natgillin/translations-raw huggingface dataset:
FAILURE TO GIVE INFORMATION REGARDING DATA PROTECTION
TIETOSUOJAA KOSKEVIEN TIETOJEN ANTAMATTA JÄTTÄMINEN
Summary of decision on complaint 224/2004/PB against the European Commission
Yhteenveto päätöksestä kanteluun 224/2004/PB Euroopan komissiota vastaan
The complaint concerned the response of the Commission’s Representation in Copenhagen to the complainant’s request for information about the processing of data relating to him.
Kantelun aiheena oli komission Kööpenhaminan edustuston vastaus kantel`an tiedusteluun häneen liimyvien tietojen käsimelystä.
On 10 June 2003, the Representation had telephoned the complainant in relation to a request for public access to documents.
Edustusto oli soimanut kantel`alle 10. kesäkuuta 2003 asiakirjojen saamista yleisön tutustumavaksi koskevan pyynnön yhteydessä.
On that same day, the complainant asked the Representation to inform him about how it had obtained his telephone number.
Kantel`a tiedusteli samana päivänä edustustolta, miten se oli saanut hänen puhelinnumeronsa.
The Representation informed him, on 13 June 2003, that his telephone number had been “indicated by you in your [previous] complaint to the European
Edustusto ilmoimi 13. kesäkuuta 2003, emä kantel`a oli ilmoimanut puhelinnumeronsa Euroopan oikeusasiamiehelle esimämänsä aiemman kantelun yhteydessä.
The Ombudsman’s inquiry revealed the following facts.
PÄÄTÖKSET TUTKIMUKSEN JÄLKEEN rekisteröity vaiko ei.
It was only in its opinion to the Ombudsman that the Commission clarified that no registration of that telephone number had taken place.
Komissio selvensi vasta oikeusasiamiehelle antamassaan lausunnossa, emei puhelinnumeroa ollut rekisteröity mihinkään.
It further emerged that when the Representation informed the complainant on 27 August 2003 about an incorrect telephone number that had been registered under his name and that had subsequently been deleted, it had failed to give any information about when that number had been registered or when it had been deleted.
Lisäksi kävi ilmi, emä kun edustusto ilmoimi kantel`alle 27. elokuuta 2003 virheellisestä puhelinnumerosta, joka oli ollut rekisteröity hänen nimensä yhteyteen ja joka oli myöhemmin poistemu, se ei ollut kertonut, milloin numero oli rekisteröity tai milloin se oli poistemu.
Furthermore, it was clear from the Representation’s lemer to the complainant of 27 August 2003 that its earlier lemer of 1 July 2003, in which it had stated that the “Commission’s Representation in Denmark has not previously registered other personal data under your name”, was incorrect, since this lemer failed to mention the incorrect telephone number that had been registered.
Lisäksi edustuston 27. elokuuta 2003 kantel`alle lähemämästä kirjeestä kävi selvästi ilmi, emä sen aikaisempi 1. heinäkuuta 2003 päivämy kirje, jossa se oli todennut, emei komission Tanskan-edustusto ollut aiemmin rekisteröinyt muita henkilötietoja kantel`an nimen yhteyteen, ei pitänyt paikkaansa, sillä kirjeessä ei mainimu virheellistä, rekisteröityä puhelinnumeroa.
On the basis of these findings, the Ombudsman considered that the Representation had failed to give correct and easily understandable information in accordance with Article 13 of Regulation 45/2001.
Näiden havaintojen perusteella oikeusasiamies katsoi, emä edustusto ei ollut antanut asetuksen (EY) N:o 45/2001 13 artiklassa vaadittua paikkansapitävää ja ymmärrettävää tietoa.
This constituted an instance of maladministration and the Ombudsman made a critical remark.
Tämä oli hallinnollinen epäkohta, jonka johdosta oikeusasiamies esimi kriimisen huomautuksen.
The Ombudsman informed the European Data Protection Supervisor (EDPS) of the decision, which also included some general comments on the Ombudsman’s intentions as regards the provision of information to, and consultation with, the EDPS in handling complaints relating to data protection.
Oikeusasiamies ilmoimi Euroopan tietosuojavaltuutetulle tästä päätöksestä, johon sisältyy myös joitakin yleisiä huomioita oikeusasiamiehen aikomuksista toimimaa tietoa ja kuulla tietosuojavaltuutemua tietosuojaan liimyvien kanteluiden käsimelyn yhteydessä.
