natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In 2007 there was a new type of proceedings in the form of actions brought by individuals against measures taken by the Commission and addressed to Member States in the context of the greenhouse gas emissions allowance trading scheme established by Directive
Asiassa Salvat père & ls ym. vastaan komissio22 komissio oli tehnyt päätöksen, jossa oli luokiteltu yhteismarkkinoille soveltumattomiksi valtiontuiksi tietyt toimenpiteet, jotka ranskalaisviranomaiset olivat toteuttaneet sellaisen toimialakohtaisen tukijärjestelmän rahoittamiseksi, joka oli tarkoitettu heikompilaatuista viiniä tuottaville viininviljelijöille. Se oli näin ollen määrännyt Ranskan tasavallan perimään nämä lainvastaisesti maksetut tuet takaisin tuensaajilta. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tukeutui yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntöön, jonka mukaan komission päätös, jossa määrätään yleisen järjestelmän perusteella myönnetyn yksittäisen tuen takaisin perimisestä, koskee erikseen tosiasiallista tuensaajaa,23 ja totesi, että se, että riidanalaisessa päätöksessä ei yksilöidä asianomaisten tukien saajayrityksiä, sitä sovelletaan objektiivisesti määriteltyihin tilanteisiin ja se aiheuttaa oikeusvaikutuksia yleisesti ja abstraktisti määritellylle henkilöryhmälle, ei merkitse sitä, että kanne on jätettävä tutkimatta.
None of the applications against the Commission’s decisions brought by the undertakings which had been allocated allowances was considered admissible, on dierent grounds according to the type of decision contested.
Riidanalaisen päätöksen tämä osa koski näin ollen suoraan ja erikseen tätä kantajaa.
Judgment of 20 September 2007 in Case T-136/05.
Asia T-136/05, tuomio 20.9.2007.
On that point, see also judgment of 12 September 2007 in Joined Cases T-239/04 and T-323/04 Italy and Brandt Italia v Commission.
Ks. tästä kysymyksestä myös yhdistetyt asiat T-239/04 ja T-323/04, Italia ja Brandt Italia v. komissio, tuomio 12.9.2007.
Joined Cases C-15/98 and C-105/99 Italy and Sardegna Lines v Commission [2000] ECR I-8855.
Yhdistetyt asiat C-15/98 ja C-105/99, Italia ja Sardegna Lines v. komissio, tuomio 19.10.2000 (Kok. 2000, s. I-8855).
Decisions not to raise objections to the notied NAP
Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksia koskevat oikeudenkäyntiasiat
In its order in EnBW Energies Baden-Württemberg v Commission (25) the Court gave a textual, contextual and teleological interpretation of Directive 2003/87 and held that that directive confers on the Commission only a limited power of rejection and allows it even to waive the use of that power, since, inter alia, where the Commission does not raise express objections within the time-limit laid down in the directive, the notied NAP becomes denitive and can be implemented by the Member State.
Vuoteen 2007 jätti jälkensä uusi oikeudenkäyntiasia, joka koski yksityisten oikeussubjektien nostamia kanteita komission direktiivillä 2003/8724käyttöön otetun kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän puitteissa toteuttamista ja jäsenvaltioille osoittamista toimista.
The Court concluded that, where the decision includes an explicit acceptance of certain aspects of a NAP, it cannot be regarded as even implicit authorisation of the NAP in its entirety, so that the applicant does not have an interest
Direktiivissä luotiin päästöoikeuksien kaupan järjestelmä tällaisten päästöjen, joiden osalta on myönnettävä päästöoikeuksia, joiden perusteella toiminnanharjoittajan, jolle ne on myönnetty, toiminnasta saa aiheutua tietty määrä kasvihuonekaasuja, vähentämisen edistämiseksi, ja nämä päästöoikeudet myönnetään komissiolle ilmoitettavien kansallisten jakosuunnitelmien mukaisesti.
