natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As such, Article 301 EC is fundamentally concerned with the objectives of these measures, namely the objectives of the CFSP, to be achieved by affecting the Community’s economic relations with third countries.
EY 301 artikla koskee näin ensisijaisesti näiden toimenpiteiden tavoitteita, nimittäin YUTP:n tavoitteita, jotka on määrä saavuttaa vaikuttamalla yhteisön taloudellisiin suhteisiin kolmansien maiden kanssa.
Article 60(1) EC authorises the Council to take such measures with respect to the ‘movement of capital and on payments as regards the third countries concerned’.
EY 60 artiklan 1 kohdassa annetaan neuvostolle valtuudet toteuttaa ”suhteessa niihin kolmansiin maihin, joita asia koskee”, tällaiset ”pääomien liikkuvuutta ja maksuja koskevat toimenpiteet”.
It therefore indicates the means for carrying out the objectives stated earlier; those means involve restricting the flow of funds into and
Kyseessä olevasta kohdasta ilmenevät näin ollen keinot aiemmin mainittujen tavoitteiden
11 — Paragraphs 87 to 135 of the judgment under appeal.
11 – Valituksenalaisen tuomion 87–135 kohta.
KADI v COUNCIL AND COMMISSION out of the Community.
KADI v. NEUVOSTO JA KOMISSIO toteuttamiseksi; näihin keinoihin kuuluu yhteisöön ja yhteisöstä muualle suuntautuvien rahavirtojen rajoittaminen.
Beyond these two provisions, the EC Treaty does not regulate what shape the measures should take, or who should be the target or bear the burden of the measures.
Näiden kahden määräyksen lisäksi EY:n perustamissopimuksessa ei määrätä, millaisia toimenpiteiden olisi oltava tai kenen pitäisi olla niiden kohteena tai kantaa toimenpiteistä aiheutuva rasitus.
Rather, the only requirement is that the measures ‘interrupt or reduce’ economic relations with third countries, in the area of movement of capital or payments.
Siinä pikemminkin vaaditaan ainoastaan, että toimenpiteillä ”keskeytetään” taloudelliset suhteet kolmansien maiden kanssa ”taikka vähennetään niitä” pääomien liikkuvuuden tai maksujen osalta.
this provision of much of its practical use.
tulkinta vähentää merkittävästi tämän määräyksen käytännön hyötyä.
Within the framework of the CFSP, the Union may decide, for reasons relating to the maintenance of international peace and security, to impose economic and financial sanctions against non-State actors who are situated in third countries.
YUTP:n yhteydessä unioni voi päättää, kansainvälisen rauhan ja turvallisuuden ylläpitämiseen liittyvistä syistä, asettaa taloudellisia ja rahoituksellisia pakotteita kolmansien maiden muita kuin valtiollisia toimijoita vastaan.
I fail to see why Article 301 EC should be interpreted more narrowly.
En näe mitään syytä, miksi EY 301 artiklaa olisi tulkittava suppeammin.
As the Court of First Instance itself recognised, ‘the Union and its Community pillar are not to be prevented from adapting to [threats to international peace and security] by imposing economic and financial sanctions not only on third countries, but also on associated persons, groups, undertakings or entities engaged in international terrorist activity or in any other way constituting a threat to international peace and security’. 12
Kuten ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin itsekin myönsi, ”unionia ei voida estää sopeutumasta [kansainvälistä rauhaa ja turvallisuutta koskeviin uhkiin] asettamalla taloudellisia ja rahoituksellisia pakotteita, ei pelkästään kolmansia maita vastaan, vaan myös sellaisia henkilöitä, ryhmiä, yrityksiä ja yhteisöjä vastaan, jotka edistävät kansainvälistä terrorismia tai vaarantavat muutoin kansainvälistä rauhaa ja turvallisuutta”. 12
The financial sanctions in the contested regulation meet that requirement: they are targeted predominantly at individuals and groups within third countries.
Riidanalaiseen asetukseen sisältyvät rahoitukselliset pakotteet täyttävät tämän vaatimuksen: ne kohdistuvat lähinnä henkilöihin ja ryhmiin kolmansissa maissa.
