natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Since Directive 2003/55 concerning common rules for the internal market in natural gas and repealing Direct- ive 98/30 requires existing concessions for the distribution of gas to be called in question only in cases of longstanding concessions not expiring for decades which were granted at a time when the Court had not yet held that contracts with a crossborder interest might be subject to duties of transparency arising from primary law, the principle of legal certainty, which requires, particularly, that rules of law be clear, precise and predictable in their effects,
Näin ollen on todettava, että koska maakaasun sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 98/30 kumoamisesta annetulla direktiivillä 2003/55 ei aseteta kyseenalaiseksi voimassa olevia maakaasunjakelukonsessioita, koska tässä asiassa on kyse vanhasta konsessiosta, jonka piti olla voimassa vielä useita vuosikymmeniä, ja koska se myönnettiin ajankohtana, jona yhteisöjen tuomioistuin ei vielä ollut katsonut, että sopimuksiin, joihin liittyy varma rajat ylittävä intressi, voidaan soveltaa yhteisön primaarioikeudesta johtuvia avoimuusvelvoitteita, oikeusvarmuuden periaate – joka edellyttää muun muassa, että oikeussäännöt ovat selviä ja täsmällisiä ja että niiden
OPINION OF ADVOCATE GENERALPOIARES MADURO delivered on 24 April 2008 1 and transparency arising from Articles 43 EC and 49 EC as well as those of Direct- ive 2003/55/EC of the European Parliament and of the Council of 26 June 2003 concerning common rules for the internal market in natural gas and repealing Directive 98/30/EC 2(‘Directive 2003/55’), in the light of concessions for the distribution of natural gas originally granted without any competitive tendering procedure.
24 päivänä huhtikuuta 2008 1 sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 98/30/EY kumoamisesta 26.6.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/55/EY 2(jäljempänä direktiivi 2003/55) vaikutuksista maakaasun jakelua koskeviin konsessioihin, jotka on alun perin annettu ilman minkäänlaista tarjouskilpailumenettelyä.
More specifically, the main proceedings concern national legislation establishing a transitional period, twice rescheduled, intended to bring the concessions to an end early, in order to comply with the supposed requirements of Community law.
Pääasian oikeudenkäynnissä on ennen kaikkea kysymys kansallisesta lainsäädännöstä, jossa säädettyä siirtymäkautta on jatkettu kahteen otteeseen ja jolla on tarkoitus saada nämä konsessiot päättymään ennenaikaisesti niiden vaatimusten täyttämiseksi, joita yhteisön oikeudessa oletetaan asetettavan.
The effectiveness, even indeed the principle of legality, of Community law can conflict with the requirements of the principle of legal certainty.
Yhteisön oikeuden tehokkuus ja jopa laillisuusperiaate voivat olla vastakkain oikeusvarmuusperiaatteen vaatimusten kanssa.
It may thus be necessary to reconcile or arbitrate the divergent interests they pursue in order to satisfy their respective requirements.
Sen vuoksi niistä johtuvat vaatimukset edellyttävät niiden toisistaan poikkeavien intressien yhteensovittamista tai sovittelua.
Striking that balance, which is already delicate when the confrontation is between two Community rules, may prove even more difficult when it brings into play a Community rule of law and a national rule of law.
Tähän tasapainoon pyrkiminen on kuitenkin pulmallista jo silloin, kun vastakkain ovat kaksi yhteisön oikeussääntöä, ja se voi olla vieläkin vaikeam- paa, kun kysymys on yhteisön oikeussäännöstä ja kansallisesta lainsäädännöstä.
The principle of primacy does not always appear to be the most appropriate instrument for resolving that potential conflict since the principle of legal certainty, whilst it is a general principle of law common to the majority of national legal systems, is also a general principle of Community law.
Ensisijaisuusperiaate ei aina ole paras mahdollinen keino tämän mahdollisen ristiriitatilanteen ratkaisemiseksi, sillä vaikka oikeusvarmuuden periaate kuuluu useimpien kansallisten oikeusjärjestysten yleisiin periaatteisiin, se on myös yhteisön oikeuden yleinen periaate.
