view therein that the measure in question constitutes State aid within the meaning of Article 87(1) EC;
– kumoaa riidanalaisen päätöksen, koska komissio katsoi siinä, että asianomaiseen toimenpiteeseen kuuluu EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea
— declare the action inadmissible or, in the alternative, dismiss the action;
– ensisijaisesti jättää kanteen tutkimatta tai toissijaisesti hylkää kanteen
— order the Kingdom of the Netherlands to pay the costs.
– velvoittaa Alankomaiden kuningaskunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Without raising a plea of inadmissibility, the Commission is uncertain whether the present action is admissible.
Esittämättä oikeudenkäyntiväitettä komissio pohtii, voidaanko tämä kanne ottaa tutkittavaksi.
It contends that the contested decision is a decision approving aid which has no legal effects capable of affecting the interests of the Kingdom of the Netherlands.
Se väittää, että riidanalainen päätös on hyväksymispäätös, jolla ei ole oikeusvaikutuksia, jotka vaikuttaisivat Alankomaiden kuningaskunnan intresseihin.
The decision cannot therefore change its legal position or affect it adversely.
Tällä päätöksellä ei siis muuteta sen oikeudellista tilannetta, eikä se ole sille vastainen.
According to the case-law, the contested decision is therefore not an actionable measure.
Oikeuskäytännön mukaan riidanalaisesta päätöksestä ei näin ollen voida nostaa kannetta.
That caselaw was recently confirmed by the order in Netherlands v Commission, cited at paragraph 24 above, a case similar to the present case.
Tämä oikeuskäytäntö on sen mukaan vahvistettu äskettäin edellä 24 kohdassa mainitussa asiassa Alankomaat vastaan komissio annetulla määräyksellä asiassa, joka oli samankaltainen kuin esillä oleva asia.
The Commission considers that the Kingdom of the Netherlands has too broad a notion of admissibility.
Komissio katsoo, että Alankomaiden kuningaskunnan käsitys tutkittavaksi ottamisen käsitteestä on liian laaja.
It is not sufficient to rely on the possibility that future interests may be affected.
Sen mukaan ei riitä, että vedotaan mahdollisuuteen siitä, että tuleviin intresseihin voidaan vaikuttaa.
According to the Commission, an action for annulment is admissible only if the contested decision has a negative and clear impact on genuine and existing interests.
Komission mukaan kumoamiskanteen tekijän nostama kanne voidaan ottaa tutkittavaksi vain, jos sen riitauttama päätös vaikuttaa kielteisesti ja selvästi todellisiin ja olemassa oleviin intresseihin.
That is not the case in the present proceedings.
Tilanne ei sen mukaan ole tämä esillä olevassa asiassa.
The fact that third parties could one day, in the context of national proceedings, rely on the contested decision in order to assert that schemes comparable to the measure in question constitute State aid does not mean that the contested decision changes the situation of the Kingdom of the Netherlands in a negative and detailed way.
Se, että kolmannet voivat jonain päivänä vedota kansallisissa tuomioistuimissa käytävissä menettelyissä riidanalaiseen päätökseen väittääkseen, että asianomaista toimenpidettä vastaavat järjestelmät ovat valtiontukia, ei merkitse, että riidanalaisella päätöksellä muutettaisiin kielteisesti ja selvästi Alankomaiden kuningaskunnan tilannetta.
The Commission also believes that Article 230 EC must be read in the light of Article 233 EC.
Komissio katsoo lisäksi, että EY 230 artiklaa on tarkasteltava EY 233 artiklan valossa.
The possibility of bringing an action on the basis of Article 230 EC should be limited to situations in which, were the contested measure to be annulled, the institution would be bound to take certain measures to comply with the judgment which would actually and specifically change the legal position of the Kingdom of the Netherlands.
Mahdollisuuden nostaa kanne EY 230 artiklan nojalla on sen mukaan rajoituttava tilanteisiin, joissa riidanalaisen päätöksen kumoamistapauksessa toimielimen on toteutettava tietyt tuomion täytäntöönpanotoimet, joilla muutetaan tosiasiallisesti ja konkreettisesti Alankomaiden kuningaskunnan oikeudellista tilannetta.
In the present case, however, in the case of annulment the Commission would not have to adopt any act that would change the legal position of the Kingdom of the Netherlands.
