natgillin/translations-raw huggingface dataset:
wisdom, the naturo oí men subordinateci to the same rules will not change, but their behaviour gradually will.'
joiden saanti voi olla osuuksista, epävarmaa.
European Parliament), which can cast, by a qualified majority vote, a vote of censure.
on itsessään uusi. Vain instituutiot viisastuvat, sillä niihin keskittyvät yhteiset kokemukset.
Cooperation between the institutions
Toimielinten välinen yhteistyö
To place relations between countries on a pacific and democratic footing, casting out the spirit of domination and nationalism, these were the deep­seated motivations which gave the first Community its political content and placed it amongst the major historic achievements.
Valtioiden välisten suhteiden saattaminen rauhanomaiselle ja demokraattiselle pohjalle sekä ylivaltapyrkimysten ja kansal­liskiihkon hävittäminen olivat ne perustavat tavoitteet, jotka antoivat ensimmäiselle yhteisölle sen poliittisen sisällön ja tekivät siitä yhden historian tärkeimmistä saavu­tuksista.
777e independence of the
Yhteisön toimielinten itsenäisyys
If institutions are to fulfil their functions they must have their own authority.
Toimielimillä on oltava itsenäistä valtaa, jotta ne kykenevät hoitamaan tehtävänsä.
Today's Community institutions still benefit from the three guarantees which were given to the ECSC High Authority:
EHTY:n korkealle viranomaiselle annettiin tätä seikkaa koskevia takuita, jotka ovat koituneet myös nykyisten toimielinten hyväksi.
— the appointment of members, today commissioners, by joint agreement between the governments (J).
­ Hallitukset nimittävät yhteisellä päätök­sellä jäsenet eli nykyiset komission jäsenet (■*). komission jäsenet eivät ole kansallisia valtuutettuja, vaan he käyttävät valtaansa itsenäisesti osana kollegiota eivätkä saa ottaa vastaan ohjeita jäsen­valtioilta.
These are not national delegates, but personalities exercising their power collegially and who may not receive instructions from the Member States.
Euroopan yhteisöjen virkamie­histö on niin ikään vastuussa yksinomaan yhteisölle.
The European civil service is subordinated to this same and unique Community allegiance;
­Toimielimet ovat taloudellisesti itsenäi­siä, niillä on omat rahoituslähteensä, eivätkä ne ole kansainvälisten järjestöjen tapaan riippuvaisia kansallisista rahoitus­
For Jean Monnet, the independence of the High Authority was the cornerstone of the new system.
Jean Monnet'n näkemyksen mukaan uuden järjestelmän peruskivenä oli korkean viran­omaisen itsenäinen asema.
However, as the negotiations continued, he acknowledged the need to give the Member States the opportunity to assert their national Interests.
Neuvottelujen aikana hän kuitenkin tunnusti, että jäsen­valtioille oli annettava mahdollisuus kansal­listen etujen ajamiseen.
This was the safest way of preventing the emerging community from being limited to exces­sively technical objectives, for it needed to be also able to intervene in sectors in which macroeconomic decisions would be taken and these were a matter for the govern­ments.
Näin voitaisiin parhaimmin estää syntymässä olevaa yhtei­söä rajoittumasta teknisiin tavoitteisiin, koska yhteisön piti pystyä puuttumaan myös asioihin niillä alueilla, joilla tarvittai­siin makrotaloutta koskevia päätöksiä, jotka taas olivat kansallisten hallitusten toimival­lassa.
Hence the creation, alongside the High Authority, of our Council of Ministers the role of which was strictly limited in that it was not called upon to decide unani­mously but by majority.
Näistä syistä perustettiin korkean viran­omaisen lisäksi ministerineuvosto, jonka tehtävä oli siinä mielessä sangen rajoitettu, että sen päätökset tehtäisiin enemmistöpe­riaatteella eikä yksimielisyyttä vaadittaisi.
Its assent was required only in limited cases.
Ministerineuvoston päätös vaadittaisiin vain joissakin asioissa, korkealle viranomaiselle pidätettiin yksinoikeus esittää uutta lain­säädäntöä.
The High Authority retained the monopoly of legisla­tive initiative, a prerogative which, extended to the competences of the present Commission, is essential in that it is the guarantee that all Community interests will he defended in a proposal from the college.
Nykyinen komissio on säilyt­tänyt tämän erioikeuden, joka on välttämätön, koska vain sen avulla voidaan varmistaa yhteisön etujen ottaminen huomioon kollegion tekemässä ehdotuk­sessa.
