natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Please give the product names and the producers.
Pyydän ilmoittamaan tuotteiden ja tuottajien nimet.
How often was an administrative penalty imposed?
Miten usein hallinnollisia seuraamuksia määrättiin?
Which producers were penalised in respect of which products?
Keille tuottajille ja mista tuotteista seuraamukset määrättiin?
How high were the highest and lowest penalties for defective labelling (a) from 1 August to 31 December 1999 and (b) before then?'
Mitkä olivat puutteellisista pakkausmerkinnöistä määrätyt ankarimmat ja lievimmät seuraamukset a) 1.8.-31.12.1999 ja b) ennen tätä ajanjaksoa?"
The Federal Chancellor, who was responsible for implementation of Regulation No 1139/98, answered Questions 1 and 2 but, by decision of 10 February 2000, refused to answer Questions 3 to 5, on the ground that the information requested was not environmental data within the meaning of Paragraph 2 of the UIG.
Liittokansleri, joka on toimivaltainen asetuksen N:o 1139/98 täytäntöönpanon osalta, vastasi kahteen ensimmäiseen kysymykseen mutta kieltäytyi 10.2.2000 tekemällään päätöksellä vastaamasta kolmeen muuhun kysymykseen sillä perusteella, että pyydetyt tiedot eivät olleet UIG:n 2 §:ssä tarkoitettuja ympäristötietoja.
Ms Glawischnig appealed against that decision to the Unabhängiger Verwaltungssenat Wien, arguing that the placing on the market of foodstuffs containing genetically modified organisms (GMOs) or derived from such organisms falls within the definition of 'activities which cause or may cause danger to humans, or which harm or may harm the environment' in Paragraph 2(2) of the UIG.
Glawischnig haki päätökseen muutosta Unabhängiger Verwaltungssenat Wienissäja väitti, että geneettisesti muunnetuista organismeista (jäljempänä GMO) valmistettujen tai niitä sisältävien elintarvikkeiden saattaminen markkinoille kuuluu UIG:n 2 §:n 2 momentissa tarkoitettuun käsitteeseen "toiminnot, jotka aiheuttavat tai saattavat aiheuttaa vaaraa ihmisille tai jotka vaikuttavat tai todennäköisesti vaikuttavat kielteisesti ympäristöön".
She considers that consumption of such foodstuffs may have repercussions on health and the environment.
Hän katsoo, että tällaisten elintarvikkeiden kulutus saattaa vaikuttaa terveyteen ja ympäristöön.
The Unabhängiger Verwaltungssenat Wien is of the view that the information asked for by Ms Glawischnig is neither 'environmental data' within the meaning of Paragraph 2 of the UIG nor 'information relating to the environment' within the meaning of Article 2(a) of Directive 90/313.
Unabhängiger Verwaltungssenat Wien katsoo, että Glawischnigin pyytämät tiedot eivät ole UIG:n 2 §:ssä tarkoitettuja ympäristötietoja eivätkä direktiivin 90/313/ETY 2 artiklan a alakohdassa tarkoitettuja ympäristöön liittyviä tietoja.
However, in view of the wide interpretation the Court gave the latter provision in Case C-321/96 Mecklenburg [1998], it decided to stay the proceedings and refer a number of questions to the Court for a preliminary ruling.
Tämä kansallinen tuomioistuin on kuitenkin ottanut huomioon laajan tulkinnan, jonka yhteisöjen tuomioistuin on antanut kyseiselle direktiivin säännökselle asiassa C-321/96, Mecklenburg, 17.6.1998 antamassaan tuomiossa, ja päättänyt lykätä asian käsittelyä esittääkseen yhteisöjen tuomioistuimelle ennakkoratkaisukysymyksiä.