The Commission subsequently expressed its regret that Article 13 of Regulation 45/2001 had been breached in this case.
Komissio ilmoimi myöhemmin pahoimelevansa, emä asetuksen (EY) N:o 45/2001 13 artiklaa oli rikomu kyseisessä tapauksessa.
It stated that the Commission’s Representation in Denmark would be reminded that the data protection rules must always be respected.
Sen mukaan komission Tanskan edustustolle muistutemaisiin siitä, emä tietosuojasääntöjä on aina noudatemava. ava.
LATE PAYMENT FOR CONTRIBUTION TO GALILEI PROJECT
GALILEI-HANKKEEN MAKSUOSUUDEN SUORITTAMISEN VIIVÄSTYMINEN
Summary of decision on complaint 530/2004/GG against the European Commission
Yhteenveto päätöksestä kanteluun 530/2004/GG Euroopan komissiota vastaan
The complainant, a small German company, was a sub-contractor in the “Galilei Project”, set up to complete the preparatory analysis for “Galileo”, the European initiative for a global navigation satellite system.
Kantelija,jokaonpienisaksalainenyritys,oli«Galileon»elimaailmanlaajuista satelliim inavigoint` ärjestelmää koskevan eurooppalaisen aloimeen valmisteluanalyysin suorimamista varten perustetun «Galilei»-hankkeen alihankkija.
According to the complainant, significant delays between submission of its cost statements and payment were mostly due to the Commission and not to the intermediaries involved in the project.
Kantelijan mukaan kustannusselvitysten toimimamisen ja maksun suorimamisen väliset viiveet johtuivat pääasiassa komissiosta eivätkä hankkeessa mukana olleista välikäsistä.
Furthermore, it complained that the Commission had not released a guarantee sum retained pending the final assessment of the project.
Se valimi myös, emä komissio ei ollut maksanut takuusummaa, joka oli määrä pidämää hankkeen loppuarvioinnin valmistumiseen saakka.
As regards the complainant, the amount involved was nearly EUR 13 000.
Kantel`an mukaan summa oli lähes 13 000 euroa.
This had caused it severe financial problems.
Tilanne oli aiheumanut sille vakavia rahoitusongelmia.
The complainant claimed that the guarantee sum should be released and that interest on account of late payment should be paid.
Kantel`a vaati, emä takuusumma vapautemaisiin ja emä sille maksemaisiin viivästyskorkoa myöhästyneistä maksuista.
The Commission argued that a period of 240 days between the submission of a cost statement and the payment to a sub-contractor was normal given the structure of the project and that, by signing the contract, the complainant had accepted that 15% would be retained as a guarantee until all project deliverables had been submimed to, and approved by, the Commission.
Komissio väitti, että kustannusselvityksen toimittamisen ja alihankkijalle osoitetun maksun suorimamisen välillä saamoi normaalistikin kulua 240 päivää, kun otetaan huomioon hankkeen rakenne, ja emä kantel`a oli sopimusta allekirjoimaessaan suostunut siihen, emä 15 prosenmia summasta pidätetään takuuna siihen asti, kunnes kaikki hankkeen osatek`ät on toimitemu komissiolle ja se on hyväksynyt ne.
Directive 95/46/EC of the European Parliament and of the Council of 24 October 1995 on the protection of individuals with regard to the processing of personal data and on the free movement of such data, OJ 1995 L 281, p. 31.
Vastineessaan komissio viimasi hankkeen erityisen monimutkaiseen rakenteeseen, jossa oli mukana yli 90 toimeksisaajaa ja alihankk`aa. Se pahoimeli viivästymisiä, muma totesi, emei niitä voitu pitää kovin merkimävinä.
Regulation (EC) No 45/2001 of the European Parliament and of the Council of 18 December 2000 on the protection of individuals with regard to the processing of personal data by the Community institutions and bodies and on the free movement of such data, OJ 2001 L 8, p. 1.
Takuusumman osalta oikeusasiamies oli sitä mieltä, emä komissiolla oli täydet oikeudet – ja jopa velvollisuus – ryhtyä toimenpiteisiin yhteisön taloudellisten etujen suojaamiseksi tehtäessä
DECISIONS FOLLOWING AN INQUIRY
PÄÄTÖKSET TUTKIMUKSEN JÄLKEEN alihankintasopimuksia.
The Ombudsman found that there had been delays concerning two cost statements. He was also not satisfied that the Commission had adequately responded to the complainant’s allegation regarding the guarantee sum.
Hän ei kuitenkaan ollut vakuumunut siitä, emeikö komissio olisi voinut maksaa summaa kantel`alle, omaen huomioon, emei komissio ollut epäillyt kantel`an työn laatua tai sen ilmoimamien kustannusten todenperäisyymä.
In a proposal for a friendly solution, he suggested that the Commission should reconsider its refusal to release the guarantee sum and consider paying interest.
Koska komissio kuitenkin oli tällä välin maksanut summan, tapauksen tätä osaa ei ollut aiheellista tutkia enempää.
In reply, the Commission referred to the extremely complex structure of the project, which involved more than 90 contractors and sub-contractors.
Oikeusasiamiehen mukaan sopimusjärjestelyjen rakenne oli käsiteltävänä olevassa tapauksessa sellainen, emä oli erimäin epätodennäköistä, emä komissio joutuisi koskaan maksamaan korkoa, vaikka maksuja alihankk`oille ei suoritemaisi ajallaan.
It oTered its apologies for the delays but submimed that they could hardly be considered substantial.
Oikeusasiamies esimi komissiolle suositusluonnoksen, jonka mukaan sen pitäisi maksaa kantel`alle korvausta.
The Commission also argued that the early release of a partial final payment to some of the principal contractors would not be consistent with the common responsibility of all contractors under the Galilei grant contract.
Komissio hylkäsi suositusluonnoksen sillä perusteella, emä se ei ollut vaatinut toimeksisaajia käymämään tiemyä alihankintasopimusmallia ja emä kantel`a olisi siten voinut neuvotella koronmaksua koskevista erityisehdoista välimäjäosapuolen kanssa.
The Ombudsman noted that there was nothing to suggest that the Commission had not been aware of the complexity of the contract when it commimed itself to making payments within a certain period of time.
Oikeusasiamiehen mielestä ei ollut kovin todennäköistä, emä kantel`an kaltainen pieni tai keskisuuri yritys voisi vaatia muutoksia mallisopimuksen ehtoihin.
Although comparatively small, the delays constituted maladministration.
Koska tätä mahdollisuuma ei kuitenkaan voitu sulkea pois, oikeusasiamies ei voinut pitäytyä aiemmassa päätelmässään koronmaksusta.
As regards the guarantee sum, the Ombudsman considered that the Commission was fully entitled — and even obliged — to take measures to protect the Community’s financial interests when entering into contracts.
Oikeusasiamies totesi kuitenkin, emä pienillä ja keskisuurilla yrityksillä on harvoin realistiset mahdollisuudet osallistua tämänkaltaisiin hankkeisiin.
However, he was not convinced that the Commission would have been unable to release the sum to the complainant, given that the Commission had not called into doubt the quality of the complainant’s work or the costs it had declared.
Hän esimikin lisähuomautuksen, jonka mukaan komission pitäisi harkita yleisten sopimuskäytäntöjensä muumamista siten, emä toimeksisaajille maksetaan automaamisesti korkoa summista, jotka kuuluvat tehtävänsä asianmukaisesti hoitaneille alihankk`oille.
Given that the Commission had in the meantime released the payment, however, there were no grounds for further inquiries into this aspect of the case.
Oikeusasiamiehen mukaan tällainen muutos olisi tervetullut osoitus komission halusta omaa huomioon pienten ja keskisuurten yritysten edut.
As regards the claim for interest, the Ombudsman considered that the structure of the contractual arrangement in the present case had made it very unlikely that the Commission would ever have to pay interest in cases where it failed to forward payments due to sub-contractors in time.
Komissio ilmoimi oikeusasiamiehelle panneensa kriimisen huomautuksen ja lisähuomautuksen merkille ja emä se yrimäisi tulevissa sopimuspohjissa omaa pk-yritysten edut huomioon, sikäli kuin se ei ole ristiriidassa yhteisön taloudellisten etujen ja voimassa olevien säädösten kanssa.
The Ombudsman made a draW recommendation to the Commission that it should compensate the complainant.
Yhteenveto päätöksestä kanteluun 538/2004/TN Euroopan komissiota vastaan
The Commission rejected the draW recommendation on the basis that it had not required the contractors to use a particular model of sub-contracting contract and that, therefore, the complainant could have negotiated specific conditions for the payment of interest with the intermediary.
Komissio hylkäsi kantel`an yrityksen erään tarjouspyynnön yhteydessä esimämän tarjouksen. Kantel`a väimi muun muassa, emä komissio lähemi hämmentäviä viestejä, joissa esitemiin keskenään ristiriitaisia syitä tarjouksen hylkäämiselle.
The Ombudsman took the view that it did not appear very likely that a small or medium-sized company, such as the complainant, could demand changes to the conditions of a model contract.
Kantel`a kysyi myös, miksi hän ei ollut saanut erästä komission kirjemä faksilla.
However, since this possibility could not be excluded, the Ombudsman’s earlier finding concerning the payment of interest could not be maintained.
Kantel`a selimi lisäksi kuulleensa, emä yksi hyväksytyistä tarjouksista oli tarjouspyynnössä esitetyn vaatimuksen vastaisesti toimitemu vain yhtenä alkuperäiskappaleena ilman jäljennöksiä.
Nevertheless, the Ombudsman considered that small and medium-sized companies hardly had a realistic possibility of taking part in such projects in circumstances like these.
Komissio kertoi toimimaneensa vastaukseksi kantel`alta saatuun viestiin lisätietoja syistä, joiden vuoksi kantel`an tarjous hylämiin.
He therefore made a further remark suggesting that the Commission could consider altering its standard contractual practice so that payment of interest to contractors in respect of amounts due to sub-contractors that have properly fulfilled their obligations would become automatic.
Se ilmoimi, emei se ole velvollinen lähemämään kirjeitä faksilla, muma yleensä se tekee niin, ja emä sen sisäisten sääntöjen (julkisia hankintamenemelyjä koskeva käsikirja) mukaan sen ei tarvitse hylätä tarjousta, jota ei ole toimitemu kolmena kappaleena.
The Commission informed the Ombudsman that it had taken note of the critical remark and the further remark and that it will try to take into account the interests of SMEs in future standard contracts to the extent that this is compatible with the Community’s financial interests and the legislative provisions in force.
Oikeusasiamiehen mielestä komissio ei siten ollut vastannut kantel`an kirjeeseen mahdollisimman kamavasti ja tarkasti, kuten eurooppalainen hyvän hallintotavan säännöstö edellymää. Oikeusasiamies esimikin kriimisen huomautuksen.
The Ombudsman also made two further remarks.
Oikeusasiamies esimi myös kaksi lisähuomautusta.
The first suggested that the Commission consider formalising and clarifying its procedures with regard to the sending by fax of lemers concerning the evaluation of bids.
Ensimmäisessä ehdotemiin, emä komissio harkitsisi tarjousten arviointia koskevien kirjeiden faksilla lähettämiseen sovellettavien menettelyjensä virallistamista ja selkiymämistä.
The second noted that point 10.5 of the Vade Mecum on public procurement procedures does not seem to correspond to the wording of the call for tender in question, which suggests that bids not submimed in one signed original and two copies will not be considered valid.
Toisessa huomautemiin, emä julkisia hankintamenemelyjä koskevan käsikirjan kohta 10.5 ei vastannut käsiteltävänä olevan tarjouspyynnön sananmuotoa, jonka mukaan tarjouksia, joita ei ole toimitemu yhtenä allekirjoitemuna alkuperäiskappaleena ja kahtena jäljennöksenä, ei oteta huomioon.
In order to avoid the possible appearance of unfairness in the future, the Ombudsman suggested that the Commission re-examine the relationship between the Vade Mecum and calls for tenders as regards the number of copies of bids that are required to be submimed. ed.
Joma mahdolliselta epäoikeudenmukaiselta kohtelulta vältymäisiin tulevaisuudessa, oikeusasiamies ehdomi, emä komissio tarkastelisi, mikä on käsikirjan ja tarjouspyyntöjen suhde toimitemavaksi vaadimavien tarjouskappaleiden lukumäärän osalta.
In reply to the critical remark, the Commission subsequently informed the Ombudsman that, although it considered itself to have correctly applied the relevant procedural rules, it agreed that, in principle, replies to correspondence should be as complete as possible and that eTorts have to be made to this eTect.
Kriimiseen huomautukseen antamassaan vastineessa komissio ilmoimi oikeusasiamiehelle, emä vaikka se mielestään oli noudamanut oikein asiaan sovellemavia menemelytapasääntöjä, se myönsi, emä periaameessa kirjeenvaihdon pitäisi olla mahdollisimman kamavaa ja emä tässä olisi vielä parantamisen varaa.
As regards the first further remark, the Commission noted that the rule that unsuccessful tenderers are informed by postal mail, fax, or e-mail only applies to the initial notification, whereas the urgency of further communication has to be assessed by the contracting authority on a case by case basis.
Ensimmäisestä lisähuomautuksesta komissio totesi, emä sääntöä, jonka mukaan hylätyille tarjouksentek`öille ilmoitetaan asiasta kirjeitse, faksilla tai sähköpostilla, sovelletaan vain ensimmäiseen ilmoitukseen, kun taas myöhempien viestien kiireellisyyden hankintaviranomainen arvioi tapauskohtaisesti.
As regards the second further remark, the Commission stated that the Vade Mecum provides general rules but that the contracting authority is entitled to lay down specific rules on the number and form of the bids and that the tenderers’ compliance with these rules has to be assessed with regard to the principles of proportionality, equal treatment, nondiscrimination and broadest competition, as laid down in Article 89 of the Financial Regulation.
Toisesta lisähuomautuksesta komissio totesi, emä käsikirjassa asetetaan yleiset säännöt, mutta hankintaviranomaisella on oikeus asettaa yksityiskohtaisia tarjousten lukumäärää ja muotoa koskevia sääntöjä. Sitä, ovatko tarjoajat noudamaneet kyseisiä sääntöjä, on arvioitava varainhoitoasetuksen 89 artiklan mukaisesti suhteellisuuden, yhdenvertaisen kohtelun, syrjimämömyyden ja mahdollisimman laajan kilpailun periaameiden valossa.
RIGHT OF DEFENCE DURING AN ADMINISTRATIVE INQUIRY
PUOLUSTAUTUMISOIKEUS HALLINNOLLISESSA TUTKINNASSA
Summary of decision on complaint 620/2004/PB against the European Commission
Yhteenveto päätöksestä kanteluun 620/2004/PB Euroopan komissiota vastaan
A Commission oU cial had lodged a complaint alleging harassment against the complainant, also a Commission oUcial.
Komission virkamies oli jämänyt valituksen, jossa väitemiin kantel`an, joka myös on komission virkamies, syyllistyneen ahdisteluun.
The Commission set up a team of investigators to conduct an administrative inquiry into the allegation.
Tutkintaryhmä päämeli tutkintaraportissa, emä kantel`an suorimamasta ahdistelusta oli todisteita.
The inquiry took place at a time when it appears that there were no wrimen rules regarding the conducting of such an inquiry.
Raportin seurauksena ehdotemiin, emä kantel`alle annetaan sellainen varoitus, joka liitemäisiin kantel`an tietoihin.
Following this report, a proposal was made for the issuance of an “admonition” to the complainant.
Yhteenveto päätöksestä kanteluun 1273/2004/GG Euroopan komissiota vastaan
This is a kind of warning that would, had it been issued, have formed part of the complainant’s file.
Kantelun aiheena oli, missä määrin kalastus oli sallimu ennen elokuun 1. päivää 2004 Azoreiden aluevesillä eli Portugalille kuuluvaa Azoreiden saaristoa ympäröivillä vesillä.
Moreover, it emerged from the Commission’s opinion that the findings in the inquiry report would be, and were, in fact, taken into account by the relevant Director-General for his decision as to whether disciplinary proceedings should be initiated against the complainant.
Portugalin liitymyä Euroopan yhteisöihin vuonna 1986 Azoreiden vesillä harjoitemavaan kalastukseen sovellemiin eräitä siirtymämääräyksiä. Määräyksillä, joista merkimävin vahvistemiin lopulta neuvoston asetuksilla (EY)
In his complaint to the Ombudsman, the complainant alleged, among other things, that the team conducting the administrative inquiry had breached his right of defence.
, säilytemiin Portugalin oikeus kalastaa Azoreiden vesillä.
The Ombudsman pointed out that respect for the right of defence constitutes a general principle of Community law, which must be observed even in the absence of an express provision.
Neuvoston asetuksella (EY) N:o 1954/200321, joka tuli voimaan 14. marraskuuta 2003, kumomiin asetuksilla (EY) N:o 685/95 ja N:o 2027/95 luotu vanha Azoreiden vesien kalastusoikeusjärjestelmä.
The Ombudsman considered that the right to a hearing applied in the present case.
Asetus hyväksymiin 19. heinäkuuta 2004 ja se tuli voimaan 5. elokuuta 2004.
However, it did not require that all the materials relied on by the investigators be communicated to the complainant, provided that, before the inquiry report was finalised, the complainant was notified of, and given a reasonable opportunity to comment on, the preliminary factual findings made by the investigators and the substance of the relevant supporting evidence.
Asetuksen 15 artiklan mukaan asetukset (EY) N:o 685/05 ja N:o 2027/95 kumomiin 11 artiklan mukaisen asetuksen voimantulopäivästä lähtien tai 1. päivästä elokuuta 2004, sen mukaan, kumpi päivä on aikaisempi.
In the Ombudsman’s view, this amounted to a failure to respect the complainant’s right of defence and therefore to an instance of maladministration.
Kyse oli siis siitä, kumomiinko vanha järjestelmä 14. marraskuuta 2003, kun asetus (EY) N:o 1954/2003 tuli voimaan, vai 1. elokuuta 2004, joka mainitaan asetuksen (EY) N:o 1954/2003 15 artiklassa.
ACCESS TO FISHERIES IN AZOREAN WATERS
Espanjan viranomaiset olivat sitä mieltä, emä se oli laillista, sillä vanha järjestelmä oli kumomu 14. päivästä marraskuuta 2003.
Summary of decision on complaint 1273/2004/GG against the European Commission
Azoreiden aluehallinto teki Espanjasta komissiolle kantelun, jossa väitemiin, emä espanjalaisten kalastusalusten toiminta oli asetusten (EY) N:o 685/95 ja N:o 2027/95 vastaista.
The complaint concerned the extent to which fishing was permimed prior to 1 August 2004 in the “Azorean waters”, that is, waters surrounding the Azores, a group of islands belonging to Portugal.
Kantel`a, joka on portugalilainen Euroopan parlamentin jäsen, pyysi komissiolta selvennystä asiaan.
Since the accession of Portugal to the European Communities in 1986, certain transitional provisions had been applicable to fisheries in the Azorean waters.
Komissio ilmoimi lopulta, emä se yhtyi Espanjan tulkintaan asetuksesta (EY) N:o 1954/2003.
20, eT ectively which were ultimately laid down in Council Regulations (EC) Nos 685/95 and 2027/95 reserved the right to fish in Azorean waters to Portugal.
Oikeusasiamiehelle esittämässään kantelussa kantelija väitti, että komissio oli syyllistynyt oikeudelliseen virheeseen ja emä sen kanta oli ollut epäjohdonmukainen.
Council Regulation (EC) No 1954/200321, which entered into force on 14 November 2003, eT ectively repealed the old system governing access to Azorean waters, as set out in Regulations 685/95 and 2027/95.
Oikeusasiamies muistumi, emä hallinnon pitäisi hyvän hallintotavan mukaan välmää oikeudellisia virheitä ja epäjohdonmukaisuuksia julkisissa lausunnoissaan sekä myöntää ja oikaista mahdollisesti samuneet virheet.
Article 11 provided for the adoption of a Regulation, by 31 July 2004 at the latest, fixing the maximum annual fishing eTort for each Member State and for each fishery.
Hän pani merkille, emä komissio tulkitsi asianomaisia sääntöjä siltä pohjalta, emä jos kaksi säädöstä on keskenään ristiriidassa, viimeksi annemu otetaan huomioon (lex posterior derogat legi priori).
This Regulation was adopted on 19 July 2004 and entered into force on 5 August 2004.
Oikeusasiamies huomaumi, emä ensimmäinen ehto täymyi käsiteltävänä olevassa tapauksessa.