natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the present case, the failure of the Portuguese Republic to comply with the judgment in Commission v Portugal has persisted for more than three years in the light of the considerable period of time which has elapsed since the date of delivery of that judgment, namely 14 October 2004.
Portugalin tasavallan laiminlyönti panna täytäntöön edellä mainitussa asiassa komissio vastaan Portugali annettu tuomio on jatkunut yli kolme vuotta; kyseisen tuomion julistamispäivästä 14.10.2004 on siis kulunut huomattavan pitkä aika.
In those circumstances, a coefficient of 2 (on a scale of 1 to 3) would appear to be more appropriate to take account of the duration of the infringement.
Näin ollen rikkomisen kestoon perustuvan kertoimen vahvistaminen 2:ksi (asteikolla 1–3) osoittautuu asianmukaisemmaksi.
As regards, third, the Commission’s suggestion of multiplying a basic amount by a coefficient based on the gross domestic product of the Member State concerned and on the number of votes which it has in the Council, that suggestion is an appropriate way, in principle, of reflecting that Member State’s ability to pay, while keeping the variation between Member States within a reasonable range (see, to that effect, Commission v Greece, paragraph 88; Commission v Spain, paragraph 59; and Case C-304/02 Commission v France, paragraph 109).
Komission esitys siitä, että perusmaksu kerrotaan kertoimella, joka perustuu kyseisen jäsenvaltion bruttokansantuotteeseen ja sillä neuvostossa olevaan äänimäärään, noudattaa lähtökohtaisesti asianmukaista tapaa heijastaa kyseessä olevan jäsenvaltion maksukykyä, samalla kun eri jäsenvaltioiden välillä säilytetään kohtuullinen ero (ks. vastaavasti em. asia komissio v. Kreikka, tuomion 88 kohta ja em. asia komissio v. Ranska, tuomio 12.7.2005, 109 kohta).
However, in the present case, the coefficient of 3.9 suggested by the Commission does not adequately reflect the evolution of the factors which are at the basis of the evaluation of the Portuguese Republic’s ability to pay, in particular, as regards the growth of its gross domestic product.
Komission esillä olevassa asiassa esittämä 3,9 suuruinen kerroin ei kuitenkaan heijasta asianmukaisesti niiden tekijöiden kehitystä, jotka ovat Portugalin maksukyvyn arvioinnin perusteena, etenkään sen bruttokansantuotteen kasvun osalta.
Therefore, as is apparent from point 18.1 of the Communication of 2005, that coefficient must be raised from 3.9 to 4.04.
Siksi kerrointa on korotettava 3,9:stä 4,04:ään, kuten vuoden 2005 tiedonannon 18.1 kohdassa todetaan.
Similarly, the basic amount to which the multiplier coefficients are applied must be fixed at EUR 600, in accordance with the indexing of the amount of EUR 500 set by the Commission in point 15 of that communication, in order to take account of movements in inflation since the publication of the Communication of 1997.
Vastaavasti perussumma, johon kertoimia sovelletaan, on vahvistettava 600 euroksi sen korjauksen mukaisesti, jonka komissio on suorittanut vuoden 2005 tiedonannon 15 kohdassa vuoden 1997 tiedonannon julkaisemisen jälkeen tapahtuneen inflaatiokehityksen huomioon ottamiseksi.
In the light of all the above, the multiplication of the basic amount of EUR 600 by coefficients, set at 4 for the seriousness of the infringement, by 2 for the duration of that infringement, and at 4.04 for the ability to pay of the Member State concerned, amounts, in the present case, to a total of EUR 19 392 per day of delay.
Edellä esitetty huomioon ottaen 600 euron perusmaksu on kerrottava rikkomisen vakavuuden vuoksi kertoimella 4, sen keston vuoksi kertoimella 2 ja kyseisen jäsenvaltion maksukyvyn nojalla kertoimella 4,04, mistä saadaan 19 392 euron suuruinen summa kertyväksi kultakin viivästyspäivältä.
That amount must be regarded as adequate in the light of the purposes of the penalty payment as referred to in paragraph 35 above.
Tätä summaa on pidettävä asianmukaisena suhteessa uhkasakon päämääriin, sellaisina kuin ne on mainittu tämän tuomion 35 kohdassa.
