natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In contrast, under Paragraph 12(3) of the ErbStG domestic assets consisting of agricultural land and forestry acquired after 31 December 1995 are to be valued under the special procedure laid down in Paragraphs 140 to 144 of the BewG, the results of which amount on average to merely 10% of the current market value.
Sen sijaan kotimainen maa- ja metsätalousomaisuus arvostetaan ErbStG:n 12 §:n 3 momentin perusteella 31.12.1995 jälkeen tapahtuneiden saantojen osalta sellaisen BewG:n 140–144 §:ssä säännellyn erityisen arvostusmenettelyn mukaan, joka johtaa keskimäärin vain 10 prosenttia käyvästä arvosta oleviin arvoihin.
II — Factual and procedural background and the question referred for a preliminary ruling down sum of DEM 1 337 100 remained.
II Tosiseikat, asian ennakkoratkaisukysymys
Following the applicant’s application under Paragraph 21 of the ErbStG, the French inheritance tax of DEM 354 306.38 (FRF 1 192 148 x 0.2972) was credited, in the amount of DEM 236 644, against the DEM 254 049 of tax due.
DEM:n suuruisesta verosta vähennettiin kantajan ErbStG:n 21 §:n nojalla tekemästä hyvityshakemuksesta 236 644 DEM, joka laskettiin 354 306,38 DEM:n suuruisen (1 192 148 FRF x 0,2972) Ranskan perintöveron perusteella.
Mr Jäger (‘the applicant’), who is resident in France, is the sole heir of his mother’s estate.
Ranskassa asuva Jäger (jäljempänä kantaja) on äitinsä ainoa perillinen.
His mother died in 1998 and was last living in Landau/Pfalz (Germany).
Hänen äitinsä kuoli vuonna 1998 ja asui viimeksi Landau in der Pfalzissa (Saksassa).
The estate contained land situated in France which was used for agriculture and forestry and, under German income tax law, that land was part of the assets of two agriculture and forestry companies at the time when the land belonged to the deceased.
Kuolinpesään kuului Ranskassa sijaitseva kiinteistö, jota käytettiin maa- ja metsätaloudessa ja joka oli kuulunut jo silloin, kun se oli äidin omistuksessa, Saksan tuottovero-oikeudel-listen periaatteiden mukaan kahden maa- ja metsätalousyrityksen yritysomaisuuteen.
The applicant’s objection to the Finanzamt’s tax assessment and his appeal before the Finanzgericht (Finance Court) were unsuccessful.
Kantajan oikaisuvaatimus Finanzamtin veropäätöksestä ja hänen Finanzgerichtissä nostamansa kanne eivät menestyneet.
He then appealed on points of law against the decision of the Finanzgericht to the Bundesfinanzhof, which takes the view that, at least since the judgment of the Court in Barbier, 4it has become doubtful whether the German provisions, 5to the extent that they differentiate according to the place in which the estate or a part thereof is located at the time of death of the devisor, are reconcilable with the free movement of capital.
Sen jälkeen kantaja haki Finanzgerichtin päätökseen muutosta Revision-menette-lyssä Bundesfinanzhofissa, joka katsoo, että viimeistään yhteisöjen tuomioistuimen asiassa Barbier antaman tuomion 4jälkeen on epävarmaa, ovatko Saksan säännökset, 5siltä osin kuin niissä erotellaan tilanteet sen mukaan, missä jäämistö tai sen osa sijaitsee perinnönjättäjän kuolinhetkellä, sopusoinnussa pääomien vapaan liikkuvuuden kanssa.
By order of 11 April 2006, the Bundesfinanzhof therefore stayed the proceedings and referred the following question to the Court for a preliminary ruling:
Näin ollen Bundesfinanzhof lykkäsi asian käsittelyä 11.4.2006 tekemällään päätöksellä ja esitti yhteisöjen tuomioistuimelle seuraavan ennakkoratkaisukysymyksen:
The acquisition of that land in France, valued at FRF 5 444 666 (DEM 1 618 152), was subject to inheritance tax in France of FRF 1 192 148.
Tästä Ranskassa 5 444 666 Ranskan frangin (FRF) (1 618 152 DEM:n) arvoiseksi arvostetun kiinteistön saannosta kannettiin Ranskassa 1 192 148 FRF:n suuruinen perintövero.
