natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As the national court pointed out, unlike Articles 36 to 43 of Regulation No 2419/2001, which contained the provisions, applicable with regard to the basis for calculation, reductions and exclusions relating to ‘livestock’ aid applications, Articles 57 to 63 of Regulation No 796/2004, which have the same subject-matter, contain no provision analogous to Article 39 of Regulation No 2419/2001, which, like Article 10c of Regulation No 3887/92, which it replaced, specifically concerned the reduction of the amount of aid for bovine animals in the case of noncompliance with the rules on identification and registration established by Regulation No 1760/2000, in respect of bovine animals not claimed for aid.
Kuten tosin ennakkoratkaisupyynnön esittänyt tuomioistuin toteaa, poiketen asetuksen N:o 2419/2001 36–43 artiklasta, jotka sisältävät eläintukihakemusten laskuperusteisiin, vähennyksiin ja poissulkemisiin sovellettavat säännökset, asetuksen N:o 796/2004 57–63 artikla, joilla on sama kohde, eivät sisällä asetuksen N:o 2419/2001 39 artiklaa ja sitä edeltänyttä asetuksen N:o 3887/92 10 c artiklaa vastaavaa säännöstä, joka koskisi erityisesti nautaeläintukien määrän vähentämistä silloin, kun asetuksen N:o 1760/2000 rekisteröinti- ja tunnistamissäännöksiä ei ole noudatettu niiden eläinten osalta, joista tukea ei ole haettu.
However, it cannot be deduced from this that Regulation No 796/2004 no longer contains any provision to that effect.
Tästä ei kuitenkaan voida päätellä, että asetuksessa N:o 796/2004 ei enää säädetä mitään tältä osin.
In the context of the reform of the common agricultural policy (CAP) instituted by Regulation No 1782/2003, for which Regulation No 796/2004 sets out certain detailed rules of application, the rules on registration and identification laid down by Regulation No 1760/2000 are, henceforth, as follows from Article 3(1) of Regulation No 1782/2003, read in conjunction with Annex III, Section A.8 thereto, subject to the statutory management requirements which all recipients of direct payments must respect pursuant to crosscompliance, both in Member States which have adopted the single payment scheme to which Title III of Regulation No 1782/2003 refers and in those which have opted, pursuant to Article 68 of the regulation, for the partial ‘recoupling’ of payments for beef and veal referred to in Title IV of that regulation and, accordingly, as regards both bovine animals not claimed for aid and those claimed for aid.
Nimittäin yhteisen maatalouspolitiikan uudistuksen, joka on toteutettu asetuksella N:o 1782/2003, jonka tietyistä täytäntöönpanosäännöksistä säädetään asetuksessa N:o 796/2004, jälkeen nautaeläinten rekisteröintiä ja tunnistamista koskevat asetuksen N:o 1760/2000 säännökset kuuluvat – kuten asetuksen N:o 1782/2003 3 artiklan 1 kohdasta, luettuna yhdessä sen liitteessä III olevan A kohdan 8 alakohdan kanssa, ilmenee – lakisääteisiin hoitovaatimuksiin, joita kaikkien suoria tukia saavien viljelijöiden on noudatettava täydentävien ehtojen nojalla sekä jäsenvaltioissa, jotka ovat hyväksyneet asetuksen N:o 1782/2003 III osastossa tarkoitetun tilatukijärjestelmän, että jäsenvaltioissa, jotka ovat valinneet mainitun asetuksen 68 artiklan nojalla saman asetuksen IV osastossa tarkoitettujen naudanlihatukien osittaisen tuotantomääriin sitomisen sekä nautaeläinten, joista tukea ei ole haettu, ja nautaeläinten, joista sitä on haettu, osalta.
In accordance with Articles 6(1) and 7(1) of Regulation No 1782/2003, and as is clear from recital 2 in the preamble to that regulation, infringement of the crosscompliance rules gives rise to the reductions and exclusions set out in Articles 66 and 67 of Regulation No 796/2004.
Asetuksen N:o 1782/2003 6 artiklan 1 kohdan ja 7 artiklan 1 kohdan sekä tämän asetuksen toisen perustelukappaleen mukaan täydentäviin ehtoihin liittyvien sääntöjen rikkominen johtaa asetuksen N:o 796/2004 66 ja 67 artiklassa mainittuihin vähennyksiin ja poissulkemisiin.
