natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By decision of 25 July 2001, the Commission authorised the new measures pursuant to Article 87(3)(c) EC.
Komissio hyväksyi 25.7.2001 tekemällään päätöksellä uudet toimenpiteet EY 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla.
8 — Namely SEP.
8 – Kyseessä on SEP.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-206/06
JULKISASIAMIES MENGOZZIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-206/06 ja ennakkoratkaisu- koratkaisu-
When Aldel refused to pay the sums corresponding to that surcharge, Essent brought an action before the Rechtbank Groningen. Aldel has claimed in those proceedings that Article 9 of the OEPS is incompatible with Community law. 11
Aldelin kieltäydyttyä maksamasta tähän korotukseen perustuvia summia Essent nosti kanteen Rechtbank Groningenissa, jossa Aldel on vedonnut siihen, että OEPS:n 9 § ei ole sopusoinnussa yhteisön oikeuden kanssa. 11
In order to resolve the dispute, the national court considered it necessary to refer the following questions to the Court of Justice for a preliminary ruling:
Rechtbank Groningen katsoo, että riitaasian ratkaiseminen edellyttää seuraavien ennakkoratkaisukysymysten esittämistä yhteisöjen tuomioistuimelle:
In December 1996, availing themselves of the option of concluding individual supply contracts with large industrial customers, which had been accorded to the company designated under Article 32 of the 1989 Law on electricity, namely SEP, one of the EGUs (EPON) and the distribution company Edon 9concluded with Aldel, the defendant in the main proceedings, a ‘contract for the provision of electrical capacity and the supply of electrical energy and load management’.
Käyttäessään joulukuussa 1996 vuoden 1989 sähkölain 32 §:n nojalla toimivaltaiselle yhtiölle annettua oikeutta tehdä erityisiä toimitussopimuksia teollisten suurasiakkaiden kanssa SEP, Epon (joka oli yksi edellä mainitusta neljästä sähköntuotantoyhtiöstä) ja Edon-niminen sähkönjakeluyhtiö 9tekivät yhdessä Aldelin, joka on pääasian kantajia, kanssa ”sopimuksen sähkökapasiteetin tarjoamisesta ja sähköenergian toimittamisesta sekä energiakuormituksen hallinnasta”.
That contract stipulated an all-in price for the different services provided, which was exclusive of nonrecoverable costs.
Tarjotuille eri palveluille määriteltiin sopimuksessa kiinteä hinta, joka ei sisältänyt hukkakustannuksia.
From 1 January 2000, electricity was transmitted to Aldel, in its capacity as local net operator, 10 by Essent, the applicant in the main proceedings, which had been formed as a result of splitting up the activities of the distribution company Edon.
Paikallisverkonhaltijoita 10toimiva Essent vastasi sähkön siirtämisestä Aldelille 1.1.2000 lukien. Pääasian kantajiin lukeutuva Essent muodostettiin Edon-jakeluyhtiön toimintojen eriyttämisen yhteydessä.
Essent is not a party to the supply contract mentioned above.
Essent ei ole edellä mainitun toimitussopimuksen sopimuspuoli.
Both Essent and Aldel are established in the Netherlands.
Sekä Essent että Aldel ovat sijoittautuneet Alankomaihin.
‘(1) Must Articles 25 EC and 90 EC be construed as precluding a statutory rule under which domestic purchasers of electricity are required during a transitional period (31 August 2000 to 31 December 2000) to pay to their net operator a price surcharge on the amounts of electricity transmitted to them, where that surcharge is to be paid by the net operator to a company designated by the legislature for the purpose of defraying non-market-compatible costs which have arisen as a result of obligations incurred, or investments made, by that company prior to liberalisation of the electricity market, and that company:
”1) Onko EY 25 ja EY 90 artiklaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä sellaiselle lainsäädännölliselle toimenpiteelle, jonka perusteella kotimaisten sähkönostajien on siirtymäkautena (31.8.2000–31.12.2000) maksettava verkonhaltijoilleen lisätariffia niille siirretystä sähköstä, kun verkonhaltijan on suoritettava tämä lisätariffi lainsäädännössä nimetylle yhtiölle tarkoituksena kattaa sellaiset markkinoita vastaamattomat kustannukset, jotka ovat syntyneet kyseiselle yhtiölle ennen sähkömarkkinoiden vapauttamista kuuluneista sitoumuksista tai sen toteuttamista investoinneista, ja kun kyseinen yhtiö
During the period between 1 August and 31 December 2000, Essent transported 717 413 761 kWh of electricity to Aldel’s connection.