Esillä olevassa asiassa komission ei kuitenkaan olisi kumoamistapauksessa toteutettava toimea, joka muuttaa Alankomaiden kuningaskunnan oikeudellista tilannetta.
According to the Kingdom of the Netherlands, its action is admissible.
Alankomaiden kuningaskunnan mukaan sen kanne voidaan ottaa tutkittavaksi.
It claims that it suffices that the contested measure has legal effects capable of affecting the interests of the Member States for actions brought by them to be admissible.
Se väittää, että riittää, että riidanalaisella toimenpiteellä on oikeusvaikutuksia, jotka vaikuttavat jäsenvaltioiden intresseihin, jotta sen nostamat kanteet voidaan ottaa tutkittavaksi.
It is therefore not necessary that the Netherlands’ interests actually be affected at the time when the action is brought.
Ei siis edellytetä, että Alankomaiden intresseihin vaikutetaan tosiasiallisesti kanteen nostamishetkellä.
An action can be brought in respect of future and potential legal effects.
Kanne voidaan sen mukaan nostaa, kun otetaan huomioon tulevat ja mahdolliset oikeusvaikutukset.
The Kingdom of the Netherlands points out that classification as State aid triggers the application of Articles 17 to 19 of Regulation No 659/1999.
Alankomaiden kuningaskunta muistuttaa, että luokittelu valtiontueksi merkitsee asetuksen N:o 659/1999 17–19 artiklan soveltamista.
The Commission could therefore, in the future, impose all appropriate measures, thereby posing a risk for the continuity and legal certainty of the measure in question.
Komissio voi näin ollen tulevaisuudessa määrätä kaikki aiheelliset toimenpiteet, mikä muodostaa vaaran asianomaisen toimenpiteen jatkuvuudelle ja oikeusvarmuudelle.
In addition, any amendments of the measure would have to be notified to the Commission, and the
Lisäksi tämän toimenpiteen muutokset on ilmoitettava komissiolle, ja Alankomaiden kuningaskunnan on
Kingdom of the Netherlands would be bound to draw up an annual report on its implementation.
TUOMIO 10.4.2008 – ASIA T-233/04 laadittava vuosittain kertomus sen täytäntöönpanosta.
The Federal Republic of Germany also submits that the contested decision has legal effects with regard to the Kingdom of the Netherlands in that it renders applicable to the measure in question the substantive and procedural provisions of Community law on State aid.
Saksan liittotasavalta väittää myös, että riidanalaisella päätöksellä on oikeusvaikutuksia Alankomaiden kuningaskuntaan, koska sen myötä asianomaiseen toimenpiteeseen sovelletaan valtiontukea koskevia yhteisön oikeuden aineellisia säännöksiä ja menettelysäännöksiä.
Moreover, the Kingdom of the Netherlands contends that the alleged aid granted under the measure in question could justify a decision of incompatibility of a new aid pursuant to the rules on overlapping aid contained in the guidelines adopted by the Commission.
Alankomaiden kuningaskunta väittää lisäksi, että väitetty tuki, joka on myönnetty asianomaisen toimenpiteen yhteydessä, voisi oikeuttaa päätöksen uuden tuen soveltumattomuudesta niiden tukien kasautumista koskevien sääntöjen perusteella, jotka vahvistetaan komission antamissa suuntaviivoissa.
The contested decision thus establishes a precedent which will bind the Member States in future to notify similar schemes to the Commission.
Riidanalainen päätös on sen mukaan myös ennakkotapaus, joka velvoittaa jäsenvaltiot ilmoittamaan tulevaisuudessa komissiolle vastaavista järjestelmistä.
Third parties could furthermore rely on the contested decision before national courts.
Lisäksi kolmannet voivat vedota riidanalaiseen päätökseen kansallisissa tuomioistuimissa.
Regarding the implications of the order in Netherlands v Commission, cited at paragraph 24 above, the Kingdom of the Netherlands, supported by the Federal Republic of Germany, claims in particular that its action in that case sought the annulment of an assertion contained in the grounds of the contested decision.
Mitä tulee selvityksiin, jotka voidaan saada edellä 24 kohdassa mainitussa asiassa Alankomaat vastaan komissio annetusta määräyksestä, Saksan liittotasavallan tukema Alankomaiden kuningaskunta väittää erityisesti, että sen kanteella pyrittiin kyseisessä asiassa siihen, että riidanalaisen päätöksen perusteluissa esiintynyt väite kumottaisiin.
