natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Go to the site and click on the Swedish logo.This willtake you to the Swedish homepage.
Hae ensin verkoston sivut ja valitse kieli,tässätapauksessa ruotsi.
Select ‘divorce’ from the list of topics. The ‘divorce’general information page states that a European regulation determines which court is competent to hearyour application.
Sen jälkeen valitse aihepiiri ”avioero”.Avioeroa koskevien yleistietojen sivulta saat tietää, että eräässä EU:n asetuksessa säädetään, mikä tuomioistuin saattaaolla toimivaltainen käsittelemään avioerohakemuksesi.
You want to have your case heard in the Englishcourtsand are entitled to do so under the regulation.But which court?
Haluaisit saattaa asianne asetuksen mukaisesti englantilaisen tuomioistuimen käsiteltäväksi.Mutta minkätuomioistuimen?
Click on the ‘Jurisdiction of thecourts’ logo then on the little British flag to find out.
Napsauta kohtaa ”Tuomioistuintentoimivalta” ja sitten pientä Ison-Britannian lippua.
You also want to know which national law the English judge will apply.
Nyt haluaisit tietää, mitä lakia englantilainen tuomarisoveltaa.
Click on ‘Applicable law’.
Napsauta kohtaa ”Sovellettava oikeus”.
Click on‘Legal aid’ to find out how this works in England.
Löydät tarvitsemasi tiedotkaikista eri vaiheista.
All you need to know,step by step.
Napsauta kohtaa”Oikeusapu”, ja näet, miten Englannissa voi hakeaoikeusapua.
A quick glance at the ‘Legal aid – general information’page tells you that you are covered by a Europeandirective providing minimum guarantees because yoursis a cross-border case (since you live in Sweden andyour husband lives in England).
Sivulta ”Oikeusapu – yleistietoja” selviää, että eräässä EU:n direktiivissä säädetään asiaanne koskevistavähimmäistakeista, koska kyseessä on ns. rajat ylittäväasia (koska sinä asut Ruotsissa ja aviomiehesi Englannissa).
Click on the little European flag for further details.
Napsauta pientä Euroopan unionin lippua, mikäli haluat lisätietoja.
The website also has information on custody, maintenancepayments, the rules governing recognition of rulings by foreign courts, etc.
Sivustolta saat tietoja myös lasten huollosta ja elatusmaksuista sekä tuomion tunnustamista muissa maissa koskevistasäännöistä jne.
The European judicial network’s website is updated regularlyby the European Commission, working closely with the Member States.
Euroopan komissio päivittää jatkuvasti siviili- ja kauppaoikeuden alan Euroopan oikeudellisen verkoston sivustoa tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa.
Following the enlargement of the European Union by 10new Member States on 1 May 2004, the website will beexpanded to include these countries’ pages, and informationwill be made available in their languages too.
Kymmenen uuden jäsenvaltion liityttyä Euroopan unioniin1. toukokuuta 2004 sivustoon on lisätty kyseisiä jäsenvaltioita käsittelevät sivut ja uudet kielet.
In time, the list of topics will also be added to.
Ajan myötä sivuston aihevalikoimaa laajennetaan.
Handbook on Integration for policy-makers and practitioners
Kotouttaminen käsikirja päättäjille ja käytännön toimijoille
Directorate-General Justice, Freedom and Security
Oikeus, vapaus- ja turvallisuusasioiden pääosasto
Handbook on integrationfor policy-makers and practitioners
Kotouttaminen – käsikirja päättäjille ja käytännön toimijoille
This Handbook has been written by Jan Niessen and Yongmi Schibel of the Migration Policy Group (MPG), on behalf of the European Commission (Directorate-General for Justice, Freedomand Security).
Tämän käsikirjan ovat laatineet Jan Niessen ja Yongmi Schibel (Migration Policy Group, MGP) Euroopan komission oikeus, vapaus- ja turvallisuusasioiden pääosaston (PO JLS) toimeksiannosta.
