natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Furthermore, the Court held that where the Commission, without taking a formal decision, seizes a document which the undertaking concerned claims is condential, that physical act necessarily entails a tacit decision that must be open to challenge by an action for annulment.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi lisäksi, että kun komissio muodollista päätöstä tekemättä ottaa haltuunsa asiakirjan, jonka asianomainen yritys luokittelee luottamukselliseksi, tämä aineellinen toimi sisältää välttämättä komission hiljaisen päätöksen, josta on voitava nostaa kumoamiskanne.
Judgment of 17 September 2007 in Joined Cases T-125/03 and T-253/03.
Yhdistetyt asiat T-125/03 ja T-253/03, tuomio 17.9.2007.
Court of First Instance rejected any analogy with the procedures applicable in relation to State aid and the control of concentrations.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei hyväksynyt analogiaa menettelyihin, joita sovelletaan valtiontukiin ja yrityskeskittymien valvontaan.
It held that the letter formed part of a consultation procedure and not of a system of authorisation, since the Commission’s failure to initiate the stage involving a thorough examination of the measure concerned could not be assimilated to approval of the notied measure.
Se katsoi, että kyseinen kirje kuului kuulemismenettelyn eikä lupamenettelyn piiriin muun muassa siksi, että sitä, että komissio ei ole aloittanut asianomaisen toimenpiteen perusteellista tutkintamenettelyä, ei voida rinnastaa ilmoitetun toimenpide-ehdotuksen hyväksymiseen.
In Netherlands v Commission (7), the Netherlands Government had requested the Commission, on the basis of Article 95(4) EC, to adopt a position on the question of the scope of a directive.
Asiassa Alankomaat vastaan komissio7 Alankomaiden hallitus oli vaatinut komissiota EY 95 artiklan 4 kohdan perusteella ottamaan kantaa direktiivin soveltamisalan laajuuteen.
In that regard, the Court considered that a Member State cannot on the basis of Article 95(4) EC request the Commission to take a decision on the extent of harmonisation under a Community directive and/or on the compatibility of national legislation with such a directive.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi tämän osalta, että jäsenvaltion vaatimus siitä, että komissio tekee päätöksen yhteisön direktiivillä toteutetun yhdenmukaistamisen laajuudesta ja/tai kansallisen lainsäännön yhdenmukaisuudesta tällaisen direktiivin kanssa, ei voi perustua EY 95 artiklan 4 kohtaan.
Since, according to that same provision, it is solely for the Member State concerned to take the decision to notify in order to obtain an authorisation by way of derogation and since, furthermore, no provision of the directive confers on the Commission the power to decide on its interpretation, a position adopted by the Commission on the scope of the harmonisation measure at issue constitutes a mere opinion, which is not binding upon the competent national authorities and cannot form the subject matter of an action.
Koska kyseisen määräyksen mukaan päätös tehdä tiedoksianto poikkeuksellisen hyväksynnän saamiseksi kuuluu yksinomaan kyseessä olevalle jäsenvaltiolle ja koska missään direktiivin säännöksessä ei myönnetä komissiolle toimivaltaa päättää direktiivin tulkinnasta, kyseessä olevan yhdenmukaistamistoimenpiteen soveltamisalaa koskeva kyseisen toimielimen kannanotto on pelkkä mielipide, joka ei sido toimivaltaisia kansallisia viranomaisia, eikä siitä voida nostaa kannetta.
In its order in Commune de Champagne and Others v Council and Commission (8), the Court declared inadmissible the action whereby a number of natural and legal persons sought annulment of the Council decision approving the international agreement between the European Community and the Swiss Confederation on trade in agricultural products.
Asiassa Commune de Champagne ym. vastaan neuvosto ja komissio8antamassaan määräyksessä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin jätti tutkimatta kanteen, jolla sveitsiläiset luonnolliset henkilöt ja oikeushenkilöt vaativat neuvoston sellaisen päätöksen kumoamista, joka koski maataloustuotteiden kaupasta tehdyn Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton välisen kansainvälisen sopimuksen hyväksymistä.
The Court emphasised that a unilateral act of the Community cannot create rights and obligations outside the Community territory dened in Article 299 EC.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin korosti, että yhteisön yksipuolisella toimella ei voida luoda oikeuksia ja velvollisuuksia EY 299 artiklassa määritellyn alueen ulkopuolella.
Only the international agreement, which is not amenable to appeal, is capable of producing legal eects on Swiss territory, in accordance with the specic rules of that State and once it has been ratied according to the procedures applicable in that State.