By its three questions, which concern the interpretation of the same provision of Community law and may therefore be taken together, the national court seeks essentially to know whether Article 2(a) of Directive 90/313 is to be interpreted as meaning that the name of the manufacturer and the product description of foodstuffs which have been the subject of administrative measures for controlling compliance with Regulation No 1139/98, the number of administrative penalties imposed following those measures, and the producers and products concerned by such penalties constitute information relating to the environment within the meaning of that provision.
Kansallisen tuomioistuimen esittämät kolme kysymystä koskevat yhden ja saman yhteisön oikeuden säännöksen tulkintaa, joten ne voidaan tutkia yhdessä; näillä kysymyksillään kansallinen tuomioistuin haluaa tietää, onko direktiivin 90/313/ETY 2 artiklan a alakohtaa tulkittava siten, että tässä kohdassa tarkoitettuja ympäristöön liittyviä tietoja ovat sellaisten elintarvikkeiden nimitys ja niiden valmistajan nimi, jotka viranomaiset ovat tarkastaneet asetuksen N:o 1139/98 noudattamisen toteamiseksi, näiden tarkastusten perusteella määrättyjen hallinnollisten seuraamusten lukumäärä sekä tuottajat ja tuotteet, joita nämä seuraamukset koskevat.
Article 2(a) of Directive 90/313 classifies information relating to the environment within the meaning of that directive in three categories: information on the state of water, air, soil, fauna, flora, land and natural sites ('the first category*), information on activities or measures affecting or likely to affect those environmental factors (the second category1), and information on activities or measures designed to protect those factors ('the third category*).
Direktiivin 90/313/ETY 2 artiklana alakohdassa jaetaan direktiivissä tarkoitetut ympäristöön liittyvät tiedot kolmeen ryhmään: tiedot veden, ilman, maaperän, eläimistön, kasviston, maan ja luontokohteiden tilasta (jäljempänä ensimmäinen ryhmä), tiedot toiminnoista tai toimista, jotka vaikuttavat tai todennäköisesti vaikuttavat kielteisesti näihin ympäristön osatekijöihin (jäljempänä toinen ryhmä), sekä tiedot toiminnoista tai toimista, jotka on suunniteltu suojelemaan näitä tekijöitä (jäljempänä kolmas ryhmä).
In the present case, it is common ground that the information at issue in the main proceedings does not come under the first category.
Ei ole kiistetty, että kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa kyseessä olevat tiedot eivät kuulu ensimmäiseen ryhmään.
Consequently, in the present case, even if information relating to the activity of marketing foodstuffs containing GMOs falls within the second category, that does not suffice to bring within that category information relating to measures of control of that marketing.
Vaikka oletettaisiin, että GMO:ta sisältävien elintarvikkeiden myyntitoimintaa koskevat tiedot kuuluisivat toiseen ryhmään, tämän seikan perusteella ei voida katsoa, että samaan ryhmään kuuluisivat tiedot tarkastuksista, jotka koskevat myyntiä.
Information concerning controls may, however, come under the third category, where the controls are intended to protect one or more of the environmental factors.
Tarkastuksia koskevat tiedot voivat kuitenkin kuulua kolmanteen ryhmään, jos ne on suunniteltu suojelemaan yhtä tai useampaa ympäristön osatekijää.
Regulation No 1139/98 is intended to add further information to that which must already be mentioned on the labelling of certain foodstuffs under Council Directive 79/112/EEC of 18 December 1978 on the approximation of the laws of the Member States relating to the labelling, presentation and advertising of foodstuffs for sale to the ultimate consumer, which was not designed as a measure for protection of the environment.
Asetuksen N:o 1139/98 tarkoituksena on täydentävien tietojen edellyttäminen niiden tietojen lisäksi, jotka tiettyjen elintarvikkeiden merkinnöissä on jo mainittava kuluttajalle myytäväksi tarkoitettujen elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 18 päivänä joulukuuta 1978 annetun neuvoston direktiivin 79/112/ΕΊΎ perusteella; tämä direktiivi puolestaan ei ole toimi, joka on suunniteltu suojelemaan ympäristöä.