By affecting economic relations with entities within a given country, the sanctions necessarily affect the overall state of economic relations between the Community and that country.
Vaikuttamalla taloudellisiin suhteisiin tietyn maan yhteisöjen kanssa pakotteet vaikuttavat vääjäämättä yhteisön ja asianomaisen maan taloudellisten suhteiden yleiseen tilaan.
Economic relations with individuals and groups from within a third country are part of economic relations with that country; targeting the former necessarily affects the latter.
Taloudelliset suhteet kolmannen maan henkilöiden ja ryhmien kanssa ovat osa taloudellisia suhteita kyseisen maan kanssa; ensiksi mainittujen ottaminen kohteeksi vaikuttaa väistämättä jälkimmäisiin.
To exclude economic relations with individuals or groups from the ambit of ‘economic relations with … third countries’ would be to ignore a basic reality of international economic life: that the governments of most countries do not function as gatekeepers for the economic relations and activities of each specific entity within their borders.
Henkilöitä tai ryhmiä koskevien taloudellisten suhteiden jättäminen ”kolmansien maiden kanssa olemassa olevien taloudellisten suhteiden” ulkopuolelle tarkoittaisi kansainvälisen talouselämän perusrealiteetin sivuuttamista: useimpien maiden hallitukset eivät valvo jokaisen niiden rajojen sisäpuolella olevan yhteisön taloudellisia suhteita ja toimintoja.
The Court of First Instance found that Article 308 EC had to be brought into play in order to impose financial sanctions on individuals who do not exercise government control.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, että rahoituksellisten pakotteiden asettaminen henkilöille, jotka eivät osallistu valtiovallan harjoittamaan valvontaan, edellyttää vetoamista EY 308 artiklaan.
However, the reliance on the notion of government control as a distinguishing factor highlights an underlying tension in the reasoning of the Court of First Instance.
Tukeutuminen valtiovallan harjoittaman valvonnan käsitteeseen erottavana tekijänä kuitenkin korostaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen perusteluissa piilevää jännitettä.
The Court of First Instance construed Article 308 EC as a ‘bridge’ between the CFSP and the Community pillar.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tulkitsi EY 308 artiklaa YUTP:n ja yhteisöpilarin välisenä ”siltana”.
However, while Article 301 EC might be seen as a cross-pillar bridge, Article 308 EC surely cannot fulfil that function.
Vaikka EY 301 artikla voitaisiinkin nähdä pilareiden välisenä siltana, EY 308 artikla ei missään tapauksessa voi toimia tässä ominaisuudessa. EY 308 artikla, kuten EY 60 artiklan 1 kohtakin,
Moreover, the Court of First Instance’s restrictive reading of Article 301 EC deprives
Lisäksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen EY 301 artiklan rajoittava
12 — Paragraph 133 of the judgment under appeal.
12 – Valituksenalaisen tuomion 133 kohta.
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-402/05 P
JULKISASIAMIES POIARES MADURON RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-402/05 P
III — The jurisdiction of the Community Courts to determine whether the contested regulation breaches fundamental rights provision: it provides the means, but not the objective.
III Yhteisöjen tuomioistuinten toimivalta määrittää, loukataanko riidanalaisella asetuksella perusoikeuksia on puhtaasti toimivaltamääräys: siinä annetaan keinot muttei tavoitetta.
Even though it refers to ‘objectives of the Community’, these objectives are exogenous to Article 308 EC; they cannot be introduced by Article 308 EC itself.
Vaikka siinä viitataankin ”yhteisön tavoitteeseen”, tämä tavoite ei sisälly EY 308 artiklaan, eikä tavoitetta voida luoda EY 308 artiklan nojalla.
Hence, if one excludes the interruption of economic relations with non-State actors from the realm of acceptable means to achieve the objectives permitted by Article 301 EC, one cannot use Article 308 EC to bring those means back in.
