natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In addition, under Article 3(1) of Directive 68/360 and Article 3(1) of Directive 73/148, which are worded in almost identical terms, the Member States are to allow nationals of the Member States and members of their family who are covered by those directives to enter the territory of the Member States simply on production of a valid identity card or passport.
Niinpä asetuksen N:o 1612/68 10 artiklassa, direktiivin 68/360/ETY 1 artiklassa ja direktiivin 73/148/ETY 1 artiklassa, jotka ovat keskenään samansisältöisiä, säädetään siitä, että jäsenvaltioihin pääsyä ja niissä oleskelua koskevia yhteisön oikeussääntöjä sovelletaan myös ensin mainittujen säännösten soveltamisalaan kuuluvien jäsenvaltion kansalaisten puolisoihin (asia 48/75, Royer, tuomio 8.4.1976,13 kohta).
However, Article 3(2) of Directive 68/360 and Article 3(2) of Directive 73/148 state that the Member States are to accord to such persons every facility for obtaining any necessary visas. This means that, if those provisions of Directives 68/360 and 73/148 are not to be denied their full effect, a visa must be issued without delay and, as far as possible, at the place of entry into national territory.
Lisäksi direktiivin 68/360/ETY 3 artiklan 1 kohdassa ja direktiivin 73/148/ETY 3 artiklan 1 kohdassa, joissa on käytetty samaa sanamuotoa, säädetään, että jäsenvaltioiden on sallittava näiden direktiivien soveltamisalaan kuuluvien jäsenvaltioiden kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä maahanpääsy jo sen perusteella, että he esittävät voimassa olevan henkilötodistuksen tai passin.
Nevertheless, in accordance with Article 3(2) of Directive 68/360 and Article 3(2) of Directive 73/148, when a national of a Member State moves within the Community with a view to exercising the rights conferred upon him by the Treaty and those directives, the Member States may demand an entry visa or equivalent document from members of his family who are not nationals of a Member State.
Toiseksi tältä osin on huomattava, että vaikka — kuten komissio on perustellusti todennut — jäsenvaltion kansalaisen kanssa avioliitossa olevan kolmannen maan kansalaisen oikeus tulla jäsenvaltioihin perustuu yhteisön oikeuden mukaisesti ainoastaan perhesiteeseen, jo direktiivin 68/360/ETY 3 artiklan 2 kohdan ja direktiivin 73/148/ETY 3 artiklan 2 kohdan sanamuodon perusteella tämän oikeuden käyttämisen edellytykseksi voidaan asettaa viisumin saaminen.
The list of third countries whose nationals must be in possession of a visa when crossing the external borders of the Member States was determined by Regulation No 2317/95, which was replaced by Regulation No 574/1999, itself since replaced by Regulation No 539/2001.
Asetuksen N:o 2317/95 5 artiklassa sitä paitsi määritellään viisumi niin, että sillä tarkoitetaan jäsenvaltion myöntämää lupaa tai jäsenvaltion tekemää päätöstä, joka vaaditaan "sen alueelle saapumista varten".
As Community legislation does not specify the measures which a Member State may take should a third country national married to a Member State national wish to enter Community territory
Direktiivin 68/360/ETY 3 artiklan 2 kohdassa ja direktiivin 73/148/ETY 3 artiklan 2 kohdassa täsmennetään kuitenkin, että "jäsenvaltioiden on kaikin tavoin helpotettava näille henkilöille
In view of the importance which the Community legislature has attached to the protection of family life, it is in any event disproportionate and, therefore, prohibited to send back a third country national married to a national of a Member State where he is able to prove his identity and the conjugal ties and there is no evidence to establish that he represents a risk to the requirements of public policy, public security or public health within the meaning of Article 10 of Directive 68/360 and Article 8 of Directive 73/148.
On kuitenkin huomattava, että direktiivin 68/360/ETY 3 artiklan 2 kohdan ja direktiivin 73/148/ETY 3 artiklan 2 kohdan mukaan niissä tilanteissa, joissa jäsenvaltion kansalainen siirtyy yhteisön jäsenvaltiosta toiseen käyttääkseen perustamissopimuksessa ja näissä direktiiveissä
(Royer, cited above, paragraph 42), provided that those sanctions are proportionate (see, in particular, Case 157/79 Pieck [1980], paragraph 19).
välttämättömien viisumien saantia".