Consequently, the information at issue in the main proceedings does not come under the third category either.
Tästä seuraa, että kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa kyseessä olevat tiedot eivät kuulu myöskään kolmanteen ryhmään.
'Article 2(a) of Council Directive 90/313/EEC of 7 June 1990 on the freedom of access to information on the environment is to be interpreted as meaning that the name of the manufacturer and the product description of foodstuffs which have been the subject of administrative measures for controlling compliance with Council Régulation (EC) No 1139/98 of 26 May 1998 concerning the compulsory indication [in] the labelling of certain foodstuffs produced from genetically modified organisms of particulars other than those provided for in Directive 79/112/EEC, as amended by Commission Regulation (EC) No 49/2000 of 10 January 2000, lhe number of administrative penalties imposed following those measures, and the producers and products concerned by such penalties do not constitute information relating to the environment within tine meaning of that provision.'
Ympäristöä koskevan tiedon saannin vapaudesta 7 päivänä kesäkuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/313/ETY 2 artiklan a alakohtaa on tulkittava siten, että tässä kohdassa tarkoitettuja ympäristöön liittyviä tietoja eivät ole sellaisten elintarvikkeiden nimitykset ja valmistajan nimi, jotka viranomaiset ovat tarkastaneet muiden kuin neuvoston direktiivissä 79 1112/ETY säädettyjen pakollisten mainintojen liittämisestä tiettyjen geneettisesti muunnetuista organismeista valmistettujen elimarvikkeidenpakJcausmerkintöihin 26 päivänä toukokuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1139/98, sellaisena kuin se on muutettuna 10.1.2000 annetulta komission asetukselta N:o 49/2000, noudattamisen toteamiseksi, näiden tarkastusten perusteella määrättyjen hallinnollisten seuraamusten lukumäärä eivätkä nöden tuottanen ja tuotteiden nimet, joita nämä seuraamukset koskevat
Advocate General A Tizzano delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 5 December 2002.
Julkisasiamies A. Tizzano on esittänyt ratkaisuehdotuksensa viidennen jaoston istunnossa 5 päivänä joulukuuta 2002.
He proposed that the Court should answer as follows:
Julkisasiamies ehdotta, että yhteisöjen tuomioistuin vastaa kysymykseen seuraavasti:
'Administrative documents relating to the monitoring of instances of incorrect labelling, pursuant to Council Regulation (EC) No 1139/98 of 26 May 1998 concerning the compulsory indication of the labelling of certain foodstuffs produced from genetically modified organisms of particulars other than those provided for in Directive 79/112/EEC, in particular documents revealing the name of the manufacturer of foodstuffs and the description of the product in respect of which a complaint has been made, the name of the manufacturer of foodstuffs and the description of the product in respect of which administrative penalties have been imposed, and the frequency with which such penalties have been imposed, cannot constitute "information relating to the environment" within the meaning of Article 2(a) of Council Directive 90/313/EEC of 7 June 1990 on the freedom of access to information on the environment.'
Ympäristöä koskevan tiedon saannin vapaudesta 7 päivänä kesäkuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/313/ETY 2 artiklan a alakohdassa tarkoitettuina "ympäristöön liittyvinä tietoina" ei voida pitää viranomaisasiakirjoja, jotka koskevat tarkastuksia, joita on tehty sen toteamiseksi, onko muiden kuin neuvoston direktiivissä 79/112/ΕΊΎ säädettyjen pakollisten mainintojen liittämisestä tiettyjen geneettisesti muunnetuista organismeista valmistettujen elintarvikkeiden pakkausmerkimoihin 26 päivänä toukokuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1139/98 mukaisissa pakkausmerkinnöissä puutteita, eikä etenkään viranomaisasiakirjoja, joista ilmenee huomautuksiin johtaneiden elintarvikkeiden valmistajien nimet ja tuotenimet, niiden valmistajien ja tuotteiden nimet, joille tai joista on määrätty hallinnollisia seuraamuksia, ja se, kuinka usein tällaisia seuraamuksia on määrätty.
