natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Court considered that the Commission had not complied with the rules laid down in the multisectoral framework on regional aid for large investment projects, since it had not ascertained, as provided for in that framework, whether the relevant product market was a ‘declining market’.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, että Combusin tapaisella yhtiöllä, jolle ei ole yksipuolisesti asetettu liikennöinti-, kuljetus- ja hintavelvoitteita ja jolla ei ole velvollisuutta hoitaa kuljetustehtäviään kannattamattomissa olosuhteissa kaupallisten intressiensä vastaisesti vaan joka on päinvastoin vapaaehtoisesti ottanut nämä velvoitteet osallistuttuaan tarjouskilpailuun, jossa ei sovittu mistään valtiontuesta ja johon sillä oli taloudellisten intressiensä mukaisesti vapaus osallistua tai jättää osallistumatta, ja jonka toimittamat kuljetuspalvelut on korvattu sen hinnan perusteella, jonka se itse esitti tarjouskilpailuun antamassaan vastauksessa, joka otettiin tämän kilpailun seurauksena tehtyihin sopimuksiin, ei ole velvollisuutta täyttää asetuksen N:o 1191/69 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja julkisen palvelun velvoitteita.
Owing to that error of law on the part of the Commission, there had been no assessment of the compatibility of the notified aid on the basis of all the applicable criteria.
Kyseisenlainen yritys ei siten saa mainitussa artiklassa tarkoitettua hyvitystä, kuten komissio oli katsonut, vaan kuljetussopimuksissa sovitun taloudellisen korvauksen.
The judgment of 14 January 2004 in Case T-109/01 Fleuren Compost v Commission, not yet published in the ECR, provided the opportunity for the Court of First Instance to recall
Kyseinen, 18.7.2001 tehdyn päätöksen kumoamiseksi esitetty peruste täydensi samassa tuomiossa todettua EY 87 artiklan 1 kohdan rikkomista, johon komissio syyllistyi katsottuaan sellaisen asiantuntijalausunnon perusteella, jolla ei ole todistusvoimaa, että kantajalle myydyn maa-alueen hinta alitti markkinahinnan ja täten muodosti valtiontuen osatekijän.
Commission notice on the Community guidelines on State aid for SMEs (OJ 1996 C 213, p. 4).
1), sellaisena kuin se on muutettuna 20.6.1991 annetulla neuvoston asetuksella N:o 1893/91 (EYVL L 169, s. 1).
Proceedings that undertakings in receipt of aid cannot in principle have a legitimate expectation that the aid is lawful unless it has been granted in compliance with the procedure laid down in Article 88 EC but that, none the less, the case-law does not preclude the possibility that, in order to challenge its repayment, the recipients of unlawful aid may, in the procedure for recovery of the aid, plead exceptional circumstances which may have legitimately given rise to a legitimate expectation that the law was lawful.
Edellä mainitussa asiassa Lenzing vastaan komissio antamassaan tuomiossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi, että komissiolla oli oikeus katsoa, että Sniace-nimiselle yhtiölle myönnetty etu oli valikoiva.
However, the Court held that those recipients can rely on such exceptional circumstances, on the basis of the relevant provisions of national law, only in the framework of the recovery procedure before the national courts, and that it is for those courts alone to assess the circumstances of the case, if necessary after obtaining a preliminary ruling on interpretation from the Court of Justice.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin muistutti tältä osin, että yleisesti sovellettavat toimenpiteet eivät kuulu EY 87 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan mutta että myös toimenpiteet, jotka ensi näkemältä ovat yleisesti sovellettavissa kaikkiin yrityksiin, voivat kuitenkin olla jossain määrin valikoivia ja niitä voidaan näin ollen pitää toimenpiteinä, joilla pyritään suosimaan jotakin yritystä tai tuotannonalaa.
In so holding, the Court of First Instance took a clear position on a question to which hesitant answers had thus far been given (see, in that regard, the Annual Report 1999).
