natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Recently, it has inspired tremendous reforms in Turkey, Croatia and the other Western Balkans countries.
Viime aikoina EU on innoittanut merkittäviin uudistuksiin Turkissa, Kroatiassa ja muualla Länsi-Balkanilla.
All Europeans benefit from having stable democracies and prosperous market economies as neighbours.
Kaikki eurooppalaiset hyötyvät siitä, että naapureina on vakaita demokratioita ja vauraita markkinatalouksia.
A carefully managed enlargement process extends peace, democracy, the rule of law and prosperity across Europe.
Hyvin hallittu laajentumisprosessi ulottaa rauhan, demokratian, oikeusvaltion ja hyvinvoinnin kaikkialle Eurooppaan.
However, many EU citizens now question the grounds of enlargement.
Monet EU:n kansalaiset ovat kuitenkin alkaneet kyseenalaistaa laajentumisen lähtökohtia.
While addressing the citizens’ concerns with appropriate policies, myths should be countered by facts, which is the aim of this note. appropriate policies, myths should be countered by facts, which is the aim of this note.
Siinä missä kansalaisten huolenaiheisiin pyritään vastaamaan tarkoituksenmukaisella politiikalla, myytteihin purevat parhaiten faktat. Tämä julkaisu on laadittu tätä tarkoitusta varten.
TOO FAST? ................................................................................................................................. 2
LIIAN NOPEASTI? ............................................................................................................... 2
TOO WEAK? ............................................................................................................................. 4
LIIAN HEIKKO? ....................................................................................................................... 4
TOO DANGEROUS? ......................................................................................................11
LIIKAA VAAROJA? ............................................................................................................11
TOO MANY? ...........................................................................................................................12
LIIAN MONTA? ......................................................................................................................12
EVEN SOME BENEFIT? .............................................................................................15
EDES JOTAIN HYÖTYÄ? ..................................................................................................15
TOO FAST? ?
LIIAN NOPEASTI? ?
Ten new members entered simultaneously in May 2004, but the reunification of Europe did not happen overnight.The countries of Central and Eastern Europe, Cyprus and Malta joined a decade and a half after the fall of the Berlin Wall.
Vaikka EU:hun liittyi toukokuussa 2004 kymmenen uutta jäsentä samanaikaisesti, Euroopan jälleenyhdistyminen ei tapahtunut yhdessä yössä. Keski- ja Itä-Euroopan maiden sekä Kyproksen ja Maltan liittyessä Berliinin muurin murtumisesta oli kulunut puolitoista vuosikymmentä.
Over those 15 years, these countries achieved a profound democratic and economic transformation, which made them fit for EU membership and made Europe better off.
Noiden 15 vuoden aikana kyseiset maat kävivät läpi syvän demokraattisen ja taloudellisen muodonmuutoksen, joka valmensi ne EU-jäsenyyteen ja on parantanut Euroopan asemaa.
The 2004 enlargement was the best prepared in the history of the EU.
Vuoden 2004 laajentuminen oli EU:n tähänastisista laajentumisista parhaiten valmisteltu.
As early as 1991, the EU signed the first “Europe Agreements” with Hungary and Poland, followed by other candidate countries.
Jo vuonna 1991 EU allekirjoitti ensimmäiset Eurooppa-sopimukset Unkarin ja Puolan kanssa ja myöhemmin muiden ehdokasmaiden kanssa.
Thanks to these agreements, a free trade area was established by 2001 for 85% of bilateral trade, thus avoiding any trade shock in May 2004.
Sopimusten ansiosta oli vuoteen 2001 mennessä saatu perustettua vapaakauppa-alue, joka kattoi 85 prosenttia kahdenvälisestä kaupasta ja jonka avulla voitiin toukokuussa 2004 välttyä mahdollisilta kaupan alan häiriöiltä.
In 1993, the EU defined precise accession criteria.
Vuonna 1993 EU määritteli yksityiskohtaiset liittymisehdot.
In order to join the EU, a country must be a stable democracy with the rule of law, able to respect human and minority rights, and have a competitive market economy, as well as the ability to fully implement EU law.
