natgillin/translations-raw huggingface dataset:
30In France, where the conditions for compensation have been satisfied, in particular the condition as to the loss of a genuine opportunity, which is the only type of loss which constitutes certain damage, the administrative court determines the amount of compensation having regard to the criterion that compensation for the damage must be measured at the value of the lost opportunity and cannot be equal to the advantage that that opportunity would have provided if it had materialised.
30Rans-kassa hallintotuomioistuin voi silloin, kun vahingon korvaamiselle asetetut edellytykset – ja etenkin ainoaa varmaa vahinkoa eli vakavasti otettavan mahdollisuuden menettämistä koskeva edellytys – täyttyvät, soveltaa vahingonkorvauksen määrittämisessä periaatetta, jonka mukaan korvaus perustuu menetetyn mahdollisuuden arvoon, eikä sen arvo missään tapauksessa voi olla sama kuin etuuden, joka olisi saatu, jos mahdollisuus olisi toteutunut.
31 With regard to setting the amount of compensation awarded to the victim, the administrative court may make, in the context of an action for damages, an overall assessment of the amount of damage, whilst observing the principle of full compen-
31 Määrittäessään vahingon uhrille myönnettävän korvauksen määrää hallintotuomioistuin voi vahingonkorvausasioissa esittää vahinkojen määrästä kokonaisarvion sen periaatteen mukaisesti, jonka mukaan tosiasiallisesti kärsitty vahinko on
1996, No 146769, published on the website www.legifrance.gouv.fr), the Conseil d’État held that no provision or general principle of law prevented the administrative court, after it had assessed the merits of the claims for compensation of specific forms of damage, from carrying out an overall evaluation of the amount of that damage.
32 – Ks. tältä osin Conseil d’État, 8.2.1984, Gueninchault, nro 44690/044777 ja 8.11.2002, Guisset, nro 227147, julkaistu sivustolla www.legifrance.gouv.fr. Asiassa Liuzzi annetussa tuomiossa (2.2.1996, nro 146769, julkaistu sivustolla www.legifrance.gouv.fr) Conseil d’État totesi, ettei mikään lain säännös eikä yleinen oikeudellinen periaate estä hallintotuomioistuinta sen jälkeen, kun se on arvioinut eri vahinkoja koskevien korvausvaatimusten aiheellisuuden, esittämästä kokonaisarviota näiden vahinkojen määrästä.
COMMISSION v GIRARDOT been awarded to it with certainty.
KOMISSIO v. GIRARDOT tuomioistuinta nyt esillä olevassa asiassa.
Commission suggests in the main appeal that the caselaw of the Court of First Instance shows some inconsistency, first, as regards recognition of the loss of an opportunity as damage capable of compensation in its own right and, second, as regards the method of calculating the damage resulting from the loss of an opportunity in different cases.
Päävalituksessa komissio väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen oikeuskäytännössä on tiettyä häilyvyyttä ensinnäkin siltä osin kuin on kyse mahdollisuuden menettämisen luokittelemisesta kokonaan korvattavaksi vahingoksi ja toisaalta siltä osin kuin on kyse mahdollisuuden menettämisestä aiheutuvan vahingon laskentatavasta eri oikeustapauksissa.
on similar grounds, the applicant’s claim that he suffered substantial damage as a result of having lost a unique opportunity to pursue his studies and research on account of the unlawful rejection of his application for a research training fellowship which, under the applicable Community legislation, was to be awarded by the Commission.
kyseisen tarjoajan kanssa. 37Samankaltaista, tosin hieman joustavampaa lähestymistapaa noudatettiin edellä mainitussa asiassa Farrugia vastaan komissio annetussa tuomiossa, 38 jossa hylättiin vastaavista syistä kantajan väite, jonka mukaan tämä oli kärsinyt vakavaa vahinkoa menetettyään ainutkertaisen mahdollisuuden opintojensa ja tutkimuksensa jatkamiseen, koska komissio hylkäsi laittomasti hänen tutkimusapurahahakemuksensa, vaikka sen olisi yhteisön lainsäädännön perusteella kuulunut myöntää kantajalle apurahaa.
