natgillin/translations-raw huggingface dataset:
36 — Both paragraphs 44 to 481 and paragraphs 482 to 541 of the judgment under appeal.
40 – Vrt. tältä osin tämän ratkaisuehdotuksen 25 kohta sekä edellä alaviitteessä 17 mainittu asia Airtours v. komissio, tuomion 62 kohta.
40 — See above, point 25, and Airtours (cited above, footnote 17), paragraph 62.
Vastaavat viittaukset sisältyvät erityisesti valituskirjelmän 26 ja 94 kohtaan sekä alaviitteeseen 6.
41 — To this effect see paragraphs 249 to 253 of the judgment under appeal.
41 – Vastaavasti valituksenalaisen tuomion 249–253 kohta.
BERTELSMANN AND SONY CORPORATION OF AMERICA v IMPALA and phenomena inherent in the presence of a collective dominant position’.
BERTELSMANN JA SONY CORPORATION OF AMERICA v. IMPALA indisioiden ja todisteiden kokonaisuuden perusteella”.
Thus, because the introductory part of the fifth ground of appeal does not refer to the ratio decidendi of the judgment but merely to additional considerations mentioned by the Court of First Instance, it cannot result in the judgment under appeal being set aside.
Koska siis viidennen valitusperusteen johdanto-osa ei koske tuomion perustavanlaatuisia perusteluja vaan ainoastaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ylimääräisiä pohdintoja, se ei voi johtaa valituksenalaisen tuomion kumoamiseen.
In accordance with the consistent caselaw of the Court this part of the appeal is to be dismissed as ineffective (inopérant). 43
Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaisesti valituksen tämä osa on hylättävä tehottomana (”inopérant”). 43
However, as the appellants themselves correctly pointed out, 42 the disputed passage,
Kuten valittajat ovat kuitenkin itsekin perustellusti huomauttaneet, 42riidan-alainen osio, samoin kuin niihin liittyvät ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen oikeudelliset huomautukset, on esitetty sivumennen.
Thus, only the fifth ground of appeal, so far as it is at all admissible, is to be dismissed as ineffective.
Siten ainoastaan viides valitusperuste, siltä osin kuin se on ylipäänsä tutkittava, on hylättävä tehottomana.
By contrast, all the other grounds of appeal are capable of achieving the result sought by the appellants.
Kaikki muut valitusperusteet ovat sitä vastoin sellaisia, että niillä voidaan saavuttaa valittajien päämäärä.
C — Continuing existence of interest in pursuing the appeal
C Oikeussuojan tarpeen jatkuminen
As regards the grounds of appeal which are admissible and not ineffective it remains to be considered whether the appellants have in the meantime ceased to have an interest in pursuing the appeal.
Niiden valitusperusteiden osalta, jotka tutkitaan ja jotka eivät ole tehottomia, on vielä annettava ratkaisu siitä, onko valittajien intressi valitusmenettelyn jatkamiseen sittemmin lakannut.
This becomes particularly clear if one reads the disputed passage of the judgment with paragraph 254 of the judgment under appeal, in which the Court of First Instance expressly restricts its consideration of the first clearance decision to the question whether the Airtours criteria are fulfilled: ‘[T]he Court will confine itself, in its examination of the pleas in law put forward, to ascertaining that the Decision properly applied the conditions defined in Airtours v Commission. …’.
Tämä tulee erityisen ilmeiseksi, kun riidanalaista tuomion osiota luetaan yhdessä valituksenalaisen tuomion 254 kohdan kanssa.
By contrast, in its judgment the Court of First Instance expressly rules out considering the question whether the existence of a dominant position can be found to be established, ‘without its being necessary positively to establish market transparency’.
Siinä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin rajoittaa ensimmäisen hyväksymispäätöksensä tutkimuksen nimenomaan kysymykseen siitä, täyttyvätkö Airtoursedellytykset: ”– – ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin rajoittuu esitettyjä perusteita tutkiessaan ainoastaan selvittämään, että päätöksessä on sovellettu asianmukaisesti edellä mainitusta tapauksesta Airtours ilmeneviä edellytyksiä. – –” Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei sitä vastoin käsittele nimenomaisesti sitä kysymystä, voidaanko määräävän markkinaaseman olettaa olevan olemassa myös ”ilman että olisi tarpeen osoittaa konkreettisesti markkinoiden avoimuus”.
