natgillin/translations-raw huggingface dataset:
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-285/06 preclude expressly prohibited particulars, it is clear that the prohibition criteria contained therein may not be interpreted broadly, going beyond their wording, contrary to the reversal of the prohibition principle.
JULKISASIAMIES TRSTENJAKIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-285/06 voidaan olettaa, ettei asetuksessa säädettyjä kiellon soveltamisedellytyksiä voida tulkita kieltoperiaatteen kumoamisen vastaisesti laajemmin kuin asetuksen sanamuodon perusteella.
No 1493/1999 contains the general prohibition on misleading consumers as regards all possible particulars under the regulation.
koskee kaikkia asetuksen mukaan mahdollisia merkintöjä.
Article 24 of Regulation No 753/2002, on the other hand, specifies the prohibition on misleading consumers restrictively for just one category of particulars — other traditional terms.
Asetuksen N:o 753/2002 24 artiklassa harhaanjohtamiskiellon soveltamisala rajataan sen sijaan nimenomaisesti ainoastaan yhteen merkintäluokkaan – täydentäviin perinteisiin merkintöihin.
Such an interpretation of the implementing Commission Regulation No 753/2002 is also consistent with the basic Regulation No 1493/1999.
Tällainen komission soveltamisasetuksen N:o 753/2002 tulkinta soveltuu yhteen myös perusasetuksen N:o 1493/1999 kanssa.
That conclusion is also supported by an interpretation in the light of the spirit and purpose of the rule.
Tätä päätelmää tukee myös tulkinta, jossa otetaan huomioon säännöksen merkitys ja tavoite.
The spirit and purpose of introducing unregulated ‘other particulars’ like other traditional terms is to liberalise the legislation on wine designations for the purposes of the prohibition on misuse.
Täydentävien perinteisten merkintöjen kaltaisten sääntelemättömien ”muiden tietojen” käyttöönoton tarkoituksena ja tavoitteena on vapauttaa merkintöjä koskeva lainsäädäntö väärinkäyttökiellon osalta.
39If the regulation itself therefore seeks only to
39Jos asetuksella itsellään siis halutaan estää ai -noastaan nimenomaisesti kielletyt merkinnät,
39 — The regulation thus takes up a general structural principle of public law under which the individual enjoys freedom to act in principle provided the specific act is not expressly prohibited or forbidden.
39 – Asetuksessa noudatetaan näin ollen julkisoikeuden yleistä rakenteellista periaatetta, jonka mukaan yksityisillä on lähtökohtaisesti toimintavapaus, ellei kyseessä olevaa toimea ole nimenomaisesti kielletty.
In this respect a link can be found with the general legal principle of ‘nullum crimen sine lege certa, praevia, scripta et stricta’ because in criminal law and also in public law that principle takes account of the idea of limitation stemming from the general freedom to act enjoyed by the individual.
Tässä yhteydessä voidaan etsiä yhteyttä yleiseen nullum crimen sine lege certa, praevia, scripta et stricta -oikeusperiaatteeseen. Sitä noudattamalla sekä rikosoikeudessa että yleisemmin julkisoikeudessa otetaan nimittäin huomioon yksityisten yleiseen toimintavapauteen perustuva rajoittamisajatus.
In Community law the general freedom to act is regarded as one of the fundamental freedoms which are regarded as a means of defence against unlawful conduct by all the Member States’ public authorities and in principle also the organs of the Community (see Müller-Graff, P.-C., ‘Die konstitutionelle Rolle der binnenmarktlichen Grundfreiheiten im neuen europäischen Verfassungsvertrag’, in: Köck, H.-F., Lengauer A., Ress G. (ed.), Europarecht im Zeitalter der Globalisierung: Festschrift für Peter Fischer, Vienna, 2004, p. 373.
Yhteisön lainsäädännössä yleinen toimintavapaus on osa perusvapauksia, joita pidetään keinona puolustautua jäsenvaltioiden kaikkien viranomaisten ja lähtökohtaisesti myös yhteisön toimielinten säännönvastaista menettelyä vastaan (ks. Müller-Graff, P.-C., ”Die konstitutionelle Rolle der binnenmarktlichen Grundfreiheiten im neuen europäischen Verfassungsvertrag”, teoksessa Köck, H.-F., Lengauer, A. ja Ress G. (toim.), Europarecht im Zeitalter der Globalisierung: Festschrift für Peter Fischer, Wien, 2004, s. 373).