As regards the frequency of the penalty payment, in a case such as the present one concerning compliance with a judgment of the Court which involves the adoption of a legislative amendment, a penalty imposed on a daily basis should be chosen (see, to that effect, Case C-177/04 Commission v France, paragraph 77).
Uhkasakon kertymisjaksoa valittaessa on esillä olevassa asiassa, joka koskee yhteisöjen tuomioistuimen antaman tuomion täytäntöönpanoa lainsäädäntöä muuttamalla, parasta päätyä päiväperusteiseen uhkasakkomuotoon (ks. vastaavasti em. asia komissio v. Ranska, tuomio 14.3.2006, 77 kohta).
Finally, the Portuguese Republic’s arguments claiming that it is possible for the Court to order, in the present case, the suspension of the penalty payment within the meaning of point 13.4 of the Communication of 2005 cannot be upheld.
Portugalin tasavallan väitteet siitä, että yhteisöjen tuomioistuin voi määrätä esillä olevassa asiassa uhkasakon kertymisen keskeytettäväksi vuoden 2005 tiedonannon 13.4 kohdan mukaisesti, on hylättävä.
Irrespective of the fact that, as was pointed out in paragraph 34 of the present judgment, that communication is not binding on the Court, it is sufficient to point out that, in any event, contrary to what is required in point 13.4 of that communication for such a suspension to be granted, the measures necessary to comply with the judgment in Commission v Portugal have not been adopted.
Sen lisäksi, ettei tämä tiedonanto sido yhteisöjen tuomioistuinta, kuten tämän tuomion 34 kohdassa on todettu, ei kyseisessä 13.4 kohdassa keskeyttämispäätökselle asetettu edellytyskään täyty, koska edellä mainitussa asiassa komissio vastaan Portugali annetun tuomion täytäntöönpanon edellyttämiä toimenpiteitä ei ole toteutettu.
In the light of all of the foregoing, it is necessary to order the Portuguese Republic to pay to the Commission, into the account ‘European Community own resources’, a penalty payment of EUR 19 392 for every day of delay in implementing the measures necessary to comply with the judgment in Commission v Portugal, from the day of delivery of judgment in the present case until the day on which the judgment in Commission v Portugal is complied with.
Edellä esitettyjen seikkojen perusteella Portugalin tasavalta on velvoitettava maksamaan komissiolle Euroopan yhteisön omien varojen tilille 19 392 euron suuruinen uhkasakko kultakin päivältä, jolla edellä mainitussa asiassa komissio vastaan Portugali annetun tuomion noudattamisen edellyttämien toimenpiteiden toteuttaminen viivästyy tämän tuomion julistamispäivästä siihen päivään asti, jolloin kyseinen asiassa komissio vastaan Portugali annettu tuomio on pantu täytäntöön.
Under Article 69(2) of the Rules of Procedure, the unsuccessful party is to be ordered to pay the costs if they have been applied for in the successful party’s pleadings.
Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 69 artiklan 2 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut.
Since the Commission has applied for costs and the Portuguese Republic has been unsuccessful in its submissions, the latter must be ordered to pay the costs.
Koska komissio on vaatinut Portugalin tasavallan velvoittamista korvaamaan oikeudenkäyntikulut ja koska viimeksi mainittu on hävinnyt asian, se on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
On those grounds, the Court (First Chamber) hereby:
Näillä perusteilla yhteisöjen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto) on ratkaissut asian seuraavasti:
Case C-152/05
Asia C-152/05
(Failure of a Member State to fulfil obligations — Articles 18 EC, 39 EC and 43 EC — National legislation — Conditions for the grant of a subsidy for the construction or purchase of a dwelling for personal occupation — Dwelling required to be situated in the territory of the Member State concerned)
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – EY 18, EY 39 ja EY 43 artikla – Kansallinen lainsäädäntö – Henkilökohtaiseen asuinkäyttöön tarkoitetun asunnon rakentamista tai hankkimista varten myönnettävän avustuksen myöntämisedellytykset – Asunto, jonka on sijaittava asianomaisen jäsenvaltion alueella
Opinion of Advocate General Bot delivered on 28 June 2007 . . . . . .
