natgillin/translations-raw huggingface dataset:
An agreement between public authorities and a private undertaking, signed with a view to having that undertaking become operational at an airport with a runway more than 2 100 metres in length, featuring an exact description of work on the infrastructure to be carried out in relation to the adaptation of the runway, without its being extended, and the construction of a control tower with a view to permitting large aircraft to fly 24 hours per day and 365 days per year,
Kun viranomaisia ja yksityisyritystä sitova sopimus on allekirjoitettu siinä tarkoituksessa, että tämä yritys aloittaa toiminnan lentokentällä, jonka kiitorata on yli 2 100 metriä pitkä, ja kun sopimuksessa on täsmällinen kuvaus infrastruktuuritöistä, joiden yhteydessä kiitorataa muutetaan ilman, että sitä pidennetään, ja rakennetaan lennonjohtotorni, jotta laajarunkoiset lentokoneet voisivat liikennöidä ympäri vuorokauden vuoden jokaisena päivänä, ja kun sopimuksen mukaan aloitetaan sekä yö- että päivälennot tämän yrityksen aloitettua lentokentällä toimintansa, tällainen sopimus
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-2/07 and which provides for both nighttime and daytime flights with effect from the date on which the undertaking becomes operational at that airport:
JULKISASIAMIES KOKOTTIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-2/07
— is not a project within the meaning of Directive 85/337,
– ei ole direktiivissä 85/337 tarkoitettu hanke,
— may, however, as the first stage in a consent procedure carried out in several stages, require an environmental impact assessment if and in so far as it limits the discretion of the competent national authorities in subsequent consent procedures, and
– saattaa edellyttää monivaiheisen lupamenettelyn ensimmäisenä vaiheena ympäristövaikutusten arviointia, jos ja siltä osin kuin se rajoittaa toimivaltaisten kansallisten viranomaisten harkintavaltaa sopimusta seuraavassa lupamenettelyssä, ja
— links together the subprojects included as an overall project whose effects are to be taken into consideration as a whole in the context of the development consents for parts thereof.
– liittää osahankkeet yhteen kokonaishankkeeksi, jonka vaikutukset on otettava kokonaisuutena huomioon osia koskevia lupia myönnettäessä.
JUDGMENT OF THE COURT (Second Chamber)28 February 2008 *
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (toinen jaosto)
In Case C-2/07,
28 päivänä helmikuuta 2008 *
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Cour de cassation (Belgium), made by decision of 14 December 2006, received at the Court on 4 January 2007, in the proceedings
Asiassa C-2/07, jossa on kyse EY 234 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Cour de cassation (Belgia) on esittänyt 14.12.2006 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 4.1.2007, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa
THE COURT (Second Chamber), composed of C.W.A. Timmermans, President of the Chamber, L. Bay Larsen, K. Schiemann, P. Kūris and J.-C. Bonichot (Rapporteur), Judges,
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. W. A. Timmermans sekä tuomarit L. Bay Larsen, K. Schiemann, P. Kūris ja J.-C. Bonichot (esittelevä tuomari), julkisasiamies: J. Kokott, kirjaaja: yksikönpäällikkö M.-A. Gaudissart, ottaen huomioon kirjallisessa käsittelyssä ja 18.10.2007 pidetyssä istunnossa esitetyn, ottaen huomioon huomautukset, jotka sille ovat esittäneet
— Mr Abraham and Others, by L. Misson, L. Wysen and X. Close, avocats, and A. Kettels, Rechtsanwältin,
– Abraham ym., edustajinaan avocat L. Misson, avocat L. Wysen ja avocat X. Close, avustajanaan Rechtsanwältin A. Kettels,
— Région wallonne, by F. Haumont, avocat,
– Vallonian hallintoalue, edustajanaan avocat F. Haumont,
— the Belgian Government, by A. Hubert and C. Pochet, acting as Agents, assisted by F. Haumont, avocat,
– Belgian hallitus, asiamiehinään A. Hubert ja C. Pochet, avustajanaan avocat F. Haumont,
— the Czech Government, by T. Boček, acting as Agent,
– Tšekin hallitus, asiamiehenään T. Boček,
— the Commission of the European Communities, by M. Konstantinidis and J.-B. Laignelot, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 29 November 2007,
– Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään M. Konstantinidis ja J.-B. Laignelot,
This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Council Directive 85/337/EEC of 27 June 1985 on the assessment of the effects of certain public and private projects on the environment (OJ 1985 L 175, p.
