natgillin/translations-raw huggingface dataset:
On 24 April 1995, Mr Connolly applied, under Article 40 of the Staff Regulations, for three months' unpaid leave on personal grounds commencing on 3 July 1995, stating as the reasons for his application (a) to assist his son during the school holidays in his preparation for United Kingdom university entrance; (b) to enable his father to spend some time with his family; (c) to spend some time reflecting on matters of economic theory and policy and to "reestablish acquaintance with the literature".
Tosiseikkojen tapahtuma-aikana kantaja, Connolly, oli palkkaluokan A 4 tasolle 4 kuuluva komission virkamies ja hän toimi talouden ja rahoituksen pääosastoon (PO II) kuuluvan rahapoliittisia asioita käsittelevän osasto D:n yksikön 3 'Euroopan valuuttajärjestelmä, kansalliset ja yhteisön rahapolitiikat' päällikkönä — .
By letter of 18 August 1995, Mr Connolly applied to be reinstated in the Commission service at the end of his leave on personal grounds.
Henkilökohtaisista syistä myönnetyn virkavapautensa päättyessä Connolly pyysi 18.8.1995 päivätyllä kirjeellään saada palata komissiossa olevaan toimeensa.
The Commission, by decision of 27 September 1995, granted that request and reinstated him in his post with effect from 4 October 1995.
Komissio määräsi 27.9.1995 tekemällään päätöksellä valittajan palaamaan toimeensa 4.10.1995 alkaen.
On three occasions, dating from 1991, Mr Connolly submitted draft articles relating, respectively, to the application of monetary theories, the development of the European Monetary System and the monetary implications of the white paper on the
Connolly oli vuodesta 1991 alkaen esittänyt kolme kertaa julkaistavaksi artikkeliluonnoksia, joista
Early in September, more specifically between 4 and 10 September 1995, a series of articles concerning the book was published in the European and, in particular, the British press.
Henkilökohtaisista syistä myönnetyn virkavapautensa aikana Connolly julkaisi kirjan, jonka otsikko oli The rotten heart of Europe. The dirty war for Europe's money", pyytämättä siihen ennakolta lupaa.
On 27 September 1995, the appointing authority decided, pursuant to Article 88 of the Staff Regulations, to suspend Mr Connolly from his duties with effect from 3 October 1995 and to withhold one-half of his basic salary during the period of his suspension.
Syyskuun alussa, tarkemmin sanottuna 4—10.9.1995, Euroopan ja erityisesti Ison-Britannian lehdistössä julkaistiin useita tätä kirjaa koskevia artikkeleita.
By letter of 6 September 1995, the Director-General for Personnel and Administration, in his capacity as appointing authority ... informed the applicant of his decision to initiate disciplinary proceedings against him for infringement of Articles 11, 12 and 17 of the Staff Regulations and, in accordance with Article 87 of those regulations, invited him to a preliminary hearing.
Nimittävä viranomainen pidätti Connollyn virantoimituksesta 3.10.1995 lukien henkilöstösääntöjen 88 artiklan mukaan 27.9.1995 tekemällään päätöksellä, ja määräsi, että hänen peruspalkastaan pidätetään puolet virantoimituksesta pidättämisen ajan.
On 4 October 1995, the appointing authority decided to refer the matter to the Disciplinary Board under Article 1 of Annex IX to the Staff Regulations ("Annex IX").
Henkilöstön ja hallinnon pääosaston pääjohtaja ilmoitti Connollylle 6.9.1995 päivätyssä kirjeessään, jonka se laati nimittävänä viranomaisena , päätöksestään aloittaa kurinpitomenettely häntä vastaan henkilöstösääntöjen 11,12 ja 17 artiklan rikkomisen vuoksi ja kutsui hänet sitä ennen kuultavaksi henkilöstösääntöjen 87 artiklan mukaisesti.
The first hearing was held on 12 September 1995. The applicant then submitted a written statement indicating that he would not answer any questions unless he was informed in advance of the specific breaches he was alleged to have committed.
Nimittävä viranomainen päätti 4.10.1995 henkilöstösääntöjen liitteessä IX (jäljempänä liite IX) olevan 1 artiklan mukaisesti saattaa asian kurinpitolautakunnan käsiteltäväksi.