26 in bringing proceedings against the other aspects of the NAP (
Ensimmäistäkään kanteista, jotka päästöoikeuksien saajayritykset olivat nostaneet komission päätöksistä, ei otettu tutkittavaksi eri syistä riidanalaisen päätöksen tyypistä riippuen.
On the basis of similar reasoning, the Court held, in its order in US Steel Košice v
Päätökset olla vastustamatta ilmoitettuja kansallisia jakosuunnitelmia
Commission (27), that the Commission decision not to raise any objections to the Slovak NAP did not have the eect of granting a rights-creating authorisation because, by their nature, the Slovak measures notied in that context did not require such authorisation.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin suoritti direktiivin 2003/87 sanamuodon mukaisen, asiayhteyteen perustuvan ja teleologisen tulkinnan ja katsoi asiassa EnBW Energie Baden-Württemberg vastaan komissio25 antamassaan määräyksessä, että kyseisessä direktiivissä annetaan komissiolle yksinomaan rajallinen toimivalta hylätä jakosuunnitelma ja siinä annetaan tämän jopa luopua tämän toimivallan käyttämisestä, koska muun muassa jos komissio ei ole direktiivissä säädetyn määräajan kuluessa nimenomaisesti vastustanut jakosuunnitelmaa, siitä tulee lopullinen, ja jäsenvaltio voi panna sen täytäntöön.
In those circumstances, the contested decision could not produce binding legal eects such as to aect the applicant’s interests and therefore did not constitute a measure against which an action could be brought.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin päätteli tästä, että kun päätöksessä hyväksytään nimenomaisesti kansallisen jakosuunnitelman tietyt näkökohdat, sitä ei voida pitää koko kansallisen jakosuunnitelman edes implisiittisenä hyväksymisenä, joten kantajalla ei ole oikeussuojan tarvetta kansallisen jakosuunnitelman muiden näkökohtien osalta.26
Last, by order in Cemex UK Cement v Commission (28) the Court held that an action for annulment of the Commission decision raising no objections to the allocation to the applicant by the NAP of an individual allowance which it considered insucient and contrary to the directive was inadmissible on the ground that the applicant was not individually concerned, as only the United Kingdom was responsible for the implementation of the NAP and for the allocation of specic allowances to individual installations.
Samankaltaisen päättelyn perusteella ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi asiassa US Steel Košice vastaan komissio27 antamassaan määräyksessä, että se, että ko-
) the Court considered that the applicants were not individually concerned by the Commission decision declaring incompatible an allocation method introduced during the preceding NAP that was favourable to new installations.
Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta 13.10.2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/87/EY (EUVL L 275, s. 32).
Order of 30 April 2007 in Case T-387/04.
Asia T-387/04, määräys 30.4.2007.
The same German NAP for the period 2005–07 formed the subject matter of the judgment of 7 November 2007 in Case T-374/04 Germany v Commission.
Tämä sama Saksan kansallinen jakosuunnitelma ajanjaksolle 2005–2007 oli ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassaT-374/04, Saksa vastaan komissio, 7.11.2007 antaman tuomion kohteena.
By that judgment, the Commission’s decision was annulled on the ground of an error of law in so far as it had declared incompatible with Directive 2003/87 the possibility for ex post facto adjustments provided for in the NAP which allowed the German authorities to reduce the number of allowances allocated to a given installation and to transfer the allowances withdrawn to a reserve when the operator replaced an old installation by a new installation with a lower production capacity.
Komission päätös kumottiin tällä tuomiolla oikeudellisten virheiden vuoksi sikäli kuin siinä oli katsottu kansallisessa jakosuunnitelmassa vahvistettu sellaisten jälkikäteismuutosten mahdollisuus yhteensopimattomaksi direktiivin 2003/87 kanssa, jotka mahdollistivat sen, että saksalaisviranomaiset saattoivat pienentää tietylle laitokselle myönnettyjen päästöoikeuksien määrää ja siirtää peruutetut päästöoikeudet reserviin, kun toiminnanharjoittaja korvasi vanhan laitoksen uudella, jonka tuotantokapasiteetti oli pienempi.