Tilanne on näin muun muassa, kun yleistä sääntöä soveltavalla viranomaisella on harkintavaltaa toimen soveltamisen suhteen.
Unlike the applicant in Fleuren Compost v Commission, Salzgitter maintained, in order to challenge repayment of the aid, not that the Commission had breached the principle of protection of legitimate expectations but that it had failed to observe the principle of legal certainty; and the Court considered that the breach of that principle of legal certainty justified in that case the annulment of the provisions of the Commission decision 34 requiring the Federal Republic of Germany to recover the aid granted to the undertakings forming part of Salzgitter AG.
Esillä olleessa asiassa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, että Espanjan julkisilla elimillä, jotka vastasivat sosiaaliturvamaksujen perimisestä, oli tiettyä harkintavaltaa sekä uudelleenjärjestely- ja maksusopimusten tekemisessä että kyseisten sopimusten yksityiskohtien, kuten maksuaikataulun, maksuerien suuruuden ja saatavien suorittamisen vakuudeksi asetettujen vakuuksien riittävyyden määrittämisessä. Mainittujen elinten harkintavallan piiriin kuului myös sen seikan hyväksyminen, että kyseinen yhtiö ei noudata sopimuksia, ja velkojen maksun laiminlyönnin hyväksyminen usean vuoden ajan.
In Salzgitter v Commission the Court of First Instance held, first of all, that the possibility of relying on the principle of legal certainty did not depend on the conditions which must be satisfied where a party relies on a legitimate expectation that State aid was properly granted.
Kuten asiassa T-308/00, Salzgitter vastaan komissio, 1.7.2004 annetussa tuomiossa (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa; valitus kirjattu numerolle C-408/04 P) muistutettiin, valtion toimenpiteen erityisyys tai valikoivuus on yksi valtiontuen käsitteen tunnusomaisista piirteistä EY:n perustamissopimuksen lisäksi myös EHTY:n perustamissopimukseen liittyvissä asioissa.
It was for that reason that the steel undertaking which had obtained State aid which had not been notified to the Commission could rely, in order to challenge the Commission decision requiring repayment of the aid, on legal certainty, although the recipient of aid is precluded, other than in certain circumstances, from having a legitimate expectation that the aid was properly granted if it was granted in breach of the provisions on prior control of State aid.
Edellä mainitussa tuomiossa vahvistetaan, että se, että laissa säädetyn veroetuuden saantiedellytykseksi on, kuten esillä olleessa asiassa, asetettu se, että investointien on sijaittava jäsenvaltion jollakin alueellisesti rajatulla vyöhykkeellä, riittää lähtökohtaisesti siihen, että kyseisen toimenpiteen voidaan katsoa koskevan määrättyä yritysryhmää.
The Court of First Instance then held that the steel undertaking which had received unlawful aid was entitled to rely on the principle of legal certainty in order to challenge the lawfulness of a Commission decision ordering repayment of the aid in a case where at the time when it received the aid there was, owing to reasons attributable to the Commission, a situation of uncertainty and lack of clarity as regards the legal rules applicable to the type of aids involved, combined with the prolonged lack of reaction on the part of the Commission, which was none the less aware that the aid was being paid and which thus led to the creation, in disregard of its duty of care, of an equivocal situation which the Commission was under a duty to clarify before it could take any action to order the repayment of the aid which had been paid.
Vaikka komissiolla onkin EY 87 artiklan 3 kohtaa sovellettaessa laaja harkintavalta, jonka käyttäminen edellyttää taloudellisten ja yhteiskunnallisten kysymysten arviointeja, jotka on tehtävä yhteisön kannalta katsoen, sitä kuitenkin sitovat ne suuntaviivat ja tiedonannot, jotka se on laatinut valtiontukien valvonnan alalla, sillä edellytyksellä, ettei niillä poiketa perustamissopimuksen määräyksistä ja että jäsenvaltiot ovat ne hyväksyneet. Ne, joita asia koskee, voivat täten vedota näihin suuntaviivoihin ja tiedonantoihin, ja tuomioistuimet
Commission Decision 2000/797/ECSC of 28 June 2000 on State aid granted by the Federal Republic of Germany to Salzgitter AG, Preussag Stahl AG and the group’s steel-industry subsidiaries, now known as Salzgitter AG – Stahl und Technologie (SAG) (OJ 2000 L 323, p. 5).