In other words, the questions referred for a preliminary ruling require an examination of the extent of the obligations imposed by Community law in the context of rendering contrary national law compatible therewith.
Esitetyt ennakkoratkaisukysymykset edellyttävät toisin sanoen, että asiassa tarkastellaan yhteisön oikeudessa asetettujen velvoitteiden laajuutta saatettaessa sen kanssa ristiriitaista kansallista lainsäädäntöä yhteisön oikeuden mukaiseksi.
I — The facts in the main proceedings, the national legal background and the reference for a preliminary ruling
I Tosiseikat, asiaa koskeva kansallinen lainsäädäntö ja ennakkoratkaisupyyntö
That is the background to the questions referred for a preliminary ruling by the Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia sezione staccata di Brescia (Lombardy Regional Administrative Court, Separate Chamber for Brescia) (Italy) (‘the TAR’).
Pääasian oikeudenkäynnin kantaja, ASM Brescia SpA (jäljempänä ASM Brescia), sai 27.2.1984 Rodengo Saianon kunnalta (jäljempänä kunta) maakaasun jakelupalvelua koskevan konsession ilman minkäänlaista tarjouskilpailua muiden mahdollisten
The applicant in the main proceedings, ASM Brescia SpA (‘ASM Brescia’), holds a concession for the natural gas distribution service in the Comune di Rodengo Saiano (Municipality of Rodengo Saiano) (‘the municipality’) pursuant to an
Kansallinen tuomioistuin pyytää yhteisöjen tuomioistuinta lausumaan EY 43 ja EY 49 artiklaan perustuvien yhdenvertaisen kohtelun periaatteen, syrjintäkiellon periaatteen ja avoimuusperiaatteen sekä maakaasun
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-347/06 transformation of current operators, shall continue until the date of expiry provided for, if that date falls before the timelimits fixed by paragraph 7 for the transitional period.
JULKISASIAMIES POIARES MADURON RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-347/06 nykyisiä konsessionhaltijoita koskevien muutosten seurauksena, pysyvät voimassa sovitun voimassaoloajan, mikäli se päättyy 7 momentissa säädetyn siirtymäkauden ku -luessa.
Concessions in existence for which no expiry date has been set, or for which an expiry date has been set after the end of the transitional period, shall continue until the end of the transitional period. … agreement concluded with the municipality on 27 February 1984 without any competitive tendering procedure for potential operators.
Voimassa olevat konsessiot, joiden osalta ei ole sovittu voimassaoloajasta tai on sovittu voimassaoloaika, joka on pidempi kuin siirtymäkausi, ovat voimassa siirtymäkauden päättymiseen saakka.
The concession was due to expire on 31 December 2029.
Konsession oli määrä päättyä 31.12.2029.
The Italian legislature wished, however, upon transposition of Directive 98/30/EC of the European Parliament and of the Council of 22 June 1998 concerning common rules for the internal market in natural gas, 3to bring forward the expiry of concessions granted without any competitive tendering procedure.
Italian lainsäätäjä halusi kuitenkin aikaistaa ilman tarjouskilpailua annettujen konsessioiden päättymisajankohtaa, kun maakaasun sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä 22.6.1998 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 98/30/EY 3 saatettiin osaksi kansallista oikeusjärjestystä.
The transitional period referred to in paragraph 5 shall be of five years running from 31 December 2000. …’
Edellä 5 momentissa tarkoitettu siirtymäkausi vahvistetaan viideksi vuodeksi 31.12.2000 lukien. – –”
To that end, on 23 May 2000, it adopted Legislative Decree No 164 4(‘Decree No 164/2000’), which established the principle of the freedom of activities involving the import, export, transport and allocation, distribution and sale of gas.
Tässä tarkoituksessa 23.5.2000 annettiin asetus nro 164 (jäljempänä asetus nro 164/2000), 4jolla vahvistetaan kaasun tuonnin, viennin, kuljetuksen sekä toimituksen, jakelun ja myynnin vapautta koskeva periaate.
It laid down that, thenceforth, distribution, classified as a municipal public service, was to be entrusted, pursuant to Article 14 of Decree No 164/2000, to concession-holders selected exclusively by a call for tenders for a maximum period of 12 years.