Rather, the paradigm shift to the misuse principle is to be taken into consideration on a teleological interpretation to the effect that an abstract prohibition on translations is justified only where they give rise per se to a risk of misleading consumers.
Se, että teleologisessa tulkinnassa on siirrytty väärinkäyttöperiaatteeseen, on otettava huomioon siltä osin, että käännöksiä koskeva abstrakti kielto on perusteltu vain, jos käännökset itsessään voivat johtaa harhaan.
This premise is, for example, the basis for the prohibition on the translation of protected designations of origin and other geographical indications since most particulars thus protected, in particular indications, of origin, mean the same to consumers in other languages as in the original language.
Esimerkiksi suojattujen alkuperänimitysten ja muiden maantieteellisten merkintöjen kieltäminen perustuu edellä esitettyyn edellytykseen, sillä useimmat tällä tavoin suojatut merkinnät, erityisesti alkuperämerkinnät, merkitsevät kuluttajille muilla kielillä samaa kuin alkuperäisellä kielellä.
Translations of those terms undoubtedly generally indicate the protected goods or services and are therefore liable per se to mislead.
Myös tällaisten merkintöjen käännökset viittaavat useimmiten epäilemättä suojattuun tuotteeseen tai palveluun ja ovat näin ollen jo itsessään omiaan johtamaan harhaan.
For example, consumers will immediately think of a cheese produced in a certain Italian region if they hear the term ‘Parmigiano’, but they will also have the same association for the translation ‘Parmesan’.
Esimerkiksi merkintä ”Parmigiano” saa kuluttajan ajattelemaan heti tietyllä Italian alueella valmistettua juustoa, mutta myös käännös ”Parmesan” herättää hänelle saman mielleyhtymän.
Precisely this equivalence of the translation with the protected term is the ratio legis of the general prohibition
Merkintöjä koskevassa lainsäädännössä säädetyn yleisen käännöskiellon tarkoituksena on
SCHNEIDER on translations in the legislation on wine designations.
SCHNEIDER nimenomaan käännöksen samanarvoisuus suojatun merkinnän kanssa.
40 the regulation) the regulation protects those terms only in a certain language.
40 kuin esimerkiksi asetuksen liitteessä II lueteltuja sellaisten viiniköynnöslajikkeiden nimiä, joissa on maantieteellinen merkintä).
Whilst the indication of a variety or a certain geographical origin means the same in each language, as has been stated above, a traditional term has quite different connotations in different languages because it is based on or refers to different local traditions.
Kuten edellä on jo todettu, viiniköynnöslajikkeeseen tai tiettyyn maantieteelliseen alkuperään viittaavalla merkinnällä on sama merkitys kaikilla kielillä, mutta perinteisellä merkinnällä on eri kielillä täysin erilaisia konnotaatioita, koska se perustuu tai viittaa erilaisiin paikallisiin perinteisiin.
The risk of confusion and thus the risk of misleading consumers inherent in the translation of other particulars do not exist in the case of traditional terms.
Muiden merkintöjen käännökset voivat aiheuttaa sekaannusta ja näin ollen johtaa harhaan, mutta tällaista vaaraa ei ole perinteisten merkintöjen yhteydessä.
It is not possible to assume such equivalence of protective scope specifically in the case of traditional terms, in contrast with protected designations of origin, 41and for that reason a prohibition on translations is not justified here.
Etenkään perinteisten merkintöjen kohdalla, toisin kuin suojattujen alkuperänimitysten 41kohdalla, ei voida olettaa yhtä laajaa suojaa, minkä vuoksi käännöskielto ei ole perusteltu perinteisten merkintöjen yhteydessä.
Traditional terms are distinctive precisely because they are firmly established as such in a certain language in the tradition of the country of origin and also have a special significance for consumers and create the associations linked with them only in that language.
Perinteiselle merkinnälle on nimenomaan tunnusomaista, että se kuuluu tietynkielisenä kiinteästi alkuperävaltion perinteeseen, että sillä on kuluttajille erityinen merkitys ainoastaan kyseessä olevalla kielellä ja että se herättää siihen liittyviä mielleyhtymiä ainoastaan kyseessä olevalla kielellä.
