natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Health problems increase with hours worked (T. 12 and T. 13).
Terveysongelmat lisääntyvät työajan lisääntyessä (Tl2. ja Τ13).
Most part­timers are and on the other hand, a high proportion of workers with long hours (49% work more than 40 hours per week, 23% more than 45 hours).
toisaalta pidempää työaikaa tekevien suuri osuus (49 % työskentelee yli 40 tuntia viikossa, 23 % yli 45 tuntia) Pitkät työajat koskevat miehiä
T. 12 Backache
Osa-aikaiset
Hours worked per week
Viikoittainen työaika
Hours worked per week irregular hours and 13% do shift work).
Viikoittainen työaika on epäsäännölliset työajat ja 13 % tekee vuorotyötä).
23% of workers spend more than one hour, and 9% spend one and a half hours or more commuting each day.
suuria, ja 23 % työntekijöistä käyttää työmatkoihin yli tunnin. 9 % puolitoista tuntia tai enemmän päivässä.
The average time spent daily travelling from home to work and back is 38 minutes in total.
Päivittäin työmatkoihin käytetty aika (meno-paluu) asunnon ja työpaikan välillä on keskimäärin 38 minuuttia.
But there are wide variations:
Erot ovat kuitenkin
Working hours are also characterised by their dispersion (52% of workers work at least one Saturday per month; 29% at least one Sunday; and 21% at night, at least occasionally) and by their irregularity (33% have
Työajalle on myös ominaista sen porrastaminen (52 % työskentelee vähintään yhtenä lauantaina kuukaudessa, 29 % vähintään yhtenä sunnuntaina ja 21 % iltaisin ainakin toisinaan) ja sen epäsäännöllisyys (33 %:lla
■ Worker involvement 45% of employees are involved in organisational choices within their production unit (division of tasks, staff replacements for absentees, timetables, production objectives, etc.).
■ Työntekijöiden osallistuminen Työntekijöistä 45 % osallistuu työn järjestämiseen (tehtävien jako, sijaiset poissaolotapauksissa, suunnittelu, tuotantotavoitteet jne.) tuotantoyksikön tasolla.
50% are consulted about changes in the organisation of work or in working conditions.
Työntekijöistä 50 %:a kuullaan organisatoristen tai työoloihin vaikuttavien muutosten yhteydessä.
Wide disparities noted between countries emphasize, beyond cultural differences, the weight of the institutional context (T. 14)
Maiden välillä on merkittäviä eroja kulttuurieroista tai institutionaalisesta merkittävyydestä riippumatta. (T14.)
Only 24% of employees have had contact with staff representatives in the past year, although this percentage varies considerably depending on the size of the firm. (T. 15)
Vain 24 % palkansaajista on ollut yhteydessä henkilöstön edustajiin kuluneen vuoden aikana. Tässä oli merkittäviä eroja yrityksen koon mukaan. (Tl5.)
10­49 50­99 100­499 size, by number of employees
10-49 50-99 100-499 koko työntekijöiden määrän mukaan
The survey reveals that, in the EU:
EU:ssa väkivallasta työpaikalla kärsii
■ 3 million workers are subjected to sexual harassment, ■ 6 million workers are subjected to physical violence, ■ 12 million workers are subjected to intimidation and psychological violence.
■ 3 miljoonaa työntekijää sukupuolisen häirinnän muodossa, ■ 6 miljoonaa työntekijää ruumiillisen väkivallan muodossa, ■ 12 miljoonaa työntekijää uhkailun ja henkisen väkivallan muodossa.
Although the words and the concepts used most certainly cover very different realities and sensitivities from one country to another, and from one profession to another, violence at work (whether physical or psychological, collective or individual, generated within the work group or outside it) is clearly a major problem, and one which will need to be monitored very closely in the future.
■ Väkivalta työpaikoilla Vaikka käytetyt sanat ja käsitteet eivät paljasta asian koko todellisuutta ja arkaluontoisuutta, joka vaihtelee erittäin paljon maan ja ammatin mukaan, väkivalta työpaikoilla - olipa se sitten ruumiillista tai henkistä, kollektiivista tai yksittäistä, työyhteisön sisäistä tai sen ulkopuolelta tulevaa - on merkittävä ongelma, jota on seurattava tarkasti tulevaisuudessa.