Ainoastaan kansainvälisellä sopimuksella, josta ei voida nostaa kannetta, voidaan luoda oikeusvaikutuksia Sveitsin alueella tämän valtion oikeusjärjestyksen omien sääntöjen mukaisesti sen jälkeen, kun se on ratioitu siellä sovellettavien menettelyjen mukaisesti.
Thus, the contested decision had no legal eect on Swiss territory and was therefore not capable of altering the legal position of the applicants on that territory.
Riidanalaisella päätöksellä ei näin ollen voinut olla oikeusvaikutuksia Sveitsin alueella, eikä sillä voitu muuttaa kantajien oikeudellista asemaa kyseisellä alueella.
Last, in Italy v Commission (9) the Italian Republic sought annulment of a letter from the Commission requiring production of certain information as a precondition for entitlement to submit certain requests for payment which Italy had made in the context of Community Structural Funds.
Lopuksi asiassa Italia vastaan komissio9 Italian tasavalta vaati komission sellaisen kirjeen kumoamista, jossa se velvoitettiin toimittamaan ennakolta tietyt tiedot edellytyksenä
Judgment of 8 November 2007 in Case T-234/04.
Asia T-234/04, tuomio 8.11.2007.
Order of 3 July 2007 in Case T-212/02.
Asia T-212/02, määräys 3.7.2007
Judgment of 12 December 2007 in Case T-308/05.
Asia T-308/05, tuomio 12.12.2007.
Standing to bring proceedings — Individual concern
Asiavaltuus – Päätöksen koskeminen kantajaa erikseen
According to settled case-law, natural or legal persons other than those to whom a decision is addressed may claim to be individually concerned only if that decision aects them by reason of certain attributes which are peculiar to them or by reason of circumstances in which they are dierentiated from all other persons and by virtue of those factors
Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan jotta päätöksen voidaan katsoa koskevan erikseen muita luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä kuin niitä, joille se on osoitettu, sen on vaikutettava niiden oikeudelliseen asemaan niille tunnusomaisten erityispiirteiden tai sellaisen tosiasiallisen tilanteen takia, jonka perusteella nämä erottuvat kaikista muista ja ne voidaan yksilöidä samalla tavalla kuin se, jolle päätös on osoitettu.10
In its order in Galileo Lebensmittel v Commission (11) the Court held that, for the purpose of recognising standing to bring proceedings, the fact that the applicant belonged to a restricted group must be combined with a specic duty on the part of the Commission to protect that group. More specically, the decisive factor in identifying the persons individually concerned by a measure of general application consists in the specic protection to which they are entitled under Community law.
Asiassa Galileo Lebensmittel vastaan komissio11 antamassaan määräyksessä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, että jotta kantajalla voi olla asiavaltuus, siihen, että se kuuluu tiettyyn rajalliseen ryhmään, on liityttävä komission erityinen suojeluvelvollisuus tätä ryhmää kohtaan.Täsmällisemmin sanottuna ratkaiseva tekijä niiden oikeussubjektien yksilöimiseksi, joita yleisesti sovellettava toimenpide koskee erikseen, on erityinen suojelu, jota nämä nauttivat yhteisön oikeuden perusteella.
), where the applicant sought annulment of a provision of a regulation which limited the right to use the name ‘Tocai friulano’, provided the opportunity for the Court to shed light on the circumstances in which an applicant could base his standing to bring proceedings on the principles laid down by the Court of Justice in its judgment in Codorníu v Council (13).
Asiassa Regione Autonoma Friuli-Venezia Giulia,12 jossa kantaja vaati kumottavaksi asetuksen säännöstä, jolla rajoitetaan oikeutta käyttää nimeä ”Tocai friulano”, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin sai tilaisuuden selittää, missä tilanteessa kantaja voi perustaa asiavaltuutensa periaatteisiin, jotka vahvistettiin yhteisöjen tuomioistuimen asiassa Codorníu vastaan neuvosto13antamassa tuomiossa.
The Court of First Instance held that in this case the applicant, unlike the undertaking Codorníu, was not prevented by a measure of general application from using an intellectual property right which it had registered and used in the traditional matter for a long period before the measure in question was adopted.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, että esillä olevassa asiassa kantajaa ei, toisin kuin Codorníu-yritystä, estetty yleisesti sovellettavalla toimella käyttämästä immateriaalioikeutta, jonka se oli rekisteröinyt ja jota se oli käyttänyt perinteisesti pitkän aikaa ennen kyseisen toimen antamista.
The name ‘Tocai friulano’ is not a geographical indication as such forming part of intellectual property rights and enjoying protection on that basis.