Ennakkoratkaisupyyntö koskee tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27.6.1985 annetun neuvoston direktiivin 85/337/ETY (EYVL L 175, s.
40; ‘Directive 85/337’), in the version existing prior to Council Directive 97/11/EC of 3 March 1997 (OJ 1997 L 73, p.
40; jäljempänä direktiivi 85/337), siinä muodossa kuin se oli ennen neuvoston direktiivin 97/11/EY antamista 3.3.1997 (EYVL L 73, s.
5; ‘Directive 97/11’), and in particular point 7 of Annex I and point 12 of Annex II thereto.
5; jäljempänä direktiivi 97/11), ja erityisesti sen liitteessä I olevan 7 kohdan ja sen liitteessä II olevan 12 kohdan tulkintaa.
The reference was made in proceedings between numerous individuals who live near Liège-Bierset Airport (Belgium) and the Région wallonne (Region of Wallonia), Société de développement et de promotion de l’aéroport de Liège-Bierset, T.N.T. Express Worldwide (Euro Hub) SA (‘TNT Express Worldwide’), Société nationale des voies aériennes-Belgocontrol, the État belge (Belgian State) and Cargo Airlines Ltd regarding the noise pollution brought about by the establishment of an air freight centre at that airport.
Tämä pyyntö on esitetty asiassa, jossa asianosaisina ovat useat Liège-Bierset’n (Belgia) lentokentän lähialueen asukkaat ja Vallonian hallintoalue, Société de développement et de promotion de l’aéroport de Liège-Bierset, T. N. T. Express Worldwide (Euro Hub) SA (jäljempänä T. N. T. Express Worldwide), Société nationale des voies aériennes Belgocontrol, Belgian valtio ja Cargo Airlines Ltd ja joka koskee meluhaittoja, jotka aiheutuvat siitä, että kyseiselle lentokentälle on perustettu lentorahtikeskus.
Pursuant to Article 1(1) thereof, Directive 85/337, applicable here in its original version, concerns the assessment of the environmental effects of those public and private projects which are likely to have significant effects on the environment.
Direktiivi 85/337, jota tässä sovelletaan alkuperäisessä muodossaan, koskee direktiivin 1 artiklan 1 kohdan mukaan sellaisten julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arviointia, joilla todennäköisesti on merkittäviä ympäristövaikutuksia.
Article 1(2) of Directive 85/337 states:
Saman artiklan 2 kohdassa säädetään seuraavaa:
“project” means:
”– – tarkoitetaan: hankkeella:
— the execution of construction works or of other installations or schemes,
– rakennustyön tai muun laitoksen tai suunnitelman toteuttamista,
— other interventions in the natural surroundings and landscape including those involving the extraction of mineral resources;
– muuta luonnonympäristöön ja maisemaan kajoamista mukaan lukien maaperän luonnonvarojen hyödyntäminen;
Under Article 2(1) of the directive, ‘Member States shall adopt all measures necessary to ensure that, before consent is given, projects likely to have significant effects on the environment by virtue inter alia, of their nature, size or location are made subject to an assessment with regard to their effects.
Direktiivin 85/337 2 artiklan 1 kohdan mukaan ”jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että ennen luvan myöntämistä arvioidaan niiden hankkeiden vaikutukset, joilla etenkin laatunsa, kokonsa tai sijaintinsa vuoksi todennäköisesti on merkittäviä ympäristövaikutuksia.
These projects are defined in Article 4’.
Tässä tarkoitetut hankkeet määritellään 4 artiklassa.”