That is the reason why (unlike, for example, the wine varieties with geographical indication in Annex II to
Tästä syystä asetuksella suojataan näitä käsitteitä ainoastaan tietyllä kielellä (toisin
40 — This was made very clear by Advocate General Léger in his Opinion in Case C-66/00 Dante Bigi [2002] ECR I-5917.
40 – Julkisasiamies Léger korosti tätä asiassa C-66/00, Dante Bigi, 9.10.2001 esittämässään ratkaisuehdotuksessa, tuomio 25.6.2002 (Kok. 2002, s. I-5917).
Rather he explains that the translated term is a faithful translation of the protected term ‘Parmigiano Reggiano’, in that it ‘expresses the historic, cultural, legal and economic reality that attaches to the registered name and to the product covered by that registration’ (point 50) and thus links directly to the associative effect of the translation.
Hän esittää perusteeksi pikemminkin sen, että käännetty merkintä on suojatun merkinnän ”Parmigiano Reggiano” uskollinen käännös, koska se ”heijastaa historiallista, kulttuurillista, oikeudellista ja taloudellista todellisuutta, joka liittyy rekisteröityyn nimitykseen ja tuotteeseen, jota tämä rekisteröinti koskee” (50 kohta), ja nojautuu näin ollen suoraan käännöksen assosiatiiviseen vaikutukseen.
This becomes immediately clear if we ask with which of the different protected terms the French term ‘Grande Réserve’, for example, creates a specific risk of confusion: with the Greek term ‘Ειδικά Επιλεγμένος (Grand réserve)’, the Spanish term ‘Gran Reserva’ or the Portuguese term ‘grande reserva’ or ‘Super reserva’?
Tämä on selvää, kun tarkastellaan, minkä suojatun merkinnän kanssa esimerkiksi ranskalainen merkintä ”Grande Réserve” voi käytännössä sekoittua: kreikkalaisen merkinnän ”Ειδικά Επιλεγμένος (Grand réserve)”, espanjalaisen merkinnän ”Gran Reserva” vai portugalilaisen merkinnän ”grande reserva” tai ”Super reserva” kanssa.
That intellectual game clearly confirms that the traditional term is unique and distinguishable only on the basis of the language in which it is protected.
Ajatusleikki vahvistaa selvästi, että perinteinen merkintä on ainutlaatuinen ja erottuu muista ainoastaan sen kielen perusteella, jolla se on suojattu.
42A prohibition on translations for those terms would run counter to the spirit of the regulation which, furthermore, allows each country to be able to have the
42Tällaisten merkintöjen kääntämiskielto olisi asetuksen perusajatuksen vastaista, sillä asetuksen nojalla jokainen valtio voi suo-
41 — These enjoy a particularly high level of protection and must therefore be strictly distinguished from other particulars which mark a wine.
41 – Suojatuilla alkuperänimityksillä on erityisen tehokas suoja, ja ne on siksi erotettava selvästi viinin muista merkinnöistä.
See the restrictive interpretation by the Court of Justice in Case C-347/03 Regione autonoma Friuli­Venezia Giulia [2005] ECR 3785, paragraph 96 et seq.
Ks. suppea tulkinta, jonka yhteisöjen tuomioistuin esitti asiassa C-347/03, Regione autonoma Friuli-Venezia Giulia, tuomio 12.5.2005 (Kok. 2005, s.
As has already been explained at the beginning, a comprehensive prohibition on translations applies to geographical designations of origin in the general legislation on wine designations on the basis of the caselaw of the Court of Justice and under the clear wording of Article 13(1) of Regulation No 2081/02: Case C-66/00 Dante Bigi (cited above in footnote 36), Opinion of Advocate General Léger in that case, point 50, Opinion of Advocate General Mazák in Case C-132/05 Commission v Germany (cited above in footnote 36), point 42.
3785, 96 kohta ja sitä seuraava kohta). Kuten alussa jo todettiin, maantieteellisiin alkuperänimityksiin sovelletaan yleisessä merkintöjä koskevassa lainsäädännössä yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön ja asetuksen N:o 2081/92 13 artiklan 1 kohdan selkeän sanamuodon mukaan kattavaa käännöskieltoa: edellä alaviitteessä 36 mainitussa asiassa Dante Bigi annettu tuomio; julkisasiamies Léger’n kyseisessä asiassa 9.10.2001 esittämä ratkaisuehdotus, 50 kohta ja julkisasiamies Mazákin 28.6.2007 esittämä ratkaisuehdotus edellä alaviitteessä 36 mainitussa asiassa C-132/05, komissio v. Saksa (42 kohta).