Conversely, in the present case, the action is directed against the operative part and not against one of the grounds of the contested decision.
Esillä olevassa asiassa kanne on sen sijaan kohdistettu riidanalaisen päätöksen päätösosaa eikä sen perusteluja vastaan.
The Kingdom of the Netherlands, supported by the Federal Republic of Germany, observes that it asked the Commission to take a decision confirming that the measure in question did not constitute State aid.
Saksan liittotasavallan tukema Alankomaiden kuningaskunta huomauttaa, että se oli pyytänyt komissiota tekemään päätöksen, jossa vahvistetaan, että asianomainen toimenpide ei ole valtiontukea.
In finding on the contrary that there was State aid, the Commission rejected that request.
Kun komissio totesi, että kyseessä oli tällainen tuki, se hylkäsi Alankomaiden kuningaskunnan mukaan sen tätä koskevan pyynnön.
According to the Federal Republic of Germany, that also distinguishes the present case from the one which led to the order in Netherlands v Commission, cited at paragraph 24 above.
Saksan liittotasavallan mukaan tämä erottaa myös esillä olevan tapauksen edellä 24 kohdassa mainitussa asiassa Alankomaat vastaan komissio annetusta määräyksestä.
Finally, according to the Kingdom of the Netherlands, the measures of compliance provided for in Article 233 EC do not figure among the conditions of admissibility for actions for annulment.
Lopuksi Alankomaiden kuningaskunnan mukaan EY 233 artiklassa määrätyt täytäntöönpanotoimenpiteet eivät kuulu kumoamiskanteiden tutkittavaksi ottamisen edellytyksiin.
Furthermore, the Commission could, following annulment of the contested decision, adopt a new decision finding that there was no State aid.
Lisäksi komissio voi riidanalaisen päätöksen kumoamisen jälkeen tehdä uuden päätöksen, jossa todetaan, että kyseessä ei ole valtiontuki.
A Member State need not therefore prove that an act of the Commission which it is contesting produces legal effects with regard to that Member State in order for its action to be admissible.
Jäsenvaltion ei siis tarvitse esittää näyttöä siitä, että komission toimella, jonka se riitauttaa, on siihen kohdistuvia oikeusvaikutuksia, jotta jäsenvaltion kanne voitaisiin ottaa tutkittavaksi.
However, in order for an act of the Commission to be the subject of an action for annulment, it must be intended to have legal effects (see order in Portugal v Commission, cited in paragraph 28 above, paragraphs 22 to 24, and the caselaw referred to).
Komission toimi voi kuitenkin olla kumoamiskanteen kohteena ainoastaan, jos toimella on tarkoitus saada aikaan oikeusvaikutuksia (ks. edellä 28 kohdassa mainittu asia Portugali v. komissio, tuomion 22–24 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
In the present case, following the notification by the Kingdom of the Netherlands of the measure in question and its request that the measure be found not to be State aid, in accordance with Article 4(2) of Regulation 659/1999, the Commission finds, in the contested decision, that the scheme constitutes State aid which is compatible with the common market.
Esillä olevassa asiassa komissio totesi riidanalaisessa päätöksessä Alankomaiden kuningaskunnan ilmoitettua asianomaisesta toimenpiteestä ja esitettyä pyynnön siitä, että asianomaisen toimenpiteen ei katsottaisi olevan valtiontukea asetuksen N:o 659/1999 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti, että tähän järjestelmään kuuluu valtiontukea, joka soveltuu yhteismarkkinoille.
In that regard, while it is true that, in that case, the Commission did not dispute the admissibility of the action, it should be made
Vaikka on totta, että komissio ei ollut tässä asiassa riitauttanut kanteen tutkittavaksi ottamista, on tämän osalta korostettava,
The lack of any challenge by the Commission to the admissibility of the action in that case did not therefore mean that the Court would refrain from considering that point.
Se, että komissio ei ollut riitauttanut kanteen tutkittavaksi ottamista kyseisessä asiassa, ei näin ollen merkinnyt sitä, että yhteisöjen tuomioistuin luopuisi pohtimasta tätä asiaa.
Second, in contrast to the position in Germany v Commission, cited at paragraph 28 above, relied upon by the Commission, the Commission did not, when it classified the measure in question as State aid, comply with the request of the Kingdom of the Netherlands.