Julkisasiamies Y. Botin ratkaisuehdotus 28.6.2007 . . . . . . . . . . . . . .
Judgment of the Court (Second Chamber), 17 January 2008 . . . . . . .
Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 17.1.2008 . . . . . . . . .
SUMMARY — CASE C-152/05
TIIVISTELMÄ – ASIA C-152/05
Freedom of movement for persons — Workers — Freedom of establishment — Citizenship of the European Union
Henkilöiden vapaa liikkuvuus – Työntekijät – Sijoittautumisvapaus – Euroopan unionin kansalaisuus
unlimited taxation on income, fails to fulfil its obligations under Articles 18 EC, 39 EC and 43 EC.
tuloveron osalta yleisesti verovelvollisille henkilöille omaa asuntoa varten myönnettävän avustuksen ulkopuolelle.
The reasoned opinion must contain a coherent and detailed statement of the reasons which led the Commission to conclude that the Member State in question has failed to fulfil one of its obligations under the EC Treaty.
Perustellussa lausunnossa on esitettävä johdonmukaisesti ja yksityiskohtaisesti ne syyt, joiden vuoksi komissio päätyi siihen käsitykseen, että kyseinen jäsenvaltio on jättänyt noudattamatta EY:n perustamissopimuksen mukaan sille kuuluvaa velvoitetta.
On the other hand, the letter of formal notice cannot be subject to such strict requirements of precision, since it cannot, of necessity, contain anything more than an initial brief summary of the complaints.
Viralliselle huomautukselle ei puolestaan voida asettaa yhtä ankaria täsmällisyysvaatimuksia, koska se voi välttämättäkin olla vain alustava, suppea esitys näistä väitteistä.
There is therefore nothing to prevent the Commission from setting out in detail in the reasoned opinion the complaints which it has already made more generally in the letter of formal notice.
Mikään ei siis estä komissiota täsmentämästä perustellussa lausunnossa jo virallisessa huomautuksessa yleisluonteisemmin esiin tuomiaan väitteitä.
That legislation has a deterrent effect on persons liable to unlimited taxation on income in that Member State who have the right to freedom of movement under Articles 18 EC, 39 EC and 43 EC and who wish to build or purchase a dwelling for their own occupation in another Member State.
Tällä lainsäädännöllä on ehkäisevä vaikutus niihin henkilöihin, jotka ovat tuloveron osalta yleisesti verovelvollisia kyseisessä jäsenvaltiossa, joilla on EY 18, EY 39 ja EY 43 artiklaan perustuva oikeus vapaaseen liikkuvuuteen ja jotka haluavat rakennuttaa tai hankkia asunnon henkilökohtaiseen asuinkäyttöön toisesta jäsenvaltiosta.
Such a restriction cannot be justified by the aim of encouraging the building of dwellings in the territory of that Member State in order to ensure an adequate supply of housing, in so far as it goes beyond what is necessary to attain that objective.
Tällainen rajoitus ei ole oikeutettavissa tavoitteella, joka koskee asuntojen rakennuttamiseen rohkaisemista kyseisen jäsenvaltion alueella riittävän asuntotarjonnan takaamiseksi, koska se ylittää sen, mikä on tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi.
A Member State which excludes, in accordance with its legislation, dwellings in another Member State from eligibility for the subsidy for owneroccupied dwellings granted to persons liable to
Jäsenvaltio ei noudata EY 18, EY 39 ja EY 43 artiklan mukaisia velvoitteitaan, kun se sulkee lainsäädännössään toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevat asunnot
COMMISSION v GERMANY
KOMISSIO v. SAKSA
OPINION OF ADVOCATE GENERAL
JULKISASIAMIEHEN RATKAISUEHDOTUSYVES BOT
BOTdelivered on 28 June 2007
28 päivänä kesäkuuta 2007
I — Legal background
I Asiaa koskevat oikeussäännöt
These infringement proceedings lead me to examine whether a German law on a subsidy for real property constitutes an obstacle to freedom of movement of persons, to freedom of movement for workers and to freedom of establishment, by making receipt of this subsidy subject to the condition that the subsidised property should be situated in Germany.