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-285/06 same term protected separately in its own language.
JULKISASIAMIES TRSTENJAKIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-285/06 jata tosiasiallisesti samanlaisen merkinnän erikseen omalla kielellään.
43 For that reason it is not possible to concur with the argument put forward by the Spanish Government regarding translation.
43Edellä esitetyn perusteella käännöstä koskevia Espanjan hallituksen toteamuksia ei voida hyväksyä.
Lastly I would like to stress that the use of the German expression ‘Reserve’ for German wines with regard to Annex III of Regulation No 753/2002, which registered that term for Austrian wines, would nevertheless constitute wrongful appropriation which would also have to be penalised in Germany.
Korostan lopuksi, että saksankielisen ilmaisun ”Reserve” käyttö saksalaisissa viineissä olisi kuitenkin väärinkäyttöä, josta olisi määrättävä seuraamus myös Saksassa, kun otetaan huomioon asetuksen N:o 753/2002 liite III, jossa edellä mainittu merkintä on rekisteröity itävaltalaisille viineille.
However, the use of derived terms (such as ‘Privatreserve’) and translations (such as ‘Réserve’ in French) is not prohibited by the second subparagraph of Article 24(4) of Regulation No 753/2002.
Asetuksen N:o 753/2002 24 artiklan 4 kohdan toisessa alakohdassa ei kuitenkaan kielletä johdettujen merkintöjen (esim. ”Privatreserve”) sekä käännösten (esim. ranskankielinen ”Réserve”) käyttöä.
The answer to the second question must therefore be that there is imitation or evocation within the meaning of Article 24(2)(a) of Regulation No 753/2002 if it is in the language of the protected traditional term.
Edellä esitetyn perusteella toiseen ennakkoratkaisukysymykseen on vastattava, että asetuksen N:o 753/2002 24 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettu jäljittely tai mielleyhtymä on kyseessä siinä tapauksessa, että jäljittely tai mielleyhtymä tapahtuu suojatun perinteisen merkinnän kielellä.
Whilst it is therefore clear that the Community legislature deliberately decided not to prohibit translations for wines which are not wines in the same category and thus restricted the scope of the protection for the traditional terms to their own language, that cannot apply only to misuse, but must apply equally to all situations under Article 24(2) of Regulation No 753/2002, that is to say also to imitation and evocation.
Näin ollen on selvää, että yhteisön lainsäätäjä on jättänyt tarkoituksellisesti kieltämättä kääntämisen eri luokkaan kuuluvien viinien kohdalla ja rajoittanut näin perinteisten merkintöjen suojan soveltamisalan niiden alkuperäiseen kieleen. Tämä ei voi kuitenkaan päteä ainoastaan väärinkäyttöön, vaan sen on pädettävä yhtä lailla kaikkiin asetuksen N:o 753/2002 24 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuihin tilanteisiin eli myös jäljittelyyn ja mielleyhtymiin.
Otherwise the deliberate decision not to prohibit translations would be entirely meaningless.
Muussa tapauksessa kääntämiskiellon tarkoituksellinen säätämättä jättäminen olisi turhaa.
D — The third question
D Kolmas ennakkoratkaisukysymys
43 — I would also like to point out that the French terms ‘Réserve’ and ‘Grande réserve’ have been protected in France since 19 August 1921.
43 – Huomautan, että ranskalaiset merkinnät ”Réserve” ja ”Grande réserve” oli suojattu Ranskassa 19.8.1921 lähtien.
The repealed Code du vin (see Article 284(4)(2) of the Code du vin) contains special provisions governing the terms ‘Réserve’ and ‘Grande réserve’ (see Lamborelle, J.-C., Pillot J., loc. cit. [footnote 25], p. 241 et seq.).
Sittemmin kumotussa code du vinissä (ks. sen 284 §:n 4 momentin 2 kohta) oli merkintöjä ”Réserve” ja ”Grande réserve” koskevia erityissäännöksiä (ks. edellä alaviitteessä 24 mainittu Lamborelle, J.-C. ja Pillot, J., s.