Siten jos taloudellisten suhteiden keskeyttäminen muiden kuin valtiollisten toimijoiden kanssa jätetään EY 301 artiklan mukaisten tavoitteiden saavuttamiseksi käytettävien hyväksyttävien keinojen ulkopuolelle, näitä keinoja ei voida käyttää EY 308 artiklan avulla.
Either a measure directed against non-State actors fits the objectives of the CFSP which the Community can pursue by virtue of Article 301 EC, or, if it does not, then Article 308 EC is of no help.
Muita kuin valtiollisia toimijoita vastaan suunnatun toimenpiteen on vastattava YUTP:n tavoitteita, joihin yhteisö voi pyrkiä EY 301 artiklan nojalla, ja jos näin ei ole, EY 308 artiklasta ei ole apua.
In the proceedings before the Court of First Instance, the appellant claimed that the contested regulation breached the right to a fair hearing, the right to respect for property and the principle of proportionality, and the right to effective judicial review.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen menettelyssä valittaja väitti, että riidanalaisella asetuksella on loukattu oikeutta tulla kuulluksi, omaisuudensuojaa ja suhteellisuusperiaatetta sekä oikeutta tehokkaaseen tuomioistuinvalvontaan.
13 However, before assessing the substance of these claims, the Court of First Instance examined the scope of its own jurisdiction to assess the conformity of the contested regulation with fundamental rights.
13Ennen näiden väitteiden sisällön arvioimista ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kuitenkin tarkasteli riidanalaisen asetuksen ja perusoikeuksien yhteensopivuuden arviointia koskevan toimivaltansa laajuutta.
14In order to ascertain the appropriate scope of judicial review, the Court of First Instance considered the relationship between the Community legal order and the legal order established under the UN Charter.
14Varmis-taakseen oikeudellisen tarkastelun asianmukaisen laajuuden ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tarkasteli yhteisön oikeusjärjestyksen ja Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirjassa luodun oikeusjärjestyksen välistä suhdetta.
The reasoning of the Court of First Instance is extensive and sophisticated, but may be summarised as follows.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen perustelut ovat laajat ja yksityiskohtaiset, mutta ne voidaan tiivistää seuraavasti.
First, the Court of First Instance identified what essentially amounts to a rule of primacy, flowing from the EC Treaty, according to which Security Council resolutions adopted under Chapter VII of the UN Charter prevail over rules of Community law.
Ensiksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin yksilöi, mitä pitää sisällään EY:n perustamissopimuksesta johtuva etusijasääntö, jonka mukaan Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirjan VII luvun nojalla hyväksytyt turvallisuusneuvoston päätöslauselmat ovat etusijalla yhteisön oikeuden säännöksiin nähden.
The Court of First Instance essentially found that Community law recognises and accepts that, in keeping with Article 103 of the UN Charter, Security Council resolutions take
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen mukaan yhteisön oikeudessa tunnustetaan ja hyväksytään se, että Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirjan 103
13 — Paragraph 59 of the judgment under appeal.14 — In paragraphs 181 to 232 of the judgment under appeal.
13 – Valituksenalaisen tuomion 59 kohta.14 – Valituksenalaisen tuomion 181–232 kohdassa.
My conclusion, therefore, is that the judgment of the Court of First Instance is vitiated by an error in law.
Päättelen tästä, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomiota rasittaa oikeudellinen virhe.
If the Court were to follow my analysis concerning the legal basis it would have enough ground to set aside the judgment under appeal.
Jos yhteisöjen tuomioistuin noudattaa oikeusperustaa koskevaa arviointiani, sillä on riittävästi perusteita kumota valituksenalainen tuomio.
I none the less believe that, where pleas are raised concerning alleged breaches of fundamental rights, it is preferable for the Court to make use of the possibility of reviewing those pleas as well, both for reasons of legal certainty and in order to prevent a possible breach of fundamental rights from subsisting in the Community legal order, albeit by virtue of a measure that merely has a different form or legal basis.