Nyt käsiteltävänä olevan jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan kanteen johdosta on tarkasteltava, rajoittaako omaa asuntoa varten myönnettävästä avustuksesta annettu Saksan laki henkilöiden vapaata liikkuvuutta, työntekijöiden vapaata liikkuvuutta ja sijoittautumisvapautta siltä osin, kuin siinä on tämän avustuksen saamisen edellytykseksi säädetty, että omaisuuden, johon avustus kohdistuu, on sijaittava Saksan alueella.
A — Community law
A Yhteisön oikeus
Since the Maastricht Treaty came into force, Article 18 EC has given every citizen of the Union the right to move and reside freely in the territory of the Member States.
Maastrichtin sopimuksen voimaantulon jälkeen kaikille unionin kansalaisille kuuluu EY 18 artiklan nojalla oikeus liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella.
The question also arises whether the need to ensure the existence of sufficient housing stock in Germany may be regarded as an overriding reason in the public interest and whether the measure in question may be justified on that ground.
Lisäksi on myös tutkittava kysymystä siitä, voidaanko tarvetta valvoa sitä, että Saksassa on riittävä asuntokanta, pitää yleistä etua koskevana pakottavana syynä ja voidaanko kyseistä toimenpidettä pitää oikeutettuna tällaisen perustelun vuoksi.
According to settled caselaw, Article 18 EC finds specific expression in Article 39 EC with regard to freedom of movement for workers and in Article 43 EC with regard to freedom of establishment. 2
Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan EY 18 artiklasta on työntekijöiden vapaan liikkuvuuden osalta erityismääräys EY 39 artiklassa ja sijoittautumisvapauden osalta EY 43 artiklassa. 2
Having first explained that Article 18 EC does not apply to the situations at issue in this case, I shall propose that the Court should declare that the Federal Republic of Germany has failed to fulfil its obligations under Articles 39 EC and 43 EC.
Ensiksi esitän, että EY 18 artiklaa ei voida soveltaa tässä asiassa kyseessä oleviin tilanteisiin, ja seuraavaksi ehdotan, että yhteisöjen tuomioistuin toteaa, ettei Saksan liittotasavalta ole noudattanut EY 39 ja EY 43 artiklan mukaisia velvoitteitaan.
1 — Original language: French.
1 – Alkuperäinen kieli: ranska.
OPINION OF ADVOCATE GENERAL BOT — CASE C-152/05 one Member State in the territory of another Member State.
JULKISASIAMIES BOTIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-152/05 koskevat jäsenvaltion kansalaisen vapautta sijoittautua toisen jäsenvaltion alueelle.
Under Article 39 EC, workers have the right to move freely within the Community.
EY 39 artiklan mukaan työntekijöillä on oikeus liikkua vapaasti yhteisössä.
Under Article 39(2), freedom of movement ‘shall entail the abolition of any discrimination based on nationality between workers of the Member States as regards employment, remuneration and other conditions of work and employment’.
EY 39 artiklan 2 kohdan mukaan liikkumisvapaus ”merkitsee, että kaikki kansalaisuuteen perustuva jäsenvaltioiden työntekijöiden syrjintä työsopimusten tekemisessä sekä palkkauksessa ja muissa työehdoissa poistetaan”.
B — National law
B Kansallinen oikeus
In Germany, under Paragraph 1 of the Eigenheimzulagengesetz (Law on subsidies for owneroccupied dwellings 5), persons liable to unlimited German income tax for the purposes of the Einkommensteuergesetz (Law on income tax 6), are entitled to a property subsidy in order to purchase or build a dwelling.
Omaa asuntoa varten myönnettä- västä avustuksesta annetun Saksan lain (Eigenheimzulagengesetz) 51 §:n mukaan tuloverolain (Einkommensteuergesetz) 6 mukaisesti Saksassa yleisesti tuloverovelvollisilla henkilöillä on oikeus omaa asuntoa varten myönnettävään avustukseen asunnon hankkimista tai rakentamista varten.
In this regard, I should point out that ‘other conditions of work and employment’ extend to a broad range of advantages, even those not directly linked to employment but granted to people who have the status of worker.
Tältä osin muistutan, että ”muilla työehdoilla” tarkoitetaan kaikkia erilaisia työntekijän asemassa oleville henkilöille myönnettäviä etuja, myös sellaisia, jotka eivät ole suoraan yhteydessä työhön.