Asetuksen nro 164/2000 14 §:n nojalla jakelua pidetään kuntien julkisena palveluna, ja se annetaan tehtäväksi konsession saajille, jotka valitaan yksinomaan tarjouskilpailulla enintään 12 vuoden ajaksi.
Article 15(7) of Decree No 164/2000 provides, moreover, that the end of the transitional period may be extended for a maximum of five years, that is until 2010, subject to compliance with certain conditions set out therein.
Asetuksen nro 164/2000 15 §:n 7 momentissa säädetään lisäksi, että siirtymäkautta voidaan jatkaa enintään viidellä vuodella eli vuoteen 2010 saakka tiettyjen siinä lueteltujen edellytysten täyttyessä.
In order to speed up the award by calls for tenders of existing concessions, Article 15(5) and (7) of Decree No 164/2000 states:
Jotta siirtyminen voimassa olevista konsessioista sopimusten tekemiseen tarjouskilpailussa nopeutuisi, asetuksen nro 164/2000 15 §:n 5 ja 7 momentissa säädetään seuraavaa:
With regard to gas distribution activities, concessions in existence on the date of entry into force of this decree, and also those entrusted to companies created by the
Kaasun jakelutoiminnan osalta konsessiot, jotka ovat voimassa tämän asetuksen voimaan tullessa, sekä konsessiot, jotka on annettu yhtiöille, jotka ovat muodostuneet
1.4 — GURI No 142 of 20 June 2000.
1.4 – GURI nro 142, 20.6.2000.
The length of the transitional period was amended for the first time in 2004, when Article 1(69) of Law No 239 of 23 August 2004 laid down that thereafter ‘… [t]he transitional period referred to in Article 15(5) [of Decree No 164/2000] shall come to an end by 31 December 2007, without prejudice to the right of the local concessiongranting authority to extend for one year, within six months of the date of entry into force of this decree, the term of the transitional period where grounds of general public interest have been established. …’
Siirtymäkauden pituutta muutettiin ensimmäisen kerran vuonna 2004 23.8.2004 annetun lain nro 239 1 §:n 69 momentilla, jonka mukaan ”[asetuksen nro 164/2000] 15 §:n 5 momentin mukainen siirtymäkausi päättyy 31.12.2007, mutta konsession antaneella paikallisyhteisöllä on mahdollisuus pidentää kuuden kuukauden kuluessa tämän lain voimaantulosta siirtymäkautta yhdellä vuodella, jos siihen on yleisen edun mukaisia syitä – –”.
ASM BRESCIA considered that its concession should not have come to an end until 31 December 2007 at the earliest or even 31 December 2009 at the latest.
Kyseisen asetuksen antamisen taustalla ollut yritys katsoi, että sen konsessio saattoi päättyä aikaisintaan 31.12.2007 ja viimeistään 31.12.2009.
In view of the complexity of the system introduced and the uncertainties to which it gives rise concerning the length of the transitional period during which concessions granted without any competitive tendering procedure must come to an end, the legislature adopted a further decree in 2005, Decree-Law No 273 of 30 December 2005 (‘Decree No 273/2005’).
Koska käyttöön otettu järjestelmä oli monimutkainen ja aiheutti epävarmuutta sen siirtymäkauden pituuden osalta, jonka aikana ilman minkäänlaista tarjouskilpailumenettelyä annettujen konsessioiden oli päätyttävä, vuonna 2005 annettiin uusi asetus, eli 30.12.2005 annettu asetus nro 273 (jäljempänä asetus nro 273/2005).
The applicability of Decree No 273/2005 to the dispute having been recognised, the Consiglio di Stato (Council of State) (Italy) granted, by protective order of 21 February 2006, the suspension of the operation of the contested decision.
Katsottuaan asetuksen nro 273/2005 olevan sovellettavissa käsiteltävään asiaan Consiglio di Stato hyväksyi 21.2.2006 antamassaan väliaikaismääräyksessä riidanalaisen päätöksen täytäntöönpanon lykkäämisen.
The dispute between the applicant, ASM Brescia, and the municipality with which it is contractually linked reveals the ambiguities of those successive laws.