Katson kuitenkin, että kun esitetään perusteita, jotka koskevat perusoikeuksien väitettyä loukkaamista, myös yhteisöjen tuomioistuimen olisi suositeltavaa hyödyntää mahdollisuutta tarkastella näitä perusteita sekä oikeusvarmuussyistä että estääkseen sen, että mahdollinen perusoikeuksien loukkaus säilyy yhteisön oikeusjärjestyksessä, sellaisen toimenpiteen vuoksi, joka eroaa aikaisemmasta ainoastaan muodoltaan tai oikeusperustaltaan.
I shall accordingly proceed to assess the appellant’s remaining pleas in law.
Arvioin seuraavaksi valittajan esittämiä muita oikeudellisia perusteita.
KADI v COUNCIL AND COMMISSION precedence over the Treaty.
KADI v. NEUVOSTO JA KOMISSIO artiklan mukaisesti turvallisuusneuvoston päätöslauselmat ovat etusijalla perustamissopimukseen nähden.
15 Secondly, the Court of First Instance held that, in consequence, it had no authority to review, even indirectly, Security Council resolutions in order to assess their conformity with fundamental rights as protected by the Community legal order.
15 Toiseksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi, ettei sillä näin ollen ollut toimivaltaa tutkia edes välillisesti turvallisuusneuvoston päätöslauselmia arvioidakseen niiden yhteensoveltuvuutta yhteisön oikeusjärjestyksessä suojeltujen perusoikeuksien kanssa.
It observed that the Security Council resolutions at issue left no margin of discretion and, therefore, that it could not assess the contested regulation without engaging in such indirect review.
Se huomautti, etteivät kyseessä olleet turvallisuusneuvoston päätöslauselmat jättäneet lainkaan harkintavaltaa ja ettei se näin ollen voinut arvioida riidanalaista asetusta suorittamatta tällaista välillistä valvontaa.
None the less, the Court of First Instance considered, thirdly, that it was empowered to review the Security Council resolutions at issue in order to assess their conformity with the protection of fundamental rights, in so far as those rights formed part of the principle of jus cogens.
Kolmanneksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kuitenkin katsoi, että sillä oli toimivalta valvoa kyseessä olleita turvallisuusneuvoston päätöslauselmia arvioidakseen niiden yhteensoveltuvuutta perusoikeuksien suojelun kanssa, siltä osin kuin nämä oikeudet ovat osa ehdottoman normin (jus cogens) periaatetta.
nor those resolutions could have the effect of precluding the courts from reviewing domestic implementing measures in order to assess their conformity with fundamental rights.
103 artiklalla eikä näillä päätöslauselmilla voi olla sellaista vaikutusta, että ne estävät tuomioistuimia tutkimasta kansallisia täytäntöönpanotoimia arvioidakseen niiden yhteensoveltuvuutta perusoikeuksien kanssa.
In his rejoinder and at the hearing, the appellant refined his arguments and tailored them to fit more closely with Community law and the caselaw of this Court.
Vastauskirjelmässään ja istunnossa valittaja täsmensi väitteitään ja mukautti niitä vastaamaan paremmin yhteisön oikeutta ja yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntöä.
The appellant maintains that, so long as the United Nations do not provide a mechanism of independent judicial review that guarantees compliance with fundamental rights of decisions taken by the Security Council and the Sanctions Committee, the Community Courts should review measures adopted by the Community institutions with a view to implementing those decisions for their conformity with fundamental rights as recognised in the Community legal order.
Valittaja huomauttaa, että niin kauan kuin Yhdistyneillä Kansakunnilla ei ole riippumatonta tuomioistuinvalvontaa koskevaa mekanismia, jolla taataan, että turvallisuusneuvoston ja pakotekomitean tekemät päätökset ovat perusoikeuksien mukaisia, yhteisöjen tuomioistuinten olisi tutkittava toimenpiteiden, joita yhteisön toimielimet ovat hyväksyneet näiden päätösten täytäntöönpanoa silmällä pitäen, yhteensoveltuvuus yhteisön oikeusjärjestyksessä tunnustettujen perusoikeuksien kanssa.
The appellant cites the ruling of this Court in Bosphorus 16as a precedent.
Valittaja vetoaa ennakkotapauksena yhteisöjen tuomioistuimen asiassa Bosphorus antamaan tuomioon. 16
The appellant challenges this part of the judgment under appeal with a combination of arguments derived from international law and Community law.