Article 3 sets out the subjectmatter of the environmental impact assessment:
Direktiivin 3 artiklassa kuvataan ympäristövaikutusten arvioinnin tavoitetta seuraavasti:
‘The environmental impact assessment will identify, describe and assess in an appropriate manner, in the light of each individual case and in accordance with Articles 4 to 11, the direct and indirect effects of a project on the following factors:
”Ympäristövaikutusten arvioinnilla tunnistetaan, kuvataan ja arvioidaan tarkoituksenmukaisella tavalla, kussakin yksittäistapauksessa ja 4–11 artiklan mukaisesti, hankkeen suorat ja välilliset vaikutukset seuraaviin tekijöihin:
— human beings, fauna and flora,
– ihmisiin, eläimiin ja kasveihin,
— soil, water, air, climate and the landscape,
– maaperään, veteen, ilmaan, ilmastoon ja maisemaan, toisessa luetelmakohdassa mainittujen tekijöiden
— the interaction between the factors mentioned in the first and second indents,
– ensimmäisessä ja vuorovaikutukseen,
— material assets and the cultural heritage.’
– aineelliseen omaisuuteen ja kulttuuriperintöön.”
Article 4 distinguishes two types of project.
Direktiivin 4 artiklassa erotetaan kahdentyyppisiä hankkeita.
Article 4(1) requires that, subject to Article 2(3), projects of the classes listed in Annex I to the directive are to be made subject to an assessment in accordance with Articles 5 to 10.
Direktiivin 4 artiklan 1 kohdassa säädetään, että jollei direktiivin 2 artiklan 3 kohdassa säädetystä muuta johdu, liitteessä I mainittuihin luokkiin kuuluvat hankkeet arvioidaan saman direktiivin 5–10 artiklan mukaisesti.
The projects which fall within Article 4(1) include the ‘construction … of airports with a basic runway length of 2 100 m or more’, referred to in point 7 of Annex I.
Direktiivin 85/337 4 artik- lan 1 kohdassa tarkoitettuihin hankkeisiin kuuluu direktiivin liitteessä I olevassa 7 kohdassa tarkoitettu ”vähintään 2 100 metriä [nousu- ja lasku]kiitoradaltaan pitkien lentokenttien (2) rakentaminen.”
Footnote 2 to point 7 states that ‘for the purposes of this Directive, “airport” means airports which comply with the definition in the 1944 Chicago Convention setting up the International Civil Aviation Organisation (Annex 14)’.
Tähän 7 kohtaan liittyvässä alaviitteessä (2) todetaan, että lentokentällä tarkoitetaan tässä direktiivissä vuodelta 1944 olevan Chicagon yleissopimuksen, jolla perustettiin kansainvälinen siviili-ilmailuliitto, mukaista määritelmää lentokentistä (liite 14).
As regards other types of projects, Article 4(2) of Directive 85/337 provides:
Direktiivin 85/337 4 artiklan 2 kohdassa säädetään muiden hanketyyppien osalta seuraavaa:
‘Projects of the classes listed in Annex II shall be made subject to an assessment, in accordance with Articles 5 to 10, where Member States consider that their characteristics so require.
”Liitteessä II mainittuihin luokkiin kuuluvat hankkeet arvioidaan 5–10 artiklan mukaisesti, jos jäsenvaltiot toteavat niiden laadun sitä vaativan.
To this end Member States may inter alia specify certain types of projects as being subject to an assessment or may establish the criteria and/or thresholds necessary to determine which of the projects of the classes listed in Annex II are to be subject to an assessment in accordance with Articles 5 to 10.’
Tätä varten jäsenvaltiot voivat erityisesti määritellä, että tietyntyyppiset hankkeet on arvioitava tai niille on vahvistettava arviointiperusteet tai rajat, jotka ovat tarpeen päätettäessä, mitkä liitteessä II mainittuihin luokkiin kuuluvat hankkeet arvioidaan 5–10 artiklan mukaisesti.”
In respect of those projects which fall within Article 4(2) of the directive, point 10(d) of Annex II refers to the ‘construction of … airfields (projects not listed in Annex I)’ and point 12 of that annex refers to ‘modifications to development projects included in Annex I’.
Näinä samoina direktiivin 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuina hankkeina direktiivin liitteessä II olevan 10 kohdan d alakohdassa mainitaan ”lentokenttien rakentaminen (muut kuin liitteessä I mainitut)” ja samassa liitteessä olevassa 12 kohdassa mainitaan ”liitteessä I mainittujen hankkeiden muutokset”.