The Court held that no provision of Directive 2003/87 prohibits a subsequent amendment of the number of allowances allocated individually, as the Member State has a margin of discretion when it makes downward corrections.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin korosti, että direktiivin 2003/87 säännöksissä ei kielletä yksittäisten päästöoikeuksien määrän myöhempää muuttamista, koska jäsenvaltiolla on liikkumavaraa, kun se suorittaa korjauksia alaspäin.
Order of 1 October 2007 in Case T-489/04.
Kansallisen jakosuunnitelman soveltumattomuutta koskevat päätökset
Order of 6 November 2007 in Case T-13/07.
Asia T-27/07, määräys 1.10.2007 (muutoksenhaku vireillä, C-6/08 P).
Order of 11 September 2007 in Case T-28/07 (on appeal, Case C-503/07 P).
Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta 13.10.2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/87/EY (EUVL L 275, s. 32).
Last, in its order in Drax Power and Others v Commission (32
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Commission decision rejecting the proposal of the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland to amend its provisional NAP with a view to increasing the total denitive quantity of allowances to be allocated did not directly aect the applicant.
Lopuksi asiassa Drax Power ym. vastaan komissio32antamassaan määräyksessä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, että komission päätös hylätä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan ehdotus muuttaa väliaikaista kansallista jakosuunnitelmaansa kasvattaakseen päästöoikeuksien lopullista kokonaismäärää ei vaikuttanut suoraan kantajaan.
Points raised on the scope of Article 81 EC
Oikeuskäytännön anti EY 81 artiklan alalla a)
Application of Article 81(3) EC
EY 81 artiklan 3 kohdan soveltaminen
No 17 (33), which imposed burdens on the beneciary of the exemption, the Court held in Duales System Deutschland v Commission (34) that a commitment put forward during the administrative procedure to address the concerns voiced by the Commission has the eect of clarifying the content of the agreements notied for the purposes of obtaining negative clearance or an exemption under Article 81 EC, by showing the Commission the way in
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi myös, että kun on kyse laitoksista, jotka ovat tärkeintä osaa kysynnästä edustavan yrityksen sopimuskumppanien omaisuutta ja jotka muodostivat pullonkaulan tämän kilpailijoille, komissio voi velvoittaa poikkeuksen edellytyksenä olevana sitoumuksena kyseisen yrityksen jakamaan kyseisten laitosten käytön itsensä ja kilpailijoidensa kesken, koska ilman tällaista käyttöä näiltä jälkimmäisiltä viedään kaikki todelliset mahdollisuudet tulla asianomaisille markkinoille ja jatkaa niillä toimintaansa.
Directive 2003/87/EC of the European Parliament and of the Council of 13 October 2003 establishing a scheme for greenhouse gas emission allowance trading within the Community and amending Council Directive 96/61/EC (OJ 2003 L 275, p. 32).
6.2.1962 annettu neuvoston asetus, [EY 81] ja [EY 82] artiklan ensimmäinen täytäntöönpanoasetus (EYVL 1962, 13, s. 204).
Order of 25 June 2007 in Case T-130/06.
Asia T-289/01, tuomio 24.5.2007.
Council Regulation No 17 of 6 February 1962: First Regulation implementing Articles [81 EC] and [82 EC] (OJ, English Special Edition 1959-62, p. 87).
Yhdistetyt asiat T-101/05 ja T-111/05, tuomio 12.12.2007.
In BASF and UCB v Commission (35) the Court held that the concept of ‘single objective’ that characterises a single and continuous infringement cannot be determined by a general reference to the distortion of competition in the relevant product market, since an impact on competition constitutes a consubstantial element of any conduct covered by Article 81 EC.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin viittauksella kilpailun vääristymiseen asianomaisen tuotteen markkinoilla, koska vaikutus kilpailuun muodostaa olennaisen tekijän kaikessa käyttäytymisessä, joka kuuluu EY 81 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan.
Such a denition is likely to deprive the concept of a single and continuous infringement of a part of its meaning, since it would have the consequence that dierent types of conduct which relate to a particular economic sector and are prohibited by Article 81 EC would have to be systematically characterised as constituent elements of a single infringement.