Valittaja kyseenalaistaa valituksenalaisen tuomion tämän osan esittämällä useita kansainvälisestä oikeudesta ja yhteisön oikeudesta johdettuja perusteluja.
In his statement of appeal, he argues, inter alia, that the reasoning of the Court of First Instance in respect of the binding effect and the interpretation of the relevant Security Council resolutions is flawed from the perspective of international law.
Valituskirjelmässään hän muun muassa väittää, että asianomaisten turvallisuusneuvoston päätöslauselmien sitovuutta ja tulkintaa koskeva ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen päättely on kansainvälisen oikeuden näkökulmasta virheellinen.
The appellant claims that neither Article 103 of the UN Charter
Valittaja väittää, ettei Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirjan
The United Kingdom has raised a plea of inadmissibility as regards the line of argument based expressly on Community law on the ground that it would amount to a new plea in law.
Yhdistynyt kuningaskunta on esittänyt oikeudenkäyntiväitteen, jonka mukaan nimenomaisesti yhteisön oikeuteen pohjautuvaa valitusperustetta ei voida ottaa tutkittavaksi sillä perusteella, että se on uusi oikeudellinen peruste.
I do not take the same view.
En yhdy tähän näkemykseen.
The reasoning of the Court of First Instance gives rise to legitimate confusion as to how the primacy of Security Council resolutions can be grounded in Community law by virtue of a requirement that is an import from international law.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen perustelut herättävät oikeutettua hämmennystä siitä, miten turvallisuusneuvoston päätöslauselmien ensisijaisuus voidaan perustaa kansainvälisestä oikeudesta yhteisön oikeuteen tuotuun vaatimukseen.
In that respect, the arguments derived from international law and those derived from Community law are,
Tässä suhteessa kansainvälisestä oikeudesta johdetut perusteet ja yhteisön oikeudesta
15 — Article 103 of the UN Charter provides: ‘In the event of a conflict between the obligations of the Members of the United Nations under the present Charter and their obligations under any other international agreement, their obligations under the present Charter shall prevail.’
15 – Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirjan 103 artiklassa määrätään seuraavaa: ”Jos Yhdistyneiden Kansakuntien jäsenten peruskirjaan ja johonkin muuhun kansainväliseen sopimukseen perustuvat velvoitteet ovat ristiriidassa keskenään, on peruskirjan velvoitteilla etusija.”
It is generally recognised that this obligation extends to binding Security Council decisions.
On yleisesti hyväksytty, että tämä velvoite käsittää myös sitovat turvallisuusneuvoston päätökset. Ks.
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-402/05 P
JULKISASIAMIES POIARES MADURON RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-402/05 P tuomioistuin totesi, että perustamissopimus ei ole pelkästään valtioiden välinen sopimus vaan Euroopan kansojen välinen sopimus.
Treaty is not merely an agreement between States, but an agreement between the peoples of Europe. It considered that the Treaty had established a ‘new legal order’, beholden to, but distinct from the existing legal order of public international law.
Se katsoi, että perustamissopimuksella oli luotu ”uusi oikeusjärjestys”, joka nojautuu kansainvälisen oikeuden olemassa olevaan oikeusjärjestykseen, josta tämä uusi oikeusjärjestys kuitenkin eroaa selvästi.
In other words, the Treaty has created a municipal legal order of trans-national dimensions, of which it forms the ‘basic constitutional charter’.
Toisin sanoen perustamissopimuksella on luotu oma oikeusjärjestys, jolla on rajat ylittävä ulottuvuus ja jossa perustamissopimus muodostaa ”perustuslakia vastaavan asiakirjan”.
18 fundamentally, two sides of the same coin.
18 johdetut perusteet ovat pohjimmiltaan saman kolikon kaksi puolta.
Admittedly, the appellant would have been better advised to support his plea, from the outset, with both lines of argument.
Valittajan olisi eittämättä ollut viisaampaa esittää valituksensa tueksi alusta lähtien nämä molemmat perusteet.