That Code du vin has not been in force since 6 September 2003.
Code du vin kumottiin 6.9.2003.
The new French legislation on wine (Ordonnance No 2006-1547 du 7 décembre 2006 relative à la valorisation des produits agricoles, forestiers ou alimentaires et des produits de la mer) appears to regulate the lawfulness of using the terms ‘Réserve’ and ‘Grande réserve’ by means of the general clause laid down in Article L 644-2 of the Code Rural.
Ranskan uudessa viinilainsäädännössä (ordonnance no 2006-1547 du 7 décembre 2006 relative à la valorisation des produits agricoles, forestiers ou alimentaires et des produits de la mer) merkintöjen ”Réserve” ja ”Grande réserve” käytön sallittavuutta näytetään säänneltävän code ruralin L 644-2 §:ssä olevalla yleislausekkeella.
In Spain Article 3(2) of Law 24/2002 (Ley 24/2003, de 10 de julio 2002, de la Viña y del Vino, http://noticias.juridicas.com/base_datos/Admin/ l24-2003.t1.html) regulates the terms ‘Reserva’ and ‘Gran reserva’ and lays down very precise conditions for ageing methods and processes.
Espanjassa merkinnöistä ”Reserva” ja ”Gran reserva” säädetään lain 24/2003 (Ley 24/2003, de 10 de julio 2002, de la Viña y del Vino, http://noticias.juridicas.com/base_datos/Admin/l24-2003.t1.html) 3 §:n 2 momentissa, jossa vanhentamismenetelmille ja prosesseille asetetaan erittäin tarkat edellytykset.
In comparison with the old and the new French legislation, Spanish law provides very precisely for the ageing methods for which the terms ‘Reserva’ and ‘Gran reserva’ may be used.
Ranskan vanhaan ja uuteen lainsäädäntöön verrattuna Espanjan lainsäädännössä määritetään erittäin tarkasti, missä vanhentamismenetelmissä merkintää ”Reserva” ja ”Gran reserva” voidaan käyttää.
In France it is pointed out that the use of the terms ‘Réserve’ and ‘Grande réserve’ should not create any risk of confusion with designations of origin for wines.
Ranskassa korostetaan, että merkintöjen ”Réserve” ja ”Grande réserve” käytön yhteydessä on varmistettava, etteivät ne voi sekoittua viinien alkuperänimitysten kanssa.
With its third question the Bundesverwaltungsgericht is seeking to ascertain whether Article 24(2) of Regulation No 753/2002 is to be interpreted as meaning that the traditional terms listed in Annex III are protected only with regard to wines from the same producer Member State as the protected traditional term.
BVerwG tiedustelee kolmannessa ennakkoratkaisukysymyksessään, onko asetuksen N:o 753/2002 24 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että liitteessä III olevia perinteisiä merkintöjä suojataan ainoastaan sellaisiin viineihin nähden, jotka ovat peräisin samasta tuottajajäsenvaltiosta kuin suojattu perinteinen merkintä.
SCHNEIDER must apply throughout the Community and thus a fortiori in respect of wines from other Member States, otherwise the protection of traditional terms guaranteed by Community law would be meaningless, which would undermine the full effectiveness of Community law (interpretation according to the effet utile).
SCHNEIDER viineihin nähden. Muussa tapauksessa yhteisön oikeudessa säädetty suoja tekee perinteisistä merkinnöistä turhia, mikä heikentäisi yhteisön oikeuden tehokkuutta (tehokkaan vaikutuksen mukainen tulkinta).
The Commission is correct in its view that essentially only wines in the same category (the category ‘quality wine psr’) can be affected, as the traditional term is linked only with them.
Komissio on oikeassa siinä, että nyt esillä olevassa asiassa voi olla kyse ainoastaan saman luokan (tma-laatuviinien luokan) viineistä, sillä perinteinen merkintä liittyy vain niihin.
44On the other hand, it would be wrong to restrict the question referred to the use of the terms ‘Reserve’ or ‘PrivatReserve’ as the case in the main proceedings also concerns the French terms ‘Réserve’ and ‘Grande Réserve’.
44 Olisi sitä vastoin väärin rajoittaa ennakkoratkaisukysymys merkintöjen ”Reserve” tai ”PrivatReserve” käyttöön, sillä pääasiassa oli kyse myös ranskankielisistä merkinnöistä ”Réserve” ja ”Grande Réserve”.