On 7 December 1995, the Disciplinary Board delivered an opinion, forwarded to the applicant on 15 December 1995, in which it recommended that the disciplinary measure of removal from post without withdrawal or reduction of his entitlement to a retirement pension should be imposed on him ... .
Connollyä kuultiin ensimmäisen kerran 12.9.1995, ja tässä kuulemistilaisuudessa hän jätti kirjallisen lausunnon, jossa hän ilmoitti, ettei hän vastaa yhteenkään kysymykseen, ellei hänelle ennakolta ilmoiteta, mihin erityisiin rikkomisiin hänen väitettiin syyllistyneen.
By letter of 13 September 1995, the appointing authority informed the applicant that the allegations of misconduct followed publication of his book, serialisation of extracts from it in The Times newspaper as well as the statements that he had made in an interview published in that newspaper, without having obtained prior permission.
Kurinpitolautakunta antoi 7.12.1995 lausuntonsa (jäljempänä kurinpitolautakunnan lausunto ),joka annettiin Connollylle tiedoksi 15.12.1995 ja jossa se suositti, että tälle määrätään seuraamukseksi viraltapano vanhuuseläkeoikeuksia menettämättä .
The appointing authority again invited him to attend a hearing regarding those matters in the light of his obligations under Articles 11, 12 and 17 of the Staff Regulations.
18 viranomainen kutsui Connollyn uudelleen kuultavaksi näiden seikkojen osalta henkilöstösääntöjen 11, 12 ja 17 artiklassa säädettyjen velvoitteidensa valossa.
By decision of 16 January 1996, the appointing authority imposed on the applicant the disciplinary measure referred to in Article 86(2)(f) of the Staff Regulations, namely removal from post without withdrawal or reduction of his entitlement to a retirement pension. ...
Nimittävä viranomainen määräsi Connollylle 16.1.1996 tekemällään päätöksellä henkilöstösääntöjen 86 artiklan 2 kohdan f alakohdassa säädetyn seuraamuksen, joka oli viraltapano vanhuuseläkeoikeuksia poistamatta ja alentamatta .
The decision removing Mr Connolly from his post set out the following statement of reasons:
Viraltapanopäätös seuraavasti:
"Whereas on 16 May 1990 Mr Connolly was appointed Head of Unit [II.D.3];
'Connolly nimitettiin 16.5.1990 yksikön [II.D.3] päälliköksi;
Whereas Mr Connolly has written a book, which was published at the beginning of September 1995 entitled The Rotten Heart ofEurope; Europe;
Connolly on kirjoittanut The Rotten Heart of Europe -nimisen teoksen, joka julkaistiin syyskuun alussa 1995.
On 26 September 1995, at a second hearing, the applicant refused to answer any of the questions put to him and filed a written statement in which he submitted that it was legitimate for him to have published a work without requesting prior permission because, when he did so, he was on unpaid leave on personal grounds.
Toisessa kuulemistilaisuudessa, joka pidettiin 26.9.1995, Connolly kieltäytyi vastaamasta hänelle esitettyihin kysymyksiin ja ilmoitti kirjallisesti, että hän katsoi voineensa julkaista teoksen hankkimatta siihen ennakolta lupaa, koska hän oli henkilökohtaisista syistä myönnetyllä virkavapaalla.
He added that the serialisation of extracts from his book in the press had been decided on by his publisher and that some of the statements contained in the interview had been wrongly attributed to him.
Lisäksi hän totesi, että teoksen kustantaja oli vastuussa sen otteiden julkaisemisesta ja että tietyt mielipiteet, joihin edellä mainitussa
Regulations, which is binding on all officials;
Connolly nosti ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen 13.3.1996 jättämällään kirjelmällä kanteen (asia T-34/96), jossa hän vaati kurinpitolautakunnan lausunnon kumoamista.
1996, the applicant brought an action for annulment of the Disciplinary Board's opinion (Case T-34/96).
Connolly ei pyytänyt nimittävältä viranomaiselta lupaa kyseisen kirjan julkaisemiseen henkilöstösääntöjen 17 artiklan säännösten mukaisesti, vaikka nämä säännökset koskevat kaikkia virkamiehiä.