By decision of 3 January 2000 the Finanzamt (Tax Office) Kusel-Landstuhl (Germany) (‘the Finanzamt’) set the inheritance tax due from the applicant at DEM 17 405.
Finanzamt Kusel­Landstuhlin (jäljempänä Finanzamt) 3.1.2000 tekemällä päätöksellä kantajalle määrättiin 17 405 DEM:n suuruinen perintövero.
That decision was based on a net estate of DEM 1 737 167, of which the estate abroad accounted for DEM 1 618 152.
Veron perusteena oli 1 737 167 DEM:n suuruinen kaikkien jäämistöön kuuluvien omaisuuskohteiden yhteisarvo, josta ulkomaisen omaisuuden osuus oli 1 618 152 DEM.
The remaining DEM 119 015 was made up of domestic assets.
Loppuosa – 119 015 DEM – tuli kotimaisen omaisuuden osalle.
‘Is it compatible with Article 73b(1) [EC]
”Soveltuuko [EY] 73 b artiklan 1 kohdan (josta on tullut EY 56 artiklan 1 kohta) kanssa yhteen se, että perintöveroa varten
5 — Namely the legal consequences of the application of Paragraph 31 of the BewG and the non-applicability of Paragraph 13a of the ErbStG to land held abroad for the taxation of domestic assets.
5 – Nimittäin oikeusseuraukset, jotka aiheutuvat kotimaisen omaisuuden verotuksen osalta BewG:n 31 §:n soveltamisesta ja ErbStG:n 13 a §:n soveltamatta jättämisestä ulkomaiseen kiinteistöön.
After deduction of the personal taxfree amount of DEM 400 000, the rounded
Henkilökohtaisen verottoman 400 000 DEM:n suuruisen määrän vähentämisen jälkeen veronalaiseksi saannoksi saatiin pyöristettynä 1 337 100 DEM. Sitten 254 049
Written observations were submitted by the applicant, the Finanzamt, the German Government and the Commission.
Kantaja, Finanzamt, Saksan hallitus ja komissio ovat esittäneet kirjallisia huomautuksia.
No hearing has been requested by the parties, and none has been held.
Osapuolet eivät ole pyytäneet suullista käsittelyä, eikä sellaista ole pidetty.
(a) assets (held abroad) consisting of agricultural land and forestry situated in another Member State are valued in accordance with their fair market value (current market value), whereas a special valuation procedure exists for domestic assets consisting of agricultural land and forestry, the results of which amount on average to only 10% of their fair market value, and
a) toisessa jäsenvaltiossa sijaitseva (ulkomainen) maa- ja metsätalousomaisuus on arvostettava yleiseen arvoon (käypään arvoon), kun taas kotimaiseen maa- ja metsätalousomaisuuteen sovelletaan erityistä arvostusmenettelyä, joka johtaa keskimäärin vain 10 prosenttia yleisestä arvosta oleviin arvoihin, ja
A — Main arguments of the parties
III Asian tarkastelu
(b) assessment of the acquisition of domestic assets consisting of agricultural land and forestry is excluded up to a special taxfree amount and the remaining value is assessed merely at 60%,
A Osapuolten pääasialliset perustelut b) kotimaisen maa- ja metsätalousomaisuuden saanto jätetään ottamatta huomioon tiettyyn verottomaan määrään asti ja jäljelle jäävän määrän arvoksi katsotaan vain 60 prosenttia tästä määrästä,
The applicant essentially submits that owing to the mere partial offsetting of the tax on the assets held abroad the domestic inheritance was more heavily taxed 6and that this constitutes double taxation in violation of Article 293 EC.
Kantaja väittää lähinnä, että kotimaista perintöä on verotettu ankarammin, koska ulkomaisesta omaisuudesta kannettu vero on luettu hyväksi vain osittain, 6ja että kyseessä on EY 293 artiklan vastainen kaksinkertainen verotus.
He contends that the German inheritance tax on domestic assets is higher than it would be if the land held abroad in question were actually situated in Germany and as a result restricts the free movement of capital.
Hän väittää, että kotimaisesta omaisuudesta kannettava Saksan perintövero on korkeampi kuin se olisi, jos kyseinen ulkomainen kiinteistö sijaitsisi tosiasiallisesti Saksassa, ja että tällöin rajoitetaan pääomien vapaata liikkuvuutta.