From 1951 on, dialogue was organised between the four institutions on a basis not of subordination but of cooperation, each institution exercising its own functions within a comprehensive decision­making system of a pre­federal type.
Neljän toimielimen vuoropuhelu on jo vuodesta 1951 järjestetty yhteistyön eikä käskysuhteiden pohjalta, ja kukin toimielin huolehtii omista tehtävistään osana kattavaa ¡a liittovaltion esiastetta edustavaa päätök­sentekojärjestelmää.
(­')Tht > European Commission is also sul χ »diluted to the voleo) investiture by the I uropivin Parliament. As the principle of representation of States within the Council had been selected, there remained the delicate matter of their respective weighting.
(­') Euroopan komission on saatava myös Eun.x > jxw parlamrntin hyväksyntä.
The Chancellor replied immediately: the proportion of tht'ir production ot' coal and steel in relation to total production, argued in favour of the rule ot unanimity.
Benelux-maat ja Italia pelkäsivät jäävänsä vähemmistöasemaan, koska niiden osuus hiilen ja teräksen kokonaistuotannosta oli muita vähäisempi, ja ne ehdottivat yksimielisyysperiaatteen omaksumista.
Germany, on the other hand, advocated a system of representation proportional to production, a proposal which of course could hardly allay partners' misgivings, quite the opposite.
Toisaalta Saksa oli sellaisen järjestelmän kannalla, jossa edustus olisi suhteessa tuotannon määrään, mutta tällainen ehdotus oli vain omiaan herättämään kumppaneissa epäluuloja.
'You know how much I am attached to equality of rights for my country in the future, and how much I deplore the attempts at domination in which it has been involved in the past.
"kuten tiedätte, maani yhtäläiset oikeudet tulevaisuudessa ovat minulle ensiarvoisia, ja paheksun jyrkästi maani menneitä yrityksiä ylivalta-aseman saavuttamiseksi.
I am happy to pledge my full support for your proposal.
Olen tyytyväinen voidessani kannattaa ehdotustanne joka suhteessa, sillä en voi kuvitella mihinkään muuhun kuin tasavertaisuuteen perustuvaa yhteisöä."
I cannot conceive of a Community based on anything but ι omplele equality'.
Tämän keskustelun tuloksena asetettiin se oikeudellinen ja aatteellinen peruskivi, joka antaa yhteisön käsitteelle koko sen sisällön.
Thus was laid one of the legal and moral foundations which gives the notion of Community its full meaning.
Euroopan rakentamisessa
The ECSC, the first stone in the European edifice lean Monnet was convinced that only the principle of equality between countries could produce a new mentality.
Jean Monnet oli vakuuttunut siitä, että uusi suhtautumistapa olisi saatavissa aikaan vain omaksumalla maiden välisen tasavertaisuuden periaate.
However, he was aware of how difficult it was to get six countries of unequal dimensions to forego the option of a veto.
Hän ymmärsi kuitenkin, että olisi vaikeaa saada kuusi erikokoista maata luopumaan mahdollisuudesta käyttää veto-oikeutta.
In the absence of a peace treaty between the tonner warring sides, the first European Community was both an act of confidence in the resolve of France and Germany and their partners to sublimate the mistakes of the past and perform Λίλ act of faith in a common future of progress.
Uskon koska sodan osapuolet eivät olleet solmineet rauhansopimusta, ensimmäinen Euroopan yhteisö oli Ranskan, Saksan ja niiden kumppaneiden taholta hanke, jolla ilmaistiin päättäväistä tahtoa päästä eroon menneisyyden virheistä ja osoittaa uskoa yhdessä saavutettavaan edistykseen.
Despite the ups and downs of history and of nationalist opposition, the process began in 1950 was never to stop.
Vaikka kehitys ei ollutkaan tasaista ja kansalliset vastavoimat pyrkivät sitä jarruttamaan, vuonna 1950 alkanut kehityskulku jatkui keskeytyksettä.
The failure of the project for a European Defence Community on .50 August 1954, after the rejection by the French National Assembly of the Treaty signed on 27 May 1952, did not halt the initial momentum.
Euroopan puolustusyhteisön kaatuminen, kun Ranskan kansalliskokous 30. elokuuta 1954 oli hylännyt 27. päivänä toukokuuta 1952 puolustusyhteisöstä tehdyn sopimuksen, ei kuitenkaan pysäyttänyt alkuun päässyttä kehitystä.
