natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Furthermore, the statement of reasons for a measure is not required to specify the matters of fact or of law dealt with, provided that the measure falls within the general scheme of the body of measures of which it forms part (Case C-244/95 Moskof, paragraph 57).
Ei voida myöskään vaatia, että toimen perusteluissa esitettäisiin kaikki asiaan liittyviä tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja koskevat yksityiskohdat, koska kyseinen toimi
In that regard, it must be stated that it follows from the case-law of the Court that, a declaration by the Court that a regulation which has impliedly revoked another is invalid entails, in principle, the right of the parties concerned to be placed in the same situation as if the revocation
Kansallinen tuomioistuin kysyy viidennellä kysymyksellään, seuraako asetuksen N:o 1521/95 pätemättömyydestä, että viljapohjaisten rehujen vientituet, jotka oli ilmoitettu haettavaksi toimivaltaisen tulliviranomaisen 30.6.1995 hyväksymissä vienti-ilmoituksissa ja joiden osalta ei ollut haettu mitään ennakkovahvistusta, on laskettava asetuksen N:o 1415/95 mukaisesti.
had not taken place (see, to this effect, Case 201/87 Cargill, paragraph 21).
Tässä suhteessa on korostettava, että yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännöstä seuraa, että sellaisen asetuksen julistaminen pätemättömäksi, jolla on implisiittisesti kumottu toinen asetus, merkitsee periaatteessa pääasian asianosaisille oikeutta tulla asetetuksi samaan tilanteeseen, kuin jos tätä kumoamista ei olisi tapahtunut (ks. vastaavasti asia 201/87, Cargill, tuomio 28.2.1989, 21 kohta).
It follows that the effect of Regulation No 1521/95 being invalid is that the export refunds, the application for which was made by Silos in the export declarations accepted on 30 June 1995, are to be calculated in accordance with Regulation No 1415/95.
ajallisesti asetuksen N:o 1521/95 pätemättömäksi julistamisen vaikutuksia tässä ennakkoratkaisuasiassa.
It must be recognised, first, that the regime put in place by Regulation No 1521/95 applied only during an extremely short period, that is to say a single day, and that the exports covered by that regulation are therefore relatively few and easily identifiable.
On yhtäältä todettava, että asetuksella N:o 1521/95 käyttöön otettu järjestely oli sovellettavissa vain erittäin lyhyenä ajanjaksona, nimittäin yhtenä ainoana päivänä, ja että kyseisessä asetuksessa tarkoitettuja vientitoimenpiteitä on näin ollen suhteellisen vähän ja ne ovat helposti tunnistettavissa.
Second, the Commission has advanced no arguments concerning overriding considerations of legal certainty which might support the temporal limitation of the effects of the declaration of invalidity of Regulation No 1521/95.
Toisaalta komissio ei ole esittänyt mitään oikeusvarmuutta koskeviin pakottaviin näkökohtiin liittyviä perusteita, jotka voisivat oikeuttaa asetuksen N:o 1521/95 pätemättömäksi julistamisen vaikutusten rajoittamisen ajallisesti.
In those circumstances, there are no grounds for limiting the effects of this judgment in time.
Tästä seuraa, että asetuksen N:o 1521/95 pätemättömyyden johdosta vientituet, jotka Silos oli ilmoittanut hakevansa 30.6.1995 hyväksytyissä vienti-ilmoituksissa, on laskettava asetuksen N:o 1415/95 mukaisesti.
As regards the Commission's request that the Court should limit the effects in time of the declaration of invalidity of Regulation No 1521/95.
Tämän tuomion vaikutuksia ei näin ollen ole rajoitettava ajallisesti.