■ Substantial disparities The averages given throughout this document do not reflect the disparities observed: vibration, handling heavy loads, etc.).
■ maiden välillä: maiden välillä perinteisille riskeille (melu, tärinä, raskaiden lastien käsittely jne.).
On the other hand, women have less autonomy than men in terms of managing their time (choosing when to take breaks, when to take holidays, etc.).
Naisilla sen sijaan on vähemmän itsenäisyyttä ajankäytön hallinnassa (taukoaikojen valinta, lomapäivien ajankohta jne.).
However, poor working conditions are also observed in some service sectors, especially in transport and in hotels and catering.
Tietyillä palvelualoilla voidaan kuitenkin havaita huolestuttavia työoloja, erityisesti kuljetusalalla ja hotelli- ja ravintola-alalla.
The latter sector, for example, has the highest proportions of workers faced with high-speed work, repetitive and monotonous work, night work and irregular working hours.
Viimeksimainitulla alalla esimerkiksi on suurimmat osuudet työntekijöitä, jotka kärsivät kohonneesta työtahdista, toistuvasta ja yksitoikkoisesta työstä, yötyöstä ja epäsäännöllisistä työajoista.
increasing. However, casual workers (those on fixedduration contracts or on temporary employment agency contracts) have poorer working conditions than permanent workers (those on open-ended contracts) (T. 17).
on suuria eroja, erityisesti Pohjois- ja Etelä-Euroopan välillä. Osa näistä eroista voi johtua rakenteellisista eroavaisuuksista (eri toimialojen suhteellinen merkittävyys ei ole sama), mutia ei pelkästään tästä.
between professional categories: skilled and unskilled manual workers (but also unskilled non-manual workers) are the most exposed.
Voidaan todeta, että sekä yritysten että kansallisella tasolla harjoitettu politiikka vaikuttaa voimakkaasti työoloihin.
■ between countries: there are substantial disparities between countries, in particular between those of the North and those of the South.
työsuhteiden välillä: epävarmat työpaikat ovat lisääntymässä ja epävarmoissa työsuhteissa olevilla työntekijöillä (määräaikaiset ja väliaikaiset työsopimukset) on heikommat työolot kuin pysyvässä työsuhteessa olevilla työntekijöillä (vakituiset työsopimukset).
These are partly attributable to structural differences (the relative weights of the different sectors of activity are not the same), but not exclusively.
(T17.) ammattiryhmien välillä: koulutetut ja kouluttamattomat ruumiillisen työn tekijät samoin kuin muutkin kouluttamattomat työtekijät ovat altteimpia.
In other words, the policies adopted both at company level and at national level strongly dictate working conditions.
sukupuolten välillä: Miehet ovat naisia useammin alttiina teollisuustyöhön liittyville
Λ between sectors of activity: construction, manufacturing between the sexes: men remain more exposed than and agriculture remain the sectors where workers are women to the traditional industrial risks (noise,
■ toimialojen välillä: rakennusja tuotantoteollisuus ovat maatalouden ohella ne alat, joissa esiintyy voimakkainta altistumisia perinteisille
0 Repetitive tasks
0 toistin n tehtävät toistuvat liikkeet hankalat työasennot
RELATED PUBLICATIONS
UUDET JULKAISUT
NEW PUBLICATIONS
LISÄTIETOJA
FOR FURTHER INFORMATION
ASIAAN LIITTYVÄÄ KIRJALLISUUTTA
Four new publications emanating from the information collected through the Second European Survey are to be published by the end of 1997.
Neljä uutta julkaisua, jotka perustuvat toisessa tutkimuksessa kerättyihin tietoihin, ilmestyvät vuoden 1997 loppuun mennessä.
These are :
Julkaisut ovat:
Second European Survey on Working Conditions (1996) (available in disk format only).
Toinen tutkimus Euroopan työoloista (1996) (saatavilla ainoastaan levykkeellä). Cat No.
■ A disk with the SPSS data in raw format is available from the Foundation, subject to certain conditions, by special request
■ Käsittelemättömiä SPSS-tietoja sisältävä levyke on saatavilla säätiöstä tietyin edellytyksin erityisestä pyynnöstä.
SECOND EUROPEAN SURVEY ON WORKING CONDITIONS ζ ι η
TOINEN EUROOPAN TYÖOLOJA KOSKEVA TUTKIMUS
As social integration moves forward, and as the number of initiatives dealing with the work environment at Community level increase, more comprehensive and homogeneous data on the working conditions in the Community is required.
Kun yhteiskunnallinen integraatio etenee ja työympäristöä koskevien aloitteiden määrä kasvaa yhteisön tasolla, työoloista yhteisössä tarvitaan täydellisempää ja yhtenäisempää tietoa.
The European Foundation for the Improvement of Living and Working Conditions has carried out two surveys on the working environment in Europe.
Euroopan elin- ja työolojen kehittämissäätiö on toteuttanut kaksi työympäristöä koskevaa tutkimusta Euroopassa.
These surveys have formed an important part of the Foundation's work in the area of its programme concerned with improving the quality of employment and of working conditions.
Tutkimukset ovat olleet merkittävä osa säätiön työtä ohjelmassa, joka koskee työllisyyden laadun ja työolojen parantamista.
The first survey on working conditions in Europe was carried out in 1991, covering the 12 countries that were Member States of the European Union at that time.
Ensimmäinen Euroopan työoloja koskeva tutkimus tehtiin vuonna 1991 ja se kattoi silloiset 12 Euroopan unionin jäsenvaltioita.
It was a prototype survey, with only about 20 questions.
Kyseessä oli prototyyppitutkimus, jossa oli vain noin 20 kysymystä.
The second European survey on working conditions took place in January 1996 and collated the views of 15,500 workers from all over Europe.
Toinen Euroopan työoloja koskeva tutkimus tehtiin tammikuussa 1996 ja siihen koottiin 15 800 työntekijän näkemyksiä eri puolilta Eurooppaa.
1000 workers in each Member State of the European Union (15 Member States in 1996) were questioned simultaneously about their working conditions.
Kussakin Euroopan unionin jäsenvaltiossa (15 jäsenvaltiota vuonna 1996) tehtiin samanaikaisesti 1 000 työntekijälle kysymyksiä työoloista.
The sample is representative of the working population (employees and the self-employed).
Kyseessä on edustava otos työikäisestä väestöstä (palkkatyöntekijät ja itsenäiset ammatinharjoittajat).
It is a questionnaire-based survey, involving face-to-face interviews conducted outside the workplace.
Tutkimus perustui kyselylomakeeseen, ja työntekijöitä haastateltiin työpaikan ulkopuolella.
The questionnaire covers all aspects of working conditions: physical environment, workplace design, working hours, work organisation and social relationships at the workplace.
Kysymyksissä käsiteltiin kaikkia työoloihin liittyviä seikkoja: fyysinen ympäristö, työpisteiden suunnittelu, työajat, työn järjestäminen ja sosiaaliset suhteet työpaikalla.
Its findings highlight how pollution, noise, stress and musculoskeletal disorders are among the rising occupational hazards in the EU.
Tuloksissa korostuu se, että stressi sekä lihaksiin ja tukirankaan liittyvät ongelmat oval lisääntyviä työn vaaroja EU:ssa.
The survey underlines a need for a more holistic and multidisciplinary approach to tackle health and safety issues in Europe.
Tutkimuksessa korostetaan tarvetta kokonaisvaltaisempaan ja monitieteellisempään lähestymistapaan työterveys- ja työturvallisuusongelmien ratkaisemiseksi Euroopassa.
Above all, it clearly indicates that health issues must be central to the organization's structure and development.
Ennen kaikkea tutkimuksessa osoitetaan, että terveyteen liittyvät aiheet on yhdistettävä organisaation rakenteeseen ja kehittämiseen.
Copyright: European Foundation for the Improvement of Living and Working Conditions.
Tekijänoikeudet: Euroopan elin-ja työolojen kehittämissäätiö.
Reproduction is authorised, except for commercial purposes, provided the source is acknowledged and a copy is sent to the Foundation.
Jäljentäminen sallittu, paitsi kaupalliseen käyttöön, lähde on mainittava ja kopio lähetettävä säätiölle
European Foundation for the Improvement of Living and Working Conditions, Wyattville Road, Loughlinstown, Co. Dublin, Ireland.
