natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Consequently, the tax before correction does not affect income which is taxed only when dividends are paid, but affects the income generated by Burda’s economic activity in
Ennen korjausta tämä verotus ei siis koske tuloja, joita verotetaan vain osinkojen maksamisen tapauksessa, vaan Burdan Saksassa harjoittamastaan taloudellisesta
Athinaïki Zythopoiïa, 16 they consider that no decisive importance attaches to the fact that the tax burden is imposed on the subsidiary, but rather it is necessary to look to the economic effect of taxation of the subsidiary, which is tantamount to taxation of the parent company, since the tax is retained and paid directly to the tax authority by the company making the distribution.
Athinaïki Zythopoiïa 16esittämään ratkaisuehdotukseen ja katsoivat sen perusteella, että ratkaisevaa ei ole verorasituksen kohdistuminen tytäryhtiöön, vaan huomio on syytä kiinnittää sellaiseen tytäryhtiön verottamisen taloudelliseen vaikutukseen, joka vastaa emoyhtiön verottamista, koska veron pidättää voitot jakava yhtiö, joka tilittää kyseisen veron suoraan verohallinnolle.
According to Burda and the Commission, this approach was approved in Athinaïki Zythopoiïa.
Burdan ja komission mukaan kyseisessä asiassa Athinaïki Zythopoiïa annettu tuomio tukee tällaista lähestymistapaa.
the KStG 1996 was made after payment of the dividends to the shareholders so as to ensure that the tax rate would remain at 30% on the profits originally distributed by the subsidiary, without affecting the possibility of setting off the corporation tax paid by Burda against the corporation tax collected from their shareholders on their profits.
maksettu osakkeenomistajille, sen varmistamiseksi, että tytäryhtiön alkujaan jakamien voittojen verokanta pysyy 30 prosentissa, eikä tämä vaikuta Burdan maksaman yhtiöveron mahdolliseen vähentämiseen yhtiöverosta, joka kannetaan osakkeenomistajilta näiden voitoista.
To sum up, the tax calculated after correction does not alter the overall tax charge of the subsidiary resident in Germany and appears rather to be an accounting procedure enabling the corporation tax rate originally paid by the subsidiary to remain the same after the dividends are paid to the parent companies.
Yhteenvetona on todettava, että korjauksen jälkeen vahvistettu vero ei muuta Saksassa sijaitsevan tytäryhtiön kokonaisverotaakkaa ja vaikuttaa enemmän kirjanpidolliselta muodollisuudelta, jonka avulla voidaan säilyttää tytäryhtiön alkujaan maksaman yhtiöveron verokanta, sen jälkeen kun osingot on maksettu emoyhtiöille.
I must confess that I am not persuaded by this argument.
On todettava, ettei tämä perustelu saa minua vakuuttuneeksi.
Finally, as the German Government pointed out in its written observations, without being contradicted by the other parties lodging observations in the present case, apart from the deduction at source of tax on investment income which, following the implementation in national law of Direct ive 90/435, is not applicable in the present case (see point 48 above), the dividends received by the nonresident parent company were not subject to tax in Germany.
Lopuksi, kuten Saksan liittotasavalta on kirjallisissa huomautuksissaan tarkentanut, ilman että muut asianosaiset olisivat esillä olevassa asiassa jättämissään huomautuksissa kiistäneet sen väitteitä, muualla kuin Saksassa sijaitsevan emoyhtiön Saksasta saamia osinkoja ei veroteta Saksassa lukuun ottamatta sitä arvopapereista pidätettyä lähdeveroa, jota ei direktiivin 90/435 täytäntöönpanon vuoksi sovelleta esillä olevaan tapaukseen (ks. edellä tämän ratkaisuehdotuksen 48 kohta).
Therefore, after correction, the tax in question is borne by the subsidiary and not by the parent companies.
Pääasiassa kyseessä olevan veron maksaa siis lähtökohtaisesti myös korjauksen jälkeen tytäryhtiö eivätkä emoyhtiöt.
In the first place, the approach suggested by Burda and the Commission tends to disregard the distinction, made in Directive 90/435 itself, between, on the one hand, a deduction at source affecting, in the Member State where the profit distribution is carried out, parent companies established in another Member State and, on the other hand, a prepayment of corporation tax affecting, in the Member State of distribution, the subsidiary company residing in that State.