Kantajayrityksen ASM Brescian ja sen sopimuskumppanina olevan kunnan välinen riita liittyy näiden peräkkäisten säädösten epäselvyyteen.
The lack of agreement between the parties as to the end of the transitional period and, consequently, as to the expiry of the concession in question, led the applicant to bring an action for annulment against the municipality’s resolution of 19 July 2005 fixing the expiry of the concession at 31 December 2005.
Osapuolet olivat eri mieltä siirtymäkauden päättymisestä ja siten riidanalaisen konsession päättymisajankohdasta, minkä vuoksi kantajayritys nosti kumoamiskanteen 19.7.2005 tehdystä kunnanvaltuuston päätöksestä, jossa kyseisen konsession päättymispäiväksi oli vahvistettu 31.12.2005.
Although that question had been resolved, the fact remained that the TAR, which was called upon to examine the substance of the dispute, had doubts as to compatibility with Community law of the extension of the transitional period, during which concessions which should initially have come to an end after that transitional period, had their terms shortened.
Tämän kysymyksen ratkaisemisen jälkeen TAR, jonka on tehtävä aineellinen ratkaisu asiassa, on kuitenkin epävarma siitä, onko yhteisön oikeuden kanssa yhteensopivaa jatkaa siirtymäkautta, jonka kuluessa konsessiot, joiden piti alun perin päättyä tämän siirtymäkauden jälkeen, päättyvät ennenaikaisesti.
By protective order of 18 October 2005, the TAR dismissed the application seeking suspension of the operation of the contested decision.
TAR hylkäsi riidanalaisen päätöksen täytäntöönpanon lykkäämistä koskevan vaatimuksen 18.10.2005 antamallaan väliaikaismääräyksellä.
The Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia sezione staccata di Brescia decided to stay the proceedings and to refer the following questions to the Court of Justice for a preliminary ruling:
Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia sezione staccata di Brescia päätti lykätä asian käsittelyä ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:
Decree No 273/2005, which entered into force in the course of the main proceedings, should have clarified the situation.
Asetuksella nro 273/2005, joka tuli voimaan asian käsittelyn aikana, oli määrä selkeyttää tilannetta.
It states in Article 23(1) that the expiration of the transitional period is to be automatically deferred until 31 December 2007 and that it may be extended by two years — until 31 December 2009 provided that at least one of the requirements laid down in Article 15(7) of Decree No 164/2000 is fulfilled. On the basis of that decree, the applicant thus
Sen 23 §:n 1 momentissa säädetään, että siirtymäkauden päättymispäivää lykätään automaattisesti 31.12.2007 saakka ja että sitä voidaan jatkaa kahdella vuodella eli 31.12.2009 saakka, mikäli ainakin yksi asetuksen nro 164/2000 15 §:n 7 momentin edellytyksistä täyttyy.
‘(1) Is an automatic and generalised extension till 31 December 2007 of current concessions for the distribution of natural gas, originally granted without any previous tender procedure, compatible with Articles 43 EC, 49 EC and 86(1)
”1) Onko se, että voimassa olevien maakaasun jakelua koskevien konses -sioiden, jotka alun perin annettiin il man tarjouskilpailua, voimassaoloaikaa pidennetään automaattisesti ja yleisesti 31.12.2007 saakka, ristiriidassa EY 43, EY 49 artiklan ja EY 86 artiklan 1 kohdan sekä yhdenvertaisen kohtelun
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-347/06
JULKISASIAMIES POIARES MADURON RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-347/06 c) periaatteen, syrjintäkiellon periaatteen ja avoimuusperiaatteen kanssa?
EC and the principles of equal treatment, nondiscrimination and transparency?
kun vähintään 40 prosenttia konsession saajan yhtiöpääomasta on siirretty yksityisille osakkaille?
(3) Is the extension of current concessions for the distribution of natural gas, both in the case described in the first question and in the cases described in the second, compatible with recitals 4, 8, 10 and 18 in the preamble to Directive 2003/55/EC of 26 June 2003, and with Article 23(1) thereof, Article 10 EC and the principles of reasonableness and proportionality, having particular regard to:
3) Onko voimassa olevien maakaasun jakelua koskevien konsessioiden voimassaoloajan pidentäminen ristiriidassa 26.6.2003 annetun direktiivin 2003/55/EY johdantoosan neljännen, kahdeksannen, 10. ja 18. perustelukappaleen ja 23 artiklan 1 kohdan, EY 10 artiklan sekä kohtuus- ja suhteellisuusperiaatteiden kanssa sekä ensimmäisessä kysymyksessä kuvatussa tilanteessa että toisessa kysymyksessä kuvatussa tilanteessa, kun otetaan erityisesti huomioon:
(2) Are subsequent automatic extensions till 31 December 2009 of current concessions for the distribution of natural gas, originally granted without any previous tender procedure, compatible with Articles 43 EC, 49 EC and 86(1) EC and the principles of equal treatment, nondiscrimination and transparency in the following cases:
2) Onko se, että voimassa olevien maakaasun jakelua koskevien konsessioiden, jotka alun perin annettiin ilman tarjouskilpailua, voimassaoloaikaa pidennetään lisäksi automaattisesti 31.12.2009 saakka, ristiriidassa EY 43, EY 49 artiklan ja EY 86 artiklan 1 kohdan sekä yhdenvertaisen kohtelun periaatteen, syrjintäkiellon periaatteen ja avoimuusperiaatteen kanssa seuraavissa tilanteissa: a) a) valtioiden velvollisuus saavuttaa maakaasumarkkinoiden vapauttamisen tavoite 1.7.2007 mennessä kun konsession saaja on sulautunut toisen yhtiön kanssa, minkä ansiosta se kykenee palvelemaan käyttäjäkuntaa, joka on kaksinkertainen suuremmalla yhtiöllä alun perin olleeseen käyttäjäkuntaan verrattuna b) valtioille asetettu kielto säätää tai pitää voimassa maakaasumarkkinoiden vapauttamisen vastaisia kansallisia säännöksiä b) c) valtioiden velvollisuus sitoa siirtymäkauden kesto kohtuulliseen aikaan ja objektiivisiin vaatimuksiin?” kun konsession saaja on saanut yli 100 000 loppukäyttäjää tai kaasua jaetaan yli 100 miljoonaa kuutiometriä vuodessa tai toiminta-alue vastaa vähintään koko maakunnan aluetta
ASM BRESCIA tendering procedure and, second, according to which detailed rules may the competent national authorities extend or modify the length of such a transitional period.
ASM BRESCIA millä edellytyksillä toimivaltaiset kansalliset viranomaiset jatkaa tällaista siirtymäkautta tai muuttaa sen kestoa.
By those questions, the national court raises the question, essentially, of the scope of the obligations imposed on Member States by the Treaty and by the relevant provisions of Directive 2003/55 concerning the concession contracts concluded without a competitive tendering procedure.
Ennakkoratkaisupyynnön esittänyt tuomioistuin haluaa näillä kysymyksillään selvittää lähinnä sen, miten laajat velvoitteet perustamissopimuksessa ja direktiivin 2003/55 asiaa koskevissa säännöksissä on asetettu jäsenvaltioille ilman tarjouskilpailua annettujen konsessioiden osalta.
Understood thus, the admissibility of the questions referred must be accepted, since they call for an interpretation of Community law which could prove useful in resolving the dispute in the main proceedings. 5
Ennakkoratkaisukysymykset on näin ymmärrettyinä otettava tutkittaviksi, sillä niissä pyydetään yhteisön oikeuden tulkintaa, josta voi olla hyötyä pääasian ratkaisun kannalta. 5
II — Reformulation and admissibility of the questions referred for a preliminary ruling questions
II Ennakkoratkaisukysymysten uudelleen muotoilu ja tutkittavaksi ottaminen tarkas-
III — Examination of the referred for a preliminary ruling
III Ennakkoratkaisukysymysten telu sovellettavista
A — Initial observations on the applicable provisions
A Alustavat toteamukset määräyksistä ja säännöksistä
Since the way in which the questions referred by the national court are formulated might lead to confusion, it is necessary to state at the outset that the national legislation to which the case in the main proceedings relates does not effect the postponement of the concessions’ expiry but provides for their early expiry, structured in the context of a transitional period.