Commission Regulation (EC) No 1521/95 of 29 June 1995 fixing the export refunds on cereal-based compound feedingstuffs applied to the exports for which the competent customs service accepted, on the date of its publication, export declarations stating that an export refund was going to be claimed and for which advance fixing of the export refund had not been requested
Viljapohjaisten rehuseosten vientiin sovellettavien tukien vahvistamisesta 29 päivänä kesäkuuta 1995 annettua komission asetusta (EY) N:o 1521/95 oli sovellettava niihin vientitoimenpùeisiin, joiden osalta toimivaltaiset tulliviranomaiset hyväksyivät asetuksen julkaisupäivänä vienti-ilmoituksen, jossa ilmoitettiin vientituen hakemisesta, ja joiden osalta ei ollut haettu vientituen ennakkovahvistusta.
Commission Regulation (EC) No 1576/95 of 30 June 1995 fixing the export refunds on cereal-based compound feedingstuffs did not revoke Regulation No 1521/95 and therefore had no effect on the applicability of the latter regulation on 30 June 1995.
Viljapohjaisten rehuseosten vientiin sovellettavien tukien vahvistamisesta 30 päivänä kesäkuuta 1995 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1576/95 ei ole kumottu asetusta N:o 1521/95, eikä sillä näin ollen ole ohut mitään vaikutusta jälkimmäisen sovellettavuuteen 30.6.1995.
Commission Regulation No 1521/95 does not satisfy the requirement to state reasons laid down in Article 190 of the EC Treaty (now Article 253 EC) and is therefore invalid.
Asetuksen N:o 1521/95 osalta ei ole noudatettu EYmperustarnissopimuksen 190 artiklan (josta on tullut EY 253 artikla) mukaista perusteluvelvollisuutta, ja kyseinen asetus on näin ollen pätemätön.
As a result of the invalidity of Commission Regulation No 1521/95, the export refunds for cereal-based feedingstuffs, for which the application was made in export declarations accepted by the competent customs service on 30 June 1995 and for which advance fixing had not been requested, are to be calculated in accordance with Commission Regulation (EC) No 1415/95 of 22 June 1995 fixing the export refunds on cereal-based compound feedingstuffs. '
Asetuksen N:o 1521/95pätemättömyydestä seuraa, että viljapohjaisten rehujen vientituet, jotka oli ilmoitettu haettavaksi toimivaltaisen tulliviranomaisen 30.6.1995 hyväksymissä vienti-ilmoituksissa ja joiden osalta ei ollut haettu ennakkovahvistusta, on laskettava viljapohjaisten rehuseosten vientiin sovellettavien tukien vahvistamisesta 22 päivänä kesäkuuta 1995 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1415/95 mukaisesti
Advocate General L.A. Geelhoed delivered his Opinion at the sitting of the Second Chamber on 3 April 2001.
Julkisasiamies L.A. Geelhoed on esittänyt ratkaisuehdotuksensa toisen jaoston istunnossa 3 päivänä huhtikuuta 2001.
Case C-338/98 Commission of the European Communities ν Kingdom of the Netherlands Taxation
Ensimmäinen kysymys: Ei ole syytä olettaa, että viljapohjaisten rehuseosten vientiin sovellettavien tukien vahvistamisesta 30 päivänä kesäkuuta 1995 annettu komission asetus (EY) N:o 1576/95 peruuttaisi 29.6.1995 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1521/95.
(Failure of a Member Slate to fidfil its obligations —Articles 17(2)(a) and 18(1 )(a) of the Sixth VAT Directive — National legislation allowing an employer to deduct, as input tax, a certain percentage of an allowance paid to an employee for business use of a private vehicle) (Fifth Chamber) by one taxable person to another was not held.
Toinen kysymys: Kun otetaan huomioon kolmannen kysymyksen vastaus, toiseen kysymykseen ei tarvitse vastata.
Referring to the judgment in Case 165/86 Intiem, the Netherlands Government maintained that it mattered only that the expenditure to which the deduction related was incurred, as here, for the purposes of the taxable employer's business.
Jos yhteisöjen tuomioistuin kuitenkin vastaa kolmanteen kysymykseen toisella tavalla, toisen kysymyksen vastaus on seuraava:
By application lodged at the Court Registry on 14 September 1998, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that by providing, in breach of Articles 17(2)(a) and 18(l)(a) of Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment, in the version resulting from Council Directive 95/7/EC of 10 April 1995 amending Directive 77/388 and introducing new simplification measures with regard to value added tax — scope of certain exemptions and practical arrangements for implementing them, that an employer who is a taxable person for the purposes of value added tax ('VAT') may deduct part of an allowance paid to an employee for business use of a private car, the Kingdom of the Netherlands has failed to fulfil its obligations under the EC Treaty.