Case C-425/01 Commission of the European Communities ν Portuguese Republic Social policy
Asia C-425/01 Euroopan yhteisöjen komissio ν. Portugalin tasavalta Sosiaalipolitiikka
(Failure of a Member State to fulfil obligations — Incomplete transposition of Directive 89/391/EEC - Safety and health of workers) (Fifth Chamber)
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivin 89/391/ETY täytäntöönpano — Työntekijöiden turvallisuus ja terveys (viides jaosto)
By application lodged at the Registry of the Court of Justice on 26 October 2001, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that the Portuguese Republic has failed to fulfil its obligations under Articles 4 and 10 to 12 of Council Directive 89/391/EEC of 12 June 1989.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut kanteen, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 26.10.2001 ja jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut 12.6.1989 annetun neuvoston direktiivin 89/391/ETY 4 ja 10-12 artiklan mukaisia velvoitteitaan.
The Commission claims that, in so far as there is no clear and precise legislation in Portugal relating to the process of election and to the system of protection of workers' safety and health at work representatives, workers cannot be made fully aware of their rights protected by Directive 89/391 and rely on them, where appropriate, before the national courts.
Komissio esittää, että koska Portugalissa ei ole selviä ja täsmällisiä säännöksiä työturvallisuutta ja -terveyttä koskevissa asioissa työntekijöitä edustavien edustajien valintamenettelystä ja suojaa koskevasta järjestelmästä, työntekijät eivät voi tuntea kaikkia direktiivissä 89/391/ETY suojeltuja oikeuksiaan ja tarvittaessa vedota niihin kansallisissa tuomioistuimissa.
According to the Court, it is apparent that the Portuguese legislation satisfies the obligations arising from Directive 89/391 in that it regulates the essential questions relating to the election of workers' representatives with special responsibility for the protection of safety and health, thus enabling workers to elect their representatives, and laying down provisions which are intended to protect them in the performance of their tasks.
Yhteisöjen tuomioistuin katsoo katsoo, että Portugalin lainsäädäntö on direktiivistä 89/391/ETY johtuvien velvoitteiden mukainen, koska siinä säännellään työntekijöiden sellaisia edustajia, joilla on erityinen vastuu työntekijöiden turvallisuudesta ja terveydestä, koskevaan vaalimenettelyyn liittyviä keskeisiä kysymyksiä, ja siten annetaan työntekijöille mahdollisuus valita edustajansa, ja koska siinä on säännöksiä, joilla pyritään suojaamaan näitä heidän hoitaessaan tehtäväänsä.
Orders the Commission of the European Communities to pay the costs.'
Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut
Advocate General C. Stix-Hackl delivered her Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 5 December 2002. '
Julkisasiamies C. Stix-Hackl on esittänyt ratkaisuehdotuksensa viidennen jaoston istunnossa 5 päivänä joulukuuta 2002.
Not available.