Seuraavaksi on todettava, että, toisin kuin edellä 28 kohdassa mainitussa asiassa Saksa vastaan komissio annetun tuomion, johon komissio vetoaa, asiayhteydessä, komissio ei asianomaisen toimenpiteen valtiontueksi luokitellessaan myöntynyt Alankomaiden kuningaskunnan pyyntöön.
That finding enabled the Commission to examine, in the contested decision, the compatibility of the measure in question with the common market.
Tämä luokittelu mahdollisti sen, että komissio saattoi tutkia riidanalaisessa päätöksessä asianomaisen toimenpiteen soveltuvuutta yhteismarkkinoille.
It also triggers the application of the procedure for existing State aid schemes laid down by Regulation No 659/1999, and in particular the procedure laid down in Articles 17 to 19 and in Article 21 thereof, which requires the Member States to submit an annual report on all existing aid schemes.
Se merkitsi lisäksi sen menettelyn soveltamista, josta säädetään olemassa oleville tukijärjestelmille asetuksessa N:o 659/1999 ja erityisesti sen 17–19 ja 21 artiklassa, jossa jäsenvaltiolle asetetaan velvollisuus toimittaa vuosittain kertomus kaikista voimassa olevista tukiohjelmista.
The classification as State aid can also have an impact on overlapping aid as a result of the rules on combination of aid laid down inter alia in point 74 of the Community guidelines on State aid for environmental protection.
Tällä luokittelulla valtiontueksi voi myös olla vaikutusta uuden tuen myöntämiseen niiden sääntöjen nojalla, jotka koskevat eri lähteistä peräisin olevien tukien kasautumista ja jotka vahvistetaan muun muassa valtiontuesta ympäristönsuojelulle annettujen yhteisön suuntaviivojen 74 kohdassa.
It follows that the contested decision clearly gives rise to binding legal effects.
Tästä seuraa, että riidanalaisella päätöksellä on varmasti sitovia oikeusvaikutuksia.
The action of the Kingdom of the Netherlands is therefore admissible.
Alankomaiden kuningaskunnan kanne otetaan siis tutkittavaksi.
That finding is not invalidated by the caselaw cited or by the arguments advanced by the Commission.
Mainitulla oikeuskäytännöllä tai komission esittämillä argumenteilla ei kumota tätä päätelmää.
Its legal position with regard to Article 230 EC is furthermore not comparable (see paragraph 37 above) to that of the applicant in that case, which was an undertaking required to establish a legal interest in bringing proceedings (see paragraph 37 above).
Sen oikeudellinen asema EY 230 artiklaan nähden ei lisäksi ole verrattavissa (ks. edellä 37 kohta) kantajan oikeudelliseen asemaan kyseisessä asiassa, sillä tämä oli yritys, jonka oli perusteltava oikeussuojan tarpeensa (ks. edellä 37 kohta).
Furthermore, while the Court, in its order in Portugal v Commission, cited at paragraph 28 above, declared the action inadmissible, it based its decision on the fact that the Portuguese Republic had requested the annulment of the contested decisions only in so far as it was designated in them as an addressee, a designation which the Court held to be superfluous and without independent legal effect (paragraphs 25 and 28).
Lisäksi kun yhteisöjen tuomioistuin jätti kanteen tutkimatta edellä 28 kohdassa mainitussa asiassa Portugali vastaan komissio antamassaan määräyksessä, se tukeutui siihen, että Portugalin tasavalta oli vaatinut riidanalaisten päätösten kumoamista vain sikäli kuin ne oli osoitettu sille, ja yhteisöjen tuomioistuin katsoi, että tämä osoittaminen oli turhaa eikä sillä ollut mitään itsenäistä oikeusvaikutusta (25 ja 28 kohta).
In the present case, however, the Kingdom of the Netherlands disputes the classification as State aid, which cannot be regarded as superfluous and without independent legal effect.
Esillä olevassa asiassa Alankomaiden kuningaskunta riitauttaa luokittelun valtiontueksi, eikä voida katsoa, että tämä luokittelu olisi turha ja ilman itsenäistä oikeusvaikutusta.