In the proceedings at first instance this question had, ‘not been discussed’.
Tätä kysymystä ei ”käsitelty” ensimmäisessä oikeusasteessa.
The requirement for such an interest ensures at a procedural level that the courts are not asked to give expert opinions on purely hypothetical questions of law.
Oikeussuojan tarvetta koskevalla vaatimuksella varmistetaan prosessuaalisella tasolla, että tuomioistuinten käsiteltävinä ei ole täysin hypoteettisia oikeuskysymyksiä, joista niiden pitäisi antaa lausunto.
Accordingly, the existence of an interest is a mandatory requirement of admissibility, which must be considered ex proprio motu and which can be relevant at various stages of the proceedings.
Oikeussuojan tarve on siten pakottava tutkittavaksi ottamisen edellytys, joka on tutkittava viran puolesta ja jolla voi olla merkitystä menettelyn eri vaiheissa.
Thus, there is no doubt that an interest must exist at the time an action is brought or an appeal lodged; however, it must also continue to exist beyond that time and up to the Court’s decision in the case. 44
Siten oikeussuojan tarpeen on oltava epäilyksettä olemassa jo kanteen nostamishetkellä tai valituksen jättöhetkellä, mutta sen on pysyttävä voimassa tämän ajankohdan jälkeenkin siihen saakka, kunnes tuomioistuin ratkaisee asian. 44
An interest exists so long as the appeal is likely, if successful, to procure an advantage to the party bringing it. 45
Jotta valittajalla olisi oikeussuojan tarve, valituksen on voitava mahdollisesti tuottaa valittajalle jotakin hyötyä. 45
However, since the second clearance decision was issued, the participating undertakings once more have clearance for their concentration under the Merger Regulation.
Toisen hyväksymispäätöksen tekemisestä lähtien keskittymään osallistuvilla yrityksillä on kuitenkin jälleen sulautumaasetuksen mukainen hyväksyminen keskittymälleen.
The operative part of this second clearance does not fall short of the first in any way, both having declared the concentration to be compatible with the common market and the EEA Agreement, and neither being subject to any conditions or obligations.
Tämän toisen hyväksymisen määräysosa ei jää millään tavoin jälkeen ensimmäisestä, koska molemmissa keskittymä julistettiin yhteismarkkinoille ja ETA- sopimuksen toimintaan soveltuvaksi ilman ehtoja ja määräyksiä.
In addition, the state of uncertainty which has existed since the first clearance decision was annulled, and in which the participating undertakings and the markets could not be certain whether the concentration had been lawfully carried out, was removed by the renewed clearance of the concentration.
Myös ensimmäisen hyväksymispäätöksen kumoamisesta lähtien vallinnut epävarmuuden tila, jonka vuoksi keskittymään osallistuvat yritykset ja markkinat eivät voineet olla varmoja siitä, oliko keskittymä toteutettu laillisesti, päättyi toistaiseksi keskittymän uuteen hyväksymiseen.
Specifically, the legal approach taken in Article 7(5) of the Merger Regulation 46has the effect that the second clearance decision has retrospective effect to the time at which the transactions by which the concentration was brought about were carried out (‘ex tunc effect’).
Sulautumaasetuksen 7 artiklan 5 kohtaan sisältyvän oikeudellisen näkemyksen mukaan 46toinen hyväksymispäätös nimittäin vaikuttaa taannehtivasti niiden oikeustoimien toteuttamisajankohtaan, jotka tehtiin tämän keskittymän toteuttamiseksi (Ex tunc -vaikutus).
It is not disputed that at the time they lodged their appeal the appellants had an interest in it.
Valittajilla oli kiistatta valituksen jättöhetkellä oikeussuojan tarve.
This is because, from the time the first clearance decision was annulled by the Court of First Instance, Bertelsmann and Sony did not have the necessary approval retrospectively for their concentration under the Merger Regulation.