EU:hun liittyäkseen maan on oltava vakaa demokratia ja kunnioitettava ihmisoikeuksia, minkä lisäksi sillä on oltava kilpailukykyinen markkinatalous ja valmiudet panna EU:n lainsäädäntö kokonaisuudessaan täytäntöön.
Since then, the EU has closely monitored the efforts of the candidate countries against the conditions.
EU on alusta asti seurannut tiiviisti ehdokasmaiden ponnisteluja näiden ehtojen täyttämiseksi.
As a result of these conditions, monitoring and financial assistance, the new member states have integrated well into the EU institutions and are successfully applying its rules.
Näiden ehtojen, seurannan ja taloudellisen avun tuloksena uudet jäsenmaat ovat integroituneet hyvin EU:n toimielinjärjestelmään ja soveltavat nyt menestyksellisesti EU:n sääntöjä.
There is no new ‘big bang’ on the horizon.
Toista «big bang» -laajentumista ei ole tiedossa.
Bulgaria and Romania will enter in 2007 or 2008, once they meet the criteria.
Bulgaria ja Romania liittyvät ehdot täytettyään, joko vuonna 2007 tai 2008.
Croatia will follow some time later, once it fulfils all the conditions.
Kroatian vuoro tulee vähän myöhemmin, kunhan se ensin täyttää kaikki ehdot.
Other countries of the Western Balkans have the perspective of eventual accession, but they have major work to do and will only be able to join once they are fully prepared.
Muiden Länsi-Balkanin maiden liittymisnäkymät sijoittuvat kauemmas tulevaisuuteen, koska niillä on Kroatiaa enemmän työtä tehtävänään, ja ne voivatkin liittyä vasta, kun niillä on siihen täydet valmiudet.
Turkey is negotiating accession with the EU, but it will take a long time to meet all the criteria – perhaps a decade or more.
Turkki käy neuvotteluja EU:hun liittymisestä, mutta kaikkien ehtojen täyttäminen vie vielä aikaa – vähintään vuosikymmenen.
Any decision on the accession of a country has to be taken unanimously by all member states.
Minkä tahansa maan liittyminen edellyttää kaikkien jäsenvaltioiden yksimielistä hyväksyntää.
The Commission is carefully managing the accession process, ensuring that it is gradual and that countries are well prepared, over many years, to meet the EU’s stringent conditions.
Komissio hallinnoi liittymisprosessia huolellisesti varmistaakseen, että se etenee vaiheittain ja että maat ovat usean vuoden ajan valmistautuneet täyttämään hyvin EU:n asettamat tiukat ehdot.
That is the best way of ensuring that once they are integrated it will be to the benefit of all.
Näin voidaan parhaiten varmistua siitä, että maiden liittymisestä on hyötyä kaikille.
Every major decision leading to a country’s accession is taken unanimously by the democratically elected governments of the EU member states.
Kaikille päätöksille, joiden tuloksena jokin maa liittyy EU:hun, vaaditaan EU:n jäsenvaltioiden demokraattisesti valittujen hallitusten yksimielisyys.
National parliaments have to ratify the decision.
Päätökset puolestaan on ratifioitava kansallisissa parlamenteissa.
The Members of the European Parliament, who are directly elected, have to give their assent.
Myös suorilla vaaleilla valittujen Euroopan parlamentin jäsenten on annettava hyväksyntänsä.
Thus, all the key decisions are taken by all the relevant democratically elected bodies in each member state and in the Union.
Näin kaikki keskeiset päätökset tehdään kunkin jäsenvaltion ja EU:n demokraattisesti valituissa elimissä.
For any of its policies, including enlargement, the EU has to win the support of its citizens.
EU:n on saatava kaikille politiikoilleen, myös laajentumiselle, kansalaistensa tuki.
Both the member states and the EU institutions need to communicate the successes and challenges of enlargement better.
Niin jäsenvaltioiden kuin EU:n toimielinten on kerrottava laajentumisen eduista ja haasteista nykyistä paremmin.
TOO WEAK? ?
LIIAN HEIKKO? ?
The accession of ten new members has not slowed down decision-making.
Kymmenen uuden jäsenen liittyminen ei ole hidastanut päätöksentekoa.