3Among those advantages not directly linked to employment, the Court has held in general terms that any restriction placed not only on the right of access to housing but also on the various facilities granted to nationals in order to alleviate the financial burden must be regarded as an obstacle to the pursuit of the occupation itself. 4
3Näistä eduista, jotka eivät ole suoraan yhteydessä työhön, yhteisöjen tuomioistuin on yleisesti todennut, että työskentelyn esteenä ei ole pidettävä ainoastaan asunnon saantia koskevan oikeuden rajoittamista, vaan myös sellaisten kansalaisille myönnettävien erilaisten helpotusten rajoittamista, joiden tavoitteena on keventää asumisesta aiheutuvaa taloudellista rasitusta. 4
Under Paragraph 1 of the EStG, the following are considered to be liable to unlimited German income tax:
EStG:n 1 §:n mukaan Saksassa yleisesti tuloverovelvollisia ovat
Similarly, the first subparagraph of Article 43 EC prohibits such restrictions of the freedom of establishment of nationals of
Myös EY 43 artiklan ensimmäisessä kohdassa kielletään tällaiset rajoitukset, jotka
— persons who have their domicile or habitual residence in Germany,
– henkilöt, joiden tavanomainen asuin- tai kotipaikka on Saksassa
3 — The Court has, inter alia, in the light of Regulation (EEC) No 1612/68 of the Council of 15 October 1968 on freedom of movement for workers within the Community (OJ, English Special Edition 1968 (II), p.
3 – Yhteisöjen tuomioistuin on todennut etenkin työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella 15.10.1968 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1612/68 (EYVL L 257, s.
475), defined the advantages granted to workers as those which ‘are generally granted to national workers primarily because of their objective status as workers or by virtue of the mere fact of their residence on the national territory and the extension of which to workers who are nationals of other Member States therefore seems suitable to facilitate their mobility within the Community’ (Case 207/78 Even and ONPTS [1979] ECR 2019, paragraph 22).
2) kannalta, että työntekijöille myönnettävillä eduilla tarkoitetaan etuja, jotka ”myönnetään tavallisesti kotimaisille työntekijöille sen vuoksi, että he ovat objektiivisesti arvioiden työntekijöitä, tai yksinkertaisesti sen vuoksi, että he asuvat valtion alueella, ja joiden myöntäminen myös muiden jäsenvaltioiden kansalaisille työntekijöinä voi siten ilmeisesti helpottaa näiden liikkuvuutta yhteisössä” (asia 207/78, Even ja ONPTS, tuomio 31.5.1979, Kok. 1979, s. 2019, 22 kohta).
734, as amended by the ancillary budget law (Haushaltsbegleitgesetz) 2004 [BGBl. 2003 I, p.
734; sellaisena kuin se on muutettuna vuoden 2004 täydentävällä talousarviolailla (Haushaltsbegleitgesetz, BGBl. 2003 I, s.
3076], or ‘the law on the property subsidy’.
3076), jäljempänä omaa asuntoa varten myönnettävästä avustuksesta annettu laki.
4 — See Case 63/86 Commission v Italy [1988] ECR 29, paragraphs 16 and 17.
4 – Ks. asia 63/86, komissio v. Italia, tuomio 14.1.1988 (Kok. 1988. s. 29, 16 ja 17 kohta).
4210, or ‘the EStG’.
4210; jäljempänä EStG.
II — The pre-litigation procedure
II Oikeudenkäyntiä edeltänyt menettely
— German nationals who do not have either their domicile or habitual residence in Germany but work for a legal person governed by public law,
Saksan kansalaiset, joilla ei ole tavanomaista asuin- tai kotipaikkaa Saksassa, mutta jotka työskentelevät julkisoikeudellisen oikeushenkilön palveluksessa
In its letter of formal notice of 4 April 2000, the Commission of the European Communities informed the Federal Republic of Germany of its doubts about the compatibility with Community law of the law on the property subsidy.
Euroopan yhteisöjen komissio esitti 4.4.2000 päivätyssä virallisessa huomautuksessaan Saksan liittotasavallalle epäilyksensä siitä, oliko omaa asuntoa varten myönnettävästä avustuksesta annettu laki yhteensopiva yhteisön oikeuden kanssa.