Whereas Mr Connolly could not have failed to be aware that he would be refused permission on the same grounds as those on which permission had previously been refused in respect of articles in which he had already outlined the ideas that form the core of the present book;
Connolly nosti ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen 18.10.1996 jättämällään kirjelmällä kanteen (asia T-163/96), jossa hän vaati kurinpitolautakunnan lausunnon ja viraltapanopäätöksen kumoamista sekä vahingonkorvausta.
By an application lodged at the Registry of the Court of First Instance on 18 October 1996, the applicant brought an action for annulment of the Disciplinary Board's opinion and of the decision removing him from his post and for damages (Case T-163/96).
Connolly ei voinut olla tietämättä, että tämä lupa evättäisiin niistä samoista syistä, joiden vuoksi häneltä oli aikaisemmin evätty lupa julkaista artikkeleita, joissa hän oli jo esittänyt ne ajatukset, jotka muodostivat kyseisen teoksen olennaisen sisällön.
Whereas Mr Connolly mentions in the preface to The Rotten Heart of Europe that the idea for the book arose after he had requested permission to publish a chapter on the EMS in another book; he was refused permission and took the view that it would be worthwhile to work up that chapter and make it into a book in its own right;
Connolly on maininnut The Rotten Heart of Europe -nimisen kirjansa alkuhuomautuksissa kirjan saaneen alkunsa siitä, että hän oli pyytänyt lupaa julkaista Euroopan valuuttajärjestelmääkoskevaluku eräässä toisessa kirjassa; lupaa ei myönnetty, joten hän katsoi tärkeäksi muokata tätä lukua ja tehdä siitä kokonaisen kirjan.
Whereas Mr Connolly has admitted receiving royalties paid to him by his publishers as consideration for the publication of his book;
Connolly on käytöksellään aiheuttanut vakavaa vahinkoa yhteisön edulle ja vahingoittanut toimielimen julkisuuskuvaa ja mainetta.
Whereas Mr Connolly's overall conduct has reflected on his position as an official, given that an official is required to conduct himself solely with the interests of the Commission in mind;
Connollyn käyttäytyminen on kokonaisuudessaan heikentänyt hänen asemaansa kohdistuvaa arvonantoa, sillä hän on virkamies, jonka on toimittava yksinomaan komission edun mukaisesti.
Before the Court of First Instance, the appellant put forward seven pleas in law in support of his claim for annulment of the Disciplinary Board's opinion and the contested decision.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa valittaja vetosi seitsemään perusteeseen kurinpitolautakunnan lausunnon ja viraltapanopäätöksen kumoamista koskevien vaatimustensa tueksi.
First, he alleged that there had been irregularities in the disciplinary proceedings.
Ensimmäinen kanneperuste koski kurinpitomenettelyn virheellisyyttä.
Second, he alleged that the reasons given were insufficient and that the Disciplinary Board had infringed Article 7 of Annex IX, the rights of the defence and the principle of sound administration.
Toinen kanneperuste perustui perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin ja siihen, että kurinpitolautakunta oli rikkonut henkilöstösääntöjen liitteessä IX olevaa 7 artiklaa ja loukannut puolustautumisoikeuksia sekä hyvän oikeudenkäytön periaatetta.
By his third, fourth and fifth pleas, the applicant submitted that there had been infringements of, respectively, Articles 11, 12 and 17 of the Staff Regulations.
Kolmannessa, neljännessä ja viidennessä kanneperusteessaan valittaja vetosi vastaavasti henkilöstösääntöjen 11, 12, ja 17 artiklan rikkomiseen.
The basis of the sixth plea was manifest error of assessment and breach of the principle of proportionality.
Kuudes peruste koski ilmeistä arviointivirhettä ja suhteellisuusperiaatteen loukkaamista.
Finally, the seventh plea alleged misuse of powers.
Lopuksi seitsemännen kanneperusteen syynä oli harkintavallan väärinkäyttö.