7 Finally, the applicant argues that the provisions in question may
7Lopuksi kantaja väittää, että kyseiset säännökset eivät
6 — This would not have been the case if part of the inheritance had comprised neither land held abroad nor corresponding land in Germany.
6 – Näin ei olisi tapahtunut, jos osa perinnöstä ei olisi koostunut ulkomaisesta kiinteistöstä eikä vastaavasta kiinteistöstä Saksassa.
7 — The referring court explains that, taking the same factual setting of the present case as an example, but substituting France for Germany as the location of the land, the effect of an increased tax burden on domestic assets is apparent.
7 – Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin selvittää, että kotimaisen omaisuuden ankaramman verotuksen vaikutus tulee esille silloin, kun tätä tapausta verrataan tilanteeseen, jossa kiinteistö ei muuten samojen olosuhteiden vallitessa sijaitsisi Ranskassa vaan Saksassa.
if, in the case of an heir inheriting an estate made up of both domestic assets and foreign assets consisting of agricultural land and forestry, this results in a situation whereby, as a result of the fact that the assets consisting of agricultural land and forestry are situated abroad, the acquisition of the domestic assets is subject to higher inheritance tax than would be applicable if the assets consisting of agricultural land and forestry were also domestic assets?’
jos tämä johtaa sellaisen perillisen kohdalla, joka on perinyt kotimaisesta omaisuudesta ja ulkomaisesta maa- ja metsätalousomaisuudesta koostuvan jäämistön, siihen, että kotimaisen omaisuuden saannosta kannetaan korkeampi perintövero ulkomailla sijaitsevan maa- ja metsätalousomaisuuden takia kuin siitä kannettaisiin, jos myös tämä maa- ja metsätalousomaisuus sijaitsisi Saksassa?”
JÄGER provided for by Article 58(1)(a) EC is itself limited by Article 58(3) EC, according to which the national provisions shall not constitute a means of arbitrary discrimination or a disguised restriction on the free movement of capital.
JÄGER poikkeusta rajoittaa EY 58 artiklan 3 kohta, jonka mukaan kansalliset säännökset eivät saa olla keino mielivaltaiseen syrjintään tai pääomien vapaan liikkuvuuden peiteltyä rajoittamista.
not be covered by Article 58 EC because they were introduced after 1993 and, at any rate, they would constitute a disguised restriction within the meaning of paragraph 3 of that article.
kuulu EY 58 artiklan soveltamisalaan, koska ne on annettu vuoden 1993 jälkeen, ja että ne muodostavat joka tapauksessa kyseisen artiklan 3 kohdassa tarkoitetun peitellyn rajoituksen.
There is no consideration which would justify a comparatively less favourable treatment of agricultural land and forestry held in another Member State.
Ei ole mitään seikkaa, jolla voitaisiin perustella toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevan maa- ja metsätalousomaisuuden suhteellisesti epäedullisempaa kohtelua.
In response to the written question of the Court concerning the precise date of the original acquisition at issue, the applicant confirmed that his father had purchased the first property concerned on 9 August 1988 and the second property concerned on 26 January 1990.
Vastauksessaan yhteisöjen tuomioistuimen kirjalliseen kysymykseen, jossa tiedusteltiin alkuperäisen saannon täsmällistä ajankohtaa, kantaja vahvisti, että hänen isänsä oli ostanut ensimmäisen kyseessä olevan kiinteistön 9.8.1988 ja toisen kyseessä olevan kiinteistön 26.1.1990.
B — Appraisal
B Arviointi
The Finanzamt and the German Government contend, in essence, that the national provisions in question do not constitute an infringement of the free movement of capital and do not constitute a restriction on the movement of capital.
Finanzamt ja Saksan hallitus väittävät lähinnä, etteivät kyseiset kansalliset säännökset merkitse pääomien vapaan liikkuvuuden rikkomista eivätkä ne muodosta pääomanliikkeiden rajoitusta.
The German Government argues that the impact of the difference in valuation is too indirect to have an effect on the purchase decision.
Saksan hallitus katsoo, että erilaisten arvostusmenetelmien vaikutus on liian välillinen, jotta se voisi vaikuttaa ostopäätökseen.
The effect of the provisions in question would in any event be an inevitable consequence of the lawful coexistence of national fiscal regimes.