It can be downloaded from the European Commission’s website athttp://europa.eu.int/comm/justice_home/
Teksti on saatavilla Euroopan komission Internet-sivustolla osoitteessa http://ec.europa.eu/justice_home/
Preface Context Introduction
Esipuhe Tausta Johdanto
Chapter 1: Introduction of newly arrived immigrants and recognised refugees
1 luku:
Chapter 1: Conclusions
1.1 1.2 1.3 1.4 1 luku:
Chapter 3: Indicators
2 luku: 2.1 2.2 2.3 2 luku:
Creating the conditions Selecting indicators European cooperation
Osallistuminen yhteiskuntaelämään Monikulttuurinen pätevyys Kansalaisten ja maahanmuuttajien osallisuuden tukeminen Avoin ja osallisuutta edistävä organisaatio Päätelmät
Chapter 3: Conclusions
3 luku: 3.1 3.2 3.3 3 luku:
Annex: Translating policies into programmes Endnotes National Contact Points on Integration
Liite: Periaatteista ohjelmiin Lopuksi Kotouttamisasioiden kansalliset yhteyspisteet
Across the EU today Member States are faced with similar challenges with respect tointegrating immigrants into society.
Maahanmuuttajien kotouttamiseen liittyvät haasteet ovat EU:n eri jäsenvaltioissa varsin samankaltaisia.
This is an increasingly important task and also a verycomplex and sensitive one.
Kyseessä on hyvin monitahoinen ja arkaluonteinenkin ala, jonka merkitys tulevaisuudessa kasvaa.
With the prospect of an ageing and declining population, more immigration into Europeis both likely and necessary in the coming years.
Kun Euroopan väestö ikääntyy ja vähenee, maahanmuuton lisääntyminen on todennäköistä ja myös tarpeellista.
Integration of immigrants is vital forsocial cohesion and economic development.
Jotta maahanmuuttajat voisivat tuntea olevansa osa eurooppalaista yhteiskuntaa, heitä on kohdeltava oikeudenmukaisesti.
To enable immigrants to feel part of oursociety we must treat them fairly, and ensure that they have the right tools to participatefully in our societies.
On myös varmistettava, että heillä on mahdollisuus osallistua yhteiskuntaelämään täysipainoisesti.
Integration is a continuous, two-way process which is based onmutual rights and corresponding obligations both of immigrants and of the host society.
Kotoutuminen on jatkuva, kahdensuuntainen prosessi, jossa on otettava huomioon sekä maahanmuuttajien että vastaanottavan yhteiskunnan oikeudet ja velvollisuudet.
At the Thessaloniki European Council in June 2003, the Heads of State and Governmentstressed the importance of developing cooperation, exchange of experiences andinformation on integration at EU level with a view to learning from each other.
EU:n valtioiden ja hallitusten päämiehet korostivat Thessalonikin Eurooppaneuvostossa kesäkuussa 2003, että on tärkeää kehittää kotouttamiseen liittyvää yhteistyötä sekä kokemusten ja tietojen vaihtoa EU:n tasolla, jotta jäsenvaltiot voivat ottaa oppia toinen toisiltaan.
In orderto respond to this call, the National Contact Points on Integration, experts from the Member States who meet together regularly, decided to prepare a handbook of goodpractice.
Kotouttamisasioiden kansalliset yhteyspisteet eli eri jäsenvaltioita edustavat alan asiantuntijat, jotka kokoontuvat säännöllisesti, päättivät laatia tämän toimeksiannon pohjalta käsikirjan eri maiden parhaista käytänteistä.
I very much welcome the publication of this first edition of the handbook on integrationwhich provides a variety of examples and practices for successful integrationimplemented in the European Union.
Olen iloinen, että tämän kotouttamista koskevan käsikirjan ensimmäinen laitos on nyt valmis. Siihen on koottu runsaasti käytännön esimerkkejä onnistuneista kotouttamiskäytänteistä EU:n eri jäsenvaltioista.
It sheds light on the many different projects andprogrammes existing across Europe at national, regional and local level and offers somegeneral conclusions and lessons learned.
Käsikirjassa esitellään erilaisia hankkeita ja ohjelmia, jotka on toteutettu eri maissa kansallisella tai alue- ja paikallistasolla, sekä esitetään eräitä yleisiä päätelmiä ja yhteenvetoja hyviksi havaituista menettelytavoista.
I hope that this handbook will be of use forpolicy-makers and practitioners throughout the EU.
Toivon, että käsikirjasta on hyötyä sekä kotouttamisen suuntaviivoja hahmotteleville päättäjille että käytännön toimijoille eri jäsenvaltioissa.
It will also contribute to thedevelopment of a common European framework on integration.
Käsikirja edistää osaltaan myös EU:n yhteisen kotouttamiskehyksen laatimista.
I am sure that both “old hands” and newcomers involved with the integration ofimmigrants will derive inspiration from this manual and that it will support our commongoal of finding the best solutions to the challenges of integration.
Uskon, että käsikirja antaa ideoita sekä niille, joilla on jo vankka kokemus maahanmuuttajien kotouttamisesta, että uusille tulokkaille. Toivoakseni se tukee yhteistä tavoitettamme eli auttaa ratkaisemaan kotouttamiseen liittyvät haasteet parhaalla mahdollisella tavalla.
Jonathan Faull Director General DG Justice, Freedom and Security European Commission
Jonathan Faull pääjohtaja Oikeus, vapaus- ja turvallisuus- asioiden pääosasto Euroopan komissio
Handbook on Integration
Kotouttaminen
The idea of developing a handbook on integration emanates from the Thessaloniki European Council in June 2003, where Heads of State and Government stressed theimportance of developing cooperation and exchange of information within the newlyestablished group of National Contact Points on Integration.
Ajatus kotouttamista koskevan käsikirjan laatimisesta esitettiin Thessalonikin Eurooppaneuvostossa kesäkuussa 2003, kun EU:n valtioiden ja hallitusten päämiehet korostivat, että kotouttamiseen liittyvää yhteistyötä ja tietojenvaihtoa olisi kehitettävä vasta perustetun kotouttamisasioiden kansallisten yhteyspisteiden verkoston puitteissa.
With a view to structuringthis exchange of information and to obtaining some concrete results on which Member States could draw when developing and promoting policy initiatives for more successfulintegration, it was decided to compile a handbook on integration.
Päätettiin, että kotouttamista koskevan käsikirjan avulla voitaisiin parhaiten jäsentää tätä tietojenvaihtoa ja saada aikaan konkreettisia tuloksia, joita jäsenvaltiot voisivat hyödyntää laatiessaan kotouttamisen kehittämiseen tähtääviä aloitteita.
The main objective ofthis handbook is therefore to act as a driver for the exchange of information and bestpractices between Member States.
Tämän käsikirjan päätavoitteena onkin kannustaa jäsenvaltioita vaihtamaan keskenään kotouttamiseen liittyviä tietoja ja parhaita käytänteitä.
This handbook has been prepared for the European Commission by an independentconsultant, the Migration Policy Group, and has been developed in close cooperationwith the National Contact Points on Integration.
Käsikirjan on laatinut Euroopan komission toimeksiannosta ulkopuolinen konsulttiyritys Migration Policy Group (MPG) tiiviissä yhteistyössä kotouttamisasioiden kansallisten yhteyspisteiden kanssa.
It is based on the outcomes of a seriesof technical seminars held in Copenhagen (February 2004), Lisbon (April 2004) and London (June 2004).
Käsikirjan valmistelemista varten järjestettiin sarja teknisiä seminaareja Kööpenhaminassa (helmikuussa 2004), Lissabonissa (huhtikuussa 2004) ja Lontoossa (kesäkuussa 2004).
These seminars, organised by the ministries responsible forintegration of these countries, with the support of the European Commission andfacilitated by the Migration Policy Group, brought together governmental and nongovernmental policy-makers and practitioners to exchange information and bestpractices on three issues: introduction programmes, participation in civic and political lifeand the development of indicators.
Seminaareihin osallistui sekä hallitusten että valtiosta riippumattomien järjestöjen edustajia eli sekä päättäjiä että käytännön toimijoita. Tarkoituksena oli vaihtaa tietoja ja parhaita käytänteitä seuraavista kolmesta aiheesta: tutustumisohjelmat, osallistuminen yhteiskuntaelämään ja politiikkaan sekä kotouttamiseen liittyvien indikaattorien kehittäminen.
The three chapters of the handbook reflect thestructure of the seminars, each of which concentrated on one of these topics.
Seminaarien sisällön mukaisesti käsikirjassa on kolme lukua, joista kukin käsittelee yhtä näistä aiheista.
In thepreparation of each seminar, and with a view to framing the discussions, a series of issuepapers was developed by the Migration Policy Group, which also drafted the concludingdocuments for the seminars.
MPG laati kutakin seminaaria varten muistioita eri aiheista ja seminaarien jälkeen yhteenvedon keskustelujen tuloksena tehdyistä päätelmistä.
These were subsequently discussed within the group of National Contact Points on Integration.
Näitä asiakirjoja käsiteltiin lähemmin kotouttamisasioiden kansallisten yhteyspisteiden ryhmässä.
Both during the seminars and in the process ofcompiling the handbook the National Contact Points on Integration have contributedwith examples of good practices and promising initiatives on integration from theirrespective countries.
Kansalliset yhteyspisteet ovat antaneet esimerkkejä omien maidensa hyvistä käytänteistä ja lupaavista kotouttamisaloitteista sekä seminaareissa että käsikirjan laatimisen yhteydessä.
Together, all these elements have constituted the essential buildingblocks for this handbook on integration.
Nämä eri lähteet muodostavat tämän käsikirjan keskeisen sisällön.
This handbook is for policy-makers and practitioners.
Käsikirja on tarkoitettu päättäjille ja käytännön toimijoille.
Who are they and what do theyhave in common that can make this handbook useful for both?
Keitä he ovat ja miksi on perusteltua laatia heille yhteinen käsikirja?
Generally speakingpolicy-makers formulate overall integration goals, make resources available, monitorimplementation and evaluate outcomes.
Päättäjillä tarkoitetaan tässä niitä tahoja, jotka päättävät maahanmuuton yleisistä tavoitteista, hankkivat niiden täytäntöönpanoon tarvittavat resurssit sekä valvovat toimien toteuttamista ja arvioivat tuloksia.
Practitioners translate integration goals intoconcrete programmes, set targets and undertake activities to reach them.
Käytännön toimijat taas laativat maahanmuuttoa koskevien tavoitteiden pohjalta konkreettiset toimintaohjelmat, asettavat niihin liittyvät tavoitteet ja toteuttavat niiden saavuttamiseksi tarvittavat toimet.
Clearly, it isbeyond the scope of this handbook to deal with the formation of overall integrationpolicies.
Käsikirjan tarkoituksena ei missään nimessä ole kotouttamispolitiikan muotoileminen yleisellä tasolla.
Neither can a European handbook go into too much detail describing concreteprogramme activities.
EU:n tasolla laaditussa käsikirjassa ei liioin ole aiheellista kuvailla liian yksityiskohtaisesti yksittäisiä käytännön toimenpiteitä.
Therefore, this handbook depicts best practices and offers lessonsdrawn from practices in Member States on two kinds of integration programmes,namely introduction courses for newly arrived immigrants and recognised refugees
Sen sijaan käsikirjassa esitetään esimerkkejä parhaista käytänteistä ja annetaan suosituksia, jotka perustuvat jäsenvaltioiden kokemuksiin kahdentyyppisistä kotouttamisohjelmista eli uusille maahanmuuttajille ja pakolaisaseman saaneille tarkoitetuista tutustumisohjelmista (1 luku) ja
(Chapter 1) and civic participation (Chapter 2).
koulutuksesta, jonka tarkoituksena on kannustaa maahanmuuttajia osallistumaan yhteiskuntaelämään uudessa asuinmaassaan (2 luku).
In order to be better able to track thesuccess of integration programmes and to measure their results both policy-makers andpractitioners can develop integration indicators and benchmarks.
Sekä päättäjät että käytännön toimijat tarvitsevat indikaattoreita ja vertailuarvoja voidakseen seurata kotouttamisohjelmien onnistumista ja mitata niiden tuloksia.
Their use in publicpolicy and integration programmes is explored in Chapter 3.
Luvussa 3 käsitelläänkin tällaisten indikaattorien ja viitearvojen soveltamista julkisessa päätöksenteossa ja kotouttamisohjelmissa.
On the basis of these chapters a scheme is proposed for the translation of integrationgoals into integration programmes (Annex).
Näiden kolmen luvun perusteella ehdotetaan menettelyä, jonka avulla kotouttamistavoitteiden pohjalta voidaan laatia kotouttamisohjelmat (liite).
The scheme can help policy-makers andpractitioners to clarify the goals of integration programmes, to report on theirimplementation and to measure achievements.