Ensinnäkin Burdan ja komission esittämässä lähestymistavassa ei huomioida jo varsinaisessa direktiivissä 90/435 säädettyä eroa yhtäältä lähdeveron, joka pidätetään toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneilta emoyhtiöiltä siinä jäsenvaltiossa, jossa voitonjako suoritetaan, ja toisaalta sellaisen yhtiöveron ennakkomaksun välillä, jota kannetaan siinä jäsenvaltiossa, jossa jako suoritetaan, tämän jäsenvaltion alueella sijaitsevalta tytäryhtiöltä.
Even after the judgment in Athinaïki Zythopoiïa, the Court repeated that one of the criteria for identifying a withholding tax is the fact that the taxable person was the holder of the shares, that is to say, the parent company residing in a Member State other than that where the profit distribution was made. 17
Kuitenkin, ja myös edellä mainitussa asiassa Athinaïki Zythopoiïa annetun tuomion mukaan, yhteisöjen tuomioistuin on toistanut, että eräs lähdeveron määrittämisen peruste on se, että verovelvollinen on osuuksien haltija, eli se on emoyhtiö, jonka kotipaikka on eri jäsenval -tiossa kuin voitonjakovaltiossa. 17
16 — Opinion delivered on 10 May 2001, point 32.
16 – 10.5.2001 esitetyn ratkaisuehdotuksen 32 kohta.
Burda and the Commission consider that this is of no importance, however.
Burda ja komissio kuitenkin arvioivat, ettei tällä jälkimmäisellä seikalla ole suurta merkitystä.
Referring to the Opinion of Advocate General Alber in
Ne nimittäin viittasivat julkis -asiamies Alberin edellä mainitussa asiassa
BURDA an increase in the tax charge borne ultimately by the parent companies.
BURDA voitonjaon yhteydessä aiheutui raskaampi verotaakka, joka lopulta tuli emoyhtiöiden maksettavaksi.
Second, even if the economic approach favoured by Burda and the Commission were to be upheld, it would not necessarily follow that the levy in question in the main proceedings is a withholding tax within the meaning of Directive 90/435, similar to that which was the subject-matter in Athinaïki Zythopoiïa.
Vaikka toiseksi Burdan ja komission esittämä taloudellinen lähestymistapa hyväksyttäisiin, siitä ei kuitenkaan seuraisi, että pääasiassa kyseessä oleva veronpidätys vastaisi direktiivissä 90/435 tarkoitettua lähdeveroa, jollaisesta edellä mainitussa asiassa Athinaïki Zythopoiïa oli kyse.
As I have already pointed out, the subsequent application of Paragraph 28(4) of the KStG 1996, namely after dividends were actually distributed to the shareholders by the subsidiary, does not alter either the tax rules to which that company was subject before the correction by the tax authority or the overall tax charge borne by that company because the distributed profits remain taxed at the rate of 30%.
Kuitenkin, kuten olen jo korostanut, vuoden 1996 KStG:n 28 §:n 4 momentin soveltaminen jälkeenpäin, eli sen jälkeen, kun tytäryhtiö on tosiasiallisesti jakanut osingot osakkeenomistajille, ei muuta tähän yhtiöön ennen veroviranomaisten määräämän kor -jauksen tekemistä sovellettua verojärjestelmää eikä yhteisön maksettavaksi tulevaa kokonaisverorasitusta, koska jaettuja voittoja verotetaan edelleen 30 prosentin verokannan mukaan.
Nor does it affect the initial dividend distribution to the parent companies for the two financial years at issue in the main proceedings.
Se ei myöskään vaikuta emoyh -tiöille kahdelta pääasiassa kyseessä olevalta tilikaudelta maksettuun alkuperäiseen osingonjakoon.