Kyseisten säännösten vaikutus olisi joka tapauksessa väistämätön seuraus kansallisten verojärjestelmien laillisesta rinnakkaiselosta.
Finally, the German Government contends that the value which was determined by German law for the land situated in France corresponds to that determined by French tax provisions on inheritances.
Lopuksi Saksan hallitus väittää, että Ranskassa sijaitsevalle kiinteistölle Saksan lain mukaisesti määritelty arvo vastaa Ranskan perintöverosäännösten mukaisesti määriteltyä arvoa.
As a preliminary remark, I note that the Bundesfinanzhof’s preliminary question does not concern the national provision in Paragraph 21 of the ErbStG concerning the offsetting of the foreign (French) inheritance tax against the national (German) inheritance tax.
Huomautan aivan ensiksi, ettei Bundesfinanzhofin ennakkoratkaisukysymys liity ErbStG:n 21 §:ssä olevaan kansalliseen säännökseen, joka koskee ulkomaisen (Ranskan) perintöveron lukemista hyväksi kotimaista (Saksan) perintöveroa laskettaessa.
Therefore, even though the applicant argues that that provision infringes Article 293 EC, in the present case the Court has not been asked to assess whether or not such offsetting of the tax is compatible with Community law.
Tämä tarkoittaa, että vaikka kantaja väittääkin, että kyseisellä säännöksellä rikotaan EY 293 artiklaa, yhteisöjen tuomioistuinta ei tässä asiassa ole pyydetty tutkimaan, onko tällainen veron hyväksi lukeminen yhteisön oikeuden mukaista vai ei.
The inheritance at issue as movement of capital even though that directive was adopted on the basis of Articles 69 and 70(1) of the EEC Treaty (Articles 67 to 73 of the EEC Treaty have been replaced by Articles 73b to 73g of the EC Treaty (now Articles 56 EC to 60 EC)), the nomenclature in respect of ‘movements of capital’ annexed to that directive still has the same indicative value for the purposes of defining the notion of capital movements. 10
Riidanalainen perintö pääomanliikkeenä direktiivin 88/361 1 artiklan sisältö, ja vaikka tämä direktiivi on annettu ETY:n perustamissopimuksen 69 artiklan ja 70 artiklan 1 kohdan nojalla (ETY:n perustamissopimuksen 67–73 artikla on korvattu EY:n perustamissopimuksen 73 b–73 g artiklalla, joista on tullut EY 56–EY 60 artikla), direktiivin liitteenä olevalla ”pääomanliikkeiden” nimikkeistöllä on edelleen pääomanliikkeiden käsitteen määrittämisen kannalta sama ohjeellinen arvo. 10
It should be noted that, according to well-established caselaw, although direct taxation falls within their competence, the Member States must none the less exercise that competence consistently with Community law, 8 including the provisions which lay down the principle of the free movement of capital.
On syytä panna merkille, että vakiintuneessa oikeuskäytännössä on katsottu, että vaikka välitön verotus kuuluu jäsenvaltioiden toimivaltaan, jäsenvaltioiden on kuitenkin käytettävä tätä toimivaltaansa yhteisön oikeutta noudattaen; 8 tämä koskee myös määräyksiä, joissa vahvistetaan pääomien vapaan liikkuvuuden periaate.
As I mentioned in point 5 above, inheritances and legacies are listed under ‘D’ of heading XI ‘Personal capital movements’ of Annex I to Directive 88/361.
Kuten totesin edellä 5 kohdassa, perinnöt ja erityisjälkisäädökseen perustuvat suoritukset mainitaan direktiivin 88/361 liitteessä I olevan otsikon XI ”Henkilökohtaiset pääomanliikkeet” D kohdassa.
In addition, in view of the current caselaw of the Court, 11there is no question as to whether inheritances constitute movements of capital within the meaning of Article 56 EC, except in cases where the constituent elements of the inheritance are confined within a single Member State.
Lisäksi yhteisöjen tuomioistuimen nykyisen oikeuskäytännön 11mukaan ei ole epäilystäkään, että perinnöt ovat EY 56 artiklassa tarkoitettuja pääomanliikkeitä niitä tapauksia lukuun ottamatta, joissa perinnön keskeiset osatekijät rajoittuvat yhden ainoan jäsenvaltion sisälle.
It must be borne in mind that Article 73b(1) of the EC Treaty (now Article 56(1) EC) gives effect to the free movement of capital between the Member States and between Member and nonmember States.
On muistutettava siitä, että EY 73 b artiklan 1 kohdalla (josta on tullut EY 56 artiklan 1 kohta) pannaan täytäntöön pääomien vapaa liikkuvuus jäsenvaltioiden välillä sekä jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välillä.
To that end, it provides, in the chapter of the Treaty entitled ‘Capital and payments’, that all restrictions on the movement of capital between Member States and between Member and nonmember States are to be prohibited. 9
Tässä tarkoituksessa kyseisessä määräyksessä, joka sisältyy perustamissopimuksen lukuun ”Pääomat ja maksut”, määrätään, että kaikki rajoitukset, jotka koskevat pääomanliikkeitä jäsenvaltioiden välillä taikka jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välillä, ovat kiellettyjä. 9
It is also clear from the facts of the case in the main proceedings as set out above
Edellä kuvatuista pääasian tosiseikoista ilmenee, ettei kyseinen perintö rajoitu yhden ainoan jäsenvaltion sisälle. 12
As regards the notion of ‘capital movements’, there is no definition thereof in the Treaty.
Perustamissopimuksessa ei määritellä ”pääomanliikkeiden” käsitettä.
It is settled caselaw that, inasmuch as Article 56 EC essentially reproduces the contents of Article 1 of Directive 88/361, and
Vakiintuneessa oikeuskäytännössä on todettu, että koska EY 56 artiklassa toistetaan asiallisesti
11 — Barbier, cited in footnote 4, and Van Hilten-van der Heijden, cited in footnote 8.
12 – Ks. tältä osin edellä alaviitteessä 4 mainittu asia Barbier, tuomion 58 kohta ja edellä alaviitteessä 8 mainittu asia Van Hilten-van der Heijden, tuomion 42 kohta.
The Commission is right to point out that the analysis taking the inheritance by the applicant as the relevant movement of capital is confirmed not only by the grounds in Barbier but also by the facts of that case: there the inheritance took place in 1993, after the transposition of Directive 88/361; however, the acquisition transactions that the deceased made in his lifetime took place between 1970 and 1988, that is to say before the implementation of that directive.
Komissio on oikeassa huomauttaessaan, että paitsi asiassa Barbier annetun tuomion perustelut myös kyseisen asian tosiseikat tukevat arviota, jonka mukaan juuri kantajan saamaa perintöä on pidettävä asiassa merkityksellisenä pääomanliikkeenä: tuossa asiassa perintö saatiin vuonna 1993 eli sen jälkeen, kun direktiivi 88/361 oli saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä, mutta perinnönjättäjän elinaikanaan suorittamat hankinnat tapahtuivat vuosina 1970–1988 eli ennen kyseisen direktiivin täytäntöönpanoa.
It follows that the situation at issue must be assessed under the provisions governing the free movement of capital and that the applicant can derive rights from Directive 88/361 and from the Treaty.
Kun on kyse saantoajankohdasta ja Saksan hallituksen esittämästä väitteestä, jonka mukaan kyseinen kiinteistö on alun perin hankittu (eli ostettu) ennen direktiivin 88/361 täytäntöönpanopäivää (1.7.1990), mikä siten estäisi kantajaa vetoamasta tuosta direktiivistä ja perustamissopimuksesta johtuviin oikeuksiin, pääasiassa on mielestäni tosiasiallisesti tapahtunut kolme erillistä saantoa.
As regards the time of acquisition and the argument put forward by the German Government that the property at issue was originally acquired (that is to say, purchased) before the date of implementation of Directive 88/361 (1 July 1990), which would thus prevent the applicant from deriving rights from that directive and the Treaty, to my mind, there are in fact three distinctive acquisitions in the case in the main proceedings.
Tästä seuraa, että kyseessä olevaa tilannetta on arvioitava pääomien vapaata liikkuvuutta koskevien määräysten mukaisesti ja että kantaja voi vedota direktiivistä 88/361 ja perustamissopimuksesta johtuviin oikeuksiin.
The national legislation as a restriction on the movement of capital
Kansallinen lainsäädäntö pääomanliikkeiden rajoituksena
It is necessary to examine whether national legislation such as that at issue in the main proceedings constitutes a restriction on the movement of capital.