Viljapohjaisten rehuseosten vientiin sovellettavien tukien vahvistamisesta 29 päivänä kesäkuuta 1995 annettua komission asetusta (EY) N:o 1521/95 voidaan soveltaa jo käynnissä olleisiin vientitoimiin, jotka oli saatettu loppuun sinä päivänä kun asetus saatettiin julkaisemalla kyseisten markkinaosapuolten käyttöön.
On 10 May 1995 the Commission sent a letter of formal notice to the Kingdom of the Netherlands. While appearing to accept that the expenditure in respect of which the deduction at issue applied was of a business nature and, therefore, that the deduction did not undermine the principle set out in Article 17(2)(a) of the Sixth Directive, the Commission again dwelt on the requirement to hold an invoice laid down in Article 18(l)(a) of that directive.
Kolmas kysymys: Viljapohjaisten rehuseosten vientiin sovellettavien tukien vahvistamisesta 29 päivänä kesäkuuta 1995 annettua komission asetusta (EY) N:o 1521/95 täytyy pitää pätemättömänä, koska komissio on ilmeisesti käyttänyt väärin harkintavaltaansa ja koska se on ilmeisesti perustellut asetuksen virheellisesti ja epätäydellisesti.
After the Netherlands Government had repeated its view in a letter of 10 July 1995, the Commission sent it a supplementary letter of formal notice dated 17 October 19%.
Neljäs kysymys: myös viljapohjaisten rehuseosten vientiin sovellettavien tukien vahvistamisesta 30 päivänä kesäkuuta 1995 annettua komission asetusta (EY) N:o 1576/95 täytyy pitää pätemättömänä, koska komissio on ilmeisesti käyttänyt väärin harkintavaltaansa ja koska se on ilmeisesti perustellut asetuksen virheellisesti ja epätäydellisesti.
The Commission sent a reasoned opinion to the Kingdom of the Netherlands on 22 September 1997.
Viides kysymys: Viljapohjaisten rehuseosten vientiin sovellettavien tukien vahvistamisesta 29 ja 30 päivänä kesäkuuta 1995 annettujen komission asetusten (EY) N:o 1521/95 ja (EY) N:o 1576/95 pätemättömäksi toteamisella on seuraavat juridiset seuraukset.
Since the Commission found that the Kingdom of the Netherlands had not complied with its reasoned opinion, it decided to bring the present action.
Toimivaltaisen yhteisön toimielimen, tässä tapauksessa komission, tulee vahvistaa uusi asetus, joka on kesäkuussa 1995 vallinneen markkinatilanteen mukainen.
The present action
8 päivänä marraskuuta 2001
By letter of 5 July 1993, the Netherlands Government contended that the deduction in question could not be criticised for purely formal reasons linked to the fact that an invoice issued
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen Kuudennen arvonlisäverodirektiivin 17 artiklan 2 kohdan a alakohta ja 18 artiklan 1 kohdan a alakohta Kansallinen lainsäädäntö, jonka nojalla työnantaja voi vähentää arx'onlisäverotuksessa tietyn prosenttiosuuden korvauksesta, jonka se maksaa työntekijälle yksityisen ajoneuvon käyttämisestä ammatillisiin tarkoituksiin (viides jaosto)
with his employer's business cannot constitute a supply, in that sense, to his employer.
Komissio korosti tältä osin, että tämän vaatimuksen noudattaminen on laillisuuden ja avoimuuden tae, jonka avulla voidaan tehokkaasti torjua petoksia.
The first complaint, alleging infringement of Article 17(2)(a) of the Sixth Directive
Koska Alankomaiden hallitus toisti kantansa 10.7.1995 päivätyssä kirjeessään, komissio esitti sille täydentävän virallisen huomautuksen 17.10.1996.