Asia E-6/98, Norja v. EFTAn valvontaviranomainen, EFTAn tuomioistuimen tuomio 20.5.1999, Report of EFTA Court, s. 74).
The question of the scope of the rights recognised to the interested parties in the formal procedure involving examination of State aid has been clarified. The case-law of the Court of First Instance draws a clear distinction between the Member States providing the aid and the parties concerned.
EY 32taikka pienten ja keskisuurten yritysten valtion tukia koskevista yhteisön suuntaviivoista annettua tiedonantoa 33 (asia T-137/02, Pollmeier Malchow v. komissio, tuomio 14.10.2004, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa) on sovellettu oikeudellisesti virheellisesti.
In its judgment in Ferriere Nord v Commission, the Court of First Instance stated, first of all, that that plea must be examined not from the point of view of the rights of the defence, which only the States enjoy in State aid matters, but in consideration of the right which, pursuant to Article 88(2) EC, the ‘parties concerned’ have to submit comments during the review stage referred to in that provision.
Edellä mainitussa asiassa Ferriere Nord vastaan komissio antamassaan tuomiossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin vahvisti, että komissio saattoi todeta Ferriere Nordille myönnettävää tukea koskevan hankkeen yhteismarkkinoille soveltumattomaksi, koska investointi ei täyttänyt vuoden 1994 ja vuoden 2001 suuntaviivojen mukaista ympäristöllisen suorituskyvyn edellytystä.
The Court then observed that the Commission would not have been able, without disregarding the procedural rights of the parties concerned, to have based its decision on new principles introduced by the 2001 Guidelines without inviting the parties concerned to submit their comments in that regard.
Vastaavasti edellä mainitussa asiassa Pollmeier Malchow vastaan komissio antamassaan tuomiossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin vahvisti komission arvioinnin, jonka mukaan tuensaaja oli suuryritys eikä näin ollen täyttänyt pk-yrityksen määrittelyperusteita.
However, the Court found that the principles laid down by the two sets of guidelines were, in the light of the grounds on which the Commission relied to declare the aid in question incompatible, substantially identical; it concluded that there had been no requirement to consult the parties concerned again.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi muun muassa, että kun otettiin huomioon esillä olleiden säännösten yleinen systematiikka, komissiolla oli oikeus katsoa, että kyseinen tuensaajayritys ei itse asiassa ollut ryhmä, jonka voima ylitti pk-yrityksen voiman.
Second, the question arose whether the undertaking in receipt of the aid must be recognised as having guarantees over and above the right to submit comments after initiation of the procedure recognised to all the parties concerned within the meaning of Article 88(2) EC.
Edellä mainitussa asiassa Technische Glaswerke Ilmenau vastaan komissio antamassaan tuomiossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin arvioi suuntaviivoissa tuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi olevat seikat huomioon ottaen, että komissio ei tehnyt ilmeistä arviointivirhettä kieltäytyessään toteamasta esillä ollutta hinnanalennusta yhteismarkkinoille soveltuvaksi EY 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisesti ottamatta huomioon sellaisen monopolitilanteen luomista, joka kantajan häviämisestä sen mukaan syntyy.