However, in disputes concerning the Staff Regulations, it seems that the Court of First Instance has not demonstrated the same rigour in finding, on an issue characterised to say the least by predominant judicial opinion, that the loss of an opportunity of being recruited or promoted is capable of
Vaikuttaa kuitenkin siltä, ettei ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ole henkilöstöä koskevissa riita­asioissa ollut aivan yhtä ehdoton, sillä se on vallitsevan oikeuskäytännön mukaisesti tunnustanut korvauskelpoiseksi vahingon, joka aiheutuu
It is certainly true that in disputes other than those concerning the Community public service, the Court of First Instance has taken the view that it is not possible to compensate for damage resulting from the loss of an opportunity, since it is neither actual nor certain.
On tietenkin totta, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on muissa kuin yhteisön toimielinten henkilöstöä koskevissa riita-asioissa katsonut, että mahdollisuuk -sien menettämisestä aiheutuvasta vahin -gosta, joka ei ole todellinen ja varma, ei voida vaatia korvausta.
Thus, in disputes concerning public contracts, the Court of First Instance tends to take the view that the damage which results from a loss of profit due to an infringement of Community law by the Commission in the conduct of a tendering procedure, presupposes that the applicant is entitled to be awarded the contract.
Julkisia hankintoja koskevissa riita-asioissa ensimmäisen oikeus -asteen tuomioistuin on yleensä katsonut, että sellaisen tulonmenetyksestä johtuvan vahingon korvaaminen, joka on aiheutunut siitä, että komissio on rikkonut yhteisön oi keutta tarjouspyyntömenettelyssä, edellyt- tää, että kantajalla on oikeus kyseisen sopimuksen saamiseen.
36 In such a situation, the Court of First Instance has ruled that the damage resulting from the loss of profit alleged by the rejected tenderer was neither actual nor certain insofar as it is not possible to infer that the contract would have
36Eräässä tämänkaltaisessa ta pauksessa ensimmäisen oikeus -asteen tuomioistuin katsoi, että tulonmenetykseen perustuva vahinko, johon hylätty tarjoaja vetosi, ei ollut todellinen ja varma, koska ei voitu päätellä, että hankintasopimus olisi kyseisessä tapauksessa varmasti tehty
Accordingly, in his view, where an applicant for a post or a tenderer for a contract is excluded from entitlement to compete because of an error on the part of the Community, a court refuses to compensate for the loss of opportunity which results from this for the person concerned because the person concerned cannot count on any right or legitimate expectation that he will obtain the post or contract in question.
Kun viranhakijalta tai sopimuksen tarjoajalta evätään yhteisön tekemän virheen takia oikeus osallistua kilpailuun, tuomioistuin yleensä kieltäytyy korvaamasta siitä asianomaiselle henkilölle aiheutunutta menetettyä mahdollisuutta, koska tämä ei voi olettaa, että hänellä olisi kyseisen viran tai sopimuksen saamiseen oikeutta tai perusteltua odotusta.
The material damage resulting from loss of the profits which would have resulted from obtaining the post or contract appears too uncertain to be deemed to be damage for which reparation may be granted.
Tällaisessa tapauksessa viran tai sopimuksen saamisesta seuraavien ansioiden menetyksestä johtuva aineellinen vahinko on liian epävarma, jotta sitä voitaisiin pitää korvauskelpoisena.
Although the Court set aside the judgment of the Court of First Instance in that case, it nonetheless did not have to rule on the issue of the loss of an opportunity.
Vaikka yhteisöjen tuomioistuin kumosi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tässä asiassa antaman tuomion, se ei kuitenkaan joutunut ottamaan kantaa mahdollisuuden menettämistä koskevaan ongelmaan.
38 — Case T-230/94 Farrugia v Commission [1996] ECR II-195, paragraphs 44 and 46.