The EU’s institutions continue to function: new members of the European Parliament play an active role in its political groups ; the Barroso Commission works effectively with 25 Commissioners; and the Council takes decisions as well as before.
Toiminta EU:n toimielimissä jatkuu: Euroopan parlamentin uudet jäsenet toimivat aktiivisesti parlamentin poliittisissa ryhmissä, 25-jäseninen komissio toimii Barroson johdolla tehokkaasti, ja neuvostossa päätöksenteko jatkuu entiseen tapaan.
Already one year before accession, the representatives of new member states were participating in the work of the EU institutions as observers to prepare for full participation by the time of accession.
Jo vuotta ennen liittymistä uusien jäsenvaltioiden edustajat osallistuivat EU:n toimielinten toimintaan tarkkailijoina valmistellen maidensa täysipainoista osallistumista liittymisajankohtaa silmällä pitäen.
The history of the EU proves that there is no contradiction between widening the Union and deepening its integration.
EU:n historia osoittaa, että laajentuminen ja toisaalta yhdentymiskehityksen syveneminen eivät ole keskenään ristiriidassa.
The EU has managed to do both.
EU on onnistunut molemmissa.
Since 1973 the EU has enlarged five times to take in altogether 19 new countries, while at the same time developing the Single Market, creating the Schengen area of passport-free travel, adopting the euro, and developing a host of other new policies, such as internal security and a stronger foreign policy.
Vuodesta 1973 lukien EU on laajentunut viisi kertaa yhteensä 19 jäsenellä ja kehittänyt samanaikaisesti sisämarkkinoita, luonut Schengen-alueen passittomaan matkustamiseen, ottanut käyttöön euron ja omaksunut monia uusia politiikanaloja, joista esimerkkeinä mainittakoon sisäinen turvallisuus ja entistä vahvempi ulkopolitiikka.
In external policy, the latest enlargement has increased the EU’s influence in world affairs.
Viimeisin laajentuminen onkin lisännyt EU:n vaikutusvaltaa maailmanlaajuisesti.
The EU’s ability to function efficiently in response to citizens’ concerns can and must be further improved, but that goal would not be achieved by putting an end to enlargement.
EU:n kykyä vastata tehokkaasti kansalaisten huolenaiheisiin voidaan ja täytyy parantaa, mutta tavoitteeseen ei päästä katkaisemalla laajentumiskehitys.
The EU can continue to enlarge and deepen through a gradual and carefully managed accession process, in parallel with internal reforms of its institutions and policies.
EU voi jatkaa laajentumista ja syvenemistä vaiheittaisen ja hyvin hoidetun laajentumisprosessin avulla samalla, kun se uudistaa toimielimiään ja politiikkojaan.
The Constitutional Treaty is intended to make the EU more effective and democratic and to further reinforce its global role.
Perustuslakisopimuksella EU:sta halutaan tehdä tehokkaampi ja demokraattisempi ja lujittaa sen roolia maailmanlaajuisesti.
These are important goals, which need to be achieved soon by completing the institutional reform.
Nämä ovat edelleen ajankohtaisia tavoitteita, joihin olisi päästävä pian saattamalla toimielinuudistus päätökseen.
Absorption capacity is about whether the EU can take in new members while continuing to function effectively.
Vastaanottokyvyssä on kyse siitä, pystyykö EU ottamaan uusia jäseniä jatkaen samalla tehokasta toimintaa.
It is a functional concept, not a geographical one.
Käsite on toiminnallinen, ei maantieteellinen.
The Commission defined it in November 2005 as follows: “The pace of enlargement must take into consideration the EU’s absorption capacity.
Komissio määritteli sen marraskuussa 2005 seuraavasti: «Laajentumistahdin on otettava huomioon EU:n valmiudet ottaa uusia jäseniä.
The Union has to ensure it can maintain its capacity to act and decide according to a fair balance within institutions; respect budgetary limits; and implement common policies that function well and achieve their objectives.”
Unionin on varmistettava, että sillä on tarvittavat valmiudet toimia ja tehdä päätökset siten, että
Absorption capacity is an important consideration, as stated by the European Council in Copenhagen in 1993 : “the Union’s capacity to absorb new members, while maintaining the momentum of European integration, is an important consideration in the general interest of both the Union and the candidate countries”.