Tarkoituksena on auttaa päättäjiä ja käytännön toimijoita selkeyttämään kotouttamisohjelmien tavoitteita, seuraamaan niiden toteuttamista ja mittaamaan saavutettuja tuloksia.
In this way the exchange of goodpractices will be facilitated and becomes more fruitful.
Tämä helpottaa ja tehostaa parhaiden käytänteiden vaihtoa.
Throughout the three chaptersbest practices are briefly described.
Kussakin luvussa annetaan lyhyitä esimerkkejä parhaista käytänteistä.
Where a particular country is mentioned in relationto a specific activity, this does not preclude the practice also existing in other countries.The lessons learned from the practices are highlighted throughout the text and are alsoreproduced as conclusions at the end of each Chapter.
Silloin kun jonkin toimen yhteydessä mainitaan jokin maa, se ei tarkoita, etteikö sama menettely voisi olla käytössä myös muissa maissa. Tekstin lomassa esitetään käytänteisiin perustuvia suosituksia, jotka on myös koottu kunkin luvun lopussa oleviin päätelmiin.
It is important to underline that the lessons learned and recommendations in thishandbook should only be taken for what they are: suggestions to policy makers andpractitioners and a catalogue of inspiring ideas.
Käsikirjassa esitetyt kokemukset eivät ole velvoitteita, vaan päättäjille ja käytännön toimijoille tarkoitettuja ehdotuksia ja ideoita. Käsikirjaa on tarkoitus kehittää jatkuvasti.
It should be underlined that thedevelopment of this handbook is intended to be an ongoing process, a living instrumentwhich will not only be developed over time on a step by step basis, but up-datedaccording to progress, new developments, solutions and results.
Sen tulisi olla muuntumiskykyinen apuväline, jossa voidaan ottaa joustavasti huomioon uudet kehityssuuntaukset, ratkaisut ja tulokset. Vuonna 2006 on tarkoitus julkaista käsikirjan toinen laitos, jota täydennetään uusilla aihepiireillä.
A second edition withnew chapters is therefore planned for 2006.The three topics chosen for this first editionof the handbook reflect the priorities identified in the Communication on Immigration,integration and employment, but the handbook will over time cover all policy fieldsrelated to integration, including housing, healthcare and labour market aspects.
Käsikirjan ensimmäisen laitoksen kolme aihepiiriä on valittu siksi, että ne ovat Maahanmuutosta, kotouttamisesta ja työllisyydestä annetun komission tiedonannon keskeisiä aiheita. Jatkossa käsikirjassa on tarkoitus käsitellä kaikkia kotouttamiseen liittyviä näkökohtia kuten majoitusta, terveydenhoitoa ja työmarkkinoille pääsyä.
Immigrant integration is generating much debate across the enlarged European Union inwhich most Member States are affected by migratory movements.
Maahanmuuttajien integraatio eli kotoutuminen on yleinen puheenaihe kaikkialla laajentuneessa EU:ssa, sillä muuttoliikkeiden vaikutukset tuntuvat useimmissa jäsenvaltioissa.
Some countries haveturned from emigration into immigration countries and are confronted with the issue ofintegration for the first time.
Eräät perinteiset muuttotappiomaat ovat viime aikoina alkaneet houkutella maahanmuuttajia, ja niissä joudutaan nyt ensi kerran tekemisiin kotouttamiseen liittyvien kysymysten kanssa.
Older immigration countries join them in the focus on newlyarrived immigrants, but they also continue to promote the participation of settledimmigrants while changing previous policies which have turned out not to be successfulenough.
Kuten muillakin politiikan aloilla, myös kotouttamisen alalla on eri puolilla Eurooppaa käytössä hyvin erilaisia toimintatapoja, koska eri maissa on erilaisia näkemyksiä siitä, miten kotouttamista voitaisiin parhaiten edistää.
As in other policy fields, the diversity of approaches represented across Europesuggests different answers to the question of ‘how’ to promote integration.
Esimerkiksi kunkin maan maahanmuuttohistoria näkyy siinä, miten kotouttamisen tai integraation käsitettä tulkitaan ja millaisia käytänteitä siihen liittyy.
The conceptand practice of integration vary not only as a result of specific immigration histories.Different policy regimes and variations in the role of government and civil society haveled to divergent approaches to the integration of new immigrants and refugees.