At the initiative of statesmen from the Benelux countries, Paul Henri Spaak, \ΛΠ Beven and Joseph Bech, the process was relaunched at Messina in June 1955.
Beneluxmaiden valtiomiesten Paul Henri Spaakin, Jan Beyenin ja Joseph Bechin aloitteesta
work lor the development and international status of its member countries.
Euroopan yhteisöt, jotka asettautuivat Brysseliin ja Luxemburgiin, laajentuivat yhä uusille aloille ja saivat yhä uusia jäseniä.
In 1984, the European Parliament adopted a draft treaty on European union, proposing that the institutions make a quantum leap in terms of integration.
Vuonna 1984 Euroopan parlamentti hyväksyi luonnoksen sopimukseksi Euroopan unionista, jossa ehdotettiin toimi elimille suurta harppausta yhdentymiskehityksessä.
By adopting the White Paper on the large internal market in 1985, the Commission, headed by Jacques Delors, gave concrete expression to this resolve for recovery and set a target date of 1 January 1993.
Hyväksymällä valkoisen kirjan kattavista sisämarkkinoista vuonna 1985 Jacques Delorsin johtama komissio toi käytännössä esiin tämän halun saattaa kehitys uudelleen liikkeelle ja asetti tavoitepäivämääräksi 1. tammikuuta 1993.
The common market was consolidated by common policies in agriculture, trade, regional affairs, social affairs, research, the environment, education, ,md cooperation with the third world.
Yhteismarkkinoita lujitettiin yhteisellä politiikalla, joka laajeni koskemaan maata loutta, kauppaa, alue- ja sosiaalipolitiikkaa, tutkimusta, ympäristöä, koulutusta sekä yhteistyötä kolmannen maailman kanssa.
In 1972, the United Kingdom, Ireland and Denmark joined the Communities; later the entry of Greece, Spain and Portugal brought a bigger Mediterranean presence into the Community.
Vuonna 1972 Tanska, Irlanti ja Yhdistynyt kuningaskunta liittyivät yhteisöön, ja Välimeren alueen edustus vahvistui kreikan, Espanjan ja Portugalin liittymisen myötä.
In 1995, the 15-country Europe emerges with the membership of Austria, Finland and Sweden.
Vuonna 1995 syntyi viidentoista jäsenvaltion yhteisö, kun Itävalta, Suomi ja Ruotsi tulivat yhteisön jäseniksi.
By signing the Single Act in 1986, the Member States drew their inspiration and institutional method from the Schuman plan.
Vaikka vuosien 1973 ja 1979 öljykriisit heikensivätkin yhteisöä, se kykeni vastustamaan hajoamispyrkimyksiä ja vahvisti sisais!,i koheesiotaan Euroopan rahajärjestelmän perustamisella vuonna 1979.
They supplemented the Treaty of Rome with a series of specific objectives around the central objective of a large frontier-free market and established a timetable. They renewed the decisionmaking process by extending the scope for decisionmaking by a qualified majority vote.
Tämä järjestelmä johti asteittain hitaasti mutta vääjäämättömästi talous- ja rahaliittoa kohti, joka toteutui 1. tammikuuta 1999, kun 11 Euroopan unionin jäsenvaltiota otti euron käyttöön.
Weakened by the two successive oil shocks of I 973 and 1979, the Community never theless resisted centrifugal tendencies and consolidated its cohesion by introducing a European Monetary System in 1979.
Allekirjoittaessaan Euroopan yhtenäisasiakirjan vuonna 1986 jäsenvaltiot seurasivat Schumanin suunnitelman viitoittamaa tietä ja siinä esitettyä toimielinmenettelyä.
This system gradually paved the way for a slow but irreversible move towards economic and monetary union which came to fruition on 1 January 1999 with the adoption of the euro by I I Member States of the European Union.
Jäsen valtiot täydensivät Rooman sopimusta joukolla erityisiä tavoitteita ja yleisellä tavoitteella laajan ja sisäisiä rajoja vailla ole van markkina-alueen luomiseksi sekä päättivät toteuttamisaikataulusta.
While the European institutions were putting the finishing touches to the internal market and increasing the economic and social dimension of Community Europe, history made its presence felt again as an unforeseeable, mighty force, testing the capacities of Europeans to adapt and adjust to a changing world.