Accordingly, neither the vehicle belonging to the employee nor the fuel consumed by that vehicle can be regarded as 'supplied' to the taxable employer, within the meaning of Article 17(2)(a) of the Sixth Directive, simply because depreciation of the vehicle and fuel costs linked to such use give rise to partial reimbursement by the employer.
Komissio lähetti Alankomaiden kuningaskunnalle 22.9.1997 perustellun lausunnon.
The Commission submits that a fundamental aspect of the VAT system which has been created is that transactions capable of giving rise to a deduction are carried out between taxable persons, all the taxable transactions together forming an unbreakable chain in that regard. That follows in particular from Article 17(2)(a) of the Sixth Directive, which states that deductible VAT is that due or paid in respect of goods or services supplied — to a taxable person or for his purposes — by another taxable person.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut kanteen, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 14.9.1998 ja jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että Alankomaiden kuningaskunta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se on jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ΕΤΎ, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivin 77/388/ETY muuttamisesta ja uusista toimenpiteistä arvonlisäveron yksinkertaistamiseksi — tiettyjen vapautusten soveltamisala ja niiden täytäntöönpanoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt—10 päivänä huhtikuuta 1995 annetulla neuvoston direktiivillä 95/7/EY, 17 artiklan 2 kohdan a alakohdan ja 18 artiklan 1 kohdan a alakohdan vastaisesti sallinut sen, että arvonlisäverovelvollinen työnantaja vähentää arvonlisäverotuksessa osan korvauksesta, jonka se maksaa työntekijälle yksityisauton käyttämisestä ammatillisiin tarkoituksiin.
The foregoing considerations thus clearly show that it is impossible to derive from the wording of Article 17(2)(a) of the Sixth Directive a right to deduct VAT in the circumstances referred to in Article 23 of the implementing decree of 12 August 1968.
Koska komissio katsoi, että Alankomaiden kuningaskunta ei toteuttanut perustellun lausunnon noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä, komissio nosti esillä olevan kanteen.
Next, it follows from the wording of Article 17(2)(a) of the Sixth Directive that the right to deduct which that provision confers on a taxable person concerns VAT paid in respect of goods and services supplied to that taxable person by another taxable person.
Ensimmäinen väite: kuudennen arvonlisäverodireknivin 17 artiklan 2 kohdan a alakohdan rikkominen
The Commission submits that the implementing decree of 12 August 1968 also infringes Article 18(l)(a) of the Sixth Directive inasmuch as, under that provision, input tax may be deducted only if the taxable person holds an invoice drawn up in accordance with Article 22(3) of that directive, that is to say, in essence, an invoice issued by one taxable person to another taxable person. Where a deduction relates to an allowance paid to an employee intended to cover the costs linked to use of his private vehicle, it is not possible for such an invoice to be held.
Komissio ilmoitti Alankomaiden hallitukselle 2.2.1993 päivätyllä kirjeellään katsovansa, että 12.8.1968 annetun asetuksen 23 § on ristiriidassa kuudennen arvonlisäverodirektiivin kanssa, koska siinä sallitaan, että verovelvolliset työnantajat tekevät arvonlisäverovähennyksen ilman, että kuudennen arvonlisäverodirektiivin 18 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukainen laskun hallussapitoa koskeva vaatimus täyttyy.
Article 4(1) and (4) of the Sixth Directive expressly states that an employee acting for his employer cannot have the status of taxable person.
Tämä ilmenee sen mielestä kuudennen arvonlisäverodirektiivin 17 artiklan 2 kohdan a alakohdasta, jonka mukaan voidaan vähentää arvonlisävero, joka on maksettava tai maksettu tavaroista tai palveluista, jotka verovelvolliselle tai hänen tarpeisiinsa on luovuttanut tai suorittanut toinen verovelvollinen.
Article 18 of the Sixth Directive relates solely to the conditions governing exercise of the right to deduct, the actual existence of such a right being dealt with in Article 17.
Alankomaiden hallitus vetosi 5.7.1993 päivätyssä kirjeessä siihen, että esillä olevaa vähennystä ei voida arvostella pelkästään muodollisten seikkojen perusteella, jotka koskevat sitä, että verovelvollinen ei saa toiselta verovelvolliselta laskua.
It follows from this provision that the fact an employee uses his own vehicle in connection with his employer's business cannot have the effect of transforming the employee into a 'taxable person' within the meaning of the Sixth Directive or, therefore, Article 17(2)(a) thereof, even if the costs linked to such use give rise to reimbursement by the employer.
Alankomaiden hallitus vetosi asiassa 165/86, Intiem, 8.3.1988 annettuun tuomioon ja väitti, että asian kannalta on merkityksellistä ainoastaan se, että kustannukset, joiden perusteella vähennys tehdään, liittyvät verovelvollisentyönantajan liiketoimintaan,kuten esillä olevassa asiassa.
As is apparent from the consideration of the Commission's first complaint, it is contrary to Article 17(2)(a) of the Sixth Directive for a taxable employer to deduct part of an allowance paid to an employee for business use of a private car.
Komissio lähetti Alankomaiden kuningaskunnalle virallisen huomautuksen 10.5.1995. Vaikka komissio vaikutti hyväksyvän, että kustannukset,
Also, under Article 5 of the Sixth Directive, the supply of goods means the transfer of the right to dispose of them as owner. It is clear that use by an employee of his own vehicle in connection
Sen arvioimiseksi, ovatko esillä olevat kansalliset säännökset kuudennen arvonlisäverodirektiivin 17 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisia, on todettava ensinnäkin, että yhteisöjen tuomioistuin on katsonut aikaisemmin, että kuudennen arvonlisäverodirektiivin 17 artiklan 1
To that extent, Article 18(3) of the Sixth Directive, which allows the Member States to determine the conditions and procedures whereby a taxable person may be authorised to make a deduction which he has not made in accordance with the detailed rules prescribed by Article 18(1) and (2), cannot be relied on by a Member State seeking to regulate the conditions governing the exercise of a right to deduct that is not permitted under the Sixth Directive.
ja 2 kohdassa osoitetaan täsmällisesti arvonlisäveron vähennysoikeuden syntymisen edellytykset ja vähennysoikeuden laajuus ja että tässä säännöksessä ei jätetä minkäänlaista harkintavaltaa jäsenvaltioille sen täytäntöönpanossa (asia C-62/93, BP Soupergaz, tuomio 6.7.1995, 35 kohta).
Declares that by providing, in breach of Articles 17(2) (a) and 18(1) (a) of Sixth Council Directive 771388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment, in the version resulting from Council Directive 95'17'/EC of 10 April 1995 amending Directive 77/388 and introducing new simplification measures with regard to value added tax scope of certain exemptions and practical arrangements for implementing them, that an employer who is a taxable person for the purposes of value added tax may deduct part of an allowance paid to an employee for business use of a private car, the Kingdom of the Netherlands has failed to fulfil its obligations under the EC Treaty;
Toiseksi on todettava, että kuudennen arvonlisäverodirektiivin 17 artiklan 2 kohdan a alakohdan sanamuodon mukaan verovelvollisella on oikeus vähentää arvonlisävero, joka on maksettu tavarasta tai palvelusta, jonka verovelvolliselle on luovuttanut tai suorittanut toinen verovelvollinen.
Orders the Kingdom of the Netherlands to pay the costs;
Yhteisöjen tuomioistuimen arviointi asiasta
Orders the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland to bear its own costs.'
On syytä todeta, että kuudennen arvonlisäverodirektiivin 18 artikla liittyy ainoastaan vähennysoikeuden käyttöä koskeviin edellytyksiin ja että tällaisen oikeuden olemassaolosta säädetään tämän direktiivin 17 artiklassa.
Advocate General C. Stix-Hackl delivered her Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 31 May 2001.
Sitä, että työntekijä käyttää ajoneuvoaan työnantajansa liiketoiminnassa, ei voida katsoa tällaiseksi työnantajalle tehdyksi tavaroiden luovutukseksi.
