natgillin/translations-raw huggingface dataset:
order the Council and the Commission jointly and severally to pay compensation for the damage suffered by it as a result of the expiry on 30 June 1999 of the 'tax-free arrangements' under Article 28 of the Directive, the amount of damages claimed being estimated at and limited to DEM 1 000 000 together with interest at 8% to be calculated from the date of the judgment.
Direktiivi koski ensinnäkin NF:ää ainoastaan objektiivisesti taloudellisena toimijana, joka 28 artiklan mukaisen poikkeussääntelyn voimassaolon lakattua kykeni harjoittamaan taloudellista toimintaa, johon direktiiviä sovellettiin, ja tämä päti kaikkiin muihinkin yhteisössä samaa
irrespective of the possible impracticality of the general tax arrangements complained of by the applicant, could have caused the damage alleged by the applicant.
toimintaa harjoittaviin taloudellisiin toimijoihin.
It is therefore appropriate to examine whether the discontinuance of the 'tax-free' arrangements could have given rise to liability on the part of the Community vis-à-vis NF.
Toisaalta NF:n harjoittamaan toimintaan kuuluvia taloudellisia ja kaupallisia riskejä ei ole ylitetty.
The Community's liability for an unlawful act
Yhteisöjen ensimmäisen tuomiolauselman:
There can therefore be no question of a particular sacrifice which NF alone had to make.
Euroopan yhteisöjen komissio Henkilöstösäännöt
In that connection, it is clearly the case that, in the context of the area without internal tax frontiers created by the Single European Act, within which all goods are subject to excise duty, there is no higher-ranking rule of law obliging the Community legislature to link the mere of crossing a national frontier in a boat to a tax exemption for goods bought during the journey.
Henkilöstö — Ylennys Kannetta edeltävä hallinnollinen valitus Implisiittinen hylkäyspäätös Perustelut (yhden tuomarin kokoonpano) käännöstä ei ole vielä
Second, the economic and commercial risks inherent in NFs operating in the sector concerned were not exceeded.
(Suomenkielistä saatavissa.)
The Court held:
MÄÄRÄYKSET
Orders the applicant to pay all the costs.'
14 päivänä helmikuuta 2002 tuomioistuimen
Case T-117/01 Marcos Roman Parra ν Commission of the European Communities Staff Regulations of Officials
Direktiivin 65/65/ΕΤΎ4 artiklassa säädetään, että saadakseen 3 artiklassa säädetyn markkinoille saattamista koskevan luvan tulee lääkkeen saattamisesta markkinoille vastaavan henkilön hakea lupaa kyseisen jäsenvaltion toimivaltaiselta viranomaiselta.
20 February 2002
Asiaa koskevat oikeussäännöt
(Officials — Promotion — Complaint through official channels — Implied rejection — Reasons) (First Chamber)
Asia ratkaistaan tällaisessa menettelyssä, jos jäsenvaltio katsoo direktiivin 75/319/ETY 9 artiklassa tarkoitetun, kansallisten markkinoille saattamista koskevien lupien tunnustamista koskevan menettelyn
It is not in dispute that, since implementation of the 1996 decision by the German authorities, Tenuate retard marketed by the applicant has been sold in compliance with the conditions prescribed by the marketing authorisation as amended.
On selvää, että Saksan viranomaisten pantua täytäntöön vuoden 1996 päätöksen, kantajan markkinoimaa Tenuate retardia on myyty markkinoille saattamista koskevan luvan, sellaisena kuin se on muutettuna, sisältämien ehtojen mukaisesti.
of Directive 75/319, that there are grounds for supposing that the authorisation of the medicinal product concerned may present a risk to public health (Article 10 of that directive), where divergent decisions have been adopted concerning the grant, suspension or withdrawal of national authorisations (Article 11), in specific cases where the interests of the Community are involved (Article 12), and in the case of variations of harmonised authorisations (Articles 15, 15a and 15b).
19 yhteydessä, että on syytä olettaa asianomaisen lääkettä koskevan luvan aiheuttavan kansanterveydellistä vaaraa (kyseisen direktiivin 10 artikla), jos kansallisen lupahakemuksen hyväksymisestä, lykkäämisestä tai peruuttamisesta on tehty toisistaan poikkeavia päätöksiä (11 artikla), yhteisön etua koskevissa erityistapauksissa (12 artikla) ja jos yhdenmukaistettuja lupia muutetaan (15, 15 a ja 15 b artikla).
Artegodan is the holder in Germany of a marketing authorisation for the medicinal product called Tenuate retard', which contains the substance amfepramone.
Artegodan on amfepramonia sisältävän Tenuate retard -nimisen lääkkeen markkinoille saattamista koskevan luvan haltija Saksassa.
The facts of the case are set out in the order under appeal as follows:
Kanteen perusteena olevat tosiseikat on esitetty valituksenalaisessa määräyksessä seuraavasti:
Notwithstanding the 1996 decision, the Kingdom of Belgium, by letter of 7 November 1997 sent by its Ministry of Social Affairs, Public Health and the Environment to the chairman of the CPMP, expressed inter alia its fears that there was a causal link between cardiac valve disorders and the use of medicinal products containing amfepramone, in particular when administered with other anorectics.
Huolimatta vuoden 1996 päätöksestä Belgian kuningaskunnan sosiaaliasioista, kansanterveydestä ja ympäristöasioista vastaava ministeriö esitti viraston komiteanpuheenjohtajalleosoittamassaan 7.11.1997 päivätyssä kirjeessä muun muassa epäilyksensä siitä, että sydänläpän toimintahäiriöiden ja amfepramonia sisältävien lääkkeiden käytön välillä saattaisi olla syy-yhteys, erityisesti mikäli niitä käytetään muiden ruokahalua vähentävien lääkkeiden kanssa.
It therefore requested the CPMP, pursuant to Articles 13 and 15a of Directive 75/319, to issue a reasoned opinion on the medicinal products concerned.
Tämän vuoksi se pyysi komiteaa direktiivin 75/319/ETY 13 ja 15 a artiklan mukaisesti antamaan kyseisistä lääkkeistä perustellun lausunnon.
On the basis of the Casto/Martinetti/Saint-Raymond report, the CPMP issued an intermediate opinion on 22 April 1999 relating to the scientific evaluation of medicinal products containing amfepramone. ...
Selvityksen Casto/Martinetti/Saint-Raymond perusteella komitea antoi 22.4.1999 välilausuntonsa amfepramonia sisältävien lääkkeiden tieteellisestä arvioinnista.
The applicant challenged that opinion on 30 June 1999 and a hearing on the subject took place on 28 July 1999.
Kantaja kiisti tämän lausunnon 30.6.1999 ja asiasta järjestettiin kuulemistilaisuus 28.7.1999.
A report submitted to the CPMP on 17 August 1999 (the Garattini/Andres-Trelles report) nevertheless recommended that the contested withdrawal should be adhered to.
Komitealle 17.8.1999 toimitetussa selvityksessä (selvitys Garattini/Andres-Trelles) suositeltiin kuitenkin kiistetyn peruuttamisen voimassapitämistä.
The procedure initiated by this referral led to the adoption of Commission Decision C(96) 3608 of 9 December 1996 (hereinafter "the 1996 decision"), based on Article 14(1) and (2) of Directive 75/319.
Tämän vireille saatetun menettelyn seurauksena komissio teki 9.12.1996 direktiivin 75/319/ETY 14 artiklan 1 ja 2 kohdan perusteella päätöksen C(96) 3608 (jäljempänä vuoden 1996 päätös).
Articles 1 and 2 of that decision instructed Member States to amend, on the basis of the characteristics summarised in Annex II to the decision, certain clinical information appearing in the national marketing authorisations for the medicinal products referred to in Annex I, including medicinal
Päätösluonnos, jossa säädettiin kyseisten markkinoille saattamista koskevien lupien peruuttamisesta, toimitettiin 5.1. direktiivin 75/319/ETY 14 artiklan 2 kohdan, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 93/39/ETY,
In its final opinion of 31 August 1999, the CPMP rejected the abovementioned challenge and, by a majority of votes cast, stood by the recommendation that the marketing authorisations in question be withdrawn.
mukaisesti kyseisen direktiivin 37 b artiklassa tarkoitetulle ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä käsittelevälle pysyvälle komitealle. Päätösluonnos annettiin tiedoksi asiaan liittyville yrityksille, kantaja mukaan luettuna, 19.1.2000.
products containing inter alia amfepramone.
Komissio teki 9.3.2000 [ihmiskäyttöön tarkoitettujen, amfepramonia sisältävien lääkkeiden markkinoille saattamista koskevien lupien peruuttamisesta päätöksen K(2000) 453 (jäljempänä riidanalainen päätös)].
Annex II stated in particular that treatment with the products concerned was to be conducted under the care of physicians experienced in the treatment of obesity, for a period not exceeding three months, and that various "special warnings and
Riidanalaisen päätöksen 2 artiklan mukaisesti markkinoille saattamista koskevien lupien peruuttaminen on perusteltua 'tieteellisten johtopäätösten nojalla, joiden tiivistelmä esitetään tämän päätöksen liitteessä II'.
On 5 January 2000, a draft decision providing for the withdrawal of the precautions for use' had to be set out.
Kiireellisyyttä tarkastellessaan välitoimista päättänyt tuomari otti huomioon sen, että Artegodanilla ei ollut mitään toista tuotetta, jolla olisi markkinoille saattamista koskeva lupa, mistä hän päätteli, että kyseiselle yhtiölle voi aiheutua vakavaa ja korjaamatonta vahinkoa riidanalaisen päätöksen välittömästä täytäntöönpanosta.
It was notified to the undertakings concerned, including the applicant, on 19 January 2000.
Komission 9.3.2000 tekemät päätökset perustuvat näihin lausuntoihin.
suspension in so far as Article 1 thereof, read in conjunction with Annex I, required the Federal Republic of Germany to withdraw the marketing authorisation for Tenuate retard.
"54 Nyt käsiteltävässä asiassa komissio on kylläkin osoittanut, että on olemassa epävarmuutta amfepramonia sisältäviin lääkkeisiin liittyvistä riskeistä, vaikka nämä riskit ovatkin vähäisiä.
It also requested an urgent decision on the application for interim relief, on the basis of Article 105(2) of the Rules of Procedure of the Court of First Instance.
Vaikka 9.12.1996 tehty päätös ja riidanalainen päätös perustuvatkin täysin samoihin tietoihin, toimenpiteet, joita komissio on toteuttanut vuosina 1996 ja 2000 kansanterveyden suojelemiseksi näiltä riskeiltä, poikkeavat kuitenkin perustavanlaatuisesti toisistaan.
On 11 April 2000 the President of the Court of First Instance ordered that operation of the contested decision should be suspended until the order terminating the proceedings for interim relief was made.
Näin ollen komission olisi pitänyt näyttää toteen, että 9.12.1996 tehtyyn päätökseen sisältyneet suojelutoimenpiteet olivat osoittautuneet riittämättömiksi kansanterveyden suojelemiseksi, joten sen riidanalaisessa päätöksessä toteuttamat suojelutoimenpiteet eivät ole ilmeisen suhteettomia.
By the order of 28 June 2000, the President of the Court of First Instance granted Artegodan's application for interim relief and ordered suspension of the operation of the contested decision.
Lisäksi on huomautettava, että se, että terveysriskit, joiden perusteella riidanalainen päätös oli annettu, oli jo otettu huomioon 9.12.1996 tehdyssä komission päätöksessä, ja niiden perusteella oli muutettu lääkemääräyksellä määrättäviä lääkkeitä koskevia pakollisia tietoja, merkitsee sitä, että riidanalaisen päätöksen täytäntöönpano ei ole kiireellinen."
In Article 1 of that decision, the Commission requires the Member States to withdraw the marketing authorisations, provided for in the first paragraph of Article 3 of Directive 65/65, relating to the medicinal products containing amfepramone listed in Annex I to the decision.
Riidanalaisesta päätöksestä on tehty paitsi Artegodanin välitoimihakemus, kaksi muuta täytäntöönpanon lykkäämistä koskevaa hakemusta, jotka ovat esittäneet Bruno Farmaceutici SpA ym. sekä Laboratoires pharmaceutiques Trenker SA.
According to Article 2 of the contested decision, the withdrawal of the marketing authorisations is justified "on the basis of the scientific conclusions summarised in Annex II to this Decision".
Kahdesta muusta komission 9.3.2000 tekemästä päätöksestä on esitetty kuusi välitoimihakemusta.
Article 3 provides that the Member States are to withdraw the marketing authorisations for all the medicinal products referred to in Annex I to the decision within 30 days of its notification.
Näillä kahdeksalla määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentti määräsi riidanalaisen päätöksen ja kahden muun 9.3.2000 tehdyn komission päätöksen täytäntöönpanoa lykättäväksi.
Essentially, the President of the Court of First Instance found first of all that the condition requiring a prima facie case to be made out was satisfied.
Komissio ei ole hakenut muutosta tähän 28.6.2000 annettuun määräykseen.
The marketing authorisation held by the applicant is among those referred to in Annex I to the contested decision.'
Komissio on valittanut näistä kahdeksasta määräyksestä, jotka perustuvat lähes samoihin perusteluihin kuin 28.6.2000 annettu määräys, toisin kuin viimeksi mainitusta määräyksestä.
Next, as regards urgency, the President of the Court of First Instance took account of the fact that Artegodan did not have any other product in respect of which a marketing authorisation had been issued and concluded that the damage which could be caused to it by immediate operation of the contested decision would be serious and irreparable.
Yhteisöjen tuomioistuimen presidentti hyväksyi nämä valitukset lähes samoilla perusteilla kumoten valituksenalaiset kahdeksan määräystä ja hyläten ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle esitetyt välitoimihakemukset 11.4.2001 antamillaan määräyksillä asiassa C-459/00 P(R), komissio vastaan Trenker, asiassa C-471/00 P(R), komissio vastaan Cambridge Healthcare Supplies, asiassa C-474/00 P(R), komissio vastaan Bruno Farmaceutici ym., asiassa C-475/00 P(R), komissio vastaan Hänseler, asiassa C-476/00 P(R), komissio vastaan Schuck, asiassa C-477/00 P(R), komissio vastaan Roussel ja Roussel Diamant, asiassa C-478/00 P(R), komissio vastaan Roussel ja Roussel Iberica sekä asiassa C-479/00 P(R), komissio vastaan Gerot Pharmazeutica.
By application lodged at the Registry of the Court of First Instance on 30 March 2000, Artegodan brought an action before the Court under the fourth paragraph of Article 230 EC for annulment of the contested decision or, in the alternative, its annulment in so far as it entails withdrawal of the marketing authorisation for Tenuate retard.
Komissio teki 9.3.2000 paitsi riidanalaisen päätöksen, myös kaksi muuta päätöstä, jotka koskevat ihmiskäyttöön tarkoitettujen, fentermiiniä [K(2000) 452] ja clobenzorexia, fenbutrazatia, fenproporexia, matsindolia, mefenorexia, norpseudoefedriinia, fenmetratsiinia, fendimetratsiinia ja propyyliheksedriiniä [K(2000) 608] sisältävien lääkkeiden markkinoille saattamista koskevien lupien peruuttamista.
By separate document lodged at the Registry of the Court of First Instance on the same day, Artegodan sought suspension of operation of the contested decision or, in the alternative, its
Kaikki nämä päätökset koskevat liikalihavuuden hoitoon tarkoitettuja lääkkeitä, jotka olivat jo 9.12.1996 tehdyn päätöksen kohteena, ja ne perustuvat kahden jäsenvaltion pyyntöön näiden lääkkeiden uudelleenarvioinnista direktiivin 75/319/ETY 15 a artiklan nojalla.
Finally, so far as concerns the balance of interests, the President of the Court of First Instance stated that the precedence which unquestionably had to be given to the requirements of the protection of public health could not, as soon as such requirements were referred to, exclude an examination of the specific circumstances of the case. He carried out such an examination and held as follows:
Arviointimenettely johti useaan komitean antamaan lausuntoon, jotka annettiin sen jäsenten lähes yksimielisellä päätöksellä ja joissa kaikkien näiden lääkkeiden markkinoille saattamista koskevien lupien
The Commission decisions of 9 March 2000 are founded on those opinions.
muutosten mitään viittausta vaadittavien tärkeyteen tai luonteeseen".
In the present case, the Commission has indeed established that there is uncertainty as regards the risks associated with medicinal products containing amfepramone, even if those risks are slight.
Ilmaisulla "milloin tahansa" ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen välitoimista päättänyt tuomari katsoi tarkoitettavan, "että työjärjestyksen 108 artiklan nojalla tehtävä hakemus voidaan tehdä milloin tahansa sen jälkeen kun välitoimia koskeva määräys on annettu".
Nevertheless, although the decision of 9 December 1996 and the contested decision are based on identical data, the measures taken by the Commission in 1996 and 2000 for the protection of public health with respect to those risks differ fundamentally.
Yhteisöjen tuomioistuimen presidentti totesi erityisesti edellä mainitussa asiassa komissio vastaan Bruno Farmaceutici ym. antamansa määräyksen 57 kohdassa, että edellä mainitussa asiassa Bruno Farmaceutici ym. vastaan komissio annettuun määräykseen sisältyvät arvioinnit fumus boni jurisista ja intressivertailusta eivät perustu "riidanalaisen päätöksen perustelujen edes summittaiseen analyysiin, sellaisena kuin nämä perustelut ilmenevät päätöksen liitteestä II, johon 2 artiklassa viitataan".
In those circumstances, the Commission was obliged to show that the protective measures in the decision of 9 December 1996 proved to be insufficient to protect public health, so that the protective measures it adopted in the contested decision were not manifestly excessive. However, the Commission has not been able to show this.
Yhteisöjen tuomioistuimen presidentti totesi edellä mainitussa asiassa komissio vastaan Bruno Farmaceutici ym. antamansa määräyksen 69 kohdassa, että valituksenalaiseen määräykseen sisältyy oikeudellinen virhe, koska siinä ei ole otettu huomioon riidanalaisen päätöksen perustelujen olennaisia seikkoja ja koska sen sisältö on ymmärretty väärin, minkä vuoksi se oli syytä kumota.
Apart from Artegodan's application for interim relief, two other applications were made for suspension of operation of the contested decision, by Bruno Farmaceutici SpA and other companies and by Laboratoires pharmaceutiques Trenker SA The two other Commission decisions of 9 March 2000 were the subject of six applications for interim relief.
Toiseksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen välitoimista päättänyt tuomari katsoi, että "koska mitään erityistä seurausta ei voida johtaa ilmaisun Olosuhteiden muutos' käytöstä ilmaisun 'uudet tosiseikat' sijasta", ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 108 artiklaa on tulkittava "suhteessa muihin asiaan liittyviin työjärjestyksen määräyksiin".
The President of the Court of First Instance ruled on those eight applications by order of 19 October 2000 in Case T-141/00 R Trenker ν Commission [2000] and by seven orders of 31 October 2000: in Case T-76/00 R Bruno Farmaceutici and Others ν Commission [2000], Case T-83/00 R II Schuck ν Commission [2000], Case T-83/00 R I Hänseler ν Commission [2000], Case T-84/00 R Roussel and Roussel Diamant ν Commission [2000], Case T-85/00 R Roussel and Roussel Iberica ν Commission [2000], Case Τ-132/00 R Gerot Pharmazeutika ν Commission [2000] and Case Τ-137/00 R Cambridge Healthcare Supplies ν Commission [2000].
Tältä osin hän korosti, että 108 artiklan suppeaa tulkintaa puoltavat sekä kyseisen työjärjestyksen 107 artiklan 3 ja 4 kohdan mukainen välitoimia koskevan määräyksen väliaikaisuus että 108 artiklan yhteys saman työjärjestyksen 109 artiklaan nähden, jossa säädetään mahdollisuudesta esittää "uusiin tosiseikkoihin" perustuva uusi hakemus, jos välitoimihakemus on hylätty.
In those eight orders, the President of the Court of First Instance ordered suspension of the operation of the contested decision and the two other Commission decisions of 9 March 2000.
Kolmanneksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen välitoimista päättänyt tuomari katsoi valituksenalaisen määräyksen 89—96 kohdassa, että asian olosuhteissa oikeusvarmuuden periaate estää työjärjestyksen 108 artiklan mukaisen hakemuksen hyväksymisen.
Moreover, the fact that the health risks which determined the adoption of the contested decision had already been taken into account in the Commission's decision of 9 December 1996 and had resulted in a change to the compulsory information concerning medicinal products supplied on prescription indicates that implementation of the contested decision is not urgent.'
Näissä olosuhteissa komissio pyysi 20.4.2001 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 108 artiklan nojalla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen välitoimista päättävää tuomaria muuttamaan tai peruuttamaan 28.6.2000 annetun määräyksen 11.4.2001 annettujen yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräysten, erityisesti asioissa komissio vastaan Trenker ja komissio vastaan Bruno Farmaceutici ym. annettujen määräysten, sekä yllä mainituissa kuudessa rinnakkaisessa asiassa annettujen määräysten vuoksi.
Those eight orders, which are founded on grounds almost identical to those of the order of 28 June 2000, were, unlike the latter, appealed against by the Commission.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen välitoimista päättänyt tuomari jätti komission hakemuksen tutkimatta seuraavilla perusteilla.
Apart from the contested decision, the Commission adopted two other decisions on 9 March 2000, concerning the withdrawal of marketing authorisations for medicinal products for human use which contain phentermine (C(2000) 452) and clobenzorex, fenbutrazate, fenproporex, mazindol, mefenorex, norpseudoephedrine, phenmetrazine, phendimetrazine and propylhexedrine (C(2000) 608).
Tällaisella hakemuksella pyrittäisiin pääasiallisesti "kompensoimaan seurauksia" siitä, että komissio päätti olla valittamatta 28.6.2000 annetusta määräyksestä, toisin kuin se oli päättänyt tehdä rinnakkaisissa asioissa annettujen välitoimia koskevien määräysten osalta.
All those decisions concern medicinal products for the treatment of obesity, which had already been referred to in the decision of 9 December 1996, and they were prompted by a re-evaluation of those medicinal products under Article 15a of Directive 75/319 which had been requested by two Member States.
Tämän hakemuksen hyväksyminen johtaisi siihen, että komissiolle annettaisiin mahdollisuus kiertää muutoksenhaulle asetettuja ehdottomia määräaikoja.
The evaluation procedure resulted in a number of opinions of the CPMP, adopted by its members almost unanimously, recommending withdrawal of the
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen välitoimista päättänyt tuomari vetosi tältä osin yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-188/92, TWD Textilwerke Deggendorf, 9.3.1994 antamaan tuomioon (13 kohta) ja asiassa C-310/97 P, komissio vastaan AssiDomän Kraft Products ym., 14.9.1999 antamaan tuomioon (57 kohta) todetakseen seuraavaa:
The President of the Court of Justice allowed the appeals on almost identical grounds, setting aside the eight orders brought before him and dismissing the applications for interim relief made to the Court of First Instance, by orders of 11 April 2001 in Case C-459/00 P(R) Commission ν Trenker [2001], Case C-471/00 P(R) Commission ν Cambridge Healthcare Supplies [2001], Case C-474/00 P(R) Commission ν Bruno Farmaceutici and Others [2001], Case C475/00 P(R) Commission ν Hänseler [2001], Case C-476/00 P(R) Commission ν Schuck [2001], Case C-477/00 P(R) Commission ν Roussel and Roussel Diamant [2001], Case C-478/00 P(R) Commission ν Roussel and Roussel Iberica [2001] and Case C479/00 P(R) Commission ν Gerot Pharmazeutika [2001].
Välitoimista päättänyt tuomari huomautti ensinnäkin, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 108 artiklaan sisältyvä ilmaisu "olosuhteiden muuttuminen" "tarkoittaa, että aiemmin vallinneen tilanteen ominaispiirteet ovat muuttuneet. Se ei sisällä
The President of the Court of First Instance found that the words 'at any time' "simply mean that an application under Article 108 of the Rules of Procedure may be brought at any time after the interim order has been made'.
Tällainen mahdollisuus ilmentää välitoimista päättävän tuomarin toimenpiteiden perustavanlaatuista tilapäisyyttä.