Nor do I see any reason to restrict the question referred solely to use for wines from Germany.
Nähdäkseni ei ole myöskään mitään perustetta rajoittaa ennakkoratkaisukysymys merkintöjen käyttöön ainoastaan saksalaisissa viineissä.
Lastly, this is the precise purpose of rules of Community law which seek to define uniform standards of protection throughout the Community.
Nimenomaan tästä käy ilmi sellaisen yhteisön lainsäädännön merkitys, jolla on tarkoitus vahvistaa koko yhteisön alueella sovellettavat yhdenmukaiset suojastandardit.
The protection of the term — in its own language — against use in other Member States for the wines produced there is precisely the added value of the rule of Community law compared with purely national protective rules.
Yhteisön lainsäädännön lisäarvo pelkästään kansallisiin suojanormeihin nähden on nimenomaan se, että sen nojalla merkintää ei muissa jäsenvaltioissa saa käyttää – sen alkuperäisellä kielellä – niissä valmistetuissa viineissä.
In its observations the Commission rightly points out that the protective of a traditional term under Community law is linked to the fact that the term has an importance which goes beyond the national market. 45
Komissio toteaa aivan oikein huomautuksissaan, että yhteisön oikeudessa säädetty perinteisten merkintöjen suoja liittyy siihen, että merkinnällä on merkitystä myös kansallisten markkinoiden ulkopuolella. 45
Unlike with regard to the language of the term, it is not possible to infer from the wording of Regulations No 1493/1999 and No 753/2002 any restrictions as regards the origin of the wines designated with protected terms.
Toisin kuin merkinnän kielen osalta, asetusten N:o 1493/1999 ja N:o 753/2002 sanamuodosta ei voida johtaa suojatuilla merkinnöillä merkittyjen viinien alkuperää koskevia rajoituksia.
The answer to the third question must therefore be that traditional terms are protected not only with regard to use for wines from the same producer Member State as the protected traditional term.
Edellä esitetyn perusteella kolmanteen ennakkoratkaisukysymykseen on vastattava, ettei perinteisiä merkintöjä suojata ainoastaan siltä, että niitä käytettäisiin sellaisiin viineihin nähden, jotka ovat peräisin samasta tuottajajäsenvaltiosta kuin suojattu perinteinen merkintä.
The protection extends throughout the European Union.
Suoja kattaa koko Euroopan unionin alueen.
44 — See also Case C-283/02 Italy v Commission (cited above in footnote 37), paragraph 32 et seq.
44 – Ks. myös edellä alaviitteessä 37 mainittu asia C-283/02, Italia v. komissio, tuomio 3.3.2005 (32 kohta ja sitä seuraavat kohdat).
45 — Commission’s observations, paragraph 32.
45 – Komission huomautukset, 32 kohta.
In the light of the foregoing, it is suggested that the Court answer the questions asked by the Bundesverwaltungsgericht as follows:
Edellä esitetyn perusteella ehdotan, että yhteisöjen tuomioistuin vastaa Bundesverwaltungsgerichtin esittämiin ennakkoratkaisukysymyksiin seuraavasti:
‘(1) A particular which refers to the production or ageing method or the quality of the wine is to be permitted not only as a regulated “optional particular” in accordance with the fifth indent of point B(1)(b) of Annex VII to Regulation (EC) No 1493/1999 under the conditions provided for therein and in Article 23 of Regulation (EC) No 753/2002, but may also be permitted as an “other particular” in accordance with point B(3) of Annex VII to Regulation (EC) No 1493/1999, where this creates no risk of misleading consumers in the specific case.
1) Merkintä, joka viittaa viinin tuotanto-, valmistus- tai vanhentamismenetelmään taikka viinin laatuun, ei ole sallittu ainoastaan asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä VII olevan B kohdan 1 kohdan b alakohdan viidennessä luetelmakohdassa tarkoitettuna säänneltynä vapaaehtoisena merkintänä siinä ja asetuksen (EY) N:o 753/2002 23 artiklassa säädetyin edellytyksin, vaan se voi olla sallittu myös asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä VII olevan B kohdan 3 kohdassa tarkoitettuna muuna merkintänä, jos siitä ei nimenomaisessa tapauksessa aiheudu harhaanjohtavuusvaaraa.