Päätöksentekomenettelyä uudistettiin laajentamalla määrä enemmistön käyttöä äänestettäessä. Jäsenvaltiot loivat uutta uskoa miljooniin Euroopan kansalaisiin avaamalla heille entistä laajemmat näköalat ja antamalla heille välineet sopeutua muuttuvaan maa ilmaan.
Like any undertaking constantly evolving, Europe could not evade teething troubles tind growing pains: the institutional crisis ol I 9(i5 when one Member State attempted to call into question the majority system of voting; and lhe linancial crisis caused by the mismatch between own resources and the sharp increases in expenditure arising trom the proliferation of' new policies and the increasing costs of the common agricultural policy.
kun Euroopan yhteisöjen toimielimet olivat viimeistelemässä sisämarkkinoiden toteuttamista ja laajentamassa yhteisön taloudellista ja sosiaalista ulottuvuutta, historian kulun rajut muutokset yllättivät eurooppa laiset ja asettivat koetukselle heidän kykynsä sopeutua maailman muutoksiin.
The fall of the Berlin Wall on 3 October 1990, followed by the reunification of Germany and the démocratisation of the countries of central and eastern Europe, freed from the yoke of the Soviet Union, itself prey to its own disintegration in December 199 I, brought about a radical
Berliinin muurin kaatuminen 3. lokakuuta 1990, sitä seurannut Saksojen yhdistyminen kaikkien jatkuvasti kehittymässä olevien hankkeiden tavoin Euroopalla oli kasvukipunsa: järjestelmän kriisi vuonna 1965 erään jäsenvaltion kyseenalaistettua enemmistöjärjestelmän käytön äänestettäessä sekä talouskriisi, jonka aiheutti omien varojen vähyys suhteessa yhä lukuisempien uusien toimintalinjojen aiheuttamiin kuluihin ja yhteisen maatalouspolitiikan kustannusten kasvuun.
change ¡η the political structure oí our continent.
ja joulukuussa 1991 hajonneen Neuvosto liiton ikeestä vapautuneiden keski- ja Itä-Euroopan maiden demokratisoituminen mullistivat maanosan poliittisen rakenteen.
internal security. Λ revision (lause in the Maastricht Treaty prompted the Member States to negotiate a new treaty, signed in Amsterdam on 2 October 1997, adjusting and strengthening the Union's polities and resources, particularly in the areas of legal cooperation, freedom ol movement of persons, foreign policy and public health.
mukseen sisältyvä muutoslauseke johti jäsenvaltiot neuvottelemaan uuden sopi muksen, joka allekirjoitettiin Amsterdamissa 2. lokakuuta 1997. Uudella sopimuksella järjesteltiin ennen muuta oikeudellista yh teistyötä, henkilöiden vapaata liikkuvuutta, ulkopolitiikkaa ja kansanterveyteen liittyviä asioita.
The European Parliament, direct demo­cratic expression ot the Union, received new responsibilities continuing its role as co­legislator.
Euroopan parlamentti, suoran demokratian ilmentymä Euroopan unionissa, sai uutta vastuuta, ja sen osallistuminen lainsäädäntömenettelyyn vahvistettiin.
Fifty years of existence have not taken the edge off the driving inspiration from which the European Community emerged.
Vaikka Euroopan yhteisöllä on takanaan jo viisikymmentä vuotta, sen syntymiseen johtanut innoitus ei ole menettänyt mitään voimastaan.
Once again, countries were faced with a dilemma, whether to take the soft option of focusing national policies on immediate interests or embrace a common vision and management of their joint future.
Valtioiden oli jälleen valittava, noudattaako välittömään hyötyyn tähtäävää vähemmän vaivalloista kansallista politiikkaa vai omaksuako yhteinen visio ja vastuu yhteisen tule vaisuuden hallinnasta.
Opting to give priority to respect their European commitment and acknowledging the need to incorporate such upheaval into a common perspective, the Member States committed themselves to a process of consolidation of the Union by negotiating a new treaty, of which the new guidelines were adopted at the Maastricht European Council meeting of 9 and 10 December 1991.
Jäsenvaltiot antoivat etusijan sitoutumiselleen Eurooppaan, tunnustivat tarpeen johtaa näistä mullistuksista yhteinen näkemys tulevasta suunnasta ja sitoutuivat tämän mukaisesti unionin syventämiskehitykseen neuvottelemalla uudesta perustamissopