natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It must come to the assistance of its Member States by developing a truly common and integrated energy policy, targeting energy efficiency, diversification, dependency and the fight against climate change.
Sen on autettava jäsenvaltioitaan kehittämällä aidosti yhteinen ja yhdennetty energiapolitiikka, jolla edistetään energiatehokkuutta, energialähteiden monipuolistamista, energiariippuvuuden vähentämistä ja ilmastonmuutoksen torjumista.
Starting with the ‘low-hanging fruits’: revolutionising energy efficiency
Aloitetaan helpoimmasta päästä: energiatehokkuuden parantaminen
The industrial and behavioural change needed to bring this about will not be easy.
Tarvittavaa teollisuuden ja käyttäytymisen muutosta ei ole helppo saavuttaa.
But the rationale is clear.
Periaate on kuitenkin selvä.
The annual cost of reducing greenhouse gas emissions is estimated at about 2 per cent of world GDP while failure to act is estimated to cost at least 5 per cent of the GDP each year.
Kasvihuonekaasupäästöjen vähentämisen vuosittaisten kustannusten arvioidaan olevan noin kaksi prosenttia maailman BKT:stä, ja jos mitään ei tehdä, kustannusten arvioidaan olevan vähintään viisi prosenttia vuosittaisesta BKT:stä.
At the same time, the development of a sustainable green economy provides wide-ranging technological, business and commercial opportunities which need to be grasped.
Samaan aikaan vihreän talouden kehitys tarjoaa teknologiaan, liiketoimintaan ja kaupankäyntiin liittyviä laajoja mahdollisuuksia, joihin on tartuttava.
There is a real opportunity for the EU to exercise moral and political leadership in this debate without losing sight of the tangible economic and industrial benefits.
EU:lla on todellinen mahdollisuus ottaa moraalinen ja poliittinen johtoasema tässä kamppailussa menettämättä silti näköpiiristään konkreettisia taloudellisia ja teollisia hyötyjä.
But it must do so swiftly, before others race ahead.
Mutta sen on saavutettava tämä asema pian, etteivät muut rynnistä ohi.
Achieving energy savings in industry, transport and construction as well as in domestic appliances is the most effective way to reduce carbon emissions and external dependency.
Energian säästäminen teollisuudessa, liikenteessä ja rakentamisessa sekä kodinkoneissa on tehokkain tapa vähentää hiilipäästöjä ja ulkoista energiariippuvuutta.
It is also the quickest way that the EU can achieve tangible results.
Se on myös EU:n kannalta nopein tapa saavuttaa konkreettisia tuloksia.
Obviously, the cheapest and cleanest form of energy is energy that is not consumed.
Halvin ja puhtain energiamuoto on tietysti energia, jota ei kuluteta.
Whilst there is nothing new about enhancing energy efficiency, it nonetheless needs to be expanded and solidified as a key objective for all Member States.
Energiatehokkuuden edistäminen ei ole uusia asia, mutta se on kuitenkin laajennettava ja vakiinnutettava keskeiseksi tavoitteeksi kaikissa jäsenvaltioissa.
Likewise, there are important gains to be made from the implementation of a coherent European Energy policy, including: the completion of a genuine, liberalised Single Market in the energy sector, a strong European investment policy in new technologies and in major common energy infrastructures, a common external position, and a common fiscal approach contributing to fund this investment policy.
Merkittävää hyötyä voidaan saada myös sellaisen johdonmukaisen eurooppalaisen energiapolitiikan toteuttamisesta, joka käsittää aitojen ja vapautettujen sisämarkkinoiden toteuttamisen energia-alalla; vahvan eurooppalaisen investointipolitiikan, jolla edistetään uutta teknologiaa ja suuria yhteisiä energiainfrastruktuureja; yhteisen ulkoisen kannan sekä yhteisen verotuksellisen lähestymistavan, jolla edistetään tämän investointipolitiikan rahoittamista.
This would end the practice of defending national champions, paving the way for the emergence of European champions and the separation of transmission networks of companies which generate and/or distribute electricity or gas (“unbundling”). The remaining bottlenecks in
Se lopettaisi kansallisten energiajättien puolustamisen, jolloin tilalle voisi syntyä eurooppalaisia energiajättejä ja siirtoverkot voitaisiin
To this end, the headline target for energy efficiency should be raised to 50 per cent by 2030, from the currently agreed 20 per cent by 2020.
Tämän aikaansaamiseksi olisi energiatehokkuuden lisäämisen yleistavoite nostettava 50 prosenttiin vuoteen 2030 mennessä, kun tämänhetkinen yleistavoite on 20 prosentin lisäys vuoteen 2020 mennessä.
The EU can advance this objective by applying stricter efficiency standards for domestic appliances and new buildings, along with more ambitious vehicle emission targets.
EU voi edistää tämän tavoitteen saavuttamista asettamalla vaativammat kodinkoneita ja uusia rakennuksia koskevat tehokkuusstandardit ja kunnianhimoisemmat ajoneuvojen päästöjä koskevat tavoitteet.
It should also encourage innovative public-private partnerships for energy-efficient investments while setting and monitoring Member State compliance with efficiency targets.
Sen olisi myös edistettävä innovatiivista energiatehokkaita investointeja koskevaa julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuutta sekä asetet-
Wind power is one option to use renewable energies.
Tuulivoima, uusiutuvaa energiaa.
Photo: German WindEnergy Association esses for capturing and storing COst
Kuva: German WindEnergy Association tava jäsenvaltioille energiatehokkuutta koskevat tavoitteet ja seurattava niiden noudattamista.
2 safely underground.
vaiheen jälkeen koskeva etenemissuunnitelma.
The quest for more sustainable power generation
Kohti kestävää sähköntuotantoa
The search for a more viable energy mix must also involve recourse to nuclear energy.
Toimivamman energialähteiden yhdistelmän etsimiseen kuuluu myös ydinenergian käyttö.
Europe cannot afford to relinquish this important source of power, but unlocking investments in nuclear energy requires a greater level of regulatory certainty, as well as the further development of safety standards.
Euroopalla ei ole varaa luopua tästä tärkeästä energialähteestä, mutta ydinenergiaan tehtävien investointien varmistaminen edellyttää parempaa sääntelyvarmuutta ja turvallisuusnormien kehittämistä edelleen.
Finally, significant R & D efforts and innovative public-private partnerships are needed to develop next generation energy technologies.
Lisäksi tarvitaan merkittävää tutkimusta ja kehitystä sekä innovatiivista julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuutta uuden sukupolven energiateknologian kehittämiseksi.
The EU urgently needs a few headline projects in this context, such as the installation of solar power centres in Northern Africa and the creation of wind power farms in the North Sea.
EU tarvitsee tällä alalla kiireellisesti muutamia keskeisiä hankkeita, kuten aurinkoenergiakeskusten perustaminen Pohjois-Afrik-kaan ja tuulivoimapuistojen luominen Pohjanmerelle.
The search for viable renewable energy sources has to be stepped up.
Käyttökelpoisten uusiutuvien energialähteiden etsimistä on tehostettava.
There are a range of promising options available, including wind power, solar power and biomass.
Käytettävissä on useita lupaavia vaihtoehtoja kuten tuulivoima, aurinkoenergia ja biomassa.
Europe should also move away from oil as the primary source of fuel for transport by encouraging bio-fuel standards and electric and hybrid vehicles.
Euroopassa olisi lisäksi luovuttava öljyn käytöstä liikenteen ensisijaisena polttoainelähteenä edistämällä biopolttoaineita koskevien standardien ja sähkö- ja hybridiajoneuvojen kehittämistä.
Yet for all this to happen, the EU needs vast investments to upgrade its energy grid and to develop intelligent energy networks (smart grids) which can handle future power sources and minimise power losses, finally leading to a fully integrated system of energy supplies.
Näiden tavoitteiden saavuttamiseksi EU:ssa on kuitenkin tehtävä laajoja investointeja, jotta voidaan uudistaa energiaverkkoa ja kehittää älykkäitä energiaverkkoja, jotka vastaavat tulevia voimanlähteitä ja joissa energian hävikki on mahdollisimman pieni, ja saada näin lopulta aikaan täysin integroitu energiahuoltojärjestelmä.
Reducing the EU’s external energy dependency
EU:n ulkoisen energiariippuvuuden vähentäminen
The development of carbon capture and storage (CCS) systems needs to be backed up by firm decisions on a range of issues which can no longer be delayed. These include the appropriate level of subsidies, a legal framework, and a roadmap for developing CCS beyond the demonstration phase.
Hiilidioksidin talteenotto- ja varastointijärjestelmien kehittämistä on tuettava tekemällä tiettyjä kysymyksiä koskevat lopulliset päätökset, joiden hyväksymistä ei pidä enää viivyttää.
In order to move from the experimental to the operational stage, the EU needs to research, develop and test new technologies and proc-
Näitä aiheita ovat muun muassa tukien sopiva määrä, lainsäädäntö ja hiilidioksidin talteenoton ja varastoinnin kehittämistä demonstrointi-
The era of cheap oil seems to be over with new supplies increasingly remote, difficult to access and more expensive to exploit.
Halvan öljyn aikakausi näyttää olevan ohi.
At the same time, the EU will continue to depend on external sources for its energy supply for a considerable time.
Uudet öljylähteet ovat yhä kauempana, ne ovat hankalissa paikoissa ja niiden hyödyntäminen on entistä kalliimpaa.
alone, 42 per cent are currently from Russia.
Pelkästään Eurooppaan tuodusta kaasusta 42 prosenttia on peräisin Venäjältä.
There is no chance of becoming energy independent, but the EU must strive to increase its energy security by all possible means.
EU:lla ei ole mahdollisuuksia energiaomavaraisuuteen, mutta sen on pyrittävä lisäämään energiavarmuuttaan kaikin mahdollisin keinoin.
To begin with, there is still considerable scope for increasing gas production within Europe.
Ensinnäkin kaasun tuotantoa on vielä varaa lisätä huomattavasti Euroopassa.
The EU should support and grow its domestic gas production by opening new frontiers of potential gas resources, by removing licensing barriers and by allowing investments in frontier areas, such as the Arctic.
EU:n olisi tuettava ja lisättävä omaa kaasuntuotantoaan etsimällä uusia mahdollisia kaasuvaroja, poistamalla lisenssiesteitä ja sallimalla investoinnit uudisalueilla, kuten arktisella alueella.
In addition, there is significant potential to develop unconventional energy sources such as tight gas and shale oil, for instance in Central and Northern Europe.
Myös epätavanomaisten energialähteiden, kuten tight gas -kaasun ja liuskeöljyn, käyttöä voidaan kehittää merkittävästi esimerkiksi Keski- ja Pohjois-Euroopassa.
These strategies must subsequently be backed up by new endeavours to mitigate the EU’s vulnerability to external shocks.
Näitä strategioita on jatkossa tuettava siten, että pyritään vähentämään EU:n alttiutta ulkoisille häiriöille.
This means establishing reliable and lasting relations with its principal suppliers, Russia in particular, while diversifying the supply routes and methods, including alternative gas pipelines and developing liquefied natural gas imports.
Tämä edellyttää luotettavien ja kestävien suhteiden luomista tärkeimpiin toimittajiin, erityisesti Venäjään, sekä toimitusreittien ja -menetelmien – mukaan lukien vaihtoehtoiset kaasuputket ja nesteytetyn maakaasun tuonnin kehittäminen – monipuolistamista.
To this end, the EU needs a common strategy and an assertive external policy to better defend its interests in the international arena.
EU tarvitsee tähän tarkoitukseen yhteistä strategiaa ja vakuuttavaa ulkopolitiikkaa, jotta se voi puolustaa paremmin omia etujaan kansainvälisillä foorumeilla.
Leading the fight against climate change
Johtoasema ilmastonmuutoksen torjunnassa
Climate change can only be addressed effectively at the global level.
Tämä ei saa merkitä sitä, että EU:n olisi luovuttava pyrkimyksistään johtoasemaan ilmastonmuutoksen torjunnassa.
The outcome of the UN summit in Copenhagen was therefore a bitter disappointment as its non-binding agreement is unlikely to be sufficient to fend off dangerous global warming.
Päinvastoin, EU:n olisi jatkoneuvotteluissa pyrittävä aikaansaamaan sopimus, jossa varmistetaan, että teollisuusmaiden ja kehitysmaiden Kööpenhaminassa tekemät sitoumukset toteutuvat.
Additionally, Copenhagen has demonstrated that the EU still falls short of being accepted as an indispensible interlocutor and player at the global level – and this despite its efforts to lead by example by committing itself to an ambitious objective: reducing by 2020 its emissions by 20 per cent while increasing both its energy efficiency and its share of renewables by 20 per cent as well.
EU:n olisi tällöin puolustettava oikeutettuja etujaan ja varmistettava esimerkiksi kohdennetulla ehdollisuusstrategialla, että kaikki uudet sopimukset tukevat osaltaan Euroopan taloudellisen ja sosiaalisen mallin tavoitteita.
This must not mean that the EU should downgrade its efforts to become a leader in the fight against climate change.
Tämän onnistumiseksi EU:n on kuitenkin tehtävä enemmän työtä omalla sarallaan.
On the contrary, in the follow-up negotiations the EU should push for an agreement to make sure that the pledges given at Copenhagen by developed and developing countries are realised.
EU:n on esimerkiksi parannettava hiilimarkkinoidensa – maailman suurimpien
In doing so, the EU should defend its legitimate interests, ensuring that the outcome of any new agreement helps sustain the objectives of Europe’s economic and social model, for instance through a targeted strategy of conditionality.
Ilmastonmuutosta voidaan käsitellä tehokkaasti vain maailmanlaajuisella tasolla. Kööpenhaminassa pidetyn YK:n huippukokouksen tulos oli siten karvas pettymys, koska saavutettu sopimus, joka ei ole sitova, ei todennäköisesti riitä torjumaan ilmaston lämpenemistä.
However, for this to happen, the EU must also do more work at home. This includes improving the functioning
Kööpenhamina osoitti myös, että EU:ta ei vieläkään pidetä välttämättömänä keskustelukumppanina ja toimijana maailmanlaajuisella tasolla – huolimatta sen pyrkimyksistä näyttää esimerkkiä asettamalla itselleen kunnianhi-
Forests form an essential part of the landscape and of the local climate.
Metsät ovat olennainen osa maisemaa ja vaikuttavat paikalliseen ilmastoon.
Representing 1 per cent of global GDP redistribution, there are important economic gains to be made in this new economic area.
Koska tämä uusi talouden ala muodostaa prosentin BKT:n maailmanlaajuisesta uudelleenjaosta, sillä voidaan saada aikaan merkittävää taloudellista hyötyä.
While the EU continues to be the global leader with 40 per cent market share in renewable technology exports, the allocation of both R & D resources and financing into these technologies is clearly faster in China and the United States.
Vaikka EU on edelleen 40 prosentin markkinaosuudellaan maailman johtava uusiutuvia energialähteitä käyttävän teknologian viejä, tähän teknologiaan kohdennetaan selvästi nopeammin sekä tutkimus- ja kehitysresursseja että rahoitusta Kiinassa ja Yhdysvalloissa.
The EU needs to make sure that it can consolidate its lead through appropriate increases in the reallocation of resources and funding.
EU:n on huolehdittava siitä, että se voi vakiinnuttaa johtoasemansa lisäämällä asianmukaisesti resurssien ja rahoituksen uudelleenkohdentamista.
of its carbon market, the largest such market in existence.
tämän alan markkinoiden – toimivuutta.
It is now generally accepted that the carbon price at the heart of this market is problematic and the emissions trading system lacks the clarity and predictability required by industry.
Yleisesti hyväksytty tosiasia on, että näiden markkinoiden ydinasia, hiilen hinta on ongelmallinen kysymys, eikä päästökauppajärjestelmässä ole teollisuuden edellyttämää selkeyttä ja ennustettavuutta.
Eventually, a price must be established at a level which has the dual effect of dissuading carbon emissions while encouraging investment in the development of viable, new, clean technologies.
Hinta on asetettava tasolle, joka sekä ehkäisee hiilipäästöjä että kannustaa investoimaan toteuttamiskelpoisten uusien puhtaiden teknologioiden kehittämiseen.