Essent siirsi 1.8.2000 ja 31.12.2000 välisenä aikana Aldelin käyttöön 717 413 761 kilowattituntia sähköä.
For the services provided to Aldel during that period, Essent invoiced a total amount inclusive of the surcharge under Article 9 of the OEPS.
Essent laskutti Aldelille tänä ajanjaksona suorittamiensa palvelujen perusteella kokonaissumman, johon sisältyi OEPS:n 9 §:n mukainen lisämaksu.
— is the joint subsidiary of four domestic generating undertakings;
on neljän kotimaisen sähköntuotantoyrityksen yhdessä omistama tytäryhtiö
9 — NEA, Elektrabel Groep BV and Edon Groep BV became successors to SEP, EPON and Edon, respectively, in the contract.
9 – Sopimuksessa SEP:n tilalle tuli NEA, Eponin tilalle Elektrabel Groep BV ja Edonin tilalle Edon Groep BV.
11 — In the context of the main proceedings, third-party notices were served on SEP and Saranne BV by Essent, and on the State by Aldel.
11 – Pääasiassa Essent nosti kanteen korvausvastuun toteamiseksi SEP:tä ja Sarannea vastaan, kun taas Aldel nosti kanteen korvausvastuun toteamiseksi valtiota vastaan.
10 — Within the meaning of Article 1(1)(k) of the 1998 Law on electricity.
10 – Ks. vuoden 1998 sähkölain 1 §:n 1 momentin k alakohta.
The Court asked Essent, Aldel, NEA, the Netherlands Government and the Commission to answer a number of written questions before the hearing.
Yhteisöjen tuomioistuin on kehottanut Essentiä, Aldelia, NEA:ta, Alankomaiden hallitusta ja komissiota vastaamaan ennen istuntoa joihinkin kirjallisiin kysymyksiin.
— requires, by general agreement, an amount of NLG 400 000 000 (EUR 181 512 086.40) in order to cover those costs incurred in that year; and
IV Oikeudellinen arviointi tarvitsee kiistatta tuona vuonna syntyneiden kustannusten kattamiseksi 400 miljoonaa NLG (181 512 086,40 euroa) ja
— so far as the income generated by the price surcharge exceeds the aforementioned amount, is required to forward such surplus to the Minister?
A Ensimmäinen ennakkoratkaisukysymys joutuu, jos lisämaksusta saatavat tulot ylittävät edellä mainitun summan, suorittamaan yli menevän osan ministerille?
(2) Does the rule mentioned in the first question satisfy the requirements of Article 87(1) EC?’
2) Onko ensimmäisessä kysymyksessä kuvattu järjestelmä EY 87 artiklan 1 kohdassa asetettujen edellytysten mukainen?”
By the first question referred, the national court is asking the Court of Justice whether Articles 25 EC and 90 EC preclude the application of a price surcharge, such as that provided for by Article 9 of the OEPS.
Ennakkoratkaisupyynnön esittänyt tuomioistuin kysyy ensimmäisessä ennakkoratkaisukysymyksessään, ovatko EY 25 ja EY 90 artikla esteenä OEPS:n 9 §:ssä säädetyn lisämaksun määräämiselle.
III — Procedure before the Court
III Asian käsittely yhteisöjen tuomi o-istuimessa
Essent, Aldel, NEA (formerly SEP), the Netherlands Government and the Commission lodged written observations in accordance with Article 23 of the Statute of the Court of Justice and made oral submissions at the hearing on 10 May 2007.
Essent, Aldel, NEA (aiemmin SEP), Alankomaiden hallitus ja komissio ovat esittäneet huomautuksia yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 23 artiklan mukaisesti, ja niitä on kuultu 10.5.2007 pidetyssä istunnossa.
As a preliminary point, it must be noted that the relevance of that question for the purpose of resolving the dispute in the main proceedings is not clear from the order for reference.
Aluksi on huomautettava, että ennakkoratkaisupyynnöstä ei ilmene selvästi, miksi tämä kysymys on merkityksellinen pääasian ratkaisemiseksi.