38 – Tuomion 44 ja 46 kohta).
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-348/06 P confirmed, on appeal, by the Court in its judgment in Council v De Nil and Impens.
JULKISASIAMIES MENGOZZIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-348/06 P ylennysmahdollisuuden Näissä asioissa ensim- työhönpääsy- tai menettämisestä.
compensation. 39 In those cases, the Court of First Instance took the view, sometimes in an ambiguous way, that the damage suffered was
39 annetussa tuomiossa on muutoksenhaun yhteydessä vahvistettu vahingon määritteleminen aineelliseksi silloin, kun kyse on uralla etenemisen mahdollisuuden menettämisestä.
The material nature of damage suffered because of the loss of an opportunity for career development seems to have been
Vaikuttaa siltä, että edellä mainitussa asiassa neuvosto vastaan de Nil ja Impens
At first instance, the Court of First Instance took the view, in paragraph 47 of De Nil and Impens v Council, 44that the applicants had established the existence of a right to compensation for the damage resulting from the fact that they had not been reclassified in Category B at the same time as the other successful candidates in an internal competition organised by the Council of the European Union, insofar as, even though they were not entitled to promotion after their reclassification, they had, in any event, lost an opportunity of seeing their careers develop in the future in a manner comparable to the careers of the candidates who were successful in that competition.
47 kohdassa, että kantajat olivat osoittaneet, että heillä on oikeus saada korvausta vahingosta, joka heille on aiheutunut siitä, ettei heitä ollut luokiteltu uudelleen ura-alueelle B samaan aikaan kuin Euroopan unionin neuvoston järjestämän sisäisen kilpailun läpäisseet hakijat, sillä vaikka heillä ei olisikaan ollut oikeutta tulla ylennetyiksi uudelleenluokittelun tapahduttua, he olivat joka tapauksessa menettäneet mahdollisuuden tulevaisuudessa edetä urallaan kilpailun läpäisseisiin hakijoihin verrattavalla tavalla.
In addition to that material damage, the Court of First Instance upheld the applicants’ claim for compensation of the nonmaterial damage suffered by the applicants linked to the state of prolonged uncertainty in which they found themselves as regards the development of their careers.
Tämän aineellisen vahingon lisäksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, että kantajille oli tosiasiallisesti aiheutunut henkistä kärsimystä siitä, että he olivat pitkittyneen ajan olleet epävarmoja uransa kehittymisestä.
It therefore evaluated, ex aequo et bono, the combined material and nonmaterial damage at BEF 500 000.
Näin ollen se velvoitti neuvoston korvaamaan kantajille aiheutuneen aineellisen vahingon ja henkisen kärsimyksen 500 000 Belgian frangilla.
40 — Moat v Commission, paragraphs 44 to 48, and Case T-166/04 C v Commission, paragraph 70.
40 – Em. asia Moat v. komissio (tuomion 44–48 kohta) ja em. asia C v. komissio, tuomio 31.1.2007 (70 kohta).
Case T-47/93 C v Commission, which seems to fall within this category since the Court of First Instance upheld the claim for compensation of the nonmaterial damage suffered by the applicant, nevertheless is somewhat ambiguous insofar as, on the one hand, the Court of First Instance did not expressly indicate the nature of the damage for which it was awarding compensation and, on the other hand, it awarded an amount in respect of nonmaterial damage higher than that claimed by the applicant, while dismissing the claim for compensation in respect of the material damage of loss of opportunity to be recruited based on the difference between the anticipated earnings and those actually received, with the result that it is possible to infer from this that the Court of First Instance carried out an overall assessment of the two forms of damage.