The answer given by the Court of First Instance in Fleuren Compost v Commission and Technische Glaswerke Ilmenau v Commission is unambiguous: ‘the recipient of the aid does not play a special role pursuant to any provision governing the procedure for the review of State aid’, and the Court recalled that the procedure for the review of State aid is not a procedure initiated ‘against’ the recipient of aid by virtue of which it could rely on rights as extensive as the rights of the defence as such.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin korosti, että kyseinen olosuhde voi olla omiaan oikeuttamaan myöntämään valtiontuen, joka on tarkoitettu vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja niiden rakenneuudistuksen rohkaisemiseksi, ainoastaan siinä tapauksessa, että suuntaviivoissa määritellyt yleiset edellytykset pelastus- ja rakenneuudistustukien myöntämiseen
Community guidelines on State aid for environmental protection (OJ 2001 C 37, p. 3).
Pienten ja keskisuurten yritysten määritelmästä 3 päivänä huhtikuuta 1996 annettu komission suositus 96/280/EY (EYVL L 107, s. 4).
In one of the pleas which it formulated in the action for annulment of the Commission decision declaring incompatible with the common market the aid which the Italian Republic proposed to grant to Ferriere Nord, that undertaking criticised the Commission for not having asked it or the Italian Republic to provide documentation relating to the environmental purpose of the investment, then for having stated in its decision that no evidence on that point had been provided.
Sitä vastoin edellä mainitussa asiassa Kronofrance vastaan komissio antamassaan tuomiossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumosi Saksan viranomaisten Glunznimiselle yhtiölle integroidun puunjalostuskeskuksen rakentamiseksi myöntämän tuen vastustamatta jättämisestä tehdyn komission päätöksen.
In that regard, the Court of First Instance (Ferriere Nord v Commission) held that the principle of protection of legitimate expectations meant that in carrying out the procedure involving review of State aid, the Commission must take account of the legitimate expectations which the parties concerned might entertain as a result of what had been said in the decision opening the formal examination procedure and, subsequently, that it did not base its final decision on the absence of elements which, in the light of those indications, the parties concerned had been unable to consider that they must provide to it.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, että komissio ei ollut noudattanut monialaisissa puitteissa alueellisesta tuesta suurille investointihankkeille esitettyjä sääntöjä, koska se ei ollut varmistunut – kuten puitteissa edellytetään – siitä, olivatko tuen kohteena olleiden tuotteiden markkinat ”taantumassa”.
In that case, the plea was rejected on the ground that the indications in the decision to open the procedure were sufficiently clear and precise. 37
Tämän komission tekemän oikeudellisen virheen johdosta ilmoitetun tuen soveltuvuutta ei voitu arvioida kaikkien sovellettavien perusteiden perusteella.
Trade protection measures
Takaisinperintä
Although mention must be made of the judgment of 28 October 2004 in Case T-35/01 Shanghai Teraoka Electronic v Council, not yet published in the ECR, dismissing the action for annulment of a regulation imposing definitive anti-dumping duties on imports of certain electronic weighing scales, 38in particular because it is the only decision delivered in the anti-dumping sphere, it is to the judgment of 14 December 2004 in Case T-317/02 Fédération des industries condimentaires de France (FICF) and Others v Commission, not yet published in the ECR, that the reader’s attention is drawn.
Asiassa T-109/01, Fleuren Compost vastaan komissio, 14.1.2004 antamassaan tuomiossa (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa) ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin muistutti, että tuensaajayrityksille voi lähtökohtaisesti syntyä saadun tuen lainmukaisuutta koskeva perusteltu luottamus vain siinä tapauksessa, että tuki on myönnetty EY 88 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen.
In adjudicating for the first time on the lawfulness of a Commission decision rejecting a complaint lodged in accordance with the Council regulation on trade barriers 39
Tästä huolimatta oikeuskäytännössä ei kuitenkaan suljeta pois lainvastaisen tuen saajien mahdollisuutta vedota takaisinperintämenettelyssä tuen palauttamista vastustaakseen poikkeuksellisiin olosuhteisiin, joiden perusteella niille on voinut syntyä perusteltu luottamus tuen lainmukaisuuteen.
Court of First Instance specified the conditions in which those obstacles to trade justify Community intervention.