MRAX states that in order for a third country national who has got married in Belgium while resident there unlawfully to claim a right of residence, he is obliged to return to his country of origin to obtain a visa. However, the Belgian State sometimes agrees, in its discretion, to regularise the residence of a spouse of a Member State national.
Tämä merkitsee sitä, että viisumi on myönnettävä viipymättä ja, mikäli mahdollista, maahantulopaikassa, koska muussa tapauksessa direktiivien 68/360/ETY ja 73/148/ETY edellä mainittujen säännösten täysi vaikutus ei toteutuisi.
On the other hand, refusal of a residence permit, and a fortiori an expulsion order, based solely on the failure of the person concerned to comply with legal formalities concerning the control of aliens would impair the very substance of the right of residence directly conferred by Community law and would be manifestly disproportionate to the gravity of the infringement (see, by analogy, in particular Royer, paragraph 40).
Kuten yhteisöjen tuomioistuin on jo useasti todennut (ks. erityisesti asia C-363/89, Roux, tuomio 5.2.1991, 12 kohta), oleskeluluvan myöntämistä jäsenvaltion kansalaiselle ei ole pidettävä oikeuksia luovana toimenpiteenä vaan sellaisena jäsenvaltion toimenpiteenä, jolla on tarkoitus ainoastaan vahvistaa, millaisessa asemassa toisen jäsenvaltion kansalainen on yhteisön oikeussääntöjen perusteella.
Accordingly, in MRAX's submission, the Belgian State's administrative practice does not provide spouses of Member State nationals with any legal certainty and may be perceived as discriminatory.
Sama päätelmä on tehtävä myös, kun kyse on jäsenvaltion kansalaisen kanssa avioliitossa olevasta kolmannen maan kansalaisesta, jolla on oleskeluoikeus suoraan direktiivin 68/360/ETY 4 artiklan ja direktiivin 73/148/ETY 4 artiklan nojalla täysin siitä riippumatta, myöntääkö jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen hänelle oleskeluluvan.
The second question must be understood as referring to the position of a third country national who has entered the territory of a Member State unlawfully and is able to furnish proof of his identity and of his marriage to a Member State national falling within the provisions of Directives 68/360 or 73/148.
Kun otetaan huomioon se, miten suuren merkityksen yhteisön lainsäätäjä on antanut perheelämän suojelulle, käännyttäminen on joka tapauksessa suhteettomana toimenpiteenä kielletty, jos jäsenvaltion kansalaisen kanssa avioliitossa oleva kolmannen maan kansalainen pystyy todistamaan henkilöllisyytensä ja aviositeensä ja jos ei ole tullut selvitetyksi, että tästä henkilöstä aiheutuu vaara yleiselle järjestykselle, yleiselle turvallisuudelle tai kansanterveydelle direktiivin 68/360/ETY 10 artiklassa ja direktiivin 73/148/ETY 8 artiklassa tarkoitetulla tavalla.
It is true that Article 10 of Directive 68/360 and Article 8 of Directive 73/148 do not prevent the Member States from derogating from those directives on grounds of public policy, public security or public health, while Article 3(1) of Directive 64/221 lays down that measures taken on grounds of public policy or of public security are to be based exclusively on the personal conduct of the individual concerned.
Direktiivin 68/360/ETY 4 artiklan 3 kohdasta ja direktiivin 73/148/ETY 6 artiklasta ilmenee, että jäsenvaltiot saavat asettaa oleskeluluvan myöntämisen edellytykseksi sen, että asianomainen henkilö esittää sen asiakirjan, jota käyttäen hän on tullut tähän jäsenvaltioon (ks. em. asia Roux, tuomion 14 ja 15 kohta).
As the Court has stated on several occasions, issue of a residence permit to a national of a Member State (see, in particular, Case C-363/89 Roux [1991], paragraph 12) is to be regarded not as a measure giving rise to rights but as a measure by a Member State serving to prove the individual position of a national of another Member State with regard to provisions of Community law.