Consequently, noncompliance with the rules on identification and registration laid down by Regulation No 1760/2000, in respect of bovine animals which, as in the case in the main proceedings, are not claimed for aid, falls under Articles 66 and 67 on cross-compliance.
Vastaavasti asetuksessa N:o 1760/2000 säädettyjen tunnistamis- ja rekisteröintisäännösten rikkominen sellaisten nautaeläinten osalta, joista tukea ei ole haettu, kuten pääasiassa, kuuluu täydentäviä ehtoja koskevien mainittujen 66 ja 67 artiklan soveltamisalaan.
On the other hand, Articles 57 to 63 of Regulation No 796/2004, to which the national court refers, are not applicable in a situation such as that in the main proceedings, since they provide for reductions and exclusions applicable in the case of noncompliance with eligibility criteria concerning applications for ‘livestock’ aid.
Sitä vastoin asetuksen N:o 796/2004 57–63 artiklaa, joihin ennakkoratkaisupyynnön esittänyt tuomioistuin viittaa, ei sovelleta pääasiassa kyseessä olevaan tilanteeseen, koska niissä säädetään vähennyksistä ja poissulkemisista siinä tapauksessa, että eläintukihakemuksia koskevia tukikelpoisuusedellytyksiä ei noudateta.
First, as is clear from Article 138 of Regulation No 1782/2003 and Article 59 of Regulation No 796/2004, those provisions, as rules regarding infringement of the eligibility criteria, are intended to apply only where the identification and registration requirements referred to in Regulation No 1760/2000 are not complied with in respect of bovine animals claimed for aid.
Yhtäältä nimittäin, kuten asetuksen N:o 1782/2003 138 artiklasta ja asetuksen N:o 796/2004 59 artiklasta ilmenee, näitä säännöksiä on tarkoitus soveltaa tukikelpoisuusedellytysten noudattamatta jättämistä koskevina säännöksinä vain silloin, kun asetuksessa N:o 1760/2000 tarkoitettuja tunnistamista ja rekisteröintiä koskevia säännöksiä ei ole noudatettu nautaeläinten osalta, joista tukea on haettu.
Second, and for the same reason, such provisions, as is clear from recital 12 in the preamble to Regulation No 796/2004, will apply only in Member States which have opted for the partial ‘recoupling’ of payments for beef and veal, so that they do not apply in Member States, like the Federal Republic of Germany, which have, from the outset, adopted the single payment scheme.
Toisaalta tällaisia säännöksiä, kuten asetuksen N:o 796/2004 12 perustelukappaleesta ilmenee, voidaan samasta syystä soveltaa ainoastaan niissä jäsenvaltioissa, jotka ovat valinneet naudanlihatukien osittaisen tuotantomääriin sitomisen, joten niitä ei sovelleta niissä jäsenvaltioissa, jotka ovat Saksan liittotasavallan tavoin valinneet alusta alkaen tilatukijärjestelmän.
In the light of the foregoing, to provide the national court with an answer which will be of use to it, it is necessary to reformulate the question referred and to consider that, by its question, the court is seeking to ascertain whether the second sentence of Article 2(2) of Regulation No 2988/95 is to be interpreted as meaning that the provisions laid down by Articles 66 and 67 of Regulation No 796/2004 apply retroactively to an application for ‘livestock’ aid falling within the scope ratione temporis of Regulation No 3887/92, which gave rise to an exclusion from the benefit of aid under Article 10c of the latter regulation.
Jotta ennakkoratkaisupyynnön esittäneelle tuomioistuimelle voitaisiin antaa hyödyllinen vastaus, esitetty kysymys on edellä esitetyistä syistä muotoiltava uudelleen ja katsottava, että mainittu tuomioistuin haluaa sillä tietää, onko asetuksen N:o 2988/95 2 artiklan 2 kohdan toista virkettä tulkittava siten, että asetuksen N:o 796/2004 66 ja 67 artiklan säännöksiä sovelletaan taannehtivasti eläintukihakemukseen, joka kuuluu ajallisesti asetuksen N:o 3887/92, jonka 10 c artiklan nojalla tuki on suljettu pois, soveltamisalaan.