Tällä ratkaisulla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin otti selvästi kantaa kysymykseen, johon oli tuohon asti annettu epävarmoja vastauksia (ks. tältä osin vuosikertomus 1999).
See also, to that effect, Pollmeier Malchow v Commission, cited above, paragraph 76.
Toisin kuin edellä esitetyn asian kantaja, Salzgitter ei väittänyt tuen palauttamista vastustaakseen, että komissio olisi loukannut luottamuksensuojan periaatetta vaan että se oli loukannut oikeusvarmuuden periaatetta.
Council Regulation (EC) No 2605/2000 of 27 November 2000 imposing definitive anti-dumping duties on imports of certain electronic weighing scales (REWS) originating in the People’s Republic of China, the Republic of Korea and Taiwan (OJ 2000 L 301, p. 42).
Salzgitter vaati ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta toteamaan, että oikeusvarmuuden periaatteen loukkaaminen oikeutti esillä olleessa asiassa komission sen päätöksen säännösten kumoamisen,34 jolla Saksan liittotasavalta velvoitettiin perimään takaisin tuet, jotka oli myönnetty Salzgitter AG:n nimellä tunnetulle yritysryhmälle.
Council Regulation (EC) No 3286/94 of 22 December 1994 laying down Community procedures in the field of the common commercial policy in order to ensure the exercise of the Community’s rights under international trade rules, in particular those established under the auspicies of the World Trade Organisation (OJ 1994 L 349, p. 71).
Valtiontuesta, jonka Saksa on myöntänyt Salzgitter AG:lle, Preussag Stahl AG:lle ja rauta- ja terästeollisuuden alalla toimiville yhtymän tytäryhtiöille, jotka nykyisin tunnetaan nimellä Salzgitter AG – Stahl und Technologie (SAG), 28 päivänä kesäkuuta 2000 tehty komission päätös 2000/797/EHTY (EYVL L 325, s. 5).
In this case, the complaint lodged in June 2001 by the FICF, which represents all the principal French producers of prepared mustard, sought to denounce the effects of the measures which the United States of America had been authorised to take by the Dispute Settlement Body of the World Trade Organisation (WTO), 40 which consisted, inter alia, in imposing an additional customs duty of 100% on certain products from the Member States of the European Community, including ‘prepared mustard’.
Tämän johdosta metallialan yritys, joka oli saanut valtiontukea, josta ei ollut ilmoitettu komissiolle, voi vedota oikeusvarmuuden periaatteeseen riitauttaakseen komission päätöksen, jolla on määrätty tuen palauttamisesta, vaikkei poikkeuksellisia olosuhteita lukuun ottamatta olekaan mahdollista, että tuensaajalle voisi syntyä perusteltu luottamus tuen lainmukaisuuteen, jos tuki on myönnetty valtiontukien ennakkovalvontamenettelyä koskevia säännöksiä rikkoen.
In its complaint, the FICF denounced the selective nature of the United States retaliatory measures applied only vis-à-vis certain Member States and not vis-à-vis the European Community as a whole. The complaint also stated that the trade barrier created by the United States had unfavourable commercial effects on the exports of prepared mustard of the undertakings that were members of the FICF and that it was in the Community interest, under the rules on international trade, to initiate proceedings against the measures adopted by the United States.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi lisäksi, että lainvastaisia tukia saaneella metallialan yrityksellä oli oikeus vedota oikeusvarmuuden periaatteeseen riitauttaakseen komission sellaisen päätöksen lainmukaisuuden, jolla tuet määrättiin palautettaviksi, mikäli hetkellä, jolloin kyseinen yritys sai tuet, komissiosta johtuvasta syystä kyseessä olevien tukien oikeudellisesta luokittelusta vallitsi epävarma ja epäselvä tilanne, jonka lisäksi komissio – joka oli kuitenkin tietoinen tukien maksamisesta – ei pitkään aikaan reagoinut asiassa ja loi näin sille kuuluvan huolellisuusvelvollisuuden vastaisesti moniselitteisen tilanteen, jota sen olisi pitänyt selventää ennen kuin se ryhtyi minkäänlaiseen toimenpiteeseen määrätäkseen jo maksetut tuet palautettaviksi.