Yet, even though he initially directed most of his arrows from the angle of international law, there was never a misunderstanding among the parties about the thrust of his claim, namely, that the Court of First Instance wrongly portrayed the nature of the Community’s obligations under international law and the relationship of those obligations with the duties of the Community Courts under the Treaty.
Vaikka hän alun perin pohjustikin useimmat perusteensa kansainväliseen oikeuteen, asianosaisilla ei ollut missään vaiheessa epäselvyyttä hänen väitteensä taustalla olleesta vaikuttimesta, nimittäin siitä, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kuvasi virheellisesti kansainvälisestä oikeudesta johtuvien yhteisön velvoitteiden luonnetta ja näiden velvoitteiden suhdetta perustamissopimuksesta johtuviin yhteisöjen tuomioistuinten velvoitteisiin.
Indeed, in each of their written and oral submissions to this Court, the Council and the Commission, as well as the United Kingdom, have given ample consideration to the key issue raised by the appellant: the relationship between the international legal order and the Community legal order.
Kaikissa yhteisöjen tuomioistuimelle esittämissään kirjallisissa ja suullisissa huomautuksissa neuvosto ja komissio, kuten myös Yhdistynyt kuningaskunta, ovat tarkastelleet seikkaperäisesti valittajan esittämää keskeistä kysymystä eli kansainvälisen oikeusjärjestyksen ja yhteisön oikeusjärjestyksen välistä suhdetta.
I fail to see, therefore, why the Court should characterise part of the appellant’s arguments as an additional plea in law.
En täten näe mitään syytä, miksi yhteisöjen tuomioistuimen pitäisi katsoa osa valittajan perusteista uudeksi perusteeksi.
Instead, I believe the Court should consider his plea to be admissible in its entirety.
Katson sen sijaan, että yhteisöjen tuomioistuimen olisi todettava, että hänen valitusperusteensa voidaan ottaa kokonaisuudessaan tutkittaviksi.
This does not mean, however, that the Community’s municipal legal order and the international legal order pass by each other like ships in the night.
Tämä ei kuitenkaan tarkoita, että yhteisön oikeusjärjestys ja kansainvälinen oikeusjärjestys ohittavat toisensa kuin laivat yössä.
On the contrary, the Community has traditionally played an active and constructive part on the international stage.
Yhteisö on päinvastoin perinteisesti toiminut aktiivisesti ja rakentavasti kansainvälisellä tasolla.
The application and interpretation of Community law is accordingly guided by the presumption that the Community wants to honour its international commitments.
Yhteisön oikeuden soveltamista ja tulkintaa ohjaa tämän mukaisesti olettama siitä, että yhteisö noudattaa kansainvälisiä sitoumuksiaan.
19The Community Courts therefore carefully examine the obligations by which
19Yhteisöjen tuomioistuimet tutkivat näin ollen huolellisesti velvoitteet, jotka sitovat yhteisöä
This brings us to the question of how the relationship between the international legal order and the Community legal order must be described.
Tästä pääsemmekin kysymykseen, miten kansainvälisen oikeusjärjestyksen ja yhteisön oikeusjärjestyksen välistä suhdetta on kuvattava.
The logical starting point of our discussion should, of course, be the landmark ruling in Van Gend en Loos, in which the Court affirmed the autonomy of the Community legal order.
Tarkastelumme loogisena lähtökohtana olisi luonnollisesti oltava asiassa Van Gend en Loos annettu perustava tuomio, jossa yhteisöjen tuomioistuin vahvisti yhteisön oikeusjärjestyksen autonomian.
17The Court held that the
17 Yhteisöjen
Member States and Community institutions are under a duty of loyal cooperation.
KADI v. NEUVOSTO JA KOMISSIO että kansainvälisiä sitoumuksia tehdes- kansainvälisellä tasolla, ja ottavat nämä velvoitteet oikeudellisesti huomioon.
23If the Community is bound on the international stage and take judicial notice of those obligations.
20 sään jäsenvaltioita ja yhteisön toimielimiä koskee lojaalin yhteistyön velvollisuus.