natgillin/translations-raw huggingface dataset:
OLAF essentially argued that this provision was not at issue, because the complainant had not alleged that he had s u T ered any adverse consequences from having disclosed the information outside the Commission or OLAF.
OLAF oli sitä mieltä, emä kyseistä säännöstä ei sovellemu käsiteltävänä olevassa tapauksessa, sillä kantel`a ei ollut väimänyt kärsineensä haimavaikutuksista paljastemuaan tiedot komission tai OLAFin ulkopuolelle.
It also stated that even if the provision were applicable, it had been fully respected in this case, since the complainant had never indicated that he believed that a reasonable period had passed.
Se totesi myös, emä vaikka säännöstä sovellemaisiinkin, sitä oli noudatemu täysin käsiteltävänä olevassa tapauksessa, sillä kantel`a ei ollut koskaan ilmoimanut, emä hänen mukaansa kohtuullinen määräaika olisi kulunut.
The Ombudsman considered: (i) that the provision in question was intended to make it possible for the oU cial concerned to know when he or she could disclose the information outside the Commission or OLAF, without s u T ering any adverse consequences; (ii) that the provision did not require that the oU cial concerned should already have s u T ered adverse consequences or have requested the information about the reasonable period of time; and (iii) that the provision clearly imposed an obligation on OLAF to provide the oUcial, in all cases, with information as to the period of time within which it expected to conclude its investigation into a “whistle-blowing” complaint.
Oikeusasiamies katsoi, i) emä kyseisen säännöksen tarkoituksena oli se, emä asianomainen virkamies saisi tietää, milloin hän voisi paljastaa tiedon komission tai OLAFin ulkopuolelle kärsimämä mahdollisista haimavaikutuksista, ii) emä säännöksessä ei edellytemy asianomaisen virkamiehen jo kärsineen haimavaikutuksista tai pyytävän tietoa kohtuullisesta määräajasta, ja iii) emä säännöksessä selvästi velvoitemiin OLAF ilmoimamaan kaikissa tapauksissa virkamiehelle, mihin mennessä se uskoi saavansa ilmiantokantelun tutkinnan päätökseen.
While recalling that the highest authority on the meaning and interpretation of Community law is the Court of Justice, the Ombudsman therefore made a critical remark concerning OLAF’s handling of the case.
Oikeusasiamies esimi kriimisen huomautuksen OLAFin tavasta käsitellä tapausta, muistumaen kuitenkin, emä yhteisön oikeuden tarkoitusperistä ja tulkinnasta vastaava korkein viranomainen on yhteisöjen tuomioistuin.
The amended StaT Regulations (2004) contain specific rules governing this mamer (Title II, “Rights and obligations of oUcials”). cials”).
Tarkistemuihin henkilöstösääntöihin (2004) sisältyy erityisiä asiaan liimyviä sääntöjä (osasto II, «Virkamiesten oikeudet ja velvollisuudet»).
E-MAIL CORRESPONDENCE WITH AN APPLICANT FOR A JOB
SÄHKÖPOSTITSE KÄYTY KIRJEENVAIHTO TYÖNHAKLAN KANSSA
Summary of decision on complaint 1700/2004/MF against the European Investment Bank
Yhteenveto päätöksestä kanteluun 1700/2004/MF Euroopan investointipankkia vastaan
The complainant was short-listed by the European Investment Bank (EIB) in a selection procedure.
Kantel`a pääsi Euroopan investointipankin (EIP) varallaololuemeloon valintamenemelyn kauma.
On 30 May 2002, the complainant sent an e-mail requesting information on the possibilities he had to begin working at the EIB.
Kantel`a lähemi 30. toukokuuta 2002 sähköpostiviestin, jossa hän tiedusteli mahdollisuuksista päästä töihin EIP:hen.
On the same day, the Head of the Resources Unit of the EIB sent two e-mails to the complainant.
EIP:n henkilöstöyksikön johtaja lähemi kantel`alle samana päivänä kaksi sähköpostiviestiä.
In the first, he wrote “He has gone completely mad” and noted that the complainant had sent his application to more than 18 Heads of Unit.
Ensimmäisessä todemiin «hän on seonnut täysin» ja ilmoitemiin, emä kantel`a oli lähemänyt hakemuksensa 18 yksikönpäällikölle.