This should go hand in hand with supplementing the market mechanism with CO2 taxes.
Markkinamekanismeja olisi samalla täydennettävä hiilidioksidiveroilla.
As some Member States have already done, the EU must urgently coordinate these fiscal measures in order to avoid market distortions.
EU:n olisi noudatettava tiettyjen jäsenvaltioiden mallia ja ryhdyttävä kiireellisesti koordinoimaan näitä verotustoimenpiteitä markkinoiden vääristymisen estämiseksi.
Finally, the agriculture sector, accounting for around 14 per cent of global greenhouse gas emissions, cannot be spared.
Lopuksi on ryhdyttävä toimiin myös maatalouden alalla, jonka osuus kaikista kasvuhuonekaasupäästöistä on noin 14 prosenttia.
Forests and soils act as natural sinks for carbon.
Metsät ja maaperä toimivat luonnollisina hiilinieluina.
Halting ongoing tropical deforestation, reforesting marginal areas of land and sequestering more CO2 in soils through changing agricultural practices would increase carbon sequestration.
Trooppisten alueiden jatkuvan metsäkadon pysäyttäminen, joutomaiden uudelleen metsittäminen ja hiilidioksidin maaperästä erottamisen lisääminen uudenlaisten viljelymenetelmien avulla lisäisivät hiilidioksidin talteenottoa.
The EU should therefore redirect CAP resources towards environmen-tally-friendly agriculture and stockbreeding, taking an active part in reforestation efforts both at the EU and the international level.
EU:n olisi näin ollen suunnattava yhteisen maatalouspolitiikan resursseja ympäristöystävälliseen maatalouteen ja karjankasvatukseen ja osallistuttava aktiivisesti uudelleen metsittämistä koskeviin toimiin sekä EU:n tasolla että kansainvälisesti.
Furthermore, the EU needs to seize the economic opportunities of a transition to a low carbon, resource-efficient, climate-resilient economy.
EU:n on lisäksi tartuttava taloudellisiin tilaisuuksiin, joita siirtyminen vähähiiliseen, resursseiltaan tehokkaaseen ja ilmastonmuutoksen kestävään talouteen tuo mukanaan.
This must include providing additional support, incentives and an appropriate infrastructure to facilitate the creation of green industry leaders.
Tämä edellyttää muun muassa tuen lisäämistä, kannustinten tarjoamista ja asianmukaisen infrastruktuurin luomista, millä helpotetaan johtavien vihreiden teollisuudenalojen syntymistä.
In a low carbon economy, many new industry segments will emerge, such as electric vehicles, energy efficiency solutions, water effectiveness services, biomass generators, carbon capture and storage providers.
Vähähiilisessä taloudessa nousee esiin monia uusia teollisuudenaloja, kuten sähköajoneuvot, energiatehokkaat ratkaisut, vedenkulutusta vähentävät palvelut, biomassageneraattorit sekä hiilidioksidin talteenotto- ja varastointipalvelut.
INTERNAL AND EXTERNAL SECURITY: THE ETERNAL CHALLENGE cooperation on law-enforcement in European countries can jeopardise efforts to combat terrorism abroad.
SISÄINEN JA ULKOINEN TURVALLISUUS: IKUINEN HAASTE aseelliset selkkaukset voivat olla uhka Euroopan sisäiselle vakaudelle aiheuttamalla mittavia pakolaisvirtoja.
All security risks are in turn interlocked, with poverty and instability in failing states becoming a breeding ground for terrorism and other types of criminal activity.
Kaikki turvallisuusriskit kytkeytyvät toisiinsa, ja toimintakykyään menettävistä valtioista tulee terrorismin ja muun rikollisen toiminnan kasvualustaa.
Addressing 21st century security challenges therefore requires global and anticipatory responses, which only an actor the size of the EU can provide.
2000-luvun turvallisuushaasteisiin vastaaminen edellyttää sen vuoksi maailmanlaajuisia ja ennakoivia toimenpiteitä, jollaisia voi toteuttaa ainoastaan EU:n kokoinen toimija.
Over the last twenty years, we have witnessed a shift from a bipolar world order, followed by a brief “unipolar moment” dominated by the US, to a gradually unfolding multi-polar system.