The information which the Court has been given does not indicate whether, or to what extent, the electricity transmitted to Aldel during the period between 1 August and 31 December 2000 was imported from other Member States.
Yhteisöjen tuomioistuimelle toimitetuista tiedoista ei käy ilmi, onko – ja missä määrin – Aldelille 1.8.2000 ja 31.12.2000 välisenä aikana toimitettu sähkö peräisin muista jäsenvaltioista.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-206/06 the questions which it submits to the Court. The Court may review that assessment only where it is quite obvious that the interpretation of Community law sought bears no relation to the actual facts of the main action or its purpose. 13
JULKISASIAMIES MENGOZZIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-206/06 merkitystä asian kannalta, ja yhteisöjen tuomioistuin voi valvoa tämän harkintavallan käyttämistä vain, jos on ilmeistä, että pyydetyllä yhteisön oikeussäännön tulkitsemisella ei ole mitään yhteyttä kansallisessa tuomioistuimessa käsiteltävän asian tosiseikkoihin tai kohteeseen. 13
It must be pointed out that any finding that the price surcharge at issue is unlawful on the ground of incompatibility with Article 25 EC or 90 EC would relate exclusively to the sums levied on imported electricity.
Tältä osin on mainittava, että riidanalaisen lisämaksun toteaminen EY 25 ja EY 90 artiklan vastaiseksi laittomaksi maksuksi koskee ainoastaan tuontisähkön perusteella saatuja rahasummia.
In other words, a finding of that nature would allow Aldel to challenge the imposition of the charges on that product exclusively, and only in so far as those charges are incompatible with the provisions of the EC Treaty.
Aldel voisi toisin sanoen tämän toteamisen perusteella riitauttaa vain tällaista tuontituotetta koskevien maksujen perinnän ja vain siltä osin kuin nämä maksut todetaan yhteensoveltumattomiksi perustamissopimuksen määräysten kanssa.
Since that is not the case here, I propose that the Court should consider the first question referred, even though the relevance of the Court’s answer will depend on the outcome of further assessments, which it will be for the national court to make.
Koska esillä olevassa asiassa kyse ei ole tästä, ehdotan, että yhteisöjen tuomioistuin ottaa käsiteltäväksi ensimmäisen ennakkoratkaisukysymyksen, vaikka siihen annettavan vastauksen hyödyllisyys riippuu siitä, mikä on kansallisen tuomioistuimen myöhemmin suorittamien selvitysten lopputulos.
It follows that should the energy transmitted to Aldel’s connection prove to be exclusively of national origin, the Court’s answer to the first question would be irrele -vant to the outcome of Essent’s action in the main proceedings. 12
Tästä seuraa, että jos ilmenee, että Aldelille toimitettu energia on pelkästään kotimaista alkuperää, sillä vastauksella, jonka yhteisöjen tuomioistuin antaa ensimmäiseen ennakkoratkaisukysymykseen, ei ole merkitystä Essentin Aldeliin pääasiassa kohdistamien vaatimusten hyväksymisen tai hylkäämisen kannalta. 12
(a) A brief account of the caselaw
Arviointi koskevia lyhyitä a) Oikeuskäytäntöä huomautuksia
However, according to settled caselaw, under the procedure established by Article 234 EC providing for cooperation between national courts and the Court of Justice, it is for the national court to determine both the need for a preliminary ruling in order to enable it to deliver judgment in the proceedings before it and the relevance of
Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan kansallisten tuomioistuinten ja yhteisöjen tuomioistuimen välille EY 234 artiklalla luodussa yhteistyömenettelyssä on kuitenkin kansallisten tuomioistuinten tehtävänä harkita, onko ennakkoratkaisu tarpeen asian ratkaisemiseksi ja onko kysymyksillä, jotka ne esittävät yhteisöjen tuomioistuimelle,
Within the system of the Treaty, Ar -ticles 25 EC and 90 EC which prohibit, respectively, customs duties and taxes having equivalent effect and discriminatory internal taxation, complement each other in pursuing the objective of prohibiting any national fiscal measure that is capable of discriminating against products originating in or destined
Perustamissopimuksen järjestelmässä EY 25 artiklalla, jolla vahvistetaan tulleja ja vaikutukseltaan vastaavia maksuja koskeva kielto, ja EY 90 artiklalla, jolla vahvistetaan syrjiviä sisäisiä maksuja ja veroja koskeva kielto, tavoitellaan toisiaan täydentävästi kaikkien sellaisten kansallisten verosäännösten kieltämistä, jotka ovat omiaan johtamaan tuotteiden, jotka ovat peräisin muusta jäsenvaltiosta tai joiden päämääränä on muu
The question whether, during the period when the contested surcharge applied, that option actually translated into a working possibility for Aldel to import electricity depends both on the contractual relations linking it at the time to the national generating undertakings and on the conduct on the market of the latter and SEP (see, in that respect, Decision 91/50).