Siitä lähtien, kun ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumosi ensimmäisen hyväksymispäätöksen, Bertelsmannilla ja Sonylla ei näet ollut keskittymäänsä varten taannehtivasti sulautumaasetuksen mukaan vaadittavaa hyväksymistä.
If the judgment under appeal were set aside, as the appeal seeks, this approval could have been revived.
Valituksessa vaadittu valituksenalaisen tuomion kumoaminen olisi voinut saada tämän hyväksymisen jälleen voimaan.
The appeal could thus have procured them this advantage.
Valitus olisi siten voinut antaa niille tämän hyödyn.
All this does not necessarily mean that the present appeal is devoid of purpose.
Tämä kaikki ei kuitenkaan välttämättä merkitse sitä, että nyt käsiteltävällä valituksella ei olisi kohdetta.
This is because the appeal is not aimed directly at the Commission’s first clearance decision, but against the judgment of the Court of First Instance under appeal, which continues to have effect.
Valitus ei näet kohdistu välittömästi komission ensimmäiseen hyväksymispäätökseen vaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen valituksenalaiseen tuomioon, joka on edelleen voimassa.
Accordingly, the possibility of declaring that there is no need to adjudicate on the action (Article 92(2) of the Rules of Procedure) is not applicable in appeal
Vastaavasti myöskään mahdollisuutta todeta, että lausunnon antaminen asiassa raukeaa (työjärjestyksen 92 artiklan 2 kohta), ei voida
46 — Given that the disputed concentration was implemented at a time when the first clearance decision was still in force, Article 7(5) of the Merger Regulation is not applicable to the facts of the present case.
45 – Edellä alaviitteessä 44 mainittu asia Rendo ym. v. komissio, tuomion 13 kohta; asia C-174/99 P, parlamentti v. Richard, tuomio 13.7.2000 (Kok. 2000, s.
45 — Rendo and Others (cited above, footnote 44), paragraph 13; Case C-174/99 P Parliament v Richard [2000] ECR I-6189, paragraph 33; and Case C-277/01 P Parliament v Samper [2003] ECR I-3019, paragraph 28.
46 – Koska riidanalainen yrityskeskittymä toteutettiin sellaisena ajankohtana, jona ensimmäinen hyväksymispäätös oli vielä voimassa, sulautumaasetuksen 7 artiklan 5 kohta ei todellisuudessa ole sovellettavissa nyt käsiteltävään asiaan.
BERTELSMANN AND SONY CORPORATION OF AMERICA v IMPALA proceedings (see Article 118 of the Rules of Procedure).
BERTELSMANN JA SONY CORPORATION OF AMERICA v. IMPALA soveltaa valituksen käsittelyyn (vrt. työjärjestyksen 118 artikla).
47 other grounds succeeds.
47 valitusperusteet eivät menesty.
48Having regard to the wording and purpose of Article 58(2) of the Statute, nor can an interest in setting aside the decision at first instance on costs justify continuing an appeal.
48Perus-säännön 58 artiklan 2 kohdan tarkoituksen mukaista ei voi olla myöskään se, että pelkkä intressi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen oikeudenkäyntikuluista antaman ratkaisun kumoamiseen olisi peruste valitusmenettelyn jatkamiseen.
Accordingly, in order to pursue appeal proceedings, it is necessary for the appellant to have an interest beyond that relating to the costs at first instance.
Valitusmenettelyn jatkamiseen tarvitaan siten ensimmäisen oikeusasteen oikeudenkäyntikulut ylittävä valittajien oikeussuojan tarve.
Nevertheless, the existence of the second clearance decision raises the question as to whether the appeal can procure any advantage for the appellants, that is whether they continue to have an interest in maintaining the appeal.
Samoin toisen hyväksymispäätöksen olemassaolo herättää kysymyksen siitä, voivatko valittajat saavuttaa valituksella vielä hyötyä, eli onko heillä siis vielä intressi valitusmenettelyn jatkamiseen.
In the present case, however, the appellants have an obvious interest in obtaining as quickly as possible not only clearance but also a definitive clearance of their concentration.