Em. asiassa C v. komissio 27.10.1994 annettu tuomio näyttäisi lukeutuvan tähän ryhmään siinä mielessä, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hyväksyi kantajalle aiheutuneesta henkisestä kärsimyksestä esitetyn korvausvaatimuksen, mutta tämä tuomio on kuitenkin sikäli ristiriitainen, että siinä ei määritelty nimenomaisesti korvattavan vahingon luonnetta ja että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin määräsi henkisestä kärsimyksestä kantajan vaatimusta suuremman korvauksen mutta hylkäsi työhönpääsyn mahdollisuuden menettämisestä aiheutuneesta aineellisesta vahingosta esitetyt korvausvaatimukset, jotka perustuivat toivotun palkkatulon ja tosiasiallisesti maksetun palkkatulon väliseen erotukseen, mistä voidaan päätellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen päätyneen molemmat vahingot kattavaan kokonaisarvioon.
41 — Bories and Others v Commission, paragraphs 195, 197, 200 and 202; Eagle and Others v Commission, paragraph 150; Sanders and Others v Commission, paragraph 150.
41 – Em. yhdistetyt asiat Bories ym. v. komissio (tuomion 195, 197, 200 ja 202 kohta); em. asia Eagle ym. v. komissio (tuomion 150 kohta) ja em. asia Sanders ym. v. komissio (tuomion 150 kohta).
See, also, Case T-386/94 Allo v Commission [1996] ECR-SC I-A-393 and II-1161, paragraph 73, which the judgment under appeal classes among the cases which have acknowledged that the damage suffered on account of the loss of an opportunity is material in nature, the Court of First Instance having, in that case and in contrast to the other judgments cited above, found that the alleged damage had not been established.
Ks. myös em. asia Allo v. komissio, tuomion 73 kohta), joka valituksenalaisessa tuomiossa (56 kohta) luetaan niiden oikeustapausten joukkoon, joissa mahdollisuuden menettämisestä aiheutuva vahinko on luokiteltu aineelliseksi, tosin tässä asiassa – päinvastoin kuin muissa em. tuomioissa – ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi, ettei väitettyä vahinkoa ollut näytetty toteen.
On an appeal brought by the Council, the Court set aside the judgment of the Court of First Instance inasmuch as it held that the
Yhteisöjen tuomioistuin kuitenkin kumosi tämän ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomion neuvoston
42 — See, Eagle and Others v Commission, paragraph 163, and Sanders and Others v Commission, paragraph 166.
42 – Ks. em. asia Eagle ym. v. komissio (tuomion 163 kohta) ja asia Sanders ym. v. komissio (tuomion 166 kohta).
43 — See Moat v Commission, paragraph 49; Case T-47/93 C v Commission, paragraph 55; Bories and Others v Commission, paragraphs 194 to 204; and Case T-166/04 C v Commission, paragraph 79.
43 – Ks. em. asia Moat v. komissio (tuomion 49 kohta); 27.10.1994 annettu tuomio asiassa C v. komissio (55 kohta); yhdistetyt asiat Bories ym. v. komissio (194–204 kohta) ja 31.1.2007 annettu tuomio asiassa C v. komissio (79 kohta).
44 — Case T-91/95.
44 – Asia T-91/95, de Nil ja Impens v. neuvosto, tuomio 26.6.1996 (Kok. H. 1996, s.
‘accepts the idea’, in spite of some critical remarks regarding the caselaw of the Court of First Instance, that the damage resulting from such a loss is of a material nature, as stated in paragraph 56 of the judgment under appeal.
KOMISSIO v. GIRARDOT kriittisiä huomautuksia siitä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen oikeuskäytännöstä, jonka mukaan tällaisesta menetyksestä aiheutuva vahinko olisi luonteeltaan aineellinen, kuten valituksenalaisen tuomion 56 kohdassa todetaan.
applicants were entitled to compensation for the nonmaterial damage they claimed to have suffered.
tekemän valituksen johdosta siltä osin kuin siinä katsottiin, että kantajilla oli oikeus saada korvausta väitetystä henkisestä kärsimyksestä.
Finding that, on that issue, the state of the proceedings so permitted, the Court dismissed the applicants’ claim concerning compensation for the non-mater - ial damage.
Koska asia voitiin tältä osin ratkaista, yhteisöjen tuomioistuin hylkäsi kantajien vaatimuksen, joka koski henkisen kärsimyksen korvaamista.