Articles 5 to 9 of Directive 85/337, to which Article 4 of that directive refers, essentially state the following: Article 5 specifies the minimum information to be provided by the developer, Article 6 imposes, inter alia, the developer’s obligation to inform the authorities and the public, Article 8 refers to the obligation of the competent authorities to take into consideration the information gathered in the assessment procedure, and Article 9 imposes an obligation on the competent authorities to inform the public of the decision taken and any conditions attached to it.
Direktiivin 85/337 5–9 artikla, joihin direktiivin 4 artiklassa viitataan, sisältävät pääasiallisesti seuraavaa: 5 artiklassa täsmennetään, mitkä vähimmäistiedot hankkeen toteuttajan on toimitettava; 6 artiklassa muun muassa velvoitetaan hankkeen toteuttaja antamaan viranomaisille ja yleisölle tieto hankkeesta; 8 artiklassa toimivaltaiset viranomaiset velvoitetaan ottamaan huomioon arviointimenettelyssä saadut tiedot ja 9 artiklassa toimivaltaiset viranomaiset velvoitetaan tiedottamaan yleisölle tehdystä päätöksestä ja siihen mahdollisesti liittyvistä ehdoista.
In the Region of Wallonia, the assessment of the effects of projects on the environment was governed, until 1 October 2002, by a decree of 11 September 1985 and by the decree implementing it of 31 October 1991.
Vallonian hallintoalueella hankkeiden ympäristövaikutusten arviointia säänneltiin 1.10.2002 saakka 11.9.1985 annetulla asetuksella ja sen 31.10.1991 annetulla täytäntöönpanopäätöksellä.
Those decrees provided that the projects listed in Annex I to the Decree of 11 September 1985, which adopted the list in Annex I to Directive 85/337, and in
Näiden säädösten mukaan 11.9.1985 annetun asetuksen liitteessä I, jossa toistetaan direktiivin 85/337 liitteessä I oleva luettelo, ja sen 31.10.1991 annetun
Annex II to the Decree of 31 October 1991 were automatically subject to an environmental impact assessment.
täytäntöönpanopäätöksen liitteessä II mainittujen hankkeiden ympäristövaikutukset tutkitaan viran puolesta.
Other projects, for which an impact assessment was not automatically required, only had to be the subject of a prior notice regarding assessment of their impact on the environment.
Muista hankkeista, joiden osalta ei ole säädetty ympäristövaikutusten tutkimisesta viran puolesta, on vain tehtävä ennakolta lyhyt selostus ympäristövaikutusten arvioinnista.
In accordance with Annex I to the Decree of 11 September 1985, the construction of airports with a runway length of at least 2 100 metres had to be subject to an environmental impact assessment.
Asetuksen, joka on annettu 11.9.1985, liitteen I mukaisesti vähintään 2 100 metriä pääkiitoradaltaan pitkien lentokenttien rakentaminen edellyttää väistämättä ympäristövaikutusten arviointia.
In addition, pursuant to Annex II to the Decree of 31 October 1991, the construction of airports with a runway length of 1 200 metres or more, including the extension of existing runways beyond that threshold and leisure airports, also had to be subject to an environmental impact assessment.
Lisäksi ja 31.10.1991 tehdyn päätöksen liitteen II mukaisesti vähintään 1 200 metriä pääkiitoradaltaan pitkien lentokenttien rakentaminen, johon lasketaan kuuluvaksi myös jo olemassa olevan vähintään 1 200 metriä pitkän nousu- ja laskukiitoradan pidentäminen yli viimeksi mainitun raja-arvon, sekä vapaa-ajan ilmailuun käytettävän lentokentän rakentaminen edellyttää ympäristövaikutusten arviointia.
The dispute in the main proceedings and the questions referred
Pääasia ja ennakkoratkaisukysymykset
The individuals who live near Liège-Bierset Airport complain of noise pollution, often at night, resulting from the restructuring of the former military airport and its use since 1996 by air freight companies.