Nimi ”Tocai friulano” ei nimittäin ole maantieteellinen merkintä, joka kuuluisi immateriaalioikeuksien piiriin ja saisi suojaa tämän perusteella.
The Court also stated that the general interest which a region, as the competent entity for economic and social matters on its territory, might have in securing a favourable outcome for the economic prosperity of that territory is not sucient for it to be regarded as being individually concerned.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin täsmensi myös, että yleinen intressi siihen, että alue voi sitä koskevien taloudellisten ja sosiaalisten kysymysten osalta toimivaltaisena yksikkönä saada aikaan alueensa taloudellista vaurautta koskevia myönteisiä tuloksia, ei voi riittää siihen, että päätöksen voitaisiin katsoa koskevan sitä erikseen.
Furthermore, the legislative and regulatory prerogatives that may be held by a legal person governed by the public law of a Member State other than the State are not of such a kind as to confer that person an individual interest in seeking annulment of a provision of Community law which has no eect on the extent of its powers, since, in principle, the person holding such prerogatives does not exercise them in his own interest.
Lisäksi lakisääteiset oikeudet, joita jäsenvaltion julkisoikeudellisella oikeushenkilöllä, joka on muu kuin valtio, voi mahdollisesti olla, eivät ole sellaisia, että niiden perusteella kyseisellä
Order of 28 August 2007 in Case T-46/06 (on appeal, Case C-483/07 P).
Asia T-46/06, määräys 28.8.2007 (muutoksenhaku vireillä, C-483/07 P).
Case C-309/89 [1994] ECR I-1853.
Asia C-309/89, tuomio 18.5.1994 (Kok. 1994, s. I-1853).
The Court examined of its own motion the admissibility of the action and held that the applicant was individually concerned by that decision, in so far as the decision had been adopted at the conclusion of proceedings in which the applicant had participated to a decisive extent, had been aimed at bringing to an end the long-standing trading relationship between the applicant and De Beers and had been liable to have an appreciable eect on the applicant’s competitive position on the market for the supply and production of rough diamonds.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin selvitti viran puolesta kanteen tutkittavaksi ottamisen ja katsoi, että tämä päätös koski kantajaa erikseen sen vuoksi, että se oli tehty menettelyssä, jossa kantaja oli ratkaisevalla tavalla osallisena ja jonka tarkoituksena oli lopettaa kantajan ja De Beersin väliset pitkäaikaiset liikesuhteet kokonaan, ja että päätös vaikutti merkittävästi sen kilpailuasemaan raakatimanttien tuottamisen ja toimittamisen markkinoilla.
In Pergan Hilfsstoe für industrielle Prozesse v Commission (15) the applicant challenged the decision of the Commission’s hearing ocer rejecting its request for condential treatment for certain passages in a Commission decision (‘the peroxides decision’), which contained references to the applicant’s role in a number of cartels on certain markets for organic peroxides.
Asiassa Pergan Hilfsstoe für industrielle Prozesse vastaan komissio15kantaja riitautti komission kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan päätöksen hylätä komission sellaisen päätöksen (jäljempänä peroksidipäätös) tiettyjen osien luottamuksellista käsittelyä koskeva vaatimus, joka sisälsi viittauksia kantajan rooliin tietyissä kartelleissa tietyillä orgaanisten peroksidien markkinoilla.
However, as the proceedings against the applicant were time-barred, the Commission had made no reference in the operative part of the ‘peroxides decision’ to its participation in the infringement.
Koska menettelyt kantajaa kohtaan olivat kuitenkin vanhentuneita, komissio ei ollut maininnut peroksidipäätöksen päätösosassa tämän yrityksen osallistumista rikkomiseen.
The Court rejected the Commission’s plea that the applicant, which had not challenged the peroxides decision, had no interest in bringing an action against the decision of the hearing ocer.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi komission esittämän oikeudenkäyntiväitteen, jonka mukaan kantajalla, joka ei ollut riitauttanut peroksidipäätöstä, ei ollut oikeussuojan tarvetta, kun oli kyse kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan päätöksestä.
It held, on the contrary, that the annulment of that decision was capable of conferring an advantage on the applicant in that the Commission should take account of the applicant’s legitimate interest in the information at issue not being disclosed.
Se katsoi sen sijaan, että riidanalaisen päätöksen kumoaminen voisi tuottaa kantajalle hyötyä siltä osin kuin komission pitäisi ottaa huomioon kantajan oikeutettu intressi sen suhteen, ettei kyseessä olevia tietoja paljasteta.
Furthermore, the mere fact that the information had already been published did not deprive the applicant of an interest in bringing an action, since its continued disclosure on the Commission’s Internet site continued to harm the applicant’s reputation, which is a vested and present interest.