Saman tavoitteen tällainen määritelmä uhkaa evätä yhtenä kokonaisuutena pidettävän jatketun kilpailusääntöjen rikkomisen käsitteeltä osan sen merkitystä, koska sen seurauksena on se, että useat käyttäytymiset, jotka koskevat talouden alaa ja jotka on kielletty EY 81 artiklassa, pitäisi systemaattisesti luokitella yhtenä kokonaisuutena pidettävän rikkomisen osatekijöiksi.
As regards the cartels at issue, the Court found that the global arrangements and the European arrangements were not applied at the same time, pursued dierent objectives and were implemented by dissimilar methods and that the Commission had not demonstrated that the European producers intended to adhere to the global arrangements in order subsequently to divide the European Economic Area market.
Riidanalaisten kartellien osalta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi, että maailmanlaajuisia järjestelyjä ja eurooppalaisia järjestelyjä ei sovellettu samanaikaisesti, että niillä oli eri tavoitteet, että ne toteutettiin erilaisin tavoin ja että komissio ei ollut osoittanut eurooppalaisten valmistajien aikomusta liittyä maailmanlaajuisiin järjestelyihin jakaakseen myöhemmin Euroopan talousalueen markkinat.
Accordingly, the global arrangements and the European arrangements constituted two separate infringements.
Maailmanlaajuiset ja eurooppalaiset järjestelyt muodostivat näin ollen kaksi erillistä rikkomista.
Since the infringement consisting in participation in the global market was time-barred, the Court annulled the contested decision in so far as it imposed a ne on the applicants on account of their participation in that cartel.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, että rikkominen, joka muodostui maailmanlaajuiseen kartelliin osallistumisesta, oli vanhentunut, joten se kumosi riidanalaisen päätöksen, koska siinä määrättiin kantajille sakko siksi, että ne olivat osallistuneet tähän kartelliin.
It follows from Prym and Prym Consumer v Commission (36) that the obligation to dene the relevant market in a decision adopted pursuant to Article 81 EC applies to the Commission only when, in such a denition, it is not possible to determine whether the cartel is capable of aecting trade between Member States and has an anticompetitive object or eect.
Asiassa Prym ja Prym Consumer vastaan komissio36annetusta tuomiosta ilmenee, että komissiolla on velvollisuus rajata asianomaiset markkinat EY 81 artiklan mukaisesti tehtävässä päätöksessä yksinomaan, jos ilman tällaista rajausta ei ole mahdollista päätellä, onko kartelli omiaan vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja onko sillä kilpailua rajoittava tarkoitus tai vaikutus.
Where the agreement has as its object the division of the product markets and the geographic market the Commission is under no obligation to dene the market for the purposes of the application of Article 81 EC.
Kun sopimuksen tarkoituksena on tuotemarkkinoiden ja maantieteellisten markkinoiden jakaminen, komission velvollisuutena ei ole rajata markkinoita EY 81 artiklan soveltamiseksi.
Judgments of 12 December 2007 in Case T-101/05 BASF and UCB v Commission and Case T-111/05 UCB v Commission.
Asia T-30/05, tuomio 12.9.2007 (muutoksenhaku vireillä, C-534/07 P).
Judgment of 12 September 2007 in Case T-30/05 (on appeal, Case C-534/07 P).
Vuosikertomus 2007
According to the guidelines on setting fines (37
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
In Bolloré and Others v Commission (38) the Court exercised its unlimited jurisdiction in two aspects.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin käytti yhdistetyissä asioissa Bolloré ym. vastaan komissio38antamassaan tuomiossa täyttä harkintavaltaansa kahden seikan osalta.
In the first place, observing that whilst the fact that an undertaking has not taken part in all aspects of an anticompetitive scheme is not material to the establishment of the existence of the infringement, such a factor must be taken into consideration when the gravity of the infringement is assessed and if and when the ne is determined, the Court reduced by 15 % the final amount of the ne imposed on one of the undertakings, on the ground that the Commission had failed to demonstrate that that undertaking’s non-participatation in the market-sharing practices had not been taken into account in respect of all the parameters which led to the determination of the final amount of the ne imposed on it.