Euroopan elin-ja työolojen kehittämissäätiö Wyallville Road. Loughlinstown, Co. Dublin, Irlanti
*LiT* OFFICE FOR OFFICIAL PUBLICATIONS * OP * OF THE EUROPEAN COMMUNITIES
EUROOPAN YHTEISÖJEN VIRALLISTEN JULKAISUJEN TOIMISTO
EUROPEAN FOUNDATION for the Improvement of Living and Working Conditions
Euroopan elinja työolojen kehittämissäätiö
WORKPLACE HEALTH PROMOTION IN EUROPE
TERVEYDEN EDISTÄMINEN TYÖPAIKOILLA EUROOPASSA
PROGRAMME SUMMARY
TIIVISTELMÄ
EUROPEAN FOUNDATION for the Improvement of Living and Working Conditions
Euroopan elin-
Cataloguing data can be found at the end of this publication
LueUelointiedot ovat tämän julkaisun lopussa.
© European Foundation for the Improvement of Living and Working Conditions.
© Euroopan elinja työolojen kehittämissäätiö, 1998
European Foundation for the Improvement of Living and Working Conditions,
Käännös- tai kopiointioikeuksia koskevat hakemukset pyydetään lähettämään säätiön johtajalle osoitteella: Euroopan elinja työolojen kehittämissäätiö, Wyattville Road,
Programme co-ordinator: Richard Wynne
Ohjelman koordinoija: Richard Wynne
The nature of workplace health promotion
Mistä terveyden edistäminen työpaikoilla koostuu?
The legislative background
Oikeudellinen perusta
The attitudes of the social partners and key players.
Työmarkkinaosapuolten ja avaintoimijoiden asenteet
The survey of European workplaces
Eurooppalaisten työpaikkojen kyselytutkimus
Case studies of good practice
Tapaustutkimuksia hyvistä toimintatavoista
The policy initiative
Toimintaperiaatteita koskeva aloite
The training specification
Koulutuseritelmä
Other European developments in workplace health promotion
Muut tapahtumat Euroopassa terveyden edistämiseksi työpaikoilla
References
Kirjallisuutta
The European Foundation for the Improvement of Living and Working Conditions has been active in the area of workplace health promotion (WHP) during the period 1989-1997.
Vuosina 1989-1997 Euroopan elinja työolojen kehittämissäätiö on toiminut aktiivisesti terveyden edistämiseksi työpaikoilla.
In this time the Foundation has commissioned the largest single research programme on WHP to take place in Europe and possibly anywhere in the world.
Tuona aikana se on teettänyt Euroopan ja ehkä koko maailman mittakaavassa laajimman koskaan toteutetun tutkimusohjelman terveyden edistämisestä työpaikoilla.
As part of this programme, work has been carried out in four phases in the areas of research, policy, training and dissemination of training.
Ohjelmaan liittyvä työ on tehty neljässä vaiheessa, jotka koostuvat tutkimuksesta, politiikasta, koulutuksen suunnittelusta ja koulutusta koskevan tiedon levittämisestä.
This brochure provides an overview of this work.
Tämä esite tarjoaa yleiskatsauksen tehdystä työstä.
In addition, this brochure describes some of the major developments in the area which have taken place during the period in Europe.
Lisäksi siinä kerrotaan tärkeimmästä kyseisenä aikana Euroopassa alalla saavutetusta kehityksestä.
Many publications have been produced by the Foundation as a result of this work, details of which can be found at the end of the brochure.
Säätiö on tuottanut useita tätä työtä käsitteleviä julkaisuja, joiden yksityiskohdat on esitetty kirjasen lopussa.
The evolution of Workplace Health Promotion in Europe
Miten terveyden edistäminen työpaikoilla on kehittynyt Euroopassa?
In 1989 very little was known at a European level about the state of development of workplace health promotion, though there had been a small WHO initiative and some conferences on the subject had been held in Germany.
Vuonna 1989 terveyden edistämisestä työpaikoilla tiedettiin Euroopassa hyvin vähän, vaikka Maailman terveysjärjestö (WHO) oli tutkinut aihetta hiukan ja aiheesta oli järjestetty muutama konferenssi Saksassa.
The practice of workplace health promotion had been well described in the US, where significant elements of practice had developed since the 1970's.