It will be recalled that, in that case, the Court held that there is a withholding tax within the meaning of Article 5(1) of Directive 90/435 where national legislation provides that, in the event of distribution of profits by a subsidiary to its parent company, in order to determine the taxable profits of the subsidiary, its total net profits, including income which has been subject to special taxation entailing extinction of tax liability and non-taxable income, must be reincorporated into the basic taxable amount, when income falling within those two categories would not be taxable on the basis of the national legislation if they remained with the subsidiary and were not distributed to the parent company. 18
On muistettava, että tässä asiassa yhteisöjen tuomioistuin totesi, että kyseessä on direktiivin 90/435 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu lähdevero, kun kansallisen oi -keuden säännöksessä säädetään, että silloin kun tytäryhtiö jakaa emoyhtiölleen voittoja, tytäryhtiön veronalaisten voittojen määrittämiseksi veron perusteeseen on lisättävä tytär -yhtiön kokonaisnettovoitto, mukaan lukien tulot, joihin on sovellettu verovelan lakkaamisen aiheuttavaa erityisveroa, sekä verovapaat tulot, vaikka nämä kaksi tuloryhmää eivät kansallisen lainsäädännön mukaan olisi veronalaisia, jos ne olisi jätetty tytäryhtiöön eikä niitä olisi jaettu emoyhtiölle. 18
This conclusion is clearly based on the fact that it is not the subsidiary’s profits themselves which are subject to the withholding tax, but the distribution of those profits to the parent company.
Tämä päättely perustuu selvästi siihen, että lähdeverolla ei veroteta varsinaisesti tytäryhtiön voittoa vaan tämän voitonjakoa emoyhtiölle.
In the Athinaïki Zythopoiïa case, the inclusion of income which was subject to special taxation entailing extinction of tax liability and non-taxa-ble income in the subsidiary’s basic taxable amount on a profit distribution gave rise to
Edellä mainitussa asiassa Athinaïki Zythopoiïa annetussa tuomiossa sellaisten tulojen, joihin on sovellettu verovelan lakkaamisen aiheuttavaa erityisveroa, ja verovapaiden tulojen sisällyttämisestä tytäryhtiön veron perusteeseen ainoastaan
Furthermore, the fact that the shareholders who are nonresident in Germany do not receive a tax credit equivalent to the corporation tax paid by Burda is not due to the application of Paragraph 28(4) of the KStG 1996, but in fact results from the application of the provisions of the KStG 1996 on the initial 30% tax on distributed profits, which is less than if the profits were retained by the subsidiary. In my view, the fact that that advantage is not available to the nonresident parent companies does not alter the legal nature of the tax in relation to Directive 90/435.
Lisäksi se seikka, että osakkeenomistajat, joiden kotipaikka ei ole Saksassa, eivät saa Burdan maksaman yhteisöveron suuruista verohyvitystä, ei johdu vuoden 1996 KStG:n 28 §:n 4 momentin soveltamisesta, vaan tosiasiallisesti vuoden 1996 KStG:n sellaisten säännösten soveltamisesta, jotka koskevat 30 prosentin verokannalla jaettujen voittojen alkuperäistä verotusta, joka oli keveämpi kuin silloin, jos nämä mainitut voitot olisi rahastoitu tytäryhtiöön, jolloin tällaisen edun myöntämättä jättäminen ulkomailla sijaitseville emoyhtiölle ei mielestäni muuta tämän verotuksen oikeudellista luonnetta suhteessa direktiiviin 90/435.
In that connection, the question whether the Member State in whose territory the distribution is carried out must, in such a situation, allow a tax credit to the nonresident parent companies does not form part of the problem of the classification of the measure in issue as a withholding tax
Tältä osin kysymys siitä, onko sellaisen jäsenvaltion, jonka alueella jako tapahtuu, tällaisessa tilanteessa myönnettävä verohyvitys ulkomailla sijaitseville emoyhtiöille, ei kuulu ongelmakenttään, joka koskee pääasiassa kyseessä olevan lainsäädännön luokittelemista direktiivissä 90/435
18 — See paragraph 29 and the operative part of the judgment.
18 – Ks. tuomion 29 kohta ja tuomiolauselma.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-284/06 within the meaning of Direct ive 90/435, but relates rather to the national court’s second question concerning the interpretation of the fundamental freedoms of movement provided for by the Treaty.
JULKISASIAMIES MENGOZZIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-284/06 tarkoitetuksi lähdeverotukseksi, vaan se liittyy enemmänkin ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen toiseen kysymykseen, jossa käsitellään perustamissopimuksessa määrättyjen liikkuvuutta koskevien perusvapauksien tulkintaa.