Vastaanottokyky on yksi Eurooppa-neuvoston Kööpenhaminassa vuonna 1993 vahvistamista arviointiperusteista: «Unionin valmiudet ottaa vastaan uusia jäseniä ja ylläpitää samalla Euroopan integraation etenemistä on myös tärkeä huomioon otettava seikka, jolla on merkitystä sekä unionille että ehdokasmaille.»
The question of absorption capacity was dealt with for the 2004 enlargement by the Commission’s Agenda 2000 document (produced in 1997), which proposed reforms of institutions, policies and the budget of the EU.
Näitä periaatteita sovellettiin käytännössä komission Agenda 2000 -asiakirjassa (1997), jossa ehdotettiin tapoja uudistaa EU:n toimielimiä, politiikkoja ja talousarviota.
It paved the way for the decisions in 1999-2003 that prepared the Union for a smooth accession of the 10 new member states in May 2004.
Sillä viitoitettiin vuosien 1999–2003 päätöksiä, joilla EU:ta valmisteltiin kymmenen uuden jäsenvaltion liittymiseen toukokuussa 2004.
While absorption capacity is an important consideration, we cannot wait for future enlargement to improve the functioning capacity of the EU – for the sake of today’s Europe.
Vaikka vastaanottokyky onkin tärkeä huomioon otettava seikka, tämän päivän Eurooppa ei voi jäädä odottamaan uusia laajentumisia ennen EU:n toimintavalmiuksien parantamista.
We need to improve the functioning capacity of the current EU, in order to enhance economic growth and competitiveness, job creation and social welfare, and thus to serve our citizens better.
Toimintavalmiuksia on parannettava tässä ja nyt talouskasvun, kilpailukyvyn, uusien työpaikkojen ja sosiaalisen hyvinvoinnin nimissä. Näin voimme palvella kansalaisiamme paremmin.
The doomsday predictions of a flood of workers from Central and Eastern Europe have proved to be unfounded.
Pelko keski- ja itäeurooppalaisten työntekijöiden tulvimisesta EU:n työmarkkinoille on osoittautunut aiheettomaksi.
Labour migration from new to old member states has been modest, rarely reaching even 1% of the active working population of the host country.
Työvoiman liikkuminen uusista jäsenvaltioista vanhoihin on ollut vähäistä: enimmilläänkin ja vain harvoissa tapauksissa tulokkaiden osuus on noussut yhteen prosenttiin isäntämaan aktiiviväestöstä.
This is the case both in those member states that applied restrictions to access to their labour market and in those which did not.
Tilanne on sama riippumatta siitä, onko kohdemaa rajoittanut työmarkkinoilleen pääsyä vai ei.
These workers have helped to ease labour shortages in sectors such as agriculture and construction.
Nämä työntekijät ovat paikanneet työvoimapulaa esimerkiksi maataloudessa ja rakennusalalla.
Ireland, the UK and Sweden have successfully opened their labour markets to the workers from Eastern and Central Europe right from the start, on 1 May 2004.
Irlanti, Iso-Britannia ja Ruotsi aukaisivat työmarkkinansa keski- ja itäeurooppalaisille työntekijöille heti 1. toukokuuta 2004 myönteisin tuloksin.
In Ireland, the arrival of workers from the new member states has played a major role in sustaining the country’s high growth rate.
Irlannissa uusien jäsenvaltioiden työntekijät ovat pitäneet yllä maan korkeaa talouskasvua.
In the UK, workers from the new member states have helped to fill a part of the half a million job vacancies.
Isossa-Britanniassa uusien jäsenvaltioiden työntekijät ovat täyttäneet osan puolesta miljoonasta avoinna olleesta työpaikasta.
In light of these positive experiences, Finland, Portugal and Spain have now decided that they too will open their labour markets.
Näistä hyvistä kokemuksista rohkaistuneina Espanja, Suomi ja Portugali ovat nyttemmin päättäneet avata työmarkkinansa.
Others – such as Belgium and France – have opted for partial opening.