Interpretation of the second sentence of Article 2(2) of Regulation No 2988/95
Asetuksen N:o 2988/95 2 artiklan 2 kohdan toisen virkkeen tulkinta
It must be ascertained whether the conditions set out at paragraph 60 of this judgment are fulfilled in circumstances such as those of the case in the main proceedings.
Näin ollen on tarkistettava, täyttyvätkö tämän tuomion 60 kohdassa mainitut edellytykset pääasiassa kyseessä olevissa olosuhteissa.
In that regard, it is necessary, first, to note that, as regards bovine animals not claimed for aid, noncompliance with the rules on identification and registration introduced by Regulation No 1760/2000, to which Article 10c of Regulation No 3887/92 is applicable ratione temporis in the main proceedings, constitutes an ‘irregularity’ within the meaning of Article 1(2) of Regulation No 2988/95, where that infringement of a provision of Community law is capable of prejudicing the general budget of the Communities (see, par analogy, Gerken, paragraph 49).
Tältä osin on aluksi todettava, että sellaisten nautaeläinten osalta, joista tukea ei ole haettu, asetuksessa N:o 1760/2000 säädettyjen tunnistamis- ja rekisteröintisäännösten noudattamatta jättäminen, johon asetuksen N:o 3887/92 10 c artikla on ajallisesti sovellettavissa pääasiassa, muodostaa asetuksen N:o 2988/95 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun väärinkäytöksen, koska tämä yhteisön oikeuden rikkominen voi vahingoittaa yhteisöjen yleistä talousarviota (ks. vastaavasti em. asia Gerken, tuomion 49 kohta).
As to whether, third, that system of penalties has been the subject of ‘subsequent amendment’ within the meaning of the second sentence of Article 2(2) of Regulation No 2988/95, it must be pointed out that, after the ‘livestock’ aid application at issue in the main proceedings was lodged, Regulation No 3887/92 was repealed and replaced by Regulation No 2419/2001.
Mitä kolmanneksi tulee siihen, onko tätä seuraamusjärjestelmää muutettu myöhemmin asetuksen N:o 2988/95 2 artiklan 2 kohdan toisessa virkkeessä tarkoitetulla tavalla, on muistettava, että pääasiassa kyseessä olevan eläintukijärjestelmän perustamisen jälkeen asetus N:o 3887/92 on kumottu ja korvattu asetuksella N:o 2419/2001.
As the national court itself pointed out, and as all the interested parties who submitted observations to the Court have also accepted, Article 39(1) of the latter regulation — which, as amended by Article 1(11)(a) of Regulation No 118/2004, introduced an upper limit on the reduction applicable for noncompliance with the rules on identification and registration laid down by Regulation No 1760/2000, in respect of bovine animals not claimed for aid — constitutes such a ‘subsequent amendment’ of the system of penalties defined in Article 10c of Regulation No 3887/92.
Kuten ennakkoratkaisupyynnön esittänyt tuomioistuin on itse todennut ja kuten kaikki osapuolet, jotka ovat esittäneet huomautuksiaan yhteisöjen tuomioistuimelle, ovat myös myöntäneet, viimeksi mainitun asetuksen 39 artiklan 1 kohta, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksen N:o 118/2004 1 artiklan 11 alakohdan a alakohdalla, jossa asetetaan enimmäisraja vähennykselle, jota sovelletaan, kun nautaeläimiä, joista tukea ei ole haettu, koskevia asetuksessa N:o 1760/2000 säädettyjä tunnis-tamis- ja rekisteröintisääntöjä ei ole noudatettu, on asetuksen N:o 3887/92 10 c artiklassa säädetyn seuraamusjärjestelmän tällainen myöhempi muutos.
Article 39(1), which replaced Article 10c, is aimed, in the context of the rules on aid for bovine animals established by Regulation No 1254/1999, at limiting the severity of the penalties applicable for that irregularity (see, by analogy, Campina, paragraphs 36 to 38).
Nimittäin 39 artiklan 1 kohdan, jolla korvattiin tämä 10 c artikla, tarkoituksena on asetuksella N:o 1254/1999 perustetun nautaeläinten tukijärjestelmän puitteissa vahvistaa tähän väärinkäytökseen sovellettavien seuraamusten suuruus (ks. vastaavasti em. asia Campina, tuomion 36–38 kohta).