Näin ollen Aldelin kaltaisella yksityisellä käyttäjällä oli jo tämän lain nojalla oikeus tuoda maahan sähköä omaan käyttöön. Lisäksi 1.1.2000 Alankomaissa toteutettiin direktiivin 96/92 täytäntöön panemiseksi sähkömarkkinoiden vapauttamisen ensimmäinen vaihe, johon kuului markkinoiden, jotka kattoivat suurkuluttajien lohkon, avaaminen kilpailulle.
13 — See, in particular, Case C-421/97 Tarantik [1999] ECR I-3633, paragraph 33; Case C-390/99 Canal Satélite Digital [2002] ECR I-607, paragraph 19; and Joined Cases C-393/04 and C-41/05 Air Liquide Industries Belgium [2006] ECR I-5293, paragraph 24.
Se, tarkoittiko tämä oikeus riidanalaisen korotuksen perimisaikana sitä, että Aldelille oli tosiasiallisesti mahdollista tuoda sähköä maahan, riippuu sekä niistä sopimussuhteista, jotka liittivät tuolloin Aldelin kotimaisiin tuotantolaitoksiin, että jälkimmäisten laitosten ja SEP:n käyttäytymisestä markkinoilla (ks. vastaavasti edellä alaviitteessä 4 mainittu komission päätös 91/50/ETY).
ESSENT NETWERK NOORD AND OTHERS for other Member States by impeding their free movement within the Community in normal conditions of competition.
jäsenvaltio, syrjintään rajoittamalla niiden vapaata liikkuvuutta yhteisössä tavanomaisissa kilpailuolosuhteissa.
17According to the Court, a charge of that nature, which is imposed specifically upon an imported product to the exclusion of a similar domestic product, has, by altering its price, the same restrictive effect on the movement of products as a customs duty. 18
17Yhteisöjen tuomioistuimen mukaan tällaisilla maksuilla on sen vuoksi, että ne kohdistuvat erityisesti maahantuotaviin tuotteisiin eivätkä samanlaisiin kotimaisiin tuotteisiin ja että niillä siten muutetaan tuotteiden hintaa, sama rajoittava vaikutus tavaroiden vapaaseen liikkuvuuteen kuin tulleilla. 18
However, pecuniary charges under a general system of internal taxation applying systematically to domestic and imported products according to the same criteria are covered by Article 90 EC. 19
Yleiseen valtionsisäiseen verosääntelyyn perustuvat verot ja maksut, jotka kannetaan samojen kriteerien mukaisesti kaikista kotimaisista ja maahantuoduista tuotteista, kuuluvat puolestaan EY 90 artiklan soveltamisalaan. 19
According to the caselaw, the distinction between taxes having equivalent effect and internal taxes lies in the fact that the former affect only imported or exported products, but not similar or competing national products, whereas the latter affect both categories.
Vaikutukseltaan vastaavien maksujen ja sisäisten maksujen välinen erottelu on tehty oikeuskäytännössä siten, että ensin mainittuja määrätään ainoastaan tuonti- tai vientitavaroille, ei samanlaisille tai kilpaileville kotimaisille tavaroille, kun taas jälkimmäiset maksut kohdistuvat molempiin.