Kaksinapaisesta maailmanjärjestyksestä on viimeisen parinkymmenen vuoden kuluessa siirrytty lyhyen Yhdysvaltojen hallitseman yksinapaisen kauden jälkeen vähitellen kohti moninapaista maailmanjärjestystä.
In this new world order different centres of power coexist in a more unstable environment.
Tässä uudessa maailmanjärjestyksessä erilaiset valtakeskukset vaikuttavat rinta rinnan entistä epävakaammassa ympäristössä.
Old threats, including nuclear weapons, persist in new forms (proliferation), while new threats have emerged.
Vanhat uhkat, joihin kuuluvat myös ydinaseet, ovat saaneet uusia muotoja (joukkotuhoaseiden leviäminen) samalla, kun esiin on noussut uusia uhkia.
These new forms of insecurity – which include financial instability, environmental degradation, energy dependence, organised crime and terrorism – are more diverse, less visible and less predictable than ever before.
Nämä turvattomuuden uudet muodot – mukaan lukien rahoitusalan epävakaus, ympäristön pilaantuminen, energiariippuvuus, järjestäytynyt rikollisuus ja terrorismi – ovat moninaisempia, näkymättömämpiä ja vaikeammin ennakoitavia kuin koskaan aiemmin.
Globalisation has also increased our sense of vulnerability by dissolving the boundaries between internal and external forms of security.
Globalisaatio on myös lisännyt haavoittuvuuden tunnettamme, kun sisäisen ja ulkoisen turvallisuuden muotojen väliset rajat ovat hämärtyneet.
Likewise, weak
Kaukaisten mantereiden
The EU has long committed itself to maintaining and developing an “area of justice, freedom and security” aimed at facilitating the everyday life of its citizens.
EU on kauan sitten sitoutunut pitämään yllä ja kehittämään "oikeuden, vapauden ja turvallisuuden aluetta", jonka tavoitteena on helpottaa EU:n kansalaisten
Photo: European Union, 2010
Kuva: Euroopan unioni, 2010
judicial cooperation, law-enforcement, border control and health, social and civil protection.
Uutta yhteistyökulttuuria tarvitaan lukuisilla aloilla, mukaan lukien oikeudellisessa yhteistyössä, lainvalvonnassa, rajavalvonnassa sekä terveyden, sosiaalisen suojelun ja pelastuspalvelun alalla.
This will require increasing the powers of existing agencies and instruments, such as Europol, Eurojust, the Situation Centre, Frontex and the Counter-Terrorism Coordinator.
Tämä edellyttää nykyisten virastojen ja välineiden, kuten Europolin, Eurojustin, tilannekeskuksen, Frontexin ja terrorismin torjunnan koordinaattorin, toimivaltuuksien lisäämistä.
It will also require setting up new bodies, such as a European centre of good police practices.
Se edellyttää myös, että perustetaan uusia elimiä, kuten hyvien poliisikäytäntöjen eurooppalainen keskus.
coordinated action at EU level to tackle terrorism and other cross-border security problems.
Lisäksi seuraavat kysymykset olisi asetettava etusijalle:
In addition, the following issues should be prioritised:– Improve systems for exchanging information in relation to network funding, trafficking routes for weapons of mass destruction (WMD), recovery after terrorist attacks and longterm preventive measures.
Parannetaan järjestelmiä, joiden avulla vaihdetaan tietoja verkostojen rahoituksesta, joukkotuhoaseiden laittoman kaupan kanavista, terroristi-iskuista toipumisesta ja pitkän aikavälin torjuntatoimista.
– Create a European civil reserve team of specially trained units ready to be deployed at short notice, shaped along the lines of the military component.
Perustetaan erityiskoulutuksen saaneista yksiköistä koostuva EU:n siviilialan reservijoukko, joka saadaan toimintavalmiuteen lyhyellä varoitusajalla ja jonka rakenne on samanlainen kuin sotilasyksiköillä.
We now need to take decisive action and implement a new ‘European Security Model’.
Meidän on nyt ryhdyttävä päättäväisesti toimeen ja pantava täytäntöön uusi "eurooppalainen turvallisuusmalli".