MRAX:n mukaan kolmannen maan kansalaisen, joka on solminut Belgiassa avioliiton oleskellessaan siellä laittomasti, on oleskeluoikeuden saadakseen välttämättä palattava siihen maahan, josta hän on lähtöisin, ja hankittava sieltä käsin viisumi.
The same finding must be made with regard to a third country national married to a national of a Member State, whose right of residence derives directly from Article 4 of Directive 68/360 or Article 4 of Directive 73/148, irrespective of issue of a residence permit by the competent authority of a Member State.
Belgian valtio on kuitenkin vapaaseen harkintaan perustuvalla päätöksellään toisinaan laillistanut jäsenvaltioiden kansalaisten puolisoiden oleskelun.
MRAX argues that Article 4 of Directive 68/360 does not require that the document with which members of the family of a Community worker have lawfully entered the territory of a Member State must still be valid when they apply for issue of a residence permit.
Lisäksi on muistutettava, että yhteisön oikeus ei ole esteenä sellaiselle jäsenvaltioiden lainsäädännölle, jonka mukaan ulkomaalaisten valvontaa koskevien kansallisten oikeussääntöjen rikkomisesta määrätään sellaisia asianmukaisia seuraamuksia, jotka ovat tarpeen näiden oikeussääntöjen tehokkuuden turvaamiseksi (em. asia Royer, tuomion 42 kohta), kunhan nämä seuraamukset ovat oikeassa suhteessa niillä tavoiteltuun päämäärään nähden (ks. erityisesti asia 157/79, Pieck, tuomio 3.7.1980, 19 kohta).
Therefore, paragraph 4 of the Circular of 28 August 1997, according to which an application for residence by a spouse of a Member State national is inadmissible where it is submitted after the document has expired, infringes Community law.
MRAX:n mukaan tämän perusteella on katsottava, että Belgian valtion hallintokäytäntö ei takaa oikeusvarmuutta sen suhteen, miten jäsenvaltioiden kansalaisten puolisoita kohdellaan, ja että tätä hallintokäytäntöä on pidettävä syrjivänä.
The Court's answer
Yhteisöjen tuomioistuimen vastaus
Under Article 4(3) of Directive 68/360 and Article 6 of Directive 73/148, a Member State may make issue of a residence permit conditional upon production of the document with which the person concerned entered its territory (see Roux, cited above, paragraphs 14 and 15).
Sitä vastoin oleskeluluvan epäämispäätöksellä ja varsinkin maastapoistamispäätöksellä, jotka perustuvat yksinomaan siihen, että asianomainen ei ole täyttänyt ulkomaalaisten valvontaa koskevia oikeudellisia muodollisuuksia, puututaanyhteisön oikeuteen suoraan perustuvan oleskeluoikeuden ydinsisältöön, ja tällaiset toimenpiteet ovat ilmeisen suhteettomia kyseisen lainvastaisuuden vakavuuteen nähden (ks. vastaavasti erityisesti em. asia Royer, tuomion 40 kohta).
Where a third country national remains in the territory of a Member State after his visa has expired, he infringes the legislation of that Member State concerning residence of aliens.
Toinen ennakkoratkaisukysymys onymmärrettävä niin, että sillä tarkoitetaan tilannetta, jossa jäsenvaltion alueelle on tullut lainvastaisesti sellainen kolmannen maan kansalainen, joka pystyy esittämään selvityksen henkilöllisyydestään ja avioliitostaan direktiivien 68/360/ETY ja 73/148/ETY soveltamisalaan kuuluvan jäsenvaltion kansalaisen kanssa.
Furthermore, Community law does not prevent the Member States from prescribing, for breaches of national provisions concerning the control of aliens, any appropriate sanctions necessary in order to ensure the efficacity of those provisions
Tosin direktiivin 68/360/ETY 10 artiklan ja direktiivin 73/148/ETY 8 artiklan mukaan jäsenvaltio saa poiketa näistä direktiiveistä yleisen järjestyksen, yleisen turvallisuuden tai
before the Court, provides that expiry of the identity card or passport used by a national of a Member State or members of bis family to enter the host Member State and to obtain a residence permit is not to justify expulsion from the territory.
oleskelulupaa ennen viisumin voimassaoloajan päättymistä.