I must also point out that the fact that the subsidiary’s tax burden may be increased because, as a result of the excessive profit distribution by Burda, more profits set off against the capital and reserves will be deemed to have been retained and will therefore be subject to the 45% rate (see point 40 above) is ultimately a circumstance unrelated to the application of Paragraph 28(4) of the KStG 1996.
Haluan myös muistuttaa, että se, että tytäryhtiön verotaakka mahdollisesti kasvaa siksi, että Burdan tekemän liiallisen voitonjaon seurauksena suurempi osa omasta pääomasta jaetuista voitoista katsotaan rahastoiduiksi, jolloin niihin siis sovelletaan 45 prosentin verokantaa (ks. tämän ratkaisuehdotuksen 40 kohta), on vuoden 1996 KStG:n 28 §:n 4 momentin soveltamisesta riippumaton seikka.
I would add that, if Court were to reply in that manner to the first question from the national court, it would not be necessary to interpret the derogation in Article 7(2) of Directive 90/435, on which the German Government also relies, and which states, again, that that directive ‘shall not affect the application of domestic or agreementbased provisions designed to eliminate or lessen economic double taxation of dividends, in particular provisions relating to the payment of tax credits to the recipients of dividends’.
Lisäksi jos yhteisöjen tuomioistuin antaa tällaisen vastauksen ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen ensimmäiseen kysymykseen, ei ole enää tarpeellista tulkita direktiivin 90/435 7 artiklan 2 kohtaan sisältyvää poikkeusta, johon myös Saksan hallitus vetoaa ja jonka mukaan, kerrattakoon, tämä direktiivi ”ei vaikuta osinkojen kaksinkertaisen verotuksen poistamiseksi tai vähentämiseksi tarkoitettujen kansallisten säännösten tai sopimusmääräysten soveltamiseen, erityisesti jos säännökset tai määräykset koskevat verohyvitysten maksua osingonsaajille”.
19 In any event, it seems to me that this exception to Article 5(1) of Directive 90/435 cannot be applied to the main proceedings.
19Tätä direktiivin 5 artiklan 1 kohdasta tehtyä poikkeusta ei mielestäni kuitenkaan voida missään tapauk -sessa soveltaa pääasiaan.
As the Commission rightly observed in its reply to the written question from the Court, whereas the scope of Directive 90/435 covers the relationship between a subsidiary and its parent company residing in different Member States, the tax credit for shareholders of the subsidiary, provided for by the German legislation and alleged by the German Government to fulfil the conditions of Article 7(2) of the directive, is paid, after the issue of a tax certificate, only to the parent companies established in German territory.
Nimittäin, kuten komissio perustellusti huomautti vastauksessaan yhteisöjen tuomioistuimen kirjalliseen kysymykseen, koska direktiivin 90/435 soveltamisala koskee eri jäsenvaltioissa sijaitsevan tytäryhtiön ja sen emoyhtiön välisiä suhteita, verolainsäädännössä säädettyä ty -täryhtiön osakkeenomistajien verohyvitystä, jolla Saksan hallituksen mukaan vastataan mainitun direktiivin 7 artiklan 2 kohdan edellytyksiin, ei myönnetä – verotodistuksen esittämisen jälkeen – kuin Saksan valtion alueelle sijoittautuneille emoyhtiöille.
Therefore, particularly since the circumstances of the main proceedings differ from those of Athinaïki Zythopoiïa, I do not think that the latter can be applied by analogy to the present case.
Tässä tilanteessa, erityisesti siltä osin kuin pääasiaa ja edellä mainittua asiaa Athinaïki Zythopoiïa luonnehtivat seikat ovat erilaisia, katson, että tässä jälkimmäisessä asiassa annettua tuomiota ei pidä soveltaa analogisesti nyt käsiteltävänä olevaan tapaukseen.
The mention of that issue now leads me to examine the national court’s second question.
Tämän ongelmakentän käsittely johtaa ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen toisen kysymyksen tarkasteluun.