In accordance with the trade barriers regulation, the Commission initiated an examination procedure which was subsequently extended to three other trade organisations of producers of foie gras, Roquefort and shallots.
Kysymys asianosaisille myönnettyjen oikeuksien laajuudesta valtiontukien muodollisessa tutkintamenettelyssä sai selvennystä.
That procedure was closed in 2002, the Commission concluding that no specific action was necessary in the interests of the Community, as the selective withdrawal of concessions by the United States did not cause adverse trade effects within the meaning of that regulation.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen oikeuskäytännössä on luotu selkeä erottelu tukia myöntävien jäsenvaltioiden ja asianosaisten välillä.
Upon application by the FICF and the other organisations concerned for annulment of the Commission’s decision not to take action against the retaliatory measures taken by the United States, the Court of First Instance upheld that decision.
Jäsenvaltioilla on täydet puolustautumisoikeudet, kun taas asianosaisilla on ainoastaan oikeus esittää huomautuksia.
The Court observed, first of all, that under the Trade Barriers Regulation, the Community may take action pursuant to international rules against an obstacle to trade created by a third country on the basis of three cumulative conditions: there must be an obstacle to trade which produces adverse trade effects and action must be necessary in the interests of the Community.
Ensinnäkin on todettava, että asiassa, jossa vastakkain olivat komissio ja terästeollisuuden, mekaniikan ja metallurgian alalla toimiva yritys Ferriere Nord, eräällä kanneperusteella väitettiin, että komissio oli loukannut kyseisen yrityksen puolustautumisoikeuksia aloittamalla muodollisen tutkintamenettelyn valtiontuesta ympäristönsuojelulle vuonna 1994 annettujen yhteisön suuntaviivojen35 voimassa ollessa, vaikka päätös tehtiin vuoden 2001 suuntaviivojen36 perusteella ilman, että Italian tasavaltaa ja niitä, joita asia koskee, olisi kehotettu esittämään huomautuksensa uusien suuntaviivojen osalta.
The Court of First Instance then considered that the Commission had correctly taken into account all the essential and indissociable elements of the concept of an obstacle to trade. As regards adverse trade effects, the Court found that the increase in exports of prepared mustard between 1996-1998 and 2000 from the United Kingdom to the United States, in terms of both value and volume, was extremely small in size and proportion by comparison to exports from other Member States of the Community.
Edellä mainitussa asiassa Ferriere Nord vastaan komissio antamassaan tuomiossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin täsmensi ensinnäkin, että kyseistä kanneperustetta ei ole tarkasteltava puolustautumisoikeuksien kannalta, jotka valtiontukiasioissa kuuluvat ainoastaan jäsenvaltioille, vaan ottaen huomioon ”niille, joita asia koskee”, EY 88 artiklan 2 kohdan nojalla kuuluva oikeus esittää huomautuksia mainitussa määräyksessä tarkoitetussa tutkimisvaiheessa.
Therefore, even on the assumption that exporters from Member States other than the United Kingdom themselves would have benefited from that increase if the retaliatory measures adopted by the United States had been extended to prepared mustard from the United Kingdom
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi tämän jälkeen, että komissio ei olisi voinut loukkaamatta niille, joita asia koskee, kuuluvia menettelyllisiä oikeuksia perustaa päätöstään uusiin periaatteisiin, jotka on otettu
In January 1998, the Appellate Body of the WTO, following a complaint lodged by the United States, declared that legislation contrary to the WTO rules.
Valtiontuesta ympäristönsuojelulle annetut yhteisön suuntaviivat (EYVL 2001, C 37, s. 3).