They are permitted only to bring an action for suspension and annulment of the decision before the Conseil d'État, which merely reviews the decision's legality and cannot review whether the decision was appropriate in the light of the facts and circumstances of the case.
kansanterveyden suojelemiseksi, kun taas direktiivin 64/221/ETY 3 artiklan 1 kohdassa säädetään, että yleisen järjestyksen ja turvallisuuden vuoksi käyttöön otettujen toimenpiteiden on perustuttava yksinomaan kyseisen yksilön omaan käyttäytymiseen.
However, the third question submitted for a preliminary ruling concerns the situation of a person married to a national of a Member State and requiring a visa, who entered lawfully but did not apply for a residence permit before his visa expired.
Ulkomaalaisten maahantuloa, maassa liikkumista ja siellä oleskelua koskevien oikeudellisten muodollisuuksien täyttämättä jättäminen ei kuitenkaan itsessään voi johtaa direktiivin 64/221/ETY 3 artiklassa mainittuihin toimenpiteisiin ryhtymiseen (em. asia Royer, tuomion 47 ja 48 kohta).
The Court's answer
Kolmas ennakkoratkaisukysymys
While Article 4(3) of Directive 68/360 and Article 6 of Directive 73/148 authorise the Member States to demand, for the purpose of issue of a residence permit, production of the document with which the person concerned entered their territory, they do not lay down that that document must still be valid.
On syytä katsoa, että vaikka direktiivin 68/360/ETY 4 artiklan 3 kohdassa ja direktiivin 73/148/ETY 6 artiklassa sallitaan se, että jäsenvaltiot asettavat oleskeluluvan myöntämisedellytykseksi maahantuloon käytetyn asiakirjan esittämisen, näissä säännöksissä ei kuitenkaan säädetä, että tämän asiakirjan täytyy edelleen olla voimassa.
Accordingly, where a third country national requires a visa, issue of a residence permit to him cannot be made subject to the condition that his visa is still valid.
Näin ollen silloin, kun kyse on kolmannen maan kansalaisesta, jolla on velvollisuus viisuminhankkimiseen,oleskeluluvan myöntämisedellytykseksi ei voida asettaa sitä, että hänen viisuminsa on edelleen voimassa.
That is all the more the case because, as the Court held in Giagounidis, cited above, at paragraphs 22 and 23, the Member States are obliged to grant the right of residence within their territory to the workers referred to in Article 1 of Directive 68/360 who can produce either a valid identity card or a valid passport, regardless of the document with which they entered their territory.
Tähän tulkintaan on päädyttävä varsinkin, kun otetaan huomioon se, että — kuten yhteisöjen tuomioistuin on todennut edellä mainitussa asiassa Giagounidis antamansa tuomion 22 ja 23 kohdassa — jäsenvaltioiden on tunnustettava direktiivin 68/360/ETY 1 artiklassa tarkoitetuille työntekijöille, jotka pystyvät esittämään joko voimassa olevan henkilötodistuksen tai voimassa olevan passin, oleskeluoikeus alueellaan täysin siitä riippumatta, kumpaa asiakirjaa käyttäen he ovat tulleet näiden jäsenvaltioiden alueelle.
Consequently, a Member State cannot make issue of a residence permit under Directives 68/360 and 73/148 conditional upon production of a valid visa. Furthermore an order of expulsion from national territory on the sole ground that a visa has expired would constitute a sanction manifestly disproportionate to the gravity of the breach of the national provisions concerning the control of aliens.
MRAX esittää, että direktiivin 68/360/ETY 4 artiklassa ei edellytetä, että sen asiakirjan, jota käyttäen työntekijäasemassa olevan yhteisön jäsenvaltion kansalaisen perheenjäsenet ovat lainmukaisesti tulleet jäsenvaltioon, olisi oltava edelleen voimassa silloin, kun he hakevat oleskelulupaa.
Question 4
Näin ollen 28.8.1997 annetun yleiskirjeen 4 kohta, jonka mukaan jäsenvaltion kansalaisen puolison tekemä oleskelulupahakemus jätetään tutkimatta, jos se on tehty tällaisen asiakirjan voimassaoloajan päättymisen jälkeen, on ristiriidassa yhteisön oikeuden kanssa.