19 — By way of reminder, in Océ Van der Grinten, paragraphs 86 to 89, the Court held that Article 7(2) of Directive 90/435 could authorise a withholding tax within the meaning of Article 5(1) of the same directive.
19 – On muistettava, että yhteisöjen tuomioistuin on todennut em. asiassa Océ Van der Grinten (tuomion 86–89 kohta), että direktiivin 90/435 7 artiklan 2 kohtaa on tulkittava niin, että sillä mahdollistetaan saman direktiivin 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu lähdevero.
For all those reasons, I consider that the application of a provision of national law, such as Paragraph 28(4) of the KStG 1996, as part of the general scheme of tax rules of which it forms a part, is not a withholding tax within the meaning of Article 5(1) of Directive 90/435.
Kaikkien näiden syiden perusteella katson, että vuoden 1996 KStG:n 28 §:n 4 momentin kaltaisen kansallisen säädöksen soveltamisesta sellaisen verojärjestelmän puitteissa, johon se kuuluu, ei ole pidettävä direktiivin 90/435 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna lähdeverotuksena.
C — The second question be applied and not those relating to the free movement of capital. 20
C Toinen ennakkoratkaisukysymys tyviä määräyksiä eikä niitä, jotka koskevat pääomien vapaata liikkuvuutta. 20
As I have already had occasion to observe in another case, it is not always easy to delimit those two freedoms, particularly in the context of a reference for a preliminary ruling, where the national court is better able to assess, in a particular case, the rights conferred upon a shareholder by the shares he holds in the company concerned. 21
Kuten toisen asian yhteydessä olen jo aiemmin todennut, näiden kahden vapauden rajaaminen ei ole aina helppoa, erityisestikään ennakkoratkaisupyynnön yhteydessä, johon liittyen kansallinen tuomioistuin pystyy paremmin arvioimaan in concreto oikeuksia, joita osakkeenomistajalla on asianomaisen yrityksen pääomasta omistamiensa osuuksien perusteella. 21
By its second question, the national court asks in essence whether, if the tax at issue in the main proceedings is not a withholding tax within the meaning of Article 5(1) of Directive 90/435, it is compatible with the freedom of establishment (Article 52 of the EC Treaty) or the free movement of capital (Articles 73b and 73d of the EC Treaty) where it applies to a nonresident parent company which cannot, unlike resident parent companies, be given a tax credit equivalent to the amount of corporation tax paid by the subsidiary (Burda) resident in Germany.
Toisessa ennakkoratkaisukysymyksessä kansallinen tuomioistuin kysyy lähinnä sitä, että jos oletetaan, ettei pääasiassa kyseessä oleva vero ole direktiivin 90/435 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu lähdevero, onko tämä vero silloin sijoittautumisvapauden (perustamissopimuksen 52 artikla) tai pääomien vapaan liikkuvuuden (perustamissopimuksen 73 b ja 73 d artikla) mukaista silloin, kun sitä sovelletaan ulkomailla sijaitsevaan emoyhtiöön, joka ei saa, toisin kuin kotimaassa sijaitsevat emoyhtiöt, Saksassa sijaitsevan tytäryhtiön (Burdan) maksaman yhteisöveron suuruista verohyvitystä.
Before suggesting a reply to that question, it is appropriate to make a few remarks about the applicability of the two freedoms of movement referred to by the national court.
Ennen kuin ehdotan vastausta tähän kysymykseen, on syytä esittää joitakin huomioita näiden kansallisen tuomioistuimen esiin tuomien kahden liikkumisvapauden sovellettavuudesta.
As I have already noted in the present Opinion, the dispute in the main proceedings concerns a company resident in Germany, Burda, 50% of whose shares are held by a nonresident company, RCS.
Kuten olen tässä ratkaisuehdotuksessa jo huomauttanut, pääasiassa on kyse Saksaan sijoittautuneesta yhtiöstä eli Burdasta, jonka osakkaana on 50 prosentin osuudella ulkomaalainen yhtiö, tässä tapauksessa RCS.
As the Commission correctly points out, a holding of that size normally confers a right of veto concerning the subsidiary’s strategic decisions and therefore generally enables the company holding the shares to exercise a definite influence over the subsidiary’s activity.