Lisäksi pelkästään se seikka, että kyseiset tiedot on jo julkaistu, ei voi poistaa kantajalta oikeussuojan tarvetta, koska jatkuva julkaiseminen komission internetsivulla aiheuttaa jatkuvasti vahinkoa kantajan maineelle, mikä merkitsee syntynyttä ja edelleen olemassa olevaa intressiä.
In Ufex and Others v Commission (16) the applicants challenged the Commission decision rejecting their complaint.
Asiassa Ufex ym. vastaan komissio16 kantajat riitauttivat komission päätöksen, jolla niiden kantelu oli hylätty.
Their interest in bringing an action was challenged on the ground that, according to the interveners in support of the Commission, even if the contested measure were annulled, the Commission would be unable to establish the infringement complained of, since the excessive duration of the entire administrative procedure would have constituted a breach of the interveners’ rights.
Kantajien oikeussuojan tarve kiistettiin siksi, että komissiota tukeneiden väliintulijoiden mukaan komissio ei olisi voinut edes riidanalaisen toimen kumoamistapauksessa todeta ilmoitettua rikkomista, koska hallinnollisen menettelyn liian pitkä kesto oli loukannut kyseessä olevien asianosaisten puolustautumisoikeuksia.
In that regard, the Court held that the interest in bringing an action of an applicant who had brought an action for annulment of a Commission decision rejecting the complaint whereby it denounced conduct capable of constituting an abuse of a dominant position could be denied only in exceptional circumstances, notably where it could be established beyond doubt that the Commission was not in a position to adopt a decision making a finding of infringement attributable to the dominant undertaking in question.
Tämän osalta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, että kantajan, joka oli nostanut kumoamiskanteen komission päätöksestä hylätä kantelu, jonka kantaja oli tehnyt ilmoittaakseen mahdollisesti määräävän markkinaaseman väärinkäytön muodostavan toiminnan, oikeussuojan tarvetta ei voida evätä tältä kuin poikkeuksellisissa olosuhteissa
Judgment of 12 October 2007 in Case T-474/04.
Asia T-474/04, tuomio 12.10.2007.
Judgment of 12 September 2007 in Case T-60/05.
Asia T-60/05, tuomio 12.9.2007.
Admissibility in matters of State aid
Tutkittavaksi ottaminen valtiontukien alalla a)
Concept of interested party
Sen, jota asia koskee, käsite
A number of decisions adopted in 2007 gave the Court the opportunity to explain the application of the caselaw (17
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin saattoi useissa vuonna 2007 annetuissa ratkaisuissa täsmentää sen oikeuskäytännön17 soveltamista, jonka mukaan EY 88 artiklan
Article 88(2) EC has capacity to bring an action for annulment of a decision adopted at the conclusion of the stage of the preliminary examination of aid referred to in Article 88(3) EC in order to protect its procedural rights.
2 kohdassa tarkoitetulla sillä, jota asia koskee, on asiavaltuus EY 88 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun tukien alustavan tutkimisvaiheen päätteeksi tehdyn päätöksen kumoamisen osalta, asianomaisen henkilön menettelyllisten oikeuksien turvaamiseksi.
By its order in SID v Commission (18) the Court held that a seafarers’ union which had lodged a complaint in respect of certain tax measures applicable to seafarers employed on board vessels on the Danish international register was not a party concerned.
Asiassa SID vastaan komissio18antamallaan määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin epäsi sen, jota asia koskee, aseman merimiesten ammattijärjestöltä, joka oli tehnyt kantelun, joka koski Tanskan kansainväliseen rekisteriin rekisteröidyillä aluksilla työskenteleviin merimiehiin sovellettavia tiettyjä verotuksellisia toimenpiteitä.
Neither the seafarers’ union nor its members were competitors of the beneficiaries of the measures in issue.
Merimiesten ammattijärjestö tai sen jäsenet eivät nimittäin kilpailleet asianomaisista toimenpiteistä hyötyvien kanssa.
Although bodies representing the employees of the undertakings in receipt of aid might, as parties concerned, submit comments to the Commission on considerations of a social nature, the fact remained that in this case any social aspects derived from the establishment of the register in question and not from the fiscal measures in issue, which alone were examined by the Commission with a view to assessing their compatibility with the common market.
Vaikka tuensaajayrityksen työntekijöiden etujärjestöt voivat niinä, joita asia koskee, esittää komissiolle huomautuksensa sosiaalisista näkökohdista, esillä olevassa asiassa mahdolliset sosiaaliset näkökohdat perustuivat kuitenkin kyseisen rekisterin perustamiseen eivätkä riidanalaisiin verotuksellisiin toimenpiteisiin, joita komissio yksinomaan tutki arvioidakseen niiden soveltuvuutta yhteismarkkinoille.