The provisions of Article 9 of Directive 64/221, which are complementary to those relating to the system of appeals to a court of law referred to in Article 8 and are intended to mitigate the effect of deficiencies in those remedies (see, in particular, Case 98/79 Pecastaing [1980], paragraphs 15 and 20), call for a broad interpretation as regards the persons to whom they apply.
Kolmannen maan kansalainen, joka jää jäsenvaltion alueelle viisuminsa voimassaoloajan päätyttyä, rikkoo näin menetellessään tämän jäsenvaltion lainsäädäntöä, joka koskee ulkomaalaisten oleskelua.
In the field of Community law, the requirement for judicial review of any decision of a national authority reflects a general principle stemming from the constitutional traditions common to the Member States and enshrined in Articles 6 and 13 of the Convention (Case 222/86 Unectef ν Heylens and Others [1987], paragraph 14, Case C-97/91 Oleificio Borelli ν Commission [1992], paragraph 14, and Case C226/99 Siples [2001], paragraph 17).
Direktiivin 64/221/ETY 3 artiklan 3 kohdassa, johon on viitattu useasti nyt esillä olevassa ennakkoratkaisuasiassa, säädetään, että vastaanottavaan maahan saapumiseen ja oleskeluluvan saamiseen käytetyn henkilötodistuksen tai passin voimassaoloajan päättyminen ei saa olla perusteena kyseisen jäsenvaltion kansalaisen tai hänen perheenjäsentensä karkottamiselle alueelta.
MRAX states that Articles 8 and 9 of Directive 64/221 have been transposed into Belgian law by Articles 44 and 64 of the Law of 15 December 1980.
MRAX esittää, että direktiivin 64/221/ETY 8 ja 9 artikla on saatettu osaksi Belgian oikeutta 15.12.1980 annetun lain 44 ja 64 §:llä.
However, the Belgian State's current administrative practice denies third country nationals who are married to Member State nationals and are not in possession of a visa or whose visa has expired the right to make an
Belgian valtion hallintokäytäntönä on kuitenkin nykyisin se, että jäsenvaltioiden kansalaisten kanssa avioliitossa olevilla kolmansien maiden kansalaisilla, joilla ei ole viisumia tai joiden viisumin voimassaoloaika on päättynyt, ei ole oikeutta tehdä 15.12.1980 annetun lain 44 ja 64 §:ssä tarkoitettua oikaisuvaatimusta oleskeluluvan epäämispäätöksistä tai maastapoistamispäätöksistä.
Accordingly, contrary to the argument put forward by the Belgian State, any foreign national married to a Member State national
Kolmannella ennakkoratkaisukysymyksellä tarkoitetaan kuitenkin sitä tilannetta, että jäsenvaltion kansalaisen puoliso, jolla on velvollisuus viisumin hankkimiseen, on tullut laillisesti maahan mutta ei ole hakenut
remained there after its expiry.
Tämän vuoksi Belgian hallintokäytäntö ei MRAX:n mukaan täytä yhteisön oikeudessa asetettuja vaatimuksia.
claiming to meet the conditions necessary to qualify for the protection afforded by Directive 64/221 benefits from the minimum procedural guarantees laid down in Article 9 of the directive, even if he is not in possession of an identity document or, requiring a visa, he has entered the territory of a Member State without one or has
Näin ollen on katsottava, että - toisin kuin Belgian valtio on väittänyt — jäsenvaltioiden kansalaisten ulkomaalaisilla puolisoilla, jotka esittävät olevansa siinä asemassa, että heihin sovelletaan direktiivissä 64/221/ETY taattua suojaa, on oikeus käyttää tämän direktiivin 9 artiklassa säädettyjä menettelyllisiä vähimmäistakeita, vaikka heillä ei olisi henkilötodistusta tai passia tai vaikka he olisivat viisumivaatimuksen alaisina henkilöinä tulleet jäsenvaltioon ilman viisumia tai pysyneet siellä viisumiensa voimassaoloajan päätyttyä.
Moreover, those procedural guarantees would be rendered largely ineffective if entitlement to them were excluded in the absence of an identity document or visa or where one of those documents has expired.