Se muistutti ensinnäkin, että vaikka se, että yritys ei ole osallistunut kaikkiin yhteistoimintajärjestelyn muodostaviin osatekijöihin, ei ole merkityksellistä kilpailusääntöjen rikkomisen olemassaoloa osoitettaessa, tällainen seikka on kuitenkin otettava huomioon kilpailusääntöjen rikkomisen vakavuuden arvioinnin yhteydessä ja tarvittaessa sakon suuruutta määritettäessä, ja alensi 15 prosenttia lopullista sakkoa, joka oli määrätty yhdelle yrityksistä, koska komissio ei ollut osoittanut, että se ei ollut ottanut huomioon tätä markkinoiden jakamiskäytäntöihin osallistumatta jättämistä kaikissa tälle yritykselle määrätyn sakon lopullisen määrän vahvistamiseen johtaneissa tekijöissä.
In the second place, when reducing the ne for cooperation, the Court considered that even if, unlike the undertaking AWA, the undertaking Mougeot had provided documents dating back to the material time and if, on certain points, its statements were more detailed, the information given by AWA related to a longer period and covered a wider geographical area, and held that the cooperation provided by those two undertakings was of similar quality.
Toiseksi yhteistyöhön perustuvan sakon alentamisen yhteydessä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, että vaikka Mougeot-niminen yritys, toisin kuin AWA-niminen yritys, oli esittänyt asiakirjoja, jotka olivat peräisin tapahtuma-ajalta, ja vaikka sen lausunnot olivat tietyiltä osin yksityiskohtaisempia, AWA:n toimittamat tiedot koskivat pitempää ajanjaksoa ja kattoivat maantieteellisesti laajemman alueen, ja se päätteli tästä, että niiden yhteistyö oli laadultaan samankaltaista.
Consequently, the Court granted AWA the same reduction as had been given to Mougeot.
Se myönsi näin ollen AWA:lle saman alennuksen kuin Mougeot’lle.
Likewise, in BASF and UCB v Commission the Court, after finding that the infringement consisting in the applicants’ participation in the global arrangements was time-barred, recalculated the amount of the fines which the Commission had imposed on them.
Samoin edellä mainituissa yhdistetyissä asioissa BASF ja UCB vastaan komissio ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin laski uudelleen komission kantajille määräämän sakon suuruuden todettuaan, että rikkominen, joka muodostui siitä, että kantajat olivat osallistuneet maailmanlaajuisiin järjestelyihin, oli vanhentunut.
In BASF’s case, the Court stated that where an undertaking makes available to the Commission information concerning actions for which it could not have been required to pay a fine, that does not amount to cooperation falling within the scope of the 1996 Leniency Notice (39).
BASF:n osalta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi, että vuoden 1996 yhteistyötiedonannon39 soveltamisalaan kuuluvana yhteistyönä ei pidetä sitä, että yritys asettaa komission käyttöön tietoja toimenpiteistä, joiden osalta se ei olisi missään tapauksessa joutunut maksamaan sakkoa.
Since the main evidence provided by BASF by way of cooperation related to the global arrangements, and since the infringement relating to those arrangements had been held to be time-barred, the Court considered that BASF could no longer benet from the reduction of 10 % which it had been granted under that head.
Koska tärkeimmät BASF:n yhteistyönsä nojalla toimittamat todisteet koskivat maailmanlaajuisia järjestelyjä ja koska näihin maailmanlaajuisiin järjestelyihin liittynyt rikkominen oli katsottu vanhentuneeksi, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, että kyseisen yrityksen ei ollut enää syytä saada 10 prosentin alennusta, joka sille oli myönnetty tällä perusteella.