According to the definition established by the Court’s caselaw, any pecuniary charge, however small and whatever
Yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännössään antaman määritelmän perusteella EY 25 artiklassa tarkoitettu vaikutukseltaan
Nevertheless, the Court has stated that, for the purposes of categorising and providing a legal assessment of charges which are imposed on domestic and imported products according to the same criteria, it may be necessary to take into account the purpose to which the revenue from the charge is put, because it is specifically in the light of that purpose that charges, which are, formally speaking, neutral in terms of their
Yhteisöjen tuomioistuin on kuitenkin täsmentänyt, että kotimaisia ja maahantuotuja tuotteita samalla tavoin rasittavien verojen oikeudellisen luonteen määrittäminen ja niiden oikeudellinen arviointi saattaa edellyttää verotulojen käyttötarkoituksen huomioon ottamista, sillä juuri tämän käyttötarkoituksen perusteella verot, jotka ovat rakenteen ja veron kantamistavan suhteen muodollisesti neutraaleja, voivat
18 — See Commission v Luxembourg and Belgium, cited in footnote 14, p.
18 – Ks. edellä alaviitteessä 14 mainitut yhdistetyt asiat komissio v. Luxemburg ja Belgia, tuomion s.
16 — In practically all of the cases in which the Court has been required to interpret those articles in relation to a specific national fiscal rule, or to assess the legality of such a rule on the basis of those articles, the Court has considered it necessary to decide whether the rule in question falls within the scope of the one article or the other.
16 – Käytännössä kaikissa tapauksissa, joissa yhteisöjen tuomioistuinta on pyydetty tulkitsemaan mainittuja artikloja tietyn kansallisen verosäännöksen kannalta tai joissa sitä on pyydetty arvioimaan kansallisen verosäännöksen lainmukaisuutta näihin artikloihin sisältyvien määräysten kannalta, se on katsonut tarpeelliseksi ottaa kantaa siihen, kumman artiklan soveltamisalaan vero kuuluu.
The Court adopted a less dichotomous approach in Case C-228/98 Dounias [2000] ECR I-577, paragraph 50.
Lähestymistavan, joka ei ole samassa määrin ”joko tai” -lähestymistapa, yhteisöjen tuomioistuin on omaksunut asiassa C-228/98, Dounias, 3.2.2000 antamassaan tuomiossa (Kok. 2000, s. I-577, 50 kohta).
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-206/06 and it will, therefore, have to be reduced proportionately.
tuotteeseen, ja sitä on näin ollen vastaavasti vähennettävä. 21
Thus, if the revenue from a charge levied on both imported and domestic products is intended to finance activities for the special advantage of the taxed domestic product, the fiscal burden on the domestic product is, to a greater or lesser extent, neutralised by the advantages which the charge is used to finance, whilst the charge on the imported product constitutes a net burden. 20
Silloin, kun sekä maahantuoduista että kotimaisista tuotteista kannettavien verojen tai maksujen tuotto on tarkoitettu käytettäväksi sellaisen toiminnan rahoittamiseen, josta hyötyvät nimenomaan kotimaiset tuotteet, tällä tavoin annetuilla eduilla kompensoidaan suuremmassa tai pienemmässä määrin kotimaiseen tuotteeseen kohdistuva maksurasitus, kun taas maahantuotuihin tuotteisiin kohdistuva rasitus on täysimääräinen. 20
Moreover, it is established in caselaw that it is for the national court to make an assessment of that nature, since it alone has all of the evidence, including the matters of fact, required to do so.
On kuitenkin oikeuskäytännön perusteella selvää, että tämän arvioinnin voi suorittaa vain kansallinen tuomioistuin, koska vain sillä on käytössään kaikki tähän tarvittavat tiedot niin oikeudellisista seikoista kuin tosiseikoistakin.
22For that purpose, it will have, first and foremost, to ascertain if the taxed product and the advantaged domestic product are the same.
22Tältä osin kansallisen tuomioistuimen on selvitettävä ennen kaikkea, että maksunalainen tuote ja maksusta hyötyvä kotimainen tuote ovat keskenään samanlaiset.
23 It will also have to check, during a reference period, on the financial equivalence of the total amounts levied on domestic products in connection with the charge and the advantages afforded exclusively to those products.
23Lisäksi kansallisen tuomioistuimen on varmistettava, vastaavatko kotimaiseen tuotantoon kohdistuvan maksurasituksen määrä ja yksinomaan tälle tuotannolle koituvat edut määrätyllä ajanjaksolla toisiaan rahallisesti.