1) hylkää komission kanteen, ja
Case C-229/00 Commission of the European Communities ν Republic of Finland Social policy
Asia C-229/00 Euroopan yhteisöjen komissio ν. Suomen tasavalta Sosiaahpolitiikka
(Failure of a Member State to fulfil obligations — Directive 89/105/EEC — Failure to apply the procedure prescribed in Article 6 of that directive to decisions determining the categories of medicinal products qualifying for higher-rate cover — Failure to provide objective and verifiable grounds for negative decisions) (Sixth Chamber)
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 89/105/ETY — Direktiiviin 6 artiklassa säädetyn menettelyn jättäminen soveltamatta päätöksiin, joilla vahvistetaan erityiskorvattavien lääkkeiden ryhmät — Puolueettomien ja todennettavissa olevien arviointiperusteiden mukaisten perustelujen jättäminen ilmoittamatta kielteisissä päätöksissä (kuudes jaosto)
By application lodged at the Court Registry on 8 June 2000, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by not adopting the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with Council Directive 89/105/EEC of 21 December 1988, in particular by not applying the prescribed procedure to decisions determining a category of special cover and, with regard to the prescribed obligations, by not providing the applicant with a sufficient statement of reasons based on objective and verifiable criteria in the case of negative decisions, the Republic of Finland has failed to fulfil its obligations under'that directive and in particular Article 6 thereof.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut kanteen, joka on toimitettu yhteisöjen tuomioistuimeen 8.6.2000 ja jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että Suomen tasavalta ei ole noudattanut 21.12.1988 annetun neuvoston direktiivin 89/105/ETY ja erityisesti sen 6 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja varsinkaan koska se ei ole soveltanut säädettyä menettelyä päätöksiin, jotka koskevat erityiskorvausryhmänvahvistamista, ja koska se on säädettyjen velvollisuuksien osalta jättänyt ilmoittamatta hakijalle kielteisen päätöksen perusteluja, jotka perustuvat objektiivisiin ja riittävällä tavalla todennettavissa oleviin arviointiperusteisiin.
The complaint concerning the decisions establishing the categories of medicinal products subject to higher-rate cover
Väite, joka koskee päätöksiä, joilla vahvistetaan erityiskorvattavien lääkkeiden ryhmät
According to the directive, ensuring the effectiveness of the directive also requires that the persons concerned can verify that the official entry of medicinal products on the list corresponds to objective criteria and that there is no discrimination between national medicinal products and those from other Member States.
Direktiivin tehokkaan vaikutuksen takaaminen edellyttää, että asianosaiset voivat vakuuttua siitä, että lääkkeiden hallinnollisessa sisällyttämisessä tietyllä tavalla korvattavien lääkkeiden luetteloon noudatetaan puolueettomia perusteita ja että kotimaisten ja muista jäsenvaltioista peräisin olevien lääkkeiden välillä ei harjoiteta syrjintää.
However, those objectives would be compromised if, as the Finnish Government claims, a Member State were able to introduce a dual procedure for the establishment of a list of medicinal products qualifying for higher-rate reimbursement, one pursuant to the obligations laid down by the first subparagraph of Article 6 of the directive, the other being exempt in part from those obligations and, in part, not complying with the objectives laid down by that directive.
Näiden tavoitteiden saavuttaminen kuitenkin vaarantuisi, jos jäsenvaltio voisi, kuten Suomen hallitus esittää, ottaa erityiskorvattavien lääkkeiden luettelon laatimiseksi käyttöön kaksi menettelyä, joista toinen olisi direktiivin 6 artiklan 1 alakohdassa asetettujen velvoitteiden mukainen ja toinen näistä velvoitteista vapaa ja ristiriidassa kyseisessä direktiivissä vahvistettujen tavoitteiden kanssa.
The complaint concerning the statement of reasons for decisions refusing to accept the price of medicinal products
Väite, joka koskee niiden päätösten perustelemista, joilla on kieltäydytty hyväksymästä lääkkeiden hintoja
It is apparent from the data supplied by the Finnish Government, which have not been challenged by the Commission, that whilst, in 1999, 3 266 decisions were taken by the Commission for Medicine Prices, only 133 contained an inadequate statement of reasons.
Suomen hallituksen toimittamista tiedoista, joita komissio ei ole riitauttanut, ilmenee, että vaikka vuonna 1999 lääkkeiden hintalautakunta teki 3 266 päätöstä, ainoastaan 133 päätöksessä oh perusteluja koskeva virhe.
However, generalised failure on the part of the administrative authorities to comply with the directive cannot be inferred from a few defective cases in practice.