On sitä paitsi huomattava, että jos henkilöllä ei olisi oikeutta käyttää näitä menettelyllisiä vähimmäistakeita silloin, kun hänellä ei ole henkilötodistusta tai passia taikka viisumia tai kun tällaisen asiakirjan voimassaoloaika on päättynyt, nämä menettelylliset takeet menettäisivät olennaisen osan tehokkaasta vaikutuksestaan.
On a proper construction of Articles 3 and 4(3) of Directive 68/360, Articles 3 and 6 of Directive 73/148 and Article 3(3) of Council Directive 64/221/EEC of 25 February 1964 on the coordination of special measures concerning the movement and residence of foreign nationals which are justified on grounds of public policy, public security or public health, a Member State may neither refuse to issue a residence permit to a third country national who is married to a national of a Member State and entered the territory of that Member State lawfully, nor issue an order expelling him from the territory, on the sole ground that his visa expired before he applied for a residence permit
Jäsenvaltioiden työntekijöiden ja heidän perheidensä liikkumista ja oleskelua yhteisön alueella koskevien rajoitusten poistamisesta 15 päivänä lokakuuta 1968 annetun neuvoston direktiivin 68/360/ETY3 artiklaa, sijoittautumiseen ja palvelujen lahoamiseen liittyvää jäsenvaltioiden kansalaisten liikkumista ja oleskelua yhteisön alueella koskevien rajoitusten poistamisesta 21 päivänä toukokuuta 1973 annetun neuvoston direktiivin 73/148/ETY 3 artiklaa sekä kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ylittäessään jäsenvaltioiden ulkorajat, 25 päivänä syyskuuta 1995 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 2317/95 on suhteellisuusperiaate huomioon ottaen tulkittava siten, että jäsenvaltio ei saa käännyttää rajalta jäsenvaltion kansalaisen kanssa avioliitossa olevaa kolmannen maan kansalaista, joka yrittää tulla jäsenvaltioon ilman voimassa olevaa henkilötodistusta tai passia taikka tilanteen mukaan viisumia, kun hän pystyy
he is not in possession of an identity document or where, requiring a visa, he has entered the territory of a Member State without one or has remained there after its expiry?
todistamaan henkilöllisyytensä ja aviositeensä ja kun ei ole tullut selvitetyksi, että tästä henkilöstä aiheutuu vaara yleiselle järjestykselle, yleiselle turvallisuudelle tai kansanterveydelle direktiivin 68/360/ETY 10 artiklassa ja direktiivin 73/148/ETY 8 artiklassa tarkoitetulla tavalla.
The answer to the national court's first question is that Article 3 of Directive 68/360, Article 3 of Directive 73/148 and Regulation No 2317/95 are to be interpreted as meaning that the Member States may refuse entry at the frontier to non-Member State national spouses of Community nationals who are required to have a visa on entry but who attempt to enter the territory of a Member State without being in possession of a passport or visa only if that is compatible with the right to respect for family life, in particular with the principle of proportionality.
Ensimmäiseen kysymykseen on vastattava siten, että jäsenvaltioiden työntekijöiden ja heidän perheidensä liikkumista ja oleskelua yhteisön alueella koskevien rajoitusten poistamisesta annetun direktiivin 68/360/ETY 3 artiklaa, sijoittautumiseen ja palvelujen tarjoamiseen liittyvää jäsenvaltioiden kansalaisten liikkumista ja oleskelua yhteisön alueella koskevien rajoitusten poistamisesta annetun direktiivin 73/148/ETY 3 artiklaa ja kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ylittäessään jäsenvaltioiden ulkorajat, annettua asetusta N:o 2317/95 on tulkittava siten, että jäsenvaltiot voivat käännyttää rajalla sellaisen kolmannen valtion kansalaisen, jota koskee viisumivaatimus ja joka on jäsenvaltion kansalaisen puoliso, kun tällainen henkilö yrittää tulla jäsenvaltioon ilman henkilötodistusta tai viisumia, vain silloin, kun käännytyksellä ei loukata oikeutta perheelämän suojaan eikä varsinkaan suhteellisuusperiaatetta.