However, the Court rejected the Council’s criticisms of the Court of First Instance’s acknowledgment of the existence of material damage.
Se ei kuitenkaan hyväksynyt neuvoston moitteita siitä, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin oli myöntänyt aineellisen vahingon olemassaolon.
Accordingly, it ruled, in paragraph 28 of the judgment and with express reference to the abovementioned paragraph 47 of the judgment of the Court of First Instance, that ‘it cannot in principle be excluded that the officials who failed in the … Competition [in question] and, like the applicants, were successful in the second Competition … suffered material damage consisting in the fact that they lost the opportunity of seeing their careers develop in the future in a manner comparable to the careers of the candidates who were successful in [the] Competition [in question], owing to the impossibility of reclassifying them from 1 January 1991’.
Se täsmensi edellä mainitussa asiassa neuvosto vastaan de Nil ja Impens annetun tuomion 28 kohdassa, jossa se nimenomaisesti viittasi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomion 47 kohtaan, että ”ei lähtökohtaisesti voida sulkea pois mahdollisuutta, etteikö virkamiehille, jotka epäonnistuivat – – [kyseisessä] kilpailussa ja jotka kantajien tavoin läpäisivät toisen kilpailun – –, olisi voinut aiheutua aineellista vahinkoa siitä, että he olivat menettäneet mahdollisuuden tulevaisuudessa edetä urallaan [kyseisen] kilpailun läpäisseihin hakijoihin verrattavalla tavalla, koska heitä ei ollut mahdollista luokitella uudelleen 1.1.1991 lähtien”.
However, in its appeal, the Commission states that it cannot accept the method used by the Court of First Instance to quantify such damage.
Valituksessaan komissio selittää, ettei se hyväksy laskentatapaa, jota ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on käyttänyt kyseistä vahinkoa määrittäessään.
It points out that, by quantifying the loss of opportunity as the difference between the earnings which the person concerned would have received if she had been recruited and those that she actually obtained, the Court of First Instance distorted the notion of loss of opportunity.
Komissio korostaa, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on vääristänyt mahdollisuuden menettämisen käsitettä, kun se on määrittänyt korvauksen sen palkan, joka Girardot’lle olisi maksettu, jos hänet olisi otettu työhön, ja sen palkan, joka hänelle tosiasiallisesti maksettiin, välisen erotuksen perusteella.
The method used by the Court of First Instance, which is based on the earnings differential, amounts, in effect, in the Commission’s view, to assessing hypothetical damage and to making good the loss of a guarantee and not an opportunity of obtaining a post.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen käyttämällä laskentatavalla, joka perustuu palkkojen väliseen erotukseen, saadaan komission mukaan tulokseksi ai noastaan vahingon hypoteettinen arvo ja päädytään korvaamaan työnsaannin takeiden, ei työnsaannin mahdollisuuden menetys.
At the hearing, the Commission also stated that the required causal link between the unlawful act and the damage suffered failed to satisfy one of the conditions laid down in the case-law, namely that there should be a direct causal link between the unlawful act committed and the damage.
Suullisessa käsittelyssä komissio lisäsi, että lainvastaisen menettelyn ja kärsityn vahingon välinen syy-yhteys ei tässä tapauksessa täytä erästä oikeuskäytännössä asetettua edellytystä, nimittäin sitä, joka koskee suoran syyyhteyden toteen näyttämistä lainvastaisen menettelyn ja vahingon välillä.
I cannot think of any objection to carrying out a similar assessment concerning the loss of an opportunity to be recruited, such as that at issue in this case.
En näe mitään estettä sille, etteikö samanlaista päättelyä voitaisi soveltaa myös nyt kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa, jossa on menetetty mahdollisuus päästä työhön.