Muutamista käytännön soveltamistapauksista, joihin on liittynyt puutteellisuuksia, ei voida päätellä, että hallintoviranomaiset olisivat yleisesti jättäneet noudattamatta direktiiviä.
Declares that, by not adopting the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with Council Directive 89/105/EEC of 21 December 1988 relating to the transparency of measures regulating the prices of medicinal products for human use and their inclusion in the scope of national health insurance systems as regards the decisions establishing the categories of medicinal products subject to a higher rate of health insurance cover, the Republic of Finland has failed tofulfl its obligations under the first and second subparagraphs of Article 6 of that directive;
Suomen tasavalta ei ole noudattanut ihmisille tarkoitettujen lääkkeiden hintojen sääntefytoimenpiteiden avoimuudesta ja niiden soveltamisesta kansallisissa sairausvakuutusjä^estehmssä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun neuvoston direktiivin 89/105/ETY6 artiklan lja2 alakohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollista määräyksiä sittä osin kuin kyse on päätöksistä, joilla vahvistetaan sairausvakuutuksen erityiskorvattavien lääkkeiden ryhmät
Advocate General A Tizzano delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 11 July 2002.
Julkisasiamies A Tizzano on esittänyt ratkaisuehdotuksensa kuudennen jaoston istunnossa 11 päivänä heinäkuuta 2002.
'(1) Declare that, by failing to adopt all the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with Article 6(1) and (2) of Council Directive 89/105/EEC of 21 December 1988 relating to the transparency of measures regulating the prices of medicinal products for human use and their inclusion in the scope of national health insurance systems, in relation to decisions establishing certain special categories of higher-rate reimbursement of the cost of medicines, the Republic of Finland has failed to fulfil its obligations under that Directive and the EC Treaty;
1) toteaa, että Suomen tasavalta on jättänyt noudattamatta ihmisille tarkoitettujen lääkkeiden hintojen sääntelytoimenpiteiden avoimuudesta ja niiden soveltamisesta kansallisissa sairausvakuutusjärjestelmissä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun neuvoston direktiivin 89/105/ETY 6 artiklan 1 ja 2 alakohdan ja EY:n perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä sellaisten päätösten osalta, joilla luodaan lääkekustannuksia koskevia, korkeampaan korvattavuuteen perustuvia erityiskorvausryhmiä,
(2) Dismiss the remainder of the action;
2) hylkää kanteen muilta osin, ja
(3) Order each party to bear its own costs.'
3) määrää, että asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
Case C-97/01 Commission of the European Communities ν Grand Duchy of Luxembourg Competition
Asia C-97/01 Euroopan yhteisöjen komissio ν. Luxemburgin suurherttuakunta Kilpailu
(Failure of a Member State to fulfil obligations — Télécommunications — Rights of way — Failure to transpose Directive 90/388/EEC effectively) (Sixth Chamber)
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Televiestintä —Rasiteoikeudet—Direktiivin 90/388/ETY tosiasiallisen täytäntöönpanon laiminlyönti (kuudes jaosto)
By application lodged at the Registry of the Court of Justice on 27 February 2001, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by failing to ensure, in practice, the effective transposition into Luxembourg law of Article 4d of Commission Directive 90/388/EEC of 28 June 1990 on competition in the markets for telecommunications service, as amended by Commission Directive 96/19/EC of 13 March 1996, the Grand Duchy of Luxembourg has failed to fulfil its obligations.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut kanteen, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 27.2.2001 ja jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut velvoitteitaan, koska se ei ole käytännössä taannut kilpailusta telepalvelumarkkinoilla 28 päivänä kesäkuuta 1990 annetun komission direktiivin 90/388/ETY 4 d artiklan, sellaisena kuin tämä direktiivi on muutettuna 13 päivänä maaliskuuta 1996 annetulla komission direktiivillä 96/19/EY tosiasiallista saattamista osaksi Luxemburgin oikeusjärjestystä.