On the other hand, those interested parties disagree as to whether the system of penalties laid down in Articles 66 and 67 of Regulation No 796/2004, which came into force after Regulation No 118/2004, also constitutes a ‘subsequent amendment’ within the meaning of the second sentence of Article 2(2) of Regulation No 2988/95.
Mainitut osapuolet ovat sitä vastoin eri mieltä siitä, onko myös asetuksen N:o 796/2004, joka on tullut voimaan asetuksen N:o 118/2004 jälkeen, 66 ja 67 artiklan mukainen seuraamusjärjestelmä asetuksen N:o 2988/95 2 artiklan 2 kohdan toisessa virkkeessä tarkoitettu myöhempi muutos.
The Commission contends that application of the latter provision implies a revised assessment by the Community legislature as regards the irregularity concerned.
Komissio väittää, että tämän viimeksi mainitun säännöksen soveltaminen tarkoittaa yhteisön lainsäätäjän muuttunutta arviointia kyseessä olevasta väärinkäytöksestä.
The Commission raises the point, as did, in essence, the Amt and the Greek Government, that Regulation No 796/2004 completely restructured and adapted the provisions on penalties to the revised requirements of the single payment scheme and crosscompliance instituted by Regulation No 1782/2003.
Se katsoo, kuten virasto ja Kreikan hallitus, että asetuksella N:o 796/2004 on täysin uudistettu ja mukautettu seuraamussäännökset asetuksella N:o 1782/2003 perustetun tilatukijärjestelmän ja täydentävien ehtojen vaatimuksiin.
Neither the recitals in the preamble to Regulation No 796/2004 nor the general context of that regulation justify the conclusion that the penalties referred to in Articles 66 and 67 of that regulation were adopted with the aim of penalising less severely in the future certain irregularities committed under the previous system.
Asetuksen N:o 796/2004 perustelukappaleet tai sen yleinen asiayhteys eivät anna aihetta sellaiseen johtopäätökseen, että tämän asetuksen 66 ja 67 artiklassa mainituista seuraamuksista säätämisen tarkoituksena olisi asettaa tulevaisuudessa lievempi seuraamus tietyistä väärinkäytöksistä, jotka ovat tapahtuneet aikaisemman järjestelmän aikana.
Mr Jager claims, on the other hand, that the application of Regulation No 796/2004 cannot automatically be excluded on the sole ground that that regulation forms part of the CAP reform.
Jager katsoo sitä vastoin, että asetuksen N:o 796/2004 soveltamista ei voida kokonaisuudessaan sulkea pois sillä perusteella, että viimeksi mainittu kuuluu yhteisen maatalouspolitiikan uudistuksen piiriin.
The national court and the competent national authorities are obliged to take the regulation into account as far as possible, in order to determine, by a comparative calculation based on the facts specific to the case in the main proceedings, whether application of Articles 66 and 67 thereof results in a less severe penalty for the irregularity found.
Ennakkoratkaisupyynnön esittäneen tuomioistuimen sekä toimivaltaisten kansallisten viranomaisten on otettava niin pitkälti kuin mahdollista huomioon mainittu asetus, jotta ne voivat määrittää pääasian tietojen perusteella tehdyn vertailevan laskennan avulla, johtaako sen 66 ja 67 artiklan soveltaminen todetun väärinkäytöksen osalta lievempään seuraamukseen.
In that regard, it must however be pointed out, as the Advocate General indicated at points 71 to 73 of his Opinion, that the system of penalties established in Articles 66 and 67 of Regulation No 796/2004 is not designed to change the nature or severity of the penalties applicable in the context of the aid system for bovine animals established by Regulation No 1254/1999, but is aimed at adapting those penalties, from the entry into force of Regulation No 1782/2003, to the new regulatory context resulting from the CAP reform introduced by the latter regulation, in order to maintain the coherence of the system of penalties applicable to the aid schemes concerned in the light of the principles underlying that reform.