Muut maat – esimerkiksi Belgia ja Ranska – ovat avanneet työmarkkinoitaan osittain.
Employment grew 1% on average in 2005 both in the new and in the old member states.
Työllisyys kasvoi vuonna 2005 keskimäärin prosentin niin uusissa kuin vanhoissakin jäsenvaltioissa.
Enlargement favours legal migration, which is easier to control, whereas the real problem in many member states is illegal migration, mainly from third countries.
Laajentuminen edistää laillista siirtolaisuutta, jota on helpompi valvoa; monissa jäsenvaltioissa todellisen ongelman muodostaa laiton siirtolaisuus pääasiassa EU:n ulkopuolisista maista.
By opening up opportunities for legal work in the old member states, the 2004 enlargement has helped to reduce the grey economy (and the black labour market).
Vuoden 2004 laajentuminen on lisännyt mahdollisuuksia lailliseen työntekoon vanhoissa jäsenvaltioissa ja siten vähentänyt harmaata taloutta (ja pimeitä työmarkkinoita).
Legal workers are less prone to exploitation and poor labour standards; they also pay taxes and social security contributions.
Laillisilla työntekijöillä on pienempi riski tulla hyväksikäytetyksi tai joutua työskentelemään kehnoissa oloissa; he myös maksavat veroja ja osallistuvat sosiaaliturvan rahoittamiseen.
The increase in the registered working population from new member states in the old members had no relevant impact in social security spending.
Uusien jäsenvaltioiden työntekijöiden aiheuttamalla virallisen työvoiman lisääntymisellä vanhoissa jäsenvaltioissa ei ole ollut mainittavaa vaikutusta sosiaaliturvamenoihin.
In the UK, only 1 out of each 100 newly registered workers from the new member states has made any claims for social security benefits.
Samanaikaisesti EU edellyttää uusien jäsenmaiden omaksuvan työelämään liittyvät EU:n terveys-, turvallisuus- ja muut normit, parantavan työntekijöidensä olosuhteita ja edistävän
There is no evidence that enlargement has caused social dumping.
Ei ole näyttöä siitä, että laajentuminen olisi aiheuttanut sosiaalista polkumyyntiä.
On the contrary, through enlargement, harmonised social standards are slowly but surely spreading across the EU.
Laajentumisen myötä yhdenmukaistetut sosiaalinormit ovat päinvastoin hitaasti mutta varmasti leviämässä kaikkialle EU:hun. :hun.
Studies confirm that relocation of companies from the old to the new Member States remains a marginal phenomenon.
Asiaa koskevat selvitykset vahvistavat sen, että yritystoiminnan siirtyminen vanhoista jäsenvaltioista uusiin on jäänyt marginaali-ilmiöksi.
Moreover, Central and Eastern Europe is not the main destination for relocation, but rather Asia: it is not enlargement that mainly causes outsourcing and relocation, but global competition.
Sitä paitsi suosituimpia kohteita toimintaa ulkomaille siirrettäessä eivät ole Keski- ja Itä-Euroopan vaan Aasian maat: syy ulkoistamiseen ja toimintojen siirtämiseen ei ole laajentuminen, vaan maailmanlaajuinen kilpailu.
Companies will always seek lower costs, larger markets, technological innovation and other factors that give them a competitive edge.
Yritykset tavoittelevat aina kilpailuetua muun muassa matalampien kustannusten, suurempien markkinoiden ja teknisten innovaatioiden muodossa.
European companies face global competition, especially from China and India.
Kilpailu on maailmanlaajuista – eurooppalaisten yritysten kilpakumppaneita ovat varsinkin kiinalaiset ja intialaiset yritykset.
Investing in Central and Eastern Europe instead of China or India can help European industry to maintain jobs and create growth throughout Europe.
Valitsemalla Kiinan tai Intian sijasta investointikohteeksi Keski- ja Itä-Eurooppa eurooppalaista teollisuutta autetaan säilyttämään työpaikkoja ja luomaan kasvua kaikkialla Euroopassa.
For instance, the expansion of service enterprises is creating jobs in both new and old member states.
Esimerkiksi palvelualan yrityksiä laajentamalla työpaikkoja syntyy sekä uusissa että vanhoissa jäsenvaltioissa.