Nyt käsiteltävässä asiassa valittajilla on kyllä ilmeinen intressi siihen, että ne saisivat mahdollisimman pian keskittymälleen hyväksymisen lisäksi myös lainvoimaisen hyväksymisen.
Only then will the participating undertakings, and indeed the market generally, have legal certainty as to whether the concentration was lawfully effected.
Vasta tällöin keskittymään osallistuvilla yrityksillä ja markkinoilla ylipäänsä on näet lopullinen oikeusvarmuus siitä, onko keskittymä toteutettu laillisesti.
The sole fact that in the judgment under appeal the appellants were ordered to bear their own costs from the proceedings at first instance does not in any event establish that they have an interest.
Yksistään se seikka, että valittajat velvoitettiin valituksenalaisessa tuomiossa vastaamaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen oikeudenkäynnissä aiheutuneista omista oikeudenkäyntikuluistaan, ei ole vielä peruste sille, että niillä olisi oikeussuojan tarve.
This is because Article 58(2) of the Statute of the Court provides that an appeal directed solely against a decision on costs is inadmissible.
Muutosta ei näet yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 58 artiklan 2 kohdan mukaan voida hakea vain oikeudenkäyntikuluja koskevan ratkaisun osalta.
For the same reason, the Court dismisses an appeal against a decision at first instance on costs if this is the only one remaining of a number of grounds of appeal and it has already been established that none of the
Samasta syystä yhteisöjen tuomioistuin jättää ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen oikeudenkäyntikuluista antamaa ratkaisua koskevan valitusperusteen tutkimatta, jos se on ainoa jäljelle jäävä peruste useista valitusperusteista ja on jo selvää, että mitkään muut
The second clearance decision cannot provide this certainty at this time, because it may not become definitive for the foreseeable future.
Toinen hyväksymispäätös ei voi tällä hetkellä antaa tätä oikeusvarmuutta, koska se ei tule lainvoimaiseksi lähitulevaisuudessa.
This is because it must, in addition to being notified to its addressees (Article 254(3) EC), be published in the
Päätös on näet – sen lisäksi, että se on annettava tiedoksi niille, joille se on osoitettu (EY 254 artiklan 3 kohta) – julkaistava
As I will show in the following, however, neither of these is the case here.
I-2117, 24–28 kohta ja asia C-480/01 P(R), Commerzbank v. komissio, määräys 27.2.2002, Kok. 2002, s. I-2129, 23–27 kohta).
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-413/06 P for bringing a challenge 52 and thus the time at which the decision can become final. 53
JULKISASIAMIES KOKOTTIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-413/06 P
Official Journal of the European Union (Article 20(1) of the Merger Regulation).
(sulautuma-asetuksen 20 artiklan 1 kohta).
It is only after such publication, 49which has so far not occurred, that the period for third parties to challenge it begins to run.
Vasta tällaisen julkaisemisen jälkeen, 49jota tähän mennessä ei ole vielä tapahtunut, alkaa kanteen nostamisen määräaika ylipäänsä kulua kolmansien osapuolten osalta.
50 The beginning of the period for third parties to bring a challenge could be brought forward generally only if the complete second clearance decision had otherwise become known to the public at an earlier time, for example via the internet, and an appropriate reference had been made in the Official Journal of the European Union.
50Yleistä kanteen nostamisen määräajan alkamista voidaan kolmansien osapuolten osalta aikaistaa vain siinä tapauksessa, että toinen hyväksymispäätös julkaistiin kokonaisuudessaan suurelle yleisölle jo aikaisempana ajankohtana jollain toisella tavalla, esimerkiksi internetissä, tai että Euroopan unionin virallisessa lehdessä viitattiin tähän asianmukaisesti.
51 By contrast, the mere fact that the wording of the decision may have been brought to the knowledge of individual third parties, specifically Impala, in advance in the form of a non-confidential version, does not affect the beginning of the period
51Sitä vastoin pelkästään se seikka, että päätöksen sanamuoto annettiin jollekin yksittäiselle kolmannelle osapuolelle eli Impalalle mahdollisesti etukäteen tiedoksi ei-luottamuksellisena versiona, ei vaikuta
Should the Court of First Instance annul the second clearance decision too, following the application of a third party, a state of uncertainty would again arise, in which the participating undertakings would not have any clearance for their concentration under the Merger Regulation.