Koska ennakkoratkaisupyynnön esittäneen tuomioistuimen ennakkoratkaisukysymysten muotoilu voi aiheuttaa sekaannusta, on heti alkuun täsmennettävä, että pääasiassa kysymyksessä olevan kansallisen lainsäädännön tarkoituksena ei ole jatkaa konsessioiden voimassaoloaikaa vaan säätää niiden ennenaikaisesta päättymisestä siirtymäkauden puitteissa.
The postponement laid down by the national law giving rise to the case in the main proceedings does not actually concern the length of the concession but that of the transitional period laid down in order to bring the concession to an end early.
Kansallisessa lainsäädännössä tarkoitettu voimassaoloajan jatkaminen, josta pääasian oikeudenkäynnissä on kysymys, ei itse asiassa koske konsession voimassaoloaikaa vaan kyseisen konsession ennenaikaiseksi päättämiseksi säädetyn siirtymäkauden pituutta.
In its first two questions the national court refers to the interpretation of the provisions of primary law, in particular Art -icles 43 EC, 49 EC and 86(1) EC, and cites, in its third question, the provisions of Directive 2003/55 concerning common rules for the internal market in natural gas.
Ennakkoratkaisupyynnön esittänyt tuomioistuin viittaa kahdessa ensimmäisessä kysymyksessään primäärioikeuden määräys- ten eli EY 43, EY 49 ja EY 86 artiklan tulkintaan ja viittaa kolmannessa kysymyksessään maakaasun sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä annetun direktiivin 2003/55 säännöksiin.
It is, however, desirable, in my opinion, to begin this analysis with an examination of the applicability of the provisions of secondary
Mielestäni on kuitenkin tarkoituksenmukaista tarkastella ensin johdetun oikeuden säännösten sovellettavuutta
Subject to that reservation, shared by the parties, the Court is actually asked to determine, first, whether Community law precludes the grant of a transitional period to the undertakings concerned in order to bring to an end early concession contracts concluded without any competitive
Tällä varauksella, josta asianosaiset ovat yhtä mieltä, yhteisöjen tuomioistuinta pyydetään todellisuudessa ratkaisemaan ensinnäkin, onko yhteisön oikeus esteenä sille, että kyseisille yrityksille myönnetään siirtymäkausi ilman minkäänlaista tarjouskilpailumenettelyä annettujen konsessioiden ennenaikaiseksi päättämiseksi, ja toiseksi, voivatko ja
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-347/06 legislation to the dispute.
JULKISASIAMIES POIARES MADURON RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-347/06
Although the contract in question falls within that definition, Directive 2004/18/EC of the European Parliament and of the Council of 31 March 2004 on the coordination of procedures for the award of public works contracts, public supply contracts and public service contracts 8 cannot be invoked.
Jos nimittäin esillä olevat tosiseikat ja oikeudelliset seikat olisi jätettävä direktiivin 2003/55 soveltamisalan ulkopuolelle, EY 43 artiklasta, EY 49 artiklasta ja EY 86 artiklan 1 kohdasta ilmeneviin perusvapauksiin liittyvät velvoitteet ovat määrääviä käsiteltävän asian ratkaisun kannalta.
That directive expressly excludes service concessions from its scope.
soveltamisalan ulkopuolelle jätetään nimenomaisesti palveluja koskevat konsessiot.
By contrast, since Directive 2003/55 specifically concerns common rules for the internal market in natural gas, the national court may legitimately raise a question as to the interpretation of its provisions and whether they may be relied on in the main proceedings.
Koska direktiivi 2003/55 sen sijaan koskee nimenomaan maakaasun sisämarkkinoiden yhteisiä sääntöjä, kansallinen tuomioistuin voi perustellusti pohtia, voidaanko sen säännöksiin vedota, ja näiden tulkintaa pääasian oikeudenkäynnin yhteydessä.
B — The third question: the applicability of Directive 2003/55 to the main proceedings
B Kolmas kysymys: direktiivin 2003/55 sovellettavuus pääasiaan