In that connection, the Court has stated that any other parameter, such as the nature, scope or indispensable character of those advantages, would not provide a sufficiently ob -jective basis on which to determine whether a domestic fiscal measure is compatible with the provisions of the Treaty. 24
Tältä osin yhteisöjen tuomioistuin on tarkentanut, että tämän toteamisessa jätetään huomiotta muuttujat, jotka liittyvät muuhun kuin pelkkään rahalliseen vastaavuuteen – esimerkiksi se, minkälaisista eduista on kysymys tai kuinka suuria tai välttämättömiä ne ovat – ja joiden ei voida katsoa olevan riittävän objektiivisia seikkoja sen arvioimiseksi, onko jokin kansallinen verotoimenpide perustamissopimuksen määräysten mukainen. 24
Therefore, in determining whether a parafiscal charge is compatible with Ar -ticles 25 EC and 90 EC, it is necessary, according to now settled caselaw, to assess the extent to which the charges levied on the domestic product are offset by the advantages which the revenue from the charge is used to finance.
Näin ollen kun tarkastellaan sitä, onko veronluonteinen maksu yhteensopiva EY 25 ja EY 90 artiklan kanssa, on vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan arvioitava, missä määrin maksutuotolla rahoitetut edut korvaavat kotimaisesta tuotteesta perittävät maksut.
Having completed this brief summary of the caselaw, I consider it useful to point out, as have a number of Advocates General before me, that since the caselaw which I have just cited requires the national courts to make assessments of an economic nature that are frequently complex and uncertain,
Tämän lyhyen oikeuskäytäntöä koskevan katsauksen lopuksi on mielestäni hyödyllistä todeta, kuten moni julkisasiamies ennen minua, että äsken esitettyyn oikeuskäytäntöön liittyy kiistattomasti soveltamisvaikeuksia, koska sen mukaan kansallisilta tuomioistuimilta edellytetään sellaisten taloudellisten arviointien tekemistä, jotka ovat
If the burden is fully offset, the charge in question constitutes a tax having equivalent effect, since it actually affects the imported product alone and will have, therefore, to be deemed to be entirely unlawful; but if the burden is offset in part only, the charge must be categorised as a discriminatory internal tax, since its impact is greater on the imported than on the domestic product,
Jos korvaaminen on täysimääräinen, maksu on vaikutukseltaan vastaava maksu, koska se rasittaa tosiasiallisesti yksinomaan maahantuotua tuotetta, ja sitä on pidettävä kokonaan lainvastaisena, kun taas silloin, kun korvaus on vain osittainen, maksua on pidettävä kiellettynä syrjivänä sisäisenä maksuna, koska sillä on suurempi vaikutus maahantuotuun tuotteeseen kuin kotimaiseen
21 — See Case C-17/91 Lornoy and Others [1992] ECR I-6523, paragraph 21; Case C-72/92 Sharbatke [1993] ECR I-5509, paragraph 10; Compagnie commerciale de l’Ouest and Others, cited in footnote 20, paragraph 27; and UCAL, cited in footnote 17, paragraph 22.
22 – Ks. esim. edellä alaviitteessä 20 mainitut yhdistetyt asiat Compagnie commerciale de l’Ouest ym., tuomion 28 kohta ja edellä alaviitteessä 21 mainittu asia Lornoy ym., tuomion 22 kohta.
24 — See Case C-266/91 CELBI [1993] ECR I-4337, paragraph 18.
I-1847, 26 kohta) ja edellä alaviitteessä 17 mainittu asia UCAL, tuomion 21 kohta.
26In the light of those difficulties, it should not be forgotten that in cases involving an assessment of the lawfulness under Community law of a parafiscal charge, the revenue from which is used to finance a State system of incentives for domestic production, the application of the prohibitions under Ar -ticles 25 EC and 90 EC may be viewed as a simple alternative to the application of the Treaty provisions on State aids.
usein monimutkaisia ja epävarmoja, 25 vaikka tämän oikeuskäytännön olennainen sanoma onkin selkeä.
27 the Netherlands Government, since their purpose appears to be to call into question the nature of the contested surcharge as a fiscal measure.
26Näistä vaikeuksista huoli- väitteitä, koska niillä pyritään kyseenalaistamaan se, että riidanalainen lisämaksu on luonteeltaan vero.