Tältä osin on kuitenkin todettava, että kuten julkisasiamies on ratkaisuehdotuksensa 71–73 kohdassa esittänyt, asetuksen N:o 796/2004 66 ja 67 artiklassa perustetun seuraamusjärjestelmän tavoitteena ei ole muuttaa asetuksella N:o 1254/1999 perustetussa nautaeläinten tukijärjestelmässä sovellettavien seuraamusten luonnetta tai suuruutta, vaan näillä artikloilla pyritään mukauttamaan seuraamukset asetuksen N:o 1782/2003 voimaantulosta alkaen uuteen, viimeksi mainitulla säädöksellä toteutetulla yhteisen maatalouspolitiikan uudistuksella luotuun säädösyhteyteen, jotta säilytetään kyseessä oleviin tukijärjestelmiin sovellettavan seuraamusjärjestelmän johdonmukaisuus, kun otetaan huomioon tämän uudistuksen perustana olevat periaatteet.
The system introduced by Articles 66 and 67 of Regulation No 796/2004 does not therefore reflect a revised assessment by the Community legislature as to whether the penalty is commensurate with the gravity of the irregularity at issue.
Asetuksen N:o 796/2004 66 ja 67 artiklassa perustettu järjestelmä ei näin ollen heijasta muutosta yhteisön lainsäätäjän näkemyksessä siitä, mikä on asianmukainen seuraamus kunkin väärinkäytöksen vakavuuteen nähden.
As is clear, in particular, from Article 4(1) of Regulation No 1782/2003, recitals 2 and 24 in the preamble to that regulation and recitals 55 and 56 in the preamble to Regulation No 796/2004, the system of reductions and exclusions applicable with regard to crosscompliance is intended to encourage farmers to comply with the already existing Community legislation in the various fields of crosscompliance, in order to incorporate into the CAP standards relating, in particular, to public and animal health, the environment and animal welfare.
Kuten erityisesti asetuksen N:o 1782/2003 4 artiklan 1 kohdasta, sen 2 ja 24 perustelukappaleesta sekä asetuksen N:o 796/2004 55 ja 56 perustelukappaleesta ilmenee, vähennysten ja poissulkemisten järjestelmän, jota sovelletaan täydentäviin ehtoihin liittyen, tarkoituksena on kannustaa viljelijöitä noudattamaan mainittujen täydentävien ehtojen eri aloilla voimassa olevaa yhteisön lainsäädäntöä, jotta yhteiseen maatalouspolitiikkaan sisällytettäisiin tällä tavoin säännökset, jotka liittyvät erityisesti kansanterveyteen ja eläinten terveyteen, ympäristöön ja eläinten hyvinvointiin.
It is true that, as the Commission itself stated at the hearing, since Articles 10c of Regulation No 3887/92 and 39(1) of Regulation No 2419/2001, as amended by Regulation No 118/2004, provide for penalties to be applied for noncompliance with the rules on identification and registration introduced by Regulation No 1760/2000, in respect of bovine animals not claimed for aid, they can be regarded as pursuing an objective analogous to cross-compliance.
Tosin, kuten komissio on itse esittänyt istunnossa, asetuksen N:o 3887/92 10 c artiklalla ja asetuksen N:o 2419/2001, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 118/2004, 39 artiklan 1 kohdalla voidaan katsoa olevan sama tavoite kuin täydentävillä ehdoilla, koska niissä säädetään seuraamusten asettamisesta silloin, kun nautaeläinten, joista tukea ei ole haettu, tunnistamista ja rekisteröintiä koskevia asetuksen N:o 1760/2000 säännöksiä ei ole noudatettu.
However, the fact remains that, following the CAP reform, compliance with those same rules now forms part of a fundamentally different regulatory context providing for a system that no longer supports production but the producer, in the form of a single payment which is subject to compliance with a series of standards in areas such as public and animal health, the environment and animal welfare.
On kuitenkin todettava, että yhteisen maatalouspolitiikan uudistuksen jälkeen näiden samojen säännösten noudattaminen kuuluu täysin erilaiseen säädösyhteyteen, jossa tuki ei ole enää tuotanto- vaan tuottajakohtainen ja jossa tilatuen maksaminen edellyttää vaatimusten noudattamista sellaisilla aloilla kuin kansanterveys ja eläinten terveys, ympäristö ja eläinten hyvinvointi.