On tarpeen selvittää, muodostaako pääasiassa kyseessä olevan kaltainen kansallinen lainsäädäntö pääomanliikkeiden rajoituksen.
In that regard, it follows from settled caselaw that the measures prohibited by
Vakiintuneesta oikeuskäytännöstä ilmenee tältä osin, että toimenpiteisiin,
Article 56(1) EC as being restrictions on the movement of capital include those which are likely to discourage nonresidents from making investments in a Member State or to discourage that Member State’s residents to do so in other States, or, in the case of inheritances, those whose effect is to reduce the value of the inheritance of a resident of a State other than the Member State in which the assets concerned are situated and which taxes the inheritance of those assets.
JULKISASIAMIES MAZÁKIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-256/06 jotka EY 56 artiklan 1 kohdassa kielletään pääomanliikkeiden rajoituksina, sisältyvät toimenpiteet, joilla aiheutetaan se, että toisessa valtiossa asuvat henkilöt ovat vähemmän halukkaita tekemään sijoituksia jäsenvaltiossa, tai se, että kyseisessä jäsenvaltiossa asuvat henkilöt ovat vähemmän halukkaita tekemään niitä muissa valtioissa, tai perinnön ollessa kyseessä toimenpiteet, joista seuraa, että sellaisessa muussa valtiossa, joka lisäksi perintöverottaa kyseistä omaisuutta, kuin kyseisen omaisuuden sijaintijäsenvaltiossa asuvan henkilön perinnön arvo pienenee.
13 in the national territory or abroad. The result of such a distinction, which consists primarily in different methods of valuation of the property at issue, is that higher inheritance tax is imposed on the applicant only because a part of the inherited property is situated in another Member State.
13 koostuu pääasiallisesti kyseisen omaisuuden erilaisista arvostusmenetelmistä, seuraa, että kantajalle määrätään korkeampi perintövero vain siksi, että osa peritystä omaisuudesta sijaitsee toisessa jäsenvaltiossa.
In addition, the laws in question prevent the applicant from benefiting from the reduced valuation rate in relation to the part of the inheritance located in France.
Lisäksi kyseisillä laeilla estetään kantajaa hyötymästä alennetusta arvosta Ranskassa sijaitsevan perinnön osan kohdalla.
As the national court explained in the reference, the very denial of the advantages of the various German provisions discussed herein, relating to the agricultural land and forestry held in the national territory, leads to higher taxation of property situated in another Member State.
Kuten kansallinen tuomioistuin selvitti ennakkoratkaisupyyntöä koskevassa päätöksessään, nimenomaan tässä kuvattujen, kotimaiselle maa- ja metsätalousomaisuudelle useissa saksalaisissa säännöksissä myönnettyjen etujen epääminen johtaa toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevan omaisuuden korkeampaan verotukseen.
In addition, where inheritances situated abroad are concerned, the value of the inherited property in question is reduced, as compared to a situation involving only a domestic inheritance.
Lisäksi ulkomaisten perintöjen osalta kyseisen perityn omaisuuden arvo alenee verrattuna tilanteeseen, johon sisältyy vain kotimainen perintö.
This is a result of the heavier tax resulting from provisions such as those in question in the main proceedings. 15
Tähän on syynä pääasiassa kyseessä olevien kaltaisista säännöksistä johtuva ankarampi verotus. 15
It follows from the Treaty provisions on the free movement of capital and from
Pääomien vapaata liikkuvuutta koskevista perustamissopimuksen määräyksistä
The ErbStG (Law on inheritance and gift tax) in conjunction with the BewG (Law on valuation), as they were applied in the present case, make a distinction with regard to whether the inherited property is situated
ErbStG:ssä, luettuna yhdessä BewG:n kanssa, sellaisina kuin niitä on sovellettu tässä asiassa, erotellaan tilanteet sen mukaan, sijaitseeko peritty omaisuus kotimaassa vai ulkomailla. Tällaisesta erottelusta, joka
13 — See, to that effect, Van Hilten-van der Heijden, cited in footnote 8, paragraph 44.
13 – Ks. tältä osin edellä alaviitteessä 8 mainittu asia Van Hilten-van der Heijden, tuomion 44 kohta.