Whereas Mr Connolly's conduct, on account of its gravity, involves an irremediable breach of the trust which the Commission is entitled to expect from its officials, and, as a consequence, makes it impossible for any employment relationship to be maintained with the institution;
Connolly on käyttäytymisellään, kun otetaan huomioon sen vakavuus, peruuttamattomasti pettänyt sen luottamuksen, jota komissio voi edellyttää virkamiehiltään, ja tämän vuoksi on mahdotonta säilyttää minkäänlaista palvelussuhdetta tähän toimielimeen.
The Court of First Instance rejected the pleas for annulment and, consequently, the claim for damages.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi kumoamisvaatimukset ja tämän seurauksena myös vahingonkorvausvaatimukset.
Instance
[—Y oikeusasteen
Accordingly, the Court of First dismissed the application.
Tämän vuoksi ensimmäisen tuomioistuin hylkäsi kanteen.
By letter of 7 March 1996, received at the Secretariat-General of the Commission on 14 March 1996, the applicant submitted a complaint under Article 90(2) of the Staff Regulations against the Disciplinary Board's opinion and against the decision to remove him from his post.
Connolly valitti henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdan mukaan kurinpitolautakunnan lausunnosta ja viraltapanopäätöksestä 7.3.1996 päivätyssä kirjeessään, joka on kirjattu komission pääsihteeristössä 14.3.1996.
set aside the contested judgment; annul so far as necessary the opinion of the Disciplinary Board;
Connolly vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin kumoaa valituksenalaisen tuomion,
By an application lodged at the Registry of the Court of First Instance on 13 March
— kumoaa tarpeellisilta osin kurinpitolautakunnan 7.12.1995 antaman lausunnon,
— annul the contested decision;
— kumoaa viraltapanopäätöksen,
— annul the decision of 12 July 19% rejecting his administrative complaint;
— kumoaa 12.7.1996 tehdyn päätöksen, jolla alustava valitus hylättiin,
— order the Commission to pay him BEF 7 500 000 in respect of material damage and BEF 1 500 000 in respect of non-material damage;
— velvoittaa komission maksamaan hänelle aineellisesta vahingosta 7 500 000 Belgian frangin suuruisen korvauksen ja henkisestä kärsimyksestä 1 500 000 Belgian frangin suuruisen korvauksen,
As the Court of Human Rights has held, 'Freedom of expression constitutes one of the essential foundations of [a democratic society], one of the basic conditions for its progress and for the development of every man.
Ihmisoikeustuomioistuin on todennut seuraavaa: ■sananvapaus on eräs [demokraattisen yhteiskunnan] keskeisistä perustoista, eräs sen edistyksen ja jokaisen yksilön kehityksen perusedellytyksistä.
Subject to paragraph 2 of Article 10 [of the ECHR], it is applicable not only to "information" or "ideas" that are favourably received or regarded as inoffensive or as a matter of indifference, but also to those that offend, shock or disturb; such are the demands of that pluralism, tolerance and broadmindedness without which there is no "democratic society"'.
Ellei [ihmisoikeussopimuksen] 10 artiklan 2 kohdasta muuta johdu, sananvapaus ei koske pelkästään sellaisia 'tietoja' tai 'ajatuksia', joihin suhtaudutaan myötämielisesti tai joita pidetään vaarattomina tai yhdentekevinä, vaan myös sellaisia, jotka loukkaavat, järkyttävät tai häiritsevät; tätä vaativat moniarvoisuus, suvaitsevaisuus ja avarakatseisuus, joita ilman ei ole olemassa 'demokraattista yhteiskuntaa""
By his first ground of appeal, Mr Connolly complains that the Court of First Instance failed to take account of the fact that Articles 12 and 17 of the Staff Regulations establish a system of prior censorship which is, in principle, contrary to Article 10 of the ECHR as interpreted by the European Court of Human Rights.
Ensimmäisessä valitusperusteessaan Connolly väittää, ettei ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ole ottanut huomioon sitä, että henkilöstösääntöjen 12 ja 17 artiklassa otetaan käyttöön ennakkosensuurijärjestelmä, joka on periaatteellisesti Euroopan neuvoston ihmisoikeussopimuksen 10 artiklan vastainen, sellaisena kuin Euroopan ihmisoikeustuomioistuin on sitä tulkinnut.