Toimintatapoja terveyden edistämiseksi työpaikoilla oli sen sijaan esitelty laajasti Yhdysvalloissa, jossa suurin osa toimintatavoista kehitettiin 1970luvulla.
However, no significant body of knowledge existed about the situation in Europe.
Euroopan tilannetta koskevaa merkittävää tietolähdettä ei kuitenkaan ollut olemassa.
In the US, much was known about the extent of WHP, which was quite widespread, at least among larger US corporations (e.g. Sloan et al, 1985).
Se oli levinnyt melko laajalle ainakin suurimmissa amerikkalaisissa yrityksissä (esim. Sloan et ai, 1985).
In addition, the reasons why companies became involved in WHP were relatively clearly understood, as the structure of health care costs in the US meant that there was genuine economic incentive for employers to become active in the area.
Lisäksi syyt siihen, miksi yritykset lähtivät mukaan terveyden edistämiseen työpaikoilla, olivat melko selvät, sillä Yhdysvaltojen terveydenhoitokustannusten rakenteesta johtuen oli työnantajien taloudellisen edun mukaista, että nämä ryhtyivät toimiin alalla.
Moreover, there was a characteristic approach to WHP to be seen in the US: programmes and activities were largely focused on risk factors for single health problems such as heart disease and cancer; many of the health interventions sought to change the health-related behaviour of the worker; and the entire model of WHP was based on an epidemiological or risk factor reduction approach.
Yhdysvalloissa terveyden edistämiselle työpaikoilla on ollut luonteenomaista, että ohjelmissa on keskitytty yksittäisten terveysongelmien kuten sydänsairauksien ja syövän riskitekijöihin, terveyteen liittyvillä toimilla on pyritty muuttamaan työntekijän terveyskäyttäytymistä ja koko malli terveyden edistämisestä työpaikoilla on perustunut epidemiologiseen tai riskitekijöiden vähentämiseen tähtäävään lähestymistapaan.
Workplace Health Promotion in Kurope worker participation in the design and implementation of programmes, there was no apparent relationship between WHP activities and those of health and safety and there was little evidence of any interventions at the level of the work environment or organisation in all of its aspects.
Niissä ei ole juurikaan korostettu työntekijöiden osallistumista ohjelmien suunnitteluun ja toteuttamiseen, terveyden edistämisellä työpaikoilla ja työsuojelutoimilla ei ole näyttänyt olevan mitään yhteyttä toisiinsa ja terveyteen liittyvien toimien kohdistamisesta laajemmin työympäristöön tai organisaatioon on ollut vain vähän näyttöä.
When the Foundation project began, little was known about the prevalence of WHP at either European level, or indeed, at national level in most countries.
Euroopan elin- ja työolojen kehittämissäätiön hankkeen käynnistyessä työpaikoilla tapahtuvan terveyden edistämisen levinneisyydestä Euroopassa tai yksittäisissä maissa tiedettiin vain vähän, ja alan tärkeimpien toimijoiden tulevaisuudennäkymät olivat epäselvät.
It was not clear what the perspectives of the major players in the area might be, there was little European or national policy in the area, and it was not known what form WHP took in Europe or whether there was a distinctive European style of undertaking WHP.
Alan toimintaperiaatteita eurooppalaisella tai kansallisella tasolla ei juuri ollut, eikä myöskään tiedetty, miten terveyttä edistetään työpaikoilla Euroopassa, eikä sitä, oliko terveyden edistämisessä työpaikoilla olemassa oma eurooppalainen toimintatapa.
It was in this context that the Foundation initiated their research programme into workplace health promotion in 1989.
Tätä taustaa vasten säätiö käynnisti terveyden edistämistä työpaikoilla käsittelevän tutkimusohjelman vuonna 1989.
The early part of the programme sought to address a number of issues:
Ohjelman varhaisessa vaiheessa pyrittiin vastaamaan useisiin kysymyksiin:
• What are the attitudes of the social partners towards WHP ?
• Miten työmarkkinaosapuolet suhtautuvat terveyden edistämiseen työpaikoilla?
• What is the legislative background for WHP ?
• Mikä on työpaikoilla tapahtuvan terveyden edistämisen lainsäädännöllinen tausta?
• What is the extent of workplace health promotion in European workplaces ?
• Kuinka pitkälle terveyden edistämisessä työpaikoilla on päästy Euroopassa?