Myös erilaiset yhteiskuntajärjestelmät ja hallituksen ja kansalaisyhteiskunnan rooli ovat vaikuttaneet siihen, miten uusien maahanmuuttajien ja pakolaisten sopeuttaminen vastaanottavaan yhteiskuntaan pyritään toteuttamaan.
Anillustration of this diversity is the open question of which groups are or should be targetsof integration policy.
Yksi esimerkki tästä monimuotoisuudesta on kysymys siitä, mille henkilöryhmille kotouttamispolitiikan toimenpiteet on suunnattu tai mille ryhmille ne pitäisi suunnata. ’Maahanmuuttajat’ tai ’kansalliset vähemmistöt’ määritellään eri maissa eri tavoin.
Different definitions are used for ‘immigrants’ or ‘ethnic minorities’.Second generation immigrants may be identified by their nationality or, if they arecitizens, by their parents’ birthplace.
Toisen polven maahanmuuttajat saatetaan määritellä heidän kansalaisuutensa perusteella, tai jos heillä on jo asuinmaan kansalaisuus, heidän vanhempiensa synnyinmaan perusteella.
New Member States have historically placedemphasis on addressing minority issues, rather than on the integration of immigrants.Neither is there agreement on whether ‘immigrants’, however identified, should beconsidered as one group.
EU:n uusissa jäsenvaltioissa painopiste on perinteisesti ollut vähemmistöjen asemaan liittyvissä kysymyksissä eikä niinkään maahanmuuttajien kotouttamisessa. Yksimielisyyteen ei ole päästy myöskään siitä, olisiko ’maahanmuuttajia’ pidettävä yhtenä ainoana ryhmänä – miten se sitten määriteltäisiinkään.
Rather, they may be considered as individuals or as membersof specific sub-categories defined by national or ethnic origin, religion, gender, age or byreason of their arrival (economic migrants, refugees, or family members) or their skills(from high-skilled to low skilled).
Maahanmuuttajiin saatetaan suhtautua ensisijaisesti yksilöinä tai heidät voidaan jakaa erilaisiin alaryhmiin, joiden tunnusmerkkejä ovat esimerkiksi kansalaisuus tai kansallinen alkuperä, uskonto, sukupuoli, ikä tai maahantulon syy (taloudelliset syyt, pakolaisuus tai perheenyhdistäminen) taikka koulutustaso (korkeasti tai heikosti koulutettu).
Society as a whole may also be an appropriate policytarget if integration is perceived as a process towards social cohesion.
Toisaalta, jos integraatio ymmärretään prosessiksi, jonka tavoitteena on sosiaalisen yhteenkuuluvuuden edistäminen, toimenpiteiden kohteena voi olla koko yhteiskunta.
Policies are then aresponse to the disintegrating effects of the rapid social, economic and cultural changethat most European societies are going through and target various groups among thepopulation, whether or not they have a migration background.
Tällöin integraatiopolitiikan avulla pyritään korjaamaan niitä hajauttavia vaikutuksia, joita nopeat sosiaaliset, taloudelliset ja kulttuuriset muutokset aiheuttavat useimmissa eurooppalaisissa yhteiskunnissa, ja kohderyhmiksi valitaan erilaisia väestöryhmiä riippumatta siitä, onko niillä maahanmuuttajatausta vai ei.
Consequently, under theheading of integration one can detect a mixture of general and specific approachestargeting different groups and addressing a variety of issues.
Kotouttamisella (tai integraatiolla) voidaan siis tarkoittaa hyvin monenlaisia yleisiä ja yksittäisiä toimenpiteitä, jotka on suunnattu erilaisille kohderyhmille ja joiden avulla pyritään ratkaisemaan erilaisia ongelmia.
A great deal of common ground can be found inthe identification of core areas or dimensions of integration.
Kaikki Euroopan maat ovat sitoutuneet noudattamaan ihmisoikeusnormeja.
The overall goal ofintegration is often considered to be self-sufficiency: governments seek to enableimmigrants to lead an independent life concerning housing, job, education, socialnetworks and participation in society.
Niillä on sellaisia yhteisiä arvoja kuin tasavertaisuus, syrjinnän kieltäminen, solidaarisuus, avoimuus, osallisuus ja suvaitsevaisuus.