Liège-Bierset’n lentokentän lähialueiden asukkaat ovat valittaneet meluhaitoista, joita esiintyy usein öiseen aikaan ja jotka aiheutuvat siitä, että tämä entinen sotilaslentokenttä on uudistettu ja sitä ovat vuodesta 1996 alkaen käyttäneet lentorahtitoimintaa harjoittavat yhtiöt.
An agreement signed on 26 February 1996 between the Region of Wallonia, Société de développement et de promotion de l’aéroport de Liège-Bierset and TNT Express Worldwide provided for certain modifications to the infrastructure of that airport in order to enable it to be used 24 hours per day and 365 days per year.
Vallonian hallintoalueen, Société de développement et de promotion de l’aéroport de Liège-Bierset ja T. N. T. Express Worldwide allekirjoittivat 26.2.1996 sopimuksen, jossa sovittiin tietyistä tämän lentokentän infrastruktuurin muutostöistä, jotta lentokenttää voitaisiin käyttää ympäri vuorokauden vuoden jokaisena päivänä.
In particular, the runways were restructured and widened.
Nousu- ja laskukiitoratoja esimerkiksi muutettiin ja levennettiin.
A control tower, new runway exits and aprons were also constructed.
Lentokentälle rakennettiin myös lennonjohtotorni, uusia ulosmenoliittymiä ja pysäköintialueita.
The length of the runway of 3 297 metres was not altered however.
Pääkiitoradan pituus, 3 297 metriä, jäi sitä vastoin ennalleen.
Planning consents and operational authorisations were also granted so that the works could be carried out.
Näiden töiden aloittamista varten saatiin myös rakennuslupa ja lentoaseman pitolupa.
The dispute pending before the Belgian national court concerns liability: the claimants in the main proceedings have sought compensation for the harm suffered, in their view, by them as a result of the nuisance — which they claim to be serious — linked to the restructuring of the airport.
Belgialaisessa kansallisessa tuomioistuimessa vireillä oleva riita-asia koskee kysymystä vastuusta: pääasian kantajat ovat vaatineet korvausta vahingosta, jonka he väittävät kärsineensä lentokentän uudistamiseen liittyvistä haitoista, jotka ovat heidän mukaansa vakavia.
It is in that context that an appeal on a point of law was brought before the Cour de cassation (Court of Cassation) against a judgment delivered on 29 June 2004 by the Cour d’appel de Liège (Court of Appeal of Liège).
Cour d’appel de Liègen 29.6.2004 antamasta tuomiosta tehtiin tässä yhteydessä kassaatio-valitus Belgian Cour de cassationiin.
Considering that the dispute before it raised questions of interpretation of Community law, the Cour de cassation decided to stay the proceedings and to refer the following questions to the Court of Justice for a preliminary ruling:
Koska Cour de cassation katsoi, että sen käsiteltäväksi saatettuun asiaan liittyi yhteisön oikeuden tulkintaa koskevia kysymyksiä, se päätti lykätä asian käsittelyä ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:
‘(1) Does an agreement between public authorities and a private undertaking, signed with a view to having that undertaking become operational at an airport with a runway more than 2 100 metres in length, featuring an exact description of work on the infrastructure to be carried out in relation to the adaptation of the runway, without its being extended, and the construction of a control tower with a view to permitting large aircraft to fly 24 hours per day and 365 days per year, and which provides for both nighttime and daytime flights with effect from the date on which the undertaking becomes operational at that airport constitute a project within the meaning of … Directive 85/337 …, as applicable before its amendment by … Directive 97/11 …?
”1) Kun viranomaisia ja yksityisyritystä sitova sopimus on allekirjoitettu siinä tarkoituksessa, että tämä yritys aloittaa toiminnan lentokentällä, jonka [nousu- ja lasku]kiitorata on yli 2 100 metriä pitkä, ja kun sopimuksessa on täsmällinen kuvaus infrastruktuuritöistä, joiden yhteydessä kiitorataa muutetaan ilman, että sitä pidennetään, ja rakennetaan lennonjohtotorni, jotta laajarunkoiset lentokoneet voisivat liikennöidä ympäri vuorokauden vuoden jokaisena päivänä, ja kun sopimuksen mukaan aloitetaan sekä yö- että päivälennot tämän yrityksen aloitettua lentokentällä toimintansa, onko tällainen sopimus – – direktiivissä 85/337, sellaisena kuin sitä sovellettiin ennen – – direktiivillä 97/11 tehtyjä muutoksia, tarkoitettu hanke?