The Commission takes the view that the condition requiring the subsidised property to be situated in Germany is contrary to Articles 18 EC, 39 EC and 43 EC, since a person liable to unlimited German income tax and permanently resident abroad could not qualify for the subsidy for the purpose of purchasing a property abroad.
Komissio nimittäin katsoo, että edellytys, jonka mukaan omaisuuden, johon avustus kohdistuu, on sijaittava Saksan alueella, on ristiriidassa EY 18, EY 39 ja EY 43 artiklan kanssa, koska Saksassa yleisesti tuloverovelvollinen, ulkomailla asuva henkilö ei voi saada avustusta hankkiakseen omaisuutta ulkomailta.
In order to attract the home ownership subsidy, the subsidised property must be situated in Germany and must be used by the owner for his own occupation.
Omaa asuntoa varten myönnettävän avustuksen saamiseksi omaisuuden, johon avustus kohdistuu, on sijaittava Saksan alueella ja sen on oltava omassa asuinkäytössä.
Occupation of the subsidised property free of charge by a member of the family is considered to be use by the owners for their own occupation.
Sitä, että omaisuus, johon avustus kohdistuu, on perheenjäsenen vastikkeettomassa käytössä, pidetään omana asuinkäyttönä.
The Federal Republic of Germany, in its letter of reply dated 30 May 2000, disputes the Commission’s contentions.
Saksan liittotasavalta kiistää komission väitteet 30.5.2000 päivätyssä vastauskirjeessään.
It considers that the law on the property subsidy is not discriminatory, since nationals of other Member States of the Union may also be subject to unlimited German income tax and thus qualify for the grant in order to acquire a property in Germany.
Se katsoo, ettei omaa asuntoa varten myönnettävästä avustuksesta annettu laki ole syrjivä, sillä myös unionin muiden jäsenvaltioiden kansalaiset voivat olla Saksassa yleisesti tuloverovelvollisia ja näin ollen saada avustusta Saksan alueella sijaitsevan omaisuuden hankkimiseen.
The Federal Republic of Germany further submits that the extension of the subsidy to
Saksan liittotasavalta katsoo lisäksi, että avustuksen ulottaminen koskemaan Saksan
Under Paragraph 2 of the law on the real property subsidy, immovable property used as a holiday home or a second home does not give rise to entitlement to the subsidy.
Omaa asuntoa varten myönnettävästä avustuksesta annetun lain 2 §:n mukaan loma-asuntona tai perheen toisena asuntona käytettävien kiinteistöjen osalta oikeutta tähän avustukseen ei ole.
OPINION OF ADVOCATE GENERAL BOT — CASE C-152/05
JULKISASIAMIES BOTIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-152/05
Germany is not contrary to Articles 18 EC, 39 EC and 43 EC.
Saksan alueella sijaitsevaan omaisuuteen ei ole ristiriidassa EY 18, EY 39 ja EY 43 artiklan kanssa.
properties situated outside Germany would be contrary to the objective of this subsidy, which is to guarantee the existence of sufficient housing stock in Germany in the face of growing housing need.
alueen ulkopuolella sijaitsevaa omaisuutta on vastoin tämän avustuksen tavoitetta, joka on riittävän asuntokannan takaaminen Saksassa kasvavan asuntotarpeen vuoksi.
Likewise, the Federal Republic of Germany continues to maintain that the limitation contained in the law on the property subsidy responds to the legitimate objective of protecting the German property market.
Saksan liittotasavalta pysytti samoin ennallaan näkemyksensä siitä, että omaa asuntoa varten myönnettävästä avustuksesta annettuun lakiin sisältyvä rajoitus on Saksan asuntomarkkinoiden suojelemista koskevan perustellun tavoitteen mukainen.
Not persuaded by the answer given by the Federal Republic of Germany, on 16 December 2003 the Commission addressed to the latter a reasoned opinion in which it repeated its claims.
Koska Saksan liittotasavallan vastaus ei vakuuttanut komissiota, se lähetti tälle 16.12.2003 perustellun lausunnon, jossa se toisti väitteensä.