In the second e-mail, he advised the complainant to stop writing any further e-mails.
EIP selimi, emä ensimmäinen kahdesta sähköpostiviestistä oli lähetemy kantel`alle vahingossa ja emä EIP pahoimeli vilpimömästi sen sisältöä.
He then made the following statement: “I would be grateful if you could refrain from these actions which are not bound to be in favour of your application.”
Kantel`a oli pyytänyt tietoa lainoista, jotka Euroopan investointipankki (EIP) tarjosi välimäjäpankkien kauma pienille ja keskisuurille uusiutuvaa energiaa käsimeleville hankkeille. Hän väimi, emä EIP oli epäoikeudenmukaisesti vastannut kieltävästi hänen pyyntöönsä.
DECISIONS FOLLOWING AN INQUIRY
PÄÄTÖKSET TUTKIMUKSEN JÄLKEEN välimäjäpankin ja lopullisen edunsaajan väliseen luomamukselliseen suhteeseen.
In his complaint to the Ombudsman, the complainant’s primary allegation was that the Head of the Resources Unit of the EIB had behaved in an abusive and intimidatory way towards him in the two e-mails dated 30 May 2002.
Asiakirjojen antamista yleisön tutustumavaksi koskeviin EIP:n sääntöihin sisältyvän asiaa koskevan poikkeuksen valossa tämä seikka vaikumi oikeutetulta. Oikeusasiamies ei näin ollen havainnut toiminnassa hallinnollista epäkohtaa.
The EIB explained that the first of the two e-mails had been sent to the complainant by mistake and that the EIB sincerely regremed its content. As for the second e-mail, the complainant had not been subjected to any kind of intimidation.
Kantel`a väimi myös, emä EIP:n vastaus hänen valitukseensa, joka koski edellä mainimujen tietojen tutustumavaksi antamisen epäämistä, oli viivästynyt.
The Head of Unit had simply sent this e-mail in an eTort to assist the complainant by advising him that frequent contacting of the EIB in relation to the possibility of his employment with it could jeopardise his chances.
EIP totesi, emä kantel`an esimämä valitus oli ollut niin monimutkainen, emä sen oli pitänyt odomaa, kunnes kaikkia asiasta vastaavia henkilöstön asiantunt`oita oli kuultu.
The Ombudsman considered that the content of the first e-mail would have clearly constituted inappropriate language if it had been deliberately addressed to the complainant.
Arvioidessaan tätä väitemä oikeusasiamies totesi, emä on hyvän hallintotavan mukaista vastata kantelijoille kohtuullisessa määräajassa ja joka tapauksessa asetetuissa aikarajoissa, mikäli asianomainen toimielin on sellaisia asemanut.
Since the EIB had explained that the e-mail had been sent to the complainant by mistake, the Ombudsman considered that there appeared to be no grounds for further inquiries into this aspect of the complaint.
Käsiteltävänä olevassa tapauksessa EIP:n omassa hyvän hallintotavan säännöstössä asetemu aikaraja oli kaksi kuukauma.
The Ombudsman noted that the EIB’s second e-mail of 30 May 2002 established a link between the complainant’s e-mails and his application, namely that it could be rejected if he continued to send e-mails requesting information.
Oikeusasiamies ei ollut vakuumunut vastauksen viipymistä koskevasta EIP:n selityksestä, koska hän ei käsimänyt, miksi EIP piti esille otemuja kysymyksiä «monimutkaisina» oman hyvää hallintotapaa koskevan säännöstönsä asiaa koskevassa säännössä tarkoitetulla tavalla.
The Ombudsman pointed out that, by using terms which could be understood as conveying a threat by the average reader when answering the complainant’s request for information on his application, the EIB had failed to respect Articles 11 and 12(1) of the European Code of Good Administrative Behaviour.
Oikeusasiamies olikin sitä mieltä, emä EIP oli syyllistynyt hallinnolliseen epäkohtaan, kun se ei vastannut kantel`an 9. heinäkuuta 2004 esimämään valitukseen hyvän hallintotavan säännöstössään asetetussa kahden kuukauden määräajassa, ja asiasta esitemiin kriiminen huomautus.
The Ombudsman therefore made a critical remark.