Mikäli ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaisi myös toisen hyväksymispäätöksen jonkin kolmannen osapuolen nostamasta kanteesta, syntyisi lisäksi jälleen epävarmuuden tila, jonka vallitessa keskittymään osallistuvilla yrityksillä ei olisi keskittymäänsä varten minkäänlaista sulautumaasetuksessa säädettyä hyväksymistä.
Such a situation of uncertainty lasting a number of months or even years could have negative effects on the participating undertakings and on the markets generally.
Tällainen useita kuukausia tai jopa vuosia kestävä epävarmuuden tila saattaisi vaikuttaa kielteisesti keskittymään osallistuviin yrityksiin ja markkinoihin kaiken kaikkiaan.
In order, so far as possible, to avoid another such state of uncertainty and its negative effects, it is of particular importance to the appellants to continue with the present appeal and to obtain a final decision from the Community Courts on the legality of the first clearance decision as quickly as possible.
Jotta vältettäisiin mahdollisimman hyvin uusi epävarmuuden tila ja sen kielteiset vaikutukset, on valittajien kannalta erityisen tärkeää, että nyt käsiteltävää valitusmenettelyä jatketaan ja annetaan mahdollisimman pian yhteisöjen tuomioistuinten lopullinen ratkaisu ensimmäisen hyväksymispäätöksen laillisuudesta.
Even if, should the Court allow the appeal, the state of the proceedings does not
Vaikka yhteisöjen tuomioistuin ei valituksen menestyessä itse ratkaisisi asiaa lopullisesti vaan palauttaisi asian
49 — To be precise, Article 102(1) of the Rules of Procedure of the Court of First Instance provides that the period for challenges laid down by Article 230(5) EC begins with the expiry of the 14th day after publication of the decision in the Official Journal of the European Union.
49 – Tarkemmin sanoen EY 230 artiklan viidennen kohdan mukainen kanteen nostamisen määräaika alkaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 102 artiklan 1 kohdan mukaan päätöksen julkaisemista Euroopan unionin virallisessa lehdessä seuraavan neljännentoista päivän päätyttyä.
Admittedly, this presupposes that the non-confidential version of the grounds for the decision is published in full in the Official Journal, or at least is made available to the public at the same time via the internet.
Tämä tosin edellyttää, että EUVL:ssä julkaistaan ei-luottamuksellinen versio päätöksen perusteluista täydessä laajuudessa tai että ne joka tapauksessa asetetaan samaan aikaan internetiin yleisön saataville.
52 — Case T-17/02 Olsen (cited above, footnote 51), paragraph 81.
52 – Edellä alaviitteessä 51 mainittu asia Olsen v. komissio, tuomion 81 kohta.
53 — For the sake of completeness only, it may be mentioned that a formal notification (notice) of the decision to a third party by virtue of which the time period for it to bring a challenge might start to run is not relevant.
53 – Vain täydellisyyden vuoksi on vielä mainittava, että ei ole mahdollista, että jonkin kolmannen osapuolen osalta sovellettava kanteen nostamisen määräaika alkaisi kulua päätöksen virallisesta tiedoksi antamisesta tälle kolmannelle osapuolelle.
Article 254(3) EC provides that decisions shall be notified only ‘to those to whom they are addressed’.
EY 254 artiklan 3 kohdan mukaan päätökset annetaan näet tiedoksi vain ”niille, joille ne on osoitettu”.
In merger control, those are the undertakings concerned and the competent authorities of the Member States; see, for future cases, Article 8(8) of Regulation (EC) No 139/2004.
Näitä ovat sulautumamenettelyissä keskittymään osallistuvat yritykset ja jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset; vastaavasti – tulevia tapauksia varten – nyttemmin sulautumaasetuksen N:o 139/2004 8 artiklan 8 kohta.
BERTELSMANN AND SONY CORPORATION OF AMERICA v IMPALA consider it necessary to hear the parties again on the question of interest.