Those rules thus fall under an overall system whereby, in accordance with Article 3(1) of Regulation No 1782/2003, on the one hand, they apply to all recipients of direct payments as common rules applicable to all the aid schemes referred to by that regulation and, accordingly, extend beyond solely the aid schemes for bovine animals, and, on the other hand, constitute merely some of the standards to be complied with under cross-compliance.
Mainitut säännökset kuuluvat siten nykyään kokonaisjärjestelmään, jossa asetuksen N:o 1782/2003 3 artiklan 1 kohdan mukaan nämä säännökset koskevat yhtäältä kaikkia suorien tukien saajia, koska ne ovat tässä asetuksessa tarkoitettuja kaikille tukijärjestelmille yhteisiä säännöksiä, ja ne koskevat näin ollen myös muita järjestelmiä kuin nautaeläinten tukijärjestelmiä, ja toisaalta ne muodostavat vain osan täydentävinä ehtoina noudatettavista vaatimuksista.
In the light of that objective, the Community legislature was prompted to adapt the system of reductions and exclusions applicable for noncompliance with the identification and registration rules for bovine animals laid down by Regulation No 1760/2000 as regards both the basis and the amount of the penalty, in order to avoid a clash with the crosscompliance rules introduced in the meantime by Regulation No 1782/2003.
Yhteisön lainsäätäjä on mainitun päämäärän huomioon ottaen katsonut tarpeelliseksi mukauttaa vähennysten ja poissulkemisten järjestelmää, jota sovelletaan, kun nautaeläinten tunnistamista ja rekisteröintiä koskevia asetuksen N:o 1760/2000 säännöksiä ei ole noudatettu, sekä seuraamuksen perustan että sen määrän osalta, jotta voitaisiin välttää yhteensoveltumattomuus tällä välin asetuksella N:o 1782/2003 säädettyihin täydentäviin ehtoihin nähden.
Thus, as regards the basis of the penalty, since those rules of identification and registration of bovine animals now form part of the common rules with which every recipient of direct payments must comply, the reductions and exclusions applicable in the case of noncompliance with the rules, as laid down in Articles 66 and 67 of Regulation No 796/2004, no longer apply solely to the amounts received under the aid schemes for bovine animals, but also, as provided for in Article 6(1) of Regulation No 1782/2003, to the total amount of direct payments referred to by the latter regulation.
Seuraamuksen perustan osalta on todettava, että koska nämä nautaeläinten tunnistamista ja rekisteröintiä koskevat säännökset kuuluvat nyttemmin yhteisiin säännöksiin, joita kaikkia suoria tukia saavien viljelijöiden on noudatettava, asetuksen N:o 796/2004 66 ja 67 artiklassa säädetyt mainittujen säännösten rikkomistapauksessa sovellettavat vähennykset ja poissulkemiset eivät koske enää vain nautaeläinten tukijärjestelmän nojalla saatuja määriä vaan asetuksen N:o 1782/2003 6 artiklan 1 kohdan mukaisesti kaikkia tässä asetuksessa mainittuja suoria tukia.
In that regard, it must also be pointed out that the total amount of direct payments granted in the context of implementation of the CAP reform does not correspond to the total amount of direct payments received in the context of the rules applicable prior to that reform.
Tältä osin on myös todettava, että yhteisen maatalouspolitiikan uudistuksen yhteydessä myönnettyjen suorien tukien kokonaismäärä ei vastaa suorien tukien kokonaismäärää, joka saatiin niihin aikaisemmin sovellettavan järjestelmän mukaan.
As is clear from Article 6(1) of Regulation No 1782/2003, the total amount of direct payments on the basis of which the reductions laid down by Regulation No 796/2004 are determined is subject to the modulation provided for in Article 10(1) of Regulation No 1782/2003 and, where appropriate, the financial discipline introduced by Article 11 thereof.
Kuten asetuksen N:o 1782/2003 6 artiklan 1 kohdasta ilmenee, suorien tukien kokonaismäärään, jonka perusteella määritetään asetuksessa N:o 796/2004 säädetyt vähennykset, sovelletaan asetuksen N:o 1782/2003 10 artiklan 1 kohdassa säädettyä mukauttamista sekä tarvittaessa sen 11 artiklassa säädettyä rahoituskuria.