Kuten komissio perustellusti toteaa, tällainen osakkuus antaa yleensä veto-oikeuden tytäryhtiön strategisissa päätöksissä ja näin ollen antaa tällaista osuutta hallussaan pitävälle yhtiölle lähtökohtaisesti selvän vaikutusvallan tytäryhtiön toimintaan.
22Fur-thermore, the order for reference provides no evidence of a contractual nature, such as a shareholders’ agreement, which would negate joint control of the subsidiary by the parent companies.
22Lisäksi ennakkoratkaisupyynnön esittämisestä tehdyssä päätöksessä ei mainita mitään sopimuksellisia seikkoja kuten osakkeenomistajien sopimusta, jolla voitaisiin kumota emoyhtiöiden yhteinen määräysvalta tytäryhtiöön.
21 — See point 51 of my Opinion delivered on 29 March 2007 in Columbus Container Services.
21 – Ks. asiassa Columbus Container Services 29.3.2007 esittämäni ratkaisuehdotuksen 51 kohta.
22 — See also, to that effect, Case T-282/02 Cementbouw Handel & Industrie v Commission [2006] ECR II-319, paragraph 67. It should be noted that an appeal was lodged against that judgment on other points, leading to Case C-202/06 P Cementbouw Handel & Industrie v Commission [2007] ECR I-12129. 82.
22 – Ks. myös vastaavasti asia T-282/02, Cementbouw Handel & Industrie v. komissio, tuomio 23.2.2006 (Kok. 2006, s. II-319, 67 kohta). On syytä huomata, että tähän tuomioon haettiin muutosta muiden seikkojen osalta, ja sen seurauksena annettiin asiassa C-202/06 P, Cementbouw Handel & Industrie v. komissio, tuomio 18.12.2007 (Kok. 2007, s. I-12129). 82.
It must be borne in mind that, according to the caselaw, where a national of a Member State holds shares in the capital of a company established in another Member State which enable the shareholder to exercise definite influence over the company’s decisions and to determine the company’s activities, it is the provisions of the Treaty on the freedom of establishment that are to
On muistettava, että oikeuskäytännön mukaan silloin, kun jäsenvaltion kansalainen omistaa toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneesta yhtiöstä sellaisen osuuden, joka antaa hänelle selvän vaikutusvallan kyseisen yhtiön päätöksiin ja mahdollisuuden määrätä yhtiön toiminnasta, sovelletaan perustamissopimuksen sijoittautumisvapauteen liit-
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-284/06
JULKISASIAMIES MENGOZZIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-284/06 toisessa jäsenvaltiossa, vapaasti kohdella sitä eri tavalla, tekisi perustamissopimuksen 52 artiklan sisällyksettömäksi.
Member State would deprive Article 52 of the EC Treaty of all meaning. 24 Freedom of establishment thus aims to guarantee the benefit of national treatment in the host Member State, by prohibiting any discrimination based on the place in which companies have their seat. 25
24Sijoittautumis-vapauden tarkoituksena on siten varmistaa, että muista jäsenvaltioista tulevia kohdellaan vastaanottavassa jäsenvaltiossa samalla tavalla kuin sen omia kansalaisia, siten että yhtiöiden kotipaikkaan perustuva syrjintä kielletään. 25
It follows that the Treaty provisions on freedom of establishment may apply to a situation such as that in the dispute in the main proceedings.
Edellä esitetystä seuraa, että sijoittautumisvapautta koskevia perustamissopimuksen määräyksiä voidaan soveltaa pääasian riidan kaltaisessa tilanteessa.
In that context, any interference with the free movement of capital is merely a consequence of the alleged impediment to the freedom of establishment.
Tässä tilanteessa mahdollinen pääomien vapaan liikkuvuuden loukkaaminen olisi vain seurausta väitetystä sijoittautumisvapauden esteestä.
The present question must therefore be examined in the light of Article 52 of the EC Treaty, while bearing in mind that similar reasoning would be valid for Article 73b of the EC Treaty.
Esillä olevaa ennakkoratkaisukysymystä on siis tarkasteltava perustamissopimuksen 52 artiklaan nähden pitäen mielessä, että vastaavanlainen päättely pätee myös perustamissopimuksen 73 b artiklan osalta.