In Nuove Industrie Molisane v Commission, cited at paragraph 28 above, the Court dismissed the action as inadmissible in the absence of a legal interest in bringing proceedings, after pointing out that the applicant did not call into question the operative part of the decision and examining whether the contested finding had binding legal effects such as to affect its interests (paragraphs 34 and 38).
Edellä 28 kohdassa mainitussa asiassa Nuove Industrie Molisane vastaan komissio annetussa tuomiossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin jätti kanteen tutkimatta oikeussuojan tarpeen puuttumisen vuoksi todettuaan, että kantaja ei riitauttanut päätöksen päätösosaa, ja tutkittuaan, oliko sen riitauttamalla arvioinnilla sen intresseihin vaikuttavia sitovia oikeusvaikutuksia (34 ja 38 kohta).
In this case, the Kingdom of the Netherlands does not have to establish a legal interest in bringing proceedings (see paragraph 37 above), and it does call into question the operative part of the contested decision which contains the classification as State aid which it disputes.
Esillä olevassa asiassa yhtäältä Alankomaiden kuningaskunnan ei täydy osoittaa oikeussuojan tarvetta (ks. edellä 37 kohta), ja toisaalta se riitauttaa riidanalaisen päätöksen päätösosan, jossa esiintyy sen riitauttama luokittelu valtiontueksi.
On the latter point, the present case must also be distinguished from that which led to the order in Netherlands v Commission, cited in paragraph 24 above.
Tämän jälkimmäisen kohdan osalta esillä oleva tapaus on niin ikään erotettava edellä 24 kohdassa mainitussa asiassa Alankomaat vastaan komissio annetusta määräyksestä.
In that case, the Kingdom of the Netherlands had requested in its application the annulment of the decision in question ‘in so far as the Commission takes the view therein that the contributions paid to port authorities … constitute State aid for the purposes of Article 87(1) EC’ (paragraph 9).
Kyseisessä asiassa Alankomaiden kuningaskunta oli vaatinut kannekirjelmässään asianomaisen päätöksen kumoamista ”siltä osin kuin komissio o[li] tässä päätöksessä pitänyt satamaviranomaisille – – myönnettyjä tukia EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuina valtiontukina” (9 kohta).
That finding did not however appear in the operative part of that decision.
Tätä päätelmää ei kuitenkaan esiinny kyseisen päätöksen päätösosassa.
Finally, with regard to the Commission’s argument that Article 230 EC and 233 EC, read in conjunction, permit an action on the basis of Article 230 EC only if the measures of compliance provided for in Article 233 EC must be taken, it must be held that that interpretation does not follow from the scheme of the Treaty.
Lopuksi komission sen argumentin osalta, jonka mukaan EY 230 ja EY 233 artiklassa yhdessä tarkasteltuina sallitaan kanteen nostaminen EY 230 artiklan nojalla ainoastaan siinä tapauksessa, että on toteutettava EY 233 artiklassa määrättyjä täytäntöönpanotoimenpiteitä, on todettava, että tämä tulkinta ei perustu perustamissopimuksen systematiikkaan.
Article 233 EC requires the institution or institutions whose act has been declared void or whose failure to act has been declared contrary to the Treaty, to take the necessary measures to comply with the judgment of the Court of Justice.
EY 233 artiklassa velvoitetaan toimielin tai toimielimet, joista kumottu toimi on peräisin tai joiden toimimatta jättäminen on todettu perustamissopimuksen vastaiseksi, toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet yhteisöjen tuomioistuimen tuomion täytäntöönpanemiseksi.
That article is therefore clearly aimed at ensuring that judgments annulling an act on the basis of Article 230 EC are complied with.
Tällä artiklalla pyritään siis selvästi varmistamaan sellaisten tuomioiden täytäntöönpano, joilla on kumottu toimi EY 230 artiklan perusteella.
On the other hand, Article 230 EC does not in any way link its application to that of Article 233 EC.
EY 230 artiklassa ei puolestaan mitenkään sidota sen soveltamista EY 233 artiklan soveltamiseen.
It does not make it a condition for the bringing of an action that measures can be taken by the institution whose act is contested if that act is annulled.
Siinä ei aseteta edellytykseksi kanteen nostamiselle sitä, että toimielin, josta riidanalainen toimi on peräisin, voi toteuttaa toimenpiteitä, jos kyseinen toimi kumotaan.
In those circumstances, the action must be declared admissible.
Tässä tilanteessa kanne on otettava tutkittavaksi.