The social aspects relating to that register therefore had only an indirect link with the contested decision.
Tähän rekisteriin liittyvillä sosiaalisilla näkökohdilla oli näin ollen vain välillinen yhteys riidanalaiseen päätökseen.
In Fachvereinigung Mineralfaserindustrie v Commission (19) the Court, after finding that the members of the applicant were parties concerned with standing to act in defence of their procedural rights and that the applicant eectively raised a plea alleging that the Commission ought to have initiated the formal investigation procedure provided for in Article 88(2) EC because it was facing serious problems as regards the compatibility of the aid with the common market, declared the action admissible and added that although the further substantive arguments raised were inadmissible as such, the arguments developed must nonetheless be examined for the purpose of determining whether the Commission was actually facing serious problems.
Asiassa Fachvereinigung Mineralfaserindustrie vastaan komissio19 antamassaan tuomiossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi, että kantajan jäsenet olivat niitä, joita asia koskee ja joilla on kanneoikeus menettelyllisten oikeuksiensa puolustamiseksi, ja että kantaja oli esittänyt kanneperusteen, jonka mukaan komission olisi pitänyt aloittaa EY 88 artiklan 2 kohdassa määrätty muodollinen tutkintamenettely, koska sillä oli vakavia vaikeuksia, jotka liittyivät tuen soveltuvuuteen yhteismarkkinoille, ja se otti kanteen tutkittavaksi ja lisäsi, että vaikka esitettyjä täydentäviä asiakysymystä koskevia perusteita ei voitu sellaisinaan ottaa tutkittaviksi, esitetyt väitteet oli kuitenkin tutkittava sen arvioimiseksi, oliko komissiolla todella vakavia vaikeuksia.
The same problem formed the subject matter in an action for failure to act under Article 232 EC, of Asklepios Kliniken (20), where a German company specialising in hospital management had brought an action for a declaration that the Commission had unlawfully failed to adopt a position on the complaint denouncing the existence of the State aid alleged to have been granted by the German authorities to hospitals in the public sector. The Court recalled that Articles 230 EC and 232 EC prescribe one and the same remedy.
Samasta problematiikasta oli kyse EY 232 artiklaan perustuneessa laiminlyöntikanteessa asiassa Asklepios Kliniken,20jossa sairaaloiden liikkeenhoitoon erikoistunut saksalaisyhtiö
Order of 23 April 2007 in Case T-30/03 (on appeal, Case C-319/07 P).
Asia T-30/03, määräys 23.4.2007 (muutoksenhaku vireillä, C-319/07 P).
Judgment of 20 September 2007 in Case T-375/03.
Asia T-375/03, tuomio 20.9.2007.
Judgment of 11 July 2007 in Case T-167/04 Asklepios Kliniken v Commission.
Asia T-167/04, Asklepios Kliniken v. komissio, tuomio 11.7.2007.
Aid regimes
Toiminta
In Salvat père & ls and Others v Commission (22 ) the Commission had adopted a decision characterising as State aid incompatible with the common market certain measures taken by the French authorities to finance a sectoral aid scheme for wine-growers producing low-quality wine.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin oli nostanut kanteen, jossa se vaati ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta toteamaan, että komissio oli lainvastaisesti pidättynyt antamasta ratkaisua kantelusta, jossa ilmoitettiin valtiontuista, jotka saksalaisviranomaiset olivat väitetysti myöntäneet julkisen sektorin sairaaloille.
The Commission had thus ordered the French Republic to recover the unlawfully paid aid from the recipients.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin muistutti, että EY 230 ja EY 232 artikla ilmentävät yhtä ja samaa oikeussuojakeinoa.
The Court pointed out, on the contrary, that the amounts granted diered according to the undertakings and were therefore dierentiated according to the individual characteristics of each of them, and found that one of the applicants was the actual beneciary of individual aid granted under the sectoral aid scheme in question, recovery of which the Commission had ordered. Consequently, that applicant was directly and individually concerned by that part of the contested decision.
Näin ollen samoin kuin EY 230 artiklan neljännessä kohdassa annetaan yksityisille mahdollisuus nostaa kumoamiskanne yhteisön toimesta, joka koskee niitä suoraan ja erikseen, EY 232 artiklassa annetaan niille myös mahdollisuus nostaa laiminlyöntikanne sellaista toimielintä vastaan, joka ei ole toteuttanut toimenpidettä, joka olisi koskenut niitä samalla tavoin.21 b)