The research team consisted of Friedrich Hauss.
1 Tutkimusryhmissä olivat mukana: Friedrich Hauss. Institute for Social and health Research (IGES), Berliini: Zacaharia Tsanglis, Ministry of Labour, Ateena: Richard Wynne, Work Research Centre, Dublin; Sauro Garzi, CEDOC, Firenze; Rob Grundemann, TNO, Leiden; Lusi Graca, National School of Public health.
Institi! Municipal de la Salut. Barcelona; Jo Clarkson.
Lissabon; Salvador Moneada, Instiui Municipal de la Salut. Barcelona; Jo Clarkson. Health promotion Authority for Wales, Cardiff.
UK (Portugal was added after the survey stage).
• Miten terveyden edistäminen työpaikoilla ilmenee?
The legislative background for WHP was documented, interviews were carried out with the key players influencing the prospects for WHP, case studies of best practice were undertaken, and a major survey of practices in more than 1400 companies was conducted.
Ne keräsivät tietoja toiminnan lainsäädännöllisestä tilanteesta, haastattelivat tahoja, jotka vaikuttaisivat eniten työpaikoilla tapahtuvan terveyden edistämisen tulevaisuuteen, järjestivät tapaustutkimuksia parhaista toimintatavoista sekä järjestivät laajan kyselytutkimuksen, jossa yli 1400 yrityksen toimintatavat tutkittiin.
In a second phase of the research, case studies were undertaken which examined how multinationals operating in more than one Member State organise their WHP activities.
Tutkimuksen toisessa vaiheessa järjestettiin tapaustutkimuksia, joissa tutkittiin sitä, miten useammassa jäsenvaltiossa toimivat monikansalliset yritykset edistivät terveyttä työpaikoilla.
Before examining the results from this programme of research, it is important to examine the issues of what exactly constitutes WHP.
Ennen tämän tutkimusohjelman tulosten tarkastelua on tärkeää pohtia sitä, mistä terveyden edistäminen työpaikoilla loppujen lopuksi koostuu.
It was clear at the beginning of the research programme that there was no commonly accepted definition of workplace health promotion, and this is still the case to some extent.
Tutkimusohjelman alkuvaiheessa oli selvää, ettei terveyden edistämistä työpaikoilla ollut täsmällisesti määriteltyjä tilanne on osittain sama vielä nykyäänkin.
The literature offered a range of definitions, some of which were in conflict, while more seriously from the point of view of the research programme, there were very low levels of awareness about WHP among both key players and companies which were engaging in health activities.
Alan kirjallisuus tarjosi määritelmiä, joista osa oli ristiriitaisia, mutta vielä vakavampaa tutkimusohjelman kannalta oli se, että sekä avaintekijät että yritykset, jotka olivat ryhtymässä terveyden edistämistoimiin, tiesivät hyvin vähän terveyden edistämisestä työpaikoilla.
Two approaches were adopted to overcome this problem.
Ongelman ratkaisemiseksi hyväksyttiin kaksi lähestymistapaa.
The first involved defining workplace health promotion in terms of the methods of approach to workplace health activity, i.e. to define it operationally in terms of a number of significant elements of an ideal approach to WHP, rather than in an abstract manner.
Lähestymistavan tarkoituksena oli toisin sanoen määritellä terveyden edistäminen operationaalisesti eikä abstraktisti terveyden edistämisen ihanteelliseen lähestymistapaan sisältyvien tärkeimpien osatekijöiden avulla.
WHO (1984) outline five principles of approach to general health promotion, based on the ecological model of health.
Maailman terveysjärjestö (1984) on laatinut viisi yleiseen terveyden edistämiseen liittyvän lähestymistavan periaatetta, jotka perustuvat ympäristöä korostavaan terveysmalliin.
These principles have been adapted for use in the workplace by Wynne (1989) and state that workplace health promotion:
Wynne (1989) on muokannut nämä periaatteet työpaikoilla sovellettaviksi ja niiden mukaan terveyden edistäminen työpaikoilla:
• Is directed at the underlying causes of ill health
• kohdistetaan sairauden pohjimmaisiin syihin
• Aims at effective worker participation
• tähtää työntekijöiden aktiiviseen osallistumiseen vaan on myös osa työn