Judgment of 26 April 2007 in Joined Cases T-109/02, T-118/02, T-122/02, T-125/02, T-126/02, T-128/02, T-129/02, T-132/02 and T-136/02 Bolloré and Others v Commission (on appeal, Case C-322/07 P).
Yhdistetyt asiat T-109/02, T-118/02, T-122/02, T-125/02, T-126/02, T-128/02, T-129/02, T-132/02 ja T-136/02, tuomio 26.4.2007 (muutoksenhaku vireillä, C-322/07 P).
Commission Notice of 18 July 1996 on the non-imposition or reduction of fines in cartel cases (OJ 1996 C 207, p. 4).
Komission 18.7.1996 antama tiedonanto sakkojen määräämättä jättämisestä tai lieventämisestä kartelleja koskevissa asioissa (EYVL 1996, C 207, s. 4).
Annual Report 2007
Asia T-36/05, tuomio 12.9.2007 (muutoksenhaku vireillä, C-468/07 P).
) the Court considered that the applicant’s role was essentially limited to facilitating the entry into force of the framework agreement of the cartel As its role was therefore closer to that of a mediator than to that of a full member of the cartel, the Court considered it appropriate to reduce the amount of the ne by 20 % in order to take account of those attenuating circumstances.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin välittäjän roolia kuin kartellin täysivaltaisen jäsenen roolia, joten ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi sopivaksi alentaa sakon määrää 20 prosenttia lieventävien asianhaarojen huomioimiseksi.
) the Court emphasised that it was not because of a relationship between the parent company in instigating the infringement or, a fortiori, because the parent company was involved in the infringement, but because they constituted a single undertaking for the purposes of Article 81 EC that the Commission was able to address the decision imposing fines to the parent company of a group of companies.
Asiassa Akzo Nobel ym. vastaan komissio41antamassaan tuomiossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin korosti, että nimenomaan se, että emo- ja tytäryhtiö muodostavat yhden ainoan yrityksen EY 81 artiklassa tarkoitetussa merkityksessä, antaa komissiolle toimivallan osoittaa päätös, jossa määrätään sakkoja, konsernin emoyhtiölle, eikä suinkaan rikkomiseen liittyvä yllytyssuhde emoyhtiön ja sen tytäryhtiön välillä eikä varsinkaan edellisen syyllistyminen kyseiseen rikkomiseen.
In the specic case of a parent company holding all of the capital of a subsidiary which has committed an infringement, there is a simple presumption that the parent company exercises decisive inuence over the conduct of its subsidiary.
Erityistapauksessa, jossa emoyhtiöllä on täysi määräämisvalta tytäryhtiössään, joka on syyllistynyt rikkomiseen, on olemassa yksinkertainen olettama, jonka mukaan kyseisellä emoyhtiöllä on ratkaiseva vaikutus tytäryhtiönsä käyttäytymiseen.
It is for the parent company to rebut that presumption by placing before the Court any evidence relating to the organisational, economic and legal links between its subsidiary and itself in order to demonstrate that they do not constitute a single economic entity.
Emoyhtiön on kumottava tämä olettama toimittamalla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arvioitavaksi kaikki seikat, jotka liittyvät organisatorisiin, taloudellisiin ja oikeudellisiin yhteyksiin sen tytäryhtiön ja sen itsensä välillä, osoittaakseen, että ne eivät muodosta yhtä taloudellista yksikköä.
Points raised on the scope of Article 82 EC
Oikeuskäytännön anti EY 82 artiklan alalla a)
Microsoft v Commission
Asiassa Microsoft vastaan komissio annettu tuomio
The Court’s activity this year was marked by the case giving rise to the judgment in Microsoft v Commission (42), delivered by the Grand Chamber, which dismissed the essential part of the action for annulment of the Commission’s decision (43).
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toimintaan jätti tänä vuonna jälkensä suuren jaoston asiassa Microsoft vastaan komissio42 antama tuomio, jossa pääosin hylättiin kanne, jossa vaadittiin komission päätöksen kumoamista.43
Judgment of 12 December 2007 in Case T-112/05.
Asia T-112/05, tuomio 12.12.2007.