45 Moreover, it should be pointed out that, in the main appeal, the Commission does not dispute that the loss of an opportunity of being recruited may be compensated for and
45Lisäksi on syytä huomata, ettei komissio päävalituksessa kiistä, etteikö työhönpääsyn mahdollisuuden menettämistä voitaisi korvata, ja että se ”hyväksyy tämän ajatuksen”, vaikka esittääkin muutamia
Before assessing the merits of that view, the line of argument put forward by the Commission raises, as was made apparent by Ms Girardot (see point 41 above), the
Komission valitusperusteen tutkittavaksi ottamisessa on – kuten Girardot on huo -mauttanut (ks. edellä 41 kohta) – kuitenkin eräs ongelma, joka on selvitettävä, ennen
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-348/06 P preliminary issue of its admissibility, a question which it is now appropriate to consider.
JULKISASIAMIES MENGOZZIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-348/06 P kuin voidaan siirtyä arvioimaan edellä mainitun väitteen paikkansapitävyyttä.
Indeed, on the one hand, the Commission explains therein that it requests the Court to rule on the method of calculation used in the judgment under appeal to make good the damage caused by the loss of an opportunity.
Ensinnäkin komissio selittää, että valituksen tarkoituksena on saada yhteisöjen tuomioistuin ottamaan kantaa laskentatapaan, jota valituksenalaisessa tuomiossa käytettiin menetetystä mahdollisuudesta aiheutuneen vahingon määrittämiseksi.
However, in the light of the caselaw cited, those pleas in the main appeal should either be declared inadmissible or, as the Court has already had occasion to do, 48be reclassified as alleging the absence or inadequacy of the statement of reasons in the judgment under appeal as regards the criteria taken into account in determining the compensation for the damage, in order to render those grounds of appeal meaningful.
Edellä mainitun oikeuskäytännön perusteella nämä päävalituksessa esitetyt valitusperusteet pitäisi kuitenkin joko jättää tutkimatta tai muotoilla uudelleen – kuten yhteisöjen tuomioistuin on jo kerran aikaisemmin tehnyt 48 – siten, että ne kohdistuvat valituksenalaisen tuomion puuttuviin tai riittämättömiin perusteluihin siltä osin kuin on kyse vahingonkorvauksen laskemisessa huomioon otetuista tekijöistä, sillä vain siten näillä valitusperusteilla on tehokas vaikutus.
Nonetheless, and on the other hand, the Commission does not confine itself to challenging the extent of the compensation for the damage, but identifies, in my view, in its single plea in support of its claims, a genuine error of law which allegedly renders the judgment under appeal unlawful.
Toisaalta komissio ei ainoassa valitusperusteessaan tyydy vain kiistämään korvattavan vahingon laajuutta vaan pyrkii nähdäkseni myös osoittamaan, että valituksenalaisessa tuomiossa on tehty oikeudellinen virhe.
As a preliminary point, it should be recalled that, according to the case-law, once the Court of First Instance has found the existence of damage, it alone has jurisdiction to assess, within the confines of the claim, the method and extent of compensation for that damage.
Aluksi on syytä palauttaa mieleen, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan silloin, kun ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on todennut vahingon olemassaolon, se on yksin toimivaltainen arvioimaan esitetyn vaatimuksen rajoissa vahingonkorvauksen laatua ja ulottuvuutta.
46The Court has nonetheless stated that in order for it to be able to review the judgments of the Court of First Instance, those judgments must state sufficient reasons and, in particular, set out the criteria taken into account for the purposes of determining the amount selected. 47
46Jotta yhteisöjen tuomioistuin kuitenkin voisi harjoittaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomioihin kohdistuvaa laillisuusvalvontaa, näiden tuomioiden on oltava riittävästi perusteltuja ja niissä on ilmoitettava ne perusteet, joita on käytetty vahingonkorvauksen määrää vahvistettaessa. 47
In the present case, the main appeal certainly contains some ambiguities as to the criticisms it contains of the judgment under appeal.
Tässä tapauksessa päävalituksessa valituksenalaisesta tuomiosta esitetyt väitteet ovat tietyiltä osin ristiriitaisia.