Enlargement helps the EU to meet the challenge of globalisation by increasing internal and external trade and thus keeping and creating jobs.
Laajentuminen auttaa EU:ta vastaamaan globalisaation haasteisiin, koska sen ansiosta sisäinen ja ulkomaankauppa lisääntyy, mikä auttaa säilyttämään työpaikkoja ja luomaan uusia.
Distortion of the internal market results from badly transposed and implemented common rules, whether by old or new members.
Sisämarkkinat vääristyvät, jos jäsenvaltiot – olivatpa ne sitten vanhoja tai uusia – epäonnistuvat yhteisten sääntöjen saattamisessa osaksi kansallista lainsäädäntöä tai niiden täytäntöönpanossa.
The new member states are performing substantially better than the old members in applying EU laws, as shown by the Commission’s internal market scoreboard.
Uudet jäsenvaltiot soveltavat EU:n lakeja vanhoja jäsenvaltioita huomattavasti paremmin, mikä käy ilmi sisämarkkinoita koskevasta komission tulostaulukosta.
By opening up a market of 75 million consumers to companies from the old member states, enlargement has strengthened competition in the internal market, which in turn also makes European companies more competitive on world markets.
Laajentumisen myötä vanhojen jäsenvaltioiden yrityksille on avautunut 75 miljoonan kuluttajan markkinat: näin kilpailu sisämarkkinoilla on lisääntynyt, minkä seurauksena eurooppalaisista yrityksistä tulee kilpailukykyisempiä myös maailmanmarkkinoilla.
The same rules on internal market, competition and state aid now apply across the 25 member states.
Sisämarkkinoihin, kilpailuun ja valtiontukiin sovelletaan nyt samoja sääntöjä kaikissa 25 jäsenvaltiossa.
Acceding Countries• Bulgaria• Romania
EU:hun liittyvät maat• Bulgaria• Romania
• The former Yugoslav Republic of Macedonia*
• Entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia*
* Negociations not yet started
* Neuvotteluja ei ole vielä aloitettu
• Turkey
• Turkki
Potential Candidate Countries• Albania• Bosnia and Herzegovina • Montenegro
Mahdolliset ehdokasmaat• Albania• Bosnia ja Hertsegovina • Montenegro
A cup of coffee a month is the price that each citizen of the old member states has paid for helping to reunite Europe.
Euroopan jälleenyhdistyminen on maksanut yksittäiselle kansalaiselle vanhoissa jäsenvaltioissa kahvikupillisen hinnan kuukaudessa.
And a part of that cost comes back home because people in the new member states buy most of their imported goods from the old members.
Sitä paitsi osa rahoista palautuu maksajille, koska valtaosa uusissa jäsenvaltioissa ostettavista tuontitavaroista on peräisin vanhoista jäsenvaltioista.
In the period 2004-06, the old 15 member states contributed an average of 26 euro per year per citizen into the EU budget for enlargement.
Vuosina 2004–2006 viisitoista vanhaa jäsenvaltiota maksoivat EU:n talousarvioon kymmenen uuden jäsenvaltion kehittämiseksi kansalaista kohti laskettuna keskimäärin 26 euroa vuodessa.
The new members’ share of the Union’s budget represents only 0.15% of the EU’s gross domestic product.
Uusien jäsenvaltioiden osuus EU:n talousarviosta on vain 0,15 prosenttia EU:n bruttokansantuotteesta.
This money is mainly spent on better infrastructure, which benefits businesses across the whole EU.
Valtaosa varoista käytetään infrastruktuuriin, mikä hyödyttää yrityksiä kautta EU:n.
Moreover, the new member economies are growing twice as fast as the older ones.
Lisäksi uusien jäsenten taloudet kasvavat tuplavauhtia vanhoihin verrattuna.
The money spent to help develop these economies creates new business opportunities in old and new member states alike.
Niiden talouksien kehittämiseen käytetyt rahat luovat uusia mahdollisuuksia yritystoimintaan niin vanhoissa kuin uusissakin jäsenvaltioissa.
TOO DANGEROUS? ?
LIIKAA VAAROJA? ?