Freedom of expression may be subject to the limitations set out in Article 10(2) of the ECHR, in terms of which the exercise of that freedom, 'since it carries with it duties and responsibilities, may be subject to such formalities, conditions, restrictions or penalties as are prescribed by law and are necessary in a democratic society, in the interests of national security, territorial integrity or public safety, for the prevention of disorder or crime, for the protection of health or morals, for the protection of the reputation or rights of others, for preventing the disclosure of information received in confidence, or for maintaining the authority and impartiality of the judiciary'.
Lisäksi valittajan mukaan tämä järjestelmä ei myöskään täytä sellaisia aineellisia ja prosessuaalisia edellytyksiä, jotka Euroopan neuvoston ihmisoikeussopimuksen 10 artiklassa vaaditaan kaikkien tällä artiklalla suojattuun perusoikeuteen eli sananvapauteen kohdistuvien rajoitusten osalta ja joita ovat esimerkiksi edellytykset, joiden mukaan rajoituksilla on pyrittävä lainmukaiseen päämäärään, niistä on säädettävä laissa, joka tekee rajoituksesta ennakoitavan, sekä niiden oltava välttämättömiä ja oikeassa suhteessa tavoiteltuun päämäärään nähden ja sellaisia, että tuomioistuimet voivat valvoa niitä tehokkaasti.
Furthermore, that system does not incorporate the substantive and procedural conditions required by Article 10 of the ECHR whenever a restriction is imposed on freedom of expression as safeguarded by that provision. In particular, it fails to comply with the requirement that any restriction must pursue a legitimate aim, must be prescribed by a legislative provision which makes the restriction foreseeable, must be necessary and appropriate to the aim pursued and must be amenable to effective judicial review.
Sanavapautta voidaan rajoittaa siten kuin siitä on määrätty Euroopan neuvoston ihmisoikeussopimuksen 10 artiklan 2 kohdassa, joka kuuluu seuraavasti: "[k]oska näiden vapauksien käyttöön liittyy velvollisuuksia ja vastuuta, se voidaan asettaa sellaisten muodollisuuksien, ehtojen, rajoitusten ja rangaistusten alaiseksi, joista on säädetty laissa ja jotka ovat välttämättömiä demokraattisessa yhteiskunnassa kansallisen turvallisuuden, alueellisen koskemattomuuden tai yleisen turvallisuuden vuoksi, epäjärjestyksen tai rikollisuuden estämiseksi, terveyden tai moraalin suojaamiseksi, muiden henkilöiden maineen tai oikeuksien turvaamiseksi, luottamuksellisten tietojen paljastumisen estämiseksi, tai tuomioistuinten arvovallan ja puolueettomuuden varmistamiseksi".
First, according to settled case-law, fundamental rights form an integral part of the general principles of law, whose observance the Court ensures.
Aluksi on muistettava, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaisesti perusoikeudet ovat olennainen osa yleisiä oikeusperiaatteita, joiden noudattamista yhteisöjen tuomioistuin valvoo.
For that purpose, the Court draws inspiration from the constitutional traditions common to the Member States and from the guidelines supplied by international treaties for the protection of human rights on which the Member States have collaborated or to which they are signatories.
Yhteisöjen tuomioistuin tukeutuu tältä osin jäsenvaltioiden yhteiseen valtiosääntöperinteeseen ja kansainvälisiin ihmisoikeussopimuksiin, joiden syntyyn jäsenvaltiot ovat vaikuttaneet tai joihin ne ovat liittyneet.
The ECHR has special significance in that respect.
Euroopan neuvoston ihmisoikeussopimuksella on tässä yhteydessä erityinen merkitys.
Those limitations must, however, be interpreted restrictively.
Näitä rajoituksia on kuitenkin tulkittava suppeasti.
According to the Court of Human Rights, the adjective 'necessary1 involves, for the purposes of Article 10(2), a 'pressing social need* and, although *[t]he contracting States have a certain margin of appreciation in assessing whether such a need exists', the interference must be 'proportionate to the legitimate aim pursued' and the reasons adduced by the national authorities to justify it' must be 'relevant and sufficient' (see, in particular, Vogt ν Germany, § 52; and Wille ν Liechtenstein judgment of 28 October 1999, no 28396/95, § 61 to § 63).
Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen mukaan ihmisoikeussopimuksen 10 artiklan 2 kohdassa mainitulla adjektiivilla "välttämät [ön]" tarkoitetaan "pakottavaa yhteiskunnallista tarvetta", ja vaikka "sopimuspuolilla on tiettyä harkintavaltaa sen arvioinnissa, onko tällainen tarve olemassa", oikeuksiin puuttumisen on oltava
Furthermore, any prior restriction requires particular consideration.
työskennellä tälle toimielimelle kuuluvien tehtävien täyttämiseksi tai tekee sen jopa mahdottomaksi.
Officials and other employees of the European Communities enjoy the right of freedom of expression (see Oyowe), even in areas falling within the scope of the activities of the Community institutions.
"asianmukaisessa suhteessa tavoiteltuun lailliseen päämäärään" ja "syiden, joihin kansalliset viranomaiset vetoavat rajoituksen perusteluksi" on oltava "asiaankuuluvia ja riittäviä".
That freedom extends to the expression, orally or in writing, of opinions that dissent from or conflict with those held by the employing institution.
Lisäksi etukäteisiä rajoituksia on tutkittava tapauskohtaisesti.
Those principles have, moreover, been restated in Article 6(2) of the Treaty on European Union, which provides: The Union shall respect fundamental rights, as guaranteed by the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms signed in Rome on 4 November 1950 and as they result from the constitutional traditions common to the Member States, as general principles of Community law.'
Laillisuusvalvontansa yhteydessä yhteisöjen tuomioistuinten on tutkittava, ottaen huomioon kaikki asiaan liittyvät seikat, onko asiassa noudatettu oikeudenmukaista tasapainoa sananvapautta koskevan yksilön perusoikeuden ja sen perustellun intressin välillä, joka toimielimellä on valvoa, että sen henkilöstö työskentelee sille asetettuja velvollisuuksia ja vastuuta noudattaen.
margin of appreciation in determining whether the impugned interference is proportionate to the above aim'.
Euroopan yhteisöjen virkamiehillä ja muuhun henkilöstöön kuuluvilla on sananvapaus (ks. em. asia Oyowe), ja tämä koskee myös yhteisön toimielinten toiminnan kattamia aloja.
However, it is also legitimate in a democratic society to subject public servants, on account of their status, to obligations such as those contained in Articles 11 and 12 of the Staff Regulations.
Demokraattisessa yhteiskunnassa on kuitenkin myös lainmukaista asettaa virkamiehille heidän asemansa perusteella sellaisia velvollisuuksia kuin henkilöstösääntöjen 11 ja 12 artiklassa on asetettu.
Such obligations are intended primarily to preserve the relationship of trust which must exist between the institution and its officials or other employees.
Tällaistenvelvollisuuksien tarkoituksena on pääasiallisesti säilyttää luottamussuhde, jonka on oltava olemassa toimielimen ja sen virkamiesten tai muun henkilöstön välillä.
The second paragraph of Article 17 of the Staff Regulations must be interpreted in the light of those general considerations, as was done by the Court of First Instance in paragraphs 148 to 155 of the contested judgment.
Kuten ihmisoikeustuomioistuin on tältä osin katsonut, on "otettava huomioon, että virkamiesten sananvapauden ollessa kyseessä yleissopimuksen 10 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuilla "velvollisuuksilla ja vastuulla' on erityinen merkitys, jonka vuoksi on perusteltua jättää kansallisille viranomaisille tiettyä harkintavaltaa sen arvioimisessa, onko ilmiannettu oikeuksiin puuttuminen asianmukaisessa suhteessa yllä mainittuun päämäärään".
It is settled that the scope of those obligations must vary according to the nature of the duties performed by the person concerned or his place in the hierarchy.
On selvää, että näiden velvollisuuksien laajuus vaihtelee sen mukaan, minkälaisia tehtäviä asianomainen virkamies hoitaa tai missä asemassa hän on hierarkiassa.