Preliminary ruling (Tax on energy — Rebate granted only to undertakings manufacturing goods — State aid)
Edellä esitetyn perusteella kuudennen arvonlisäverodirektiivin 17 artiklan 2 kohdan a alakohdan sanamuotoa ei voida tulkita siten,
By order of 10 March 1999, received at the Court on 21 April 1999, the Verfassungsgerichtshof (Constitutional Court) referred to the Court for a preliminary ruling under Article 177 of the EC Treaty (now Article 234 EC) two questions on the interpretation of Article 92 of the Treaty (now, after amendment, Article 87 EC).
koskevista edellytyksistä, joka ei ole sallittu kuudennen arvonlisäverodirektiivin nojalla.
The EAVG provides for a rebate of the energy taxes charged on supplies of natural gas and electricity under the EGAG and the EAG.
kuin tämän artiklan 1 ja 2 kohdan menettelytapojen mukaisesti, säätääkseen sellaisen vähennysoikeuden soveltamista
However, pursuant to Article 2(1) of the EAVG, only undertakings whose activity is shown to consist primarily in the production of goods are entitled to a rebate of energy taxes.
Yhteisöjen tuomioistuin on antanut seuraavan tuomiolauselman:
The questions have been raised in proceedings between Adria-Wien Pipeline GmbH and Wietersdorfer & Peggauer Zementwerke GmbH, on the one hand, and the Finanzlandesdirektion für Kärnten, on the other, concerning energy tax rebates. Under tax reforms within the framework of the Strukturanpassungsgesetz(Structural Adjustment Law) 1996 (BGBl. 1996, No 201), the Republic of Austria adopted, published and brought into force at the same time three laws, namely:
1) Alankomaiden kuningaskunta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se on jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta yhteinen arvonlisäverojä^estelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivin 77/388/ETY muuttamisesta ja uusista toimenpiteistä arvonlisäveron yksinkertaistamiseksi — tiettyjen vapautusten soveltamisala ja niiden täytäntöönpanoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt
Applications for a rebate from undertakings not satisfying the last mentioned condition were rejected, as in the case of Adria-Wien Pipeline GmbH, the first applicant in the main proceedings, whose principal activity is the construction and operation of oil pipelines.
- 10 päivänä huhtikuuta 1995 annetulla neuvoston direktiivillä 95/7/EY, 17 artiklan 2 kohdan a alakohdan ja 18 artiklan 1 kohdan a alakohdan vastaisesti sallinut sen, että arvonlisäverovelvollinen työnantaja vähentää arvonlisäverotuksessa osan korvauksesta, jonka se maksaa työntekijälle yksityisauton käyttämisestä ammatillisiin tarkoituksiin.
the Elektrizitätsabgabegesetz (Law on the tax on electricity, 'the EAG');
3) yhdistynyt kuningaskunta vastaa omista
the Erdgasabgabegesetz (Law on the tax on natural gas, 'the EGAG'); the Energieabgabenvergütungsgesetz (Law on the rebate of energy taxes, 'the EAVG').
Julkisasiamies C. Stix-Hackl on esittänyt ratkaisuehdotuksensa viidennen jaoston istunnossa 31 päivänä toukokuuta 2001.
The EAG provides for a tax of EUR 0.00726728 per kilowatt hour of electricity consumed.
Julkisasiamies ehdotta, että yhteisöjen tuomioistuin ratkaisee asian seuraavasti:
If the answer is in the affirmative, the Verfassungsgerichtshof wishes to ascertain whether a finding of State aid should also be made if all undertakings could receive energy tax rebates.
Alankomaiden kuningaskunta ei ole noudattanut jäsenyysvelvoitteitaan, koska se on jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 17 artiklan 2 kohdan a alakohdan ja 18 artiklan 1 kohdan a alakohdan vastaisesti sallinut arvonlisäverovelvollisen työnantajan vähentää osan kulukorvauksista, jotka työntekijälle on myönnetty yksityisen ajoneuvon käyttämisestä ammatillisiin tarkoituksiin.