BERTELSMANN JA SONY CORPORATION OF AMERICA v. IMPALA välttämättömänä, että oikeudenkäynnin osapuolia kuultaisiin uudelleen oikeussuojan tarvetta koskevasta kysymyksestä.
permit it to give a final decision itself on the present dispute, and it must instead refer the case back to the Court of First Instance (Article 61(1) of the Statute of the Court), it would be highly probable that the final judicial decision on the lawfulness of the first clearance decision would be given before that on the lawfulness of the second.
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ratkaistavaksi sen vuoksi, että asia ei ole ratkaisukelpoinen (yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 61 artiklan 1 kohta), olisi erittäin todennäköistä, että lopullinen tuomioistuimen ratkaisu ensimmäisen hyväksymispäätöksen laillisuudesta annettaisiin aikaisemmin kuin ratkaisu toisen hyväksymispäätöksen laillisuudesta.
In these circumstances the requirement for speed which characterises merger control at the Community level 54equally favours continuing the present appeal.
Näin ollen myös joutuisuusvaatimus, joka on yhteisön tasolla yrityskeskittymien valvonnalle ominainen vaatimus, 54puoltaa tämän valitusmenettelyn jatkamista.
By this means it is also possible to prevent annulment actions raised by third parties from delaying certainty for the undertakings participating in the concentration for any longer than is necessary.
Tällä tavoin voidaan lisäksi estää se, että kolmansien osapuolten kumoamiskanteilla viivytetään keskittymään osallistuvien yritysten oikeusvarmuuden saavuttamista pidempään kuin on välttämätöntä.
In any event, I do not find convincing the idea cursorily mentioned at the oral hearing that the present proceedings could be pursued solely on the ground that the Commission supports some of the individual grounds of appeal relied upon by Bertelsmann and Sony.
Mielestäni suullisessa käsittelyssä kursorisesti esitetty ajatus siitä, että tämän asian käsittelyä pitäisi jatkaa jo sen vuoksi, että komissio tukee tässä tapauksessa yksittäisiä Bertelsmannin ja Sonyn esittämiä valitusperusteita, ei ole vakuuttava.
Community organs have a privileged status as regards appeals they have raised themselves (Article 56(2) and (3) of the Statute of the Court), and in particular need not prove an interest in such appeals.
Yhteisön toimielimet ovat kyllä etuoikeutettuja niiden itsensä tekemien valitusten osalta (yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 56 artiklan 2 ja 3 kohta) erityisesti siinä mielessä, että niiden ei tarvitse näyttää toteen oikeussuojan tarvetta tällaisten valitusten osalta.
55However, where such an organ is not itself the appellant but only one of the other parties to the proceedings, its mere interest in the outcome of the appeal and in the clarification of certain questions of law by the Court cannot compensate for the appellants’ lack of interest.
55Jos toimielin ei sitä vastoin itse ole valittaja vaan ainoastaan osallistuu asian käsittelyyn, pelkästään se, että sillä on intressi valitusmenettelyn lopputulokseen ja siihen, että yhteisöjen tuomioistuin selvittää tiettyjä oikeuskysymyksiä, ei voi korvata esimerkiksi valittajien puuttuvaa oikeussuojan tarvetta.
In all, I am therefore of the opinion that at the moment the decision of the Court can certainly procure the appellants an advantage and it follows that they have a sufficient interest in maintaining the present appeal.
Kaiken kaikkiaan katson siis, että tällä hetkellä yhteisöjen tuomioistuimen tuomiosta saattaa täysin olla vielä hyötyä valittajille ja että niillä on siten riittävä oikeussuojan tarve tämän valitusmenettelyn jatkamiseen.
V — Whether the appeal is well founded
V Valituksen perusteltavuus
The appellants challenge the judgment under appeal with a total of seven grounds of appeal.
Valittajat riitauttavat valituksenalaisen tuomion kaiken kaikkiaan seitsemällä valitusperusteella.
They raise legal questions of fundamental importance for the system of merger control at Community level.
Niissä esitetään yhteisön tason yrityskeskittymien valvontaa koskevan järjestelmän kannalta perustavanlaatuisen tärkeitä oikeuskysymyksiä.
Admittedly, these questions of law arise in
Vaikka nämä