(2) Do works to modify the infrastructure of an existing airport with a view to adapting it to a projected increase in the number of nighttime and daytime flights, without extension of the runway, correspond to the notion of a “project”, for which an impact assessment is required within the terms of Articles 1, 2 and 4 of … Directive 85/337 …, as applicable before its amendment by … Directive 97/11 …?
2) Vastaavatko olemassa olevan lentokentän infrastruktuuriin kohdistuvat muutostyöt, joilla on tarkoitus mukauttaa tämä lentokenttä suunniteltuun yö- ja päivälentojen määrän kasvuun ilman, että [nousu- ja lasku]kiitorataa pidennetään, sellaisen hankkeen käsitettä, jonka ympäristövaikutukset on arvioitava – – direktiivin 85/337, sellaisena kuin sitä sovellettiin ennen siihen – – direktiivillä 97/11 tehtyjä muutoksia, 1, 2 ja 4 artiklassa tarkoitetulla tavalla?
(3) Since a projected increase in the activity of an airport is not directly referred to in the annexes to Directive 85/337 …, must the Member State in question nevertheless take account of that increase when examining the potential environmental effect of modifications made to the infrastructure of that airport with a view to accommodating that increase in activity?’
3) Koska – – direktiivin 85/337 liitteissä ei suoraan mainita lentokentän toiminnan suunniteltua lisäämistä, onko jäsenvaltion kuitenkin otettava huomioon tämä toiminnan lisääminen, kun se arvioi lentokentän infrastruktuureihin lisääntyvän toiminnan mahdollistamiseksi tehtävien muutosten mahdollisia ympäristövaikutuksia?”
By its first question the national court asks whether an agreement such as the one at issue in the main proceedings is a ‘project’ within the meaning of Directive 85/337.
Kansallinen tuomioistuin haluaa ensimmäisellä kysymyksellään selvittää, onko pääasiassa kysymyksessä olevan kaltainen sopimus direktiivissä 85/337 tarkoitettu hanke.
That question calls for a negative answer.
Tähän kysymykseen on vastattava kieltävästi.
It is apparent from the very wording of Article 1(2) of Directive 85/337 that the term ‘project’ refers to works or physical interventions.
Itse direktiivin 85/337 1 artiklan 2 kohdasta nimittäin ilmenee, että sanalla hanke tarkoitetaan fyysisiä töitä tai fyysistä kajoamista.
An agreement cannot, therefore, be regarded as a project within the meaning of Directive 85/337, irrespective of whether that agreement contains a more or less exact description of the works to be carried out.
Sopimusta ei näin ollen voida pitää direktiivissä 85/337 tarkoitettuna hankkeena riippumatta siitä, sisältyykö tähän sopimukseen enemmän tai vähemmän täsmällinen kuvaus toteutettavista töistä.
Such would be the case if that decision could, under national law, be regarded as a decision of the competent authority or authorities granting the developer the right to proceed with construction works or other installations or schemes or to intervene in the natural surroundings and landscape.
Tilanne on tällainen, jos tätä päätöstä voidaan kansallisen oikeuden mukaisesti pitää toimivaltaisen viranomaisen tai toimivaltaisten viranomaisten päätöksenä, jolla annetaan hankkeen toteuttajalle oikeus ryhtyä rakennustyöhön tai toteuttaa muu laitos tai suunnitelma taikka kajota luonnonympäristöön ja maisemaan.
Thus, where one of those stages involves a principal decision and the other involves an implementing decision which cannot extend beyond the parameters set by the principal decision, the effects which a project may have on the environment must be identified and assessed at the time of the procedure relating to the principal decision.
Näin ollen kun yksi näistä vaiheista on varsinainen päätös ja toinen täytäntöönpanopäätös, joka ei voi mennä varsinaisessa päätöksessä määriteltyjä parametrejä pidemmälle, vaikutukset, joita hankkeella voi olla ympäristöön, on yksilöitävä ja arvioitava varsinaista päätöstä koskevan menettelyn kuluessa.