TOIMIELIN HYVÄKSYI SUOSITUSLUONNOKSEN
HANDLING OF A REQUEST FOR ACCESS TO INFORMATION BY THE EIB
IKÄRAJAT HARJOITTELUOHJELMASSA
Summary of decision on complaint 3442/2004/PB against the European Investment Bank
Yhteenveto päätöksestä kanteluun 2107/2002/(BB)PB Euroopan komissiota vastaan
The complainant had asked for information on loans that the European Investment Bank (EIB) had made available, through intermediary banks, for small and medium-sized renewable energy projects.
Kantelun aiheena olivat komissiossa suoritemaviin työharjoimelujaksoihin sovellemavat säännöt, joissa mainitaan erikseen 30 vuoden ikäraja.
He alleged that the EIB had wrongly rejected his request.
Kantel`a väimi, emä ikäraja oli ikään perustuvaa syrjintää ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan vastainen.
The EIB explained its policy that “[d]isclosure of detailed information on global loan allocations is the competence of the intermediary bank (…).
Perusoikeuskirjan 21 artiklan mukaan «Kielletään kaikenlainen syrjintä, joka perustuu [...] ikään [...]».
The EIB provides, on request, aggregate data on global loan financing, including country and sector breakdowns.”
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan erilainen kohtelu on syrjivää, ellei se perustu objektiivisiin seikkoihin.
According to the EIB, this practice was based on the consideration that the fi final beneficiaries’ contractual relationship was with the intermediary bank, not with the EIB and that the EIB should not disclose information that was part of the confidential relationship between the intermediary bank and the final beneficiary.
Komissio väitti, että 30 vuoden ikäraja oli objektiivisesti perusteltavissa, koska komission työharjoimeluohjelma oli suunnamu uransa alkuvaiheessa oleville nuorille ja emä ikäraja ei siksi ollut syrjivä ja sopi yhteen perusoikeuskirjan 21 artiklan kanssa.
The complainant also alleged that there had been delays in the EIB’s response to his complaint about the refusal to provide access to the information referred to above.
Tarkasteltuaan huolellisesti komission perustelut oikeusasiamies päätyi sille kannalle, että harjoimeluohjelman ikäraja on perusteetonta syrjintää.
The EIB stated that, in the light of the complexity of the complainant’s complaint, it had been necessary to wait until all the relevant expert staT could be fully consulted.
Hän osoimikin komissiolle 15. kesäkuuta 2004 suositusluonnoksen, jonka mukaan sen pitäisi kumota ikäraja.
In his assessment of this allegation, the Ombudsman pointed out that it is good administrative practice to respond to complaints within a reasonable period of time and in any case within the deadline, if any, laid down by the institution concerned.
Komissio ilmoitti oikeusasiamiehelle 29. maaliskuuta 2005, että se oli hyväksynyt uudet harjoimeluohjelmaan sovellemavat säännöt, joissa ei enää ole ikärajaa.
In the present case, the deadline laid down by the EIB in its own Code of Good Administrative Behaviour was two months.
Sääntöjä sovelletaan maaliskuun 1. päivästä 2005 alkaen.
DRAFT RECOMMENDATIONS ACCEPTED BY THEINSTITUTION
Oikeusasiamies päämeli tutkimuksensa perusteella, emä komissio oli noudamanut oikeusasiamiehen suositusluonnosta ja emä komission toimenpide oli tyydymävä.
The European Commission
Oikeusasiamies pani merkille myös, emä useat muut yhteisön toimielimet ja laitokset soveltavat ikärajaa harjoimeluohjelmissaan.
AGE LIMITS IN TRAINEESHIP PROGRAMME
RAHOITUSSITOUMUKSEN PERUUTTAMINEN
Summary of decision on complaint 2107/2002/(BB)PB against the European Commission
Yhteenveto päätöksestä kanteluun 2111/2002/MF (luomamuksellinen) Euroopan komissiota vastaan
The complaint concerned the rules governing inservice training periods with the Commission, which explicitly mentioned an age limit of 30 years.
Kantel`a ehdomi komission Ranskan edustustolle EU:n laajentumiseen liimyvää viestintästrategiahankem a.
The complainant alleged that the age limit constituted age discrimination and was contrary to the Charter of Fundamental Rights of the European Union.
Hankkeeseen sisältyi kolme lehdistövierailua.
Article 21 of the Charter of Fundamental Rights states that: “Any discrimination based on any ground such as [...] age [...] shall be prohibited”.
Komissio teki marraskuussa 2001 rahoitussitoumuksen, jonka mukaan se rahoimaisi kantel`an hankema 94 854 euron summalla kolmen vierailun osalta.
According to the established case-law of the European Court of Justice, a d iT erence in treatment is discriminatory if it is not justified by objective factors.
Neljä viikkoa ennen hankkeen viimeistä, kolmama lehdistövierailua koskevaa osiota komission Ranskan edustusto kuitenkin päämi peruumaa sitoumuksen.
The Commission argued that the age limit of 30 years was objectively justified because the Commission’s inservice training programme was aimed at young people at the beginning of their careers and that the age limit was therefore non-discriminatory and in conformity with Article 21 of the Charter of Fundamental Rights.
Oikeusasiamiehelle esittämässään kantelussa kantelija vaati komissiota korvaamaan kulut ja aiheutuneet vahingot.
AWer carefully examining the Commission’s arguments, the Ombudsman took the view that the age limit in its traineeship programme constituted unjustified discrimination.
Komission mukaan kyseinen päätös ei ollut yksipuolinen sopimusvelvoimeen purku, eikä sillä ollut minkäänlaisia oikeudellisia velvoimeita kantel`aa kohtaan.
He therefore addressed a draW recommendation to the Commission on 15 June 2004 according to which it should abolish the age limit.
Mitään aiheutuneita vahinkoja ei siten pitäisi tulla kyseeseen.
On 29 March 2005, the Commission informed the Ombudsman that it had adopted new rules governing its traineeship programme that contained no age limit.
Oikeusasiamies muistumi eurooppalaisen hyvän hallintotavan säännöstön 10 artiklasta. Hän huomaumi, emä kantel`alle oli ilmoitemu hankkeen hyväksymisestä ja määrämyjen kustannusten kamamisesta.
The rules were applicable as from 1 March 2005.
Hän huomaumi myös, emä komissio oli maksanut osan kahdesta ensimmäisestä lehdistövierailusta.
On the basis of his inquiries, the Ombudsman concluded that the Commission had accepted the Ombudsman’s draW recommendation and that the measure taken by the Commission was satisfactory.
Oikeusasiamies ehdomi sovintoratkaisua, jonka mukaan komissio ryhtyisi toimenpiteisiin sen varmistamiseksi, emä kantel`an tilanne palautemaisiin mahdollisimman tarkasti sellaiseksi, kuin se olisi ollut, jos hallinnollista epäkohtaa ei olisi tapahtunut.
The Ombudsman therefore closed the case.
Tähän saamaisi sisältyä kohtuullinen tarjous taloudellisesta korvauksesta.
The Ombudsman also noted that several other Community institutions and bodies apply an age limit in their traineeship programmes.
Komissio ilmoitti oikeusasiamiehelle, että se oli päättänyt hyväksyä ehdotuksen.
The Ombudsman therefore announced that he would launch an own-initiative inquiry into these programmes.
Kantelija huomaumi kuitenkin, emä komissio ei ollut omanut häneen yhteymä tästä lupauksesta huolimama.
CANCELLATION OF A FINANCIAL COMMITMENT
Komissio suostui lopulta maksamaan kantel`alle korvauksena 56 000 euroa, mihin kantel`a oli tyytyväinen.
(Confidential) against the European
OPPILAIDEN VALITSEMINEN EUROOPPA-KOULUIHIN
Summary of decision on complaint 2111/2002/MF Commission
Yhteenveto päätöksestä kanteluun 1435/2003/MF Euroopan komissiota vastaan
The complainant submimed a project to the Commission Representation in France on communication strategies in relation to EU enlargement. The project comprised three press visits.
Kantel`at hakivat pojalleen paikkaa Brysselissä s`aitsevan Ixelles’n Eurooppakoulun ala-asteen englanninkieliseen kieliosastoon lukuvuodeksi 2003–2004, muma hakemus hylämiin.
However, four weeks before the final part of the project concerning the third press visit, the Commission Representation in France decided to cancel the commitment.
Oikeusasiamiehelle esimämässään kantelussa he väimivät, emei heille ollut perusteltu kielteistä päätöstä, ja vaativat sen peruumamista. amista.
In his complaint to the Ombudsman, the complainant claimed that he should receive reimbursement of the costs and compensation for the damage caused.
Komissio totesi, emä johtokunta oli antanut oppilaiden Eurooppa-kouluihin hyväksymiseen sovellemavat säännöt, joiden mukaan Eurooppakoulujen (lastentarha, ala-aste ja yläaste) kieliosastoille pääsystä
DECISIONS FOLLOWING AN INQUIRY
Kantel`an tapauksessa perheen kielet olivat italia ja espanja.
The Commission argued that the decision in question did not constitute a unilateral termination of a contractual obligation and that there was no legal obligation on its part towards the complainant.
Oikeusasiamies huomaumi, emä Ixelles’n Eurooppakoulun rehtorin kantel`oille 25. syyskuuta 2003 lähemämässä kirjeessä mainimiin sekä kielet, joita kantel`oiden poika hänen mukaansa ensis`aisesti puhui, eli espanja ja italia, emä se, emä englanninkielisellä osastolla ei ollut tilaa.
As a result, there appeared to be no question of any damage s u T ered.
Päätös näymi perustuneen näihin molempiin seikkoihin.
The Ombudsman recalled Article 10 of the European Code of Good Administrative Behaviour.
Jos oppilaan omaminen tietylle kieliosastolle riippuu kuitenkin siitä, mitä kieltä oppilas ensis`aisesti puhuu, oli vaikea ymmärtää, miksi rehtori oli viitannut myös siihen, emä englanninkielisellä osastolla ei ollut paikkoja, sillä kyseinen kieli ei johtajan mukaan kuulunut kantel`oiden pojan ensis`aisesti puhumiin kieliin.
He observed that the complainant had been informed that the project had been approved and that the identified costs would be covered.
Jos taas tietylle kieliosastolle omaminen riippuukin siitä, onko kyseisellä osastolla vapaita paikkoja, oli vaikea ymmärtää, miksi rehtori mainitsi myös kantel`oiden pojan ensis`aisesti puhumat kielet.
He further noted that the Commission had made a financial contribution to the two first press visits.
Oikeusasiamiehen mielestä Ixelles’n Eurooppakoulun rehtorin kirje ei ollut riimävän selkeä, joma kantel`at olisivat voineet ymmärtää, mistä syystä heidän poikaansa ei otemu englanninkieliselle osastolle.
The Ombudsman considered that, in these circumstances, the complainant could reasonably expect that the Commission would make a financial contribution to the last press visit.
Tästä syystä oppilaiden valintamenemely ei ollut avoin. Se on hallinnollinen epäkohta.
The Ombudsman made a proposal for a friendly solution in which he suggested the Commission take measures to ensure that the complainant, as far as possible, be put in the same position as if the maladministration had not occurred.
Oikeusasiamies esimi komissiolle suositusluonnoksen, jonka mukaan komission pitäisi pyrkiä selkiymämään ehtoja, joita sovelletaan oppilaiden valitsemiseen Eurooppakoulujen kieliosastoille.
The Commission informed the Ombudsman that it had decided to accept his proposal.
Yksityiskohtaisessa lausunnossaan komissio ilmoimi oikeusasiamiehelle, emä johtokunta oli päämänyt, emä tarkastuslautakunta tutkisi Eurooppakoulujen kieliosastojen organisointia yleensä.
However, the complainant noted that, despite this commitment, he had not been contacted by the Commission.
Komissio kertoi myös, emä se oli tällä välin esimänyt Eurooppakoulujen pääsihteerille pyynnön, emä oppilaiden valintaperusteita selkiytemäisiin.
The Ombudsman therefore made a draW recommendation urging the Commission to contact the complainant without delay in order to seek a fair semlement that would include an oTer of a reasonable compensation.
Komissio oli käynnistänyt laaja-alaisen kuulemisen Eurooppakoulujen kehimämisestä edistääkseen hyvää hallintoa, avoimuuma ja vastuuvelvollisuuma Eurooppakoulujärjestelmässä.
The Commission finally agreed to pay the complainant compensation of EUR 56 000, which satisfied the complainant.
Oikeusasiamies päämeli, emä komissio oli noudamanut suositusluonnosta ja emä komission toimenpiteet olivat tyydymäviä.
Summary of decision on complaint 1435/2003/MF against the European Commission
Yhteenveto päätöksestä kanteluun 116/2005/MHZ Euroopan komissiota vastaan
The complainants applied for the enrolment of their son in the English-language section of the primary school of the European School of Ixelles, in Brussels, for the school year 2003/2004 but the application was rejected.
Kantel`a, joka on Euroopan parlamentin jäsen, pyysi komissiolta saada tutustua kirjeeseen, jonka Portugalin silloinen valtiovarainministeri lähemi komissiolle maaliskuussa 2004 liiallista yl`äämää koskevan menettelyn yhteydessä.
In their complaint to the Ombudsman, the complainants alleged that they had not been given the reasons justifying the rejection decision and claimed that it should be annulled.
Komissio vastasi pyyntöön kielteisesti vedoten Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustumavaksi annetun asetuksen (EY) N:o 1049/200124 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan neljänteen luetelmakohtaan sillä perusteella, emä kirjeen sisällön ilmaiseminen vahingoimaisi asianomaisen jäsenvaltion finanssi-, raha- tai talouspolitiikkaa koskevan yleisen edun suojaa.
The complainants’ son was entitled to be enrolled in a European School but not necessarily in the language section chosen by his parents.
Kantel`a väimi, emä komissio oli tulkinnut edellä mainimua poikkeusta liian laajasti, ja vaati saada tutustua asiakirjaan.
The Ombudsman noted that the lemer sent to the complainants on 25 September 2003 by the Director of the European School of Ixelles referred both to the languages that, according to him, were mainly spoken by the complainants’ son, i.e., Spanish and Italian, and to the lack of available places in the English-language section.
Komissio pitäytyi kannassaan, jonka mukaan kirjeen sisällön ilmaiseminen vaikumaisi haitallisesti Portugalin hallituksen talous- ja finanssipolitiikkaan.
Thus, the decision appeared to be based on both of these considerations. However, if the admission to a specific language section depended on the languages mainly spoken by the pupil, it was di U cult to understand why the Director had also referred to the lack of available places in the English-language section, given that this language did not, according to the Director, belong to the languages mainly spoken by the complainants’ son.
Lisäksi se totesi, emä koska sen näkemyksen mukaan mainimu poikkeus esti sitä antamasta kyseistä kirjemä tutustumavaksi, se ei ollut kuullut Portugalin viranomaisten mielipidemä ennen kantel`an hakemuksen hylkäämistä.
If, on the other hand, admission to a specific language section depended on the availability of places in that section, it was di U cult to understand why the Director also referred to the languages mainly spoken by the complainants’ son.
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001, annemu 30 päivänä toukokuuta 2001, Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustumavaksi, EYVL 2001 L 145, s. 43.
DECISIONS FOLLOWING AN INQUIRY not to enrol their son in the English-language section.
PÄÄTÖKSET TUTKIMUKSEN JÄLKEEN
This constituted a lack of transparency in the procedure for the selection of the pupils and thus an instance of maladministration.
Vastauksessaan Portugalin viranomaiset ilmoimivat, emä kyseiseen kirjeeseen ei sisältynyt mitään sellaista tietoa, joka voisi vahingoimaa Portugalin talous- ja finanssipolitiikkaa, joten se voitaisiin antaa kantel`an tutustumavaksi. avaksi.
The Ombudsman addressed a draW recommendation to the Commission according to which the Commission should endeavour to clarify the conditions of admission of pupils in the language sections of the European Schools.
Komissio ei vastannut asetemuun määräaikaan mennessä, joten oikeusasiamies esimi suositusluonnoksen, jonka mukaan komission pitäisi harkita uudelleen kyseiseen asiakirjaan tutustumista koskevaan pyyntöön antamaansa kielteistä vastausta.
In its detailed opinion, the Commission informed the Ombudsman that the Board of Governors had decided that the Board of Inspectors should look into the organisation of language sections in the European Schools in general.
Pian suositusluonnoksen antamisen jälkeen oikeusasiamies sai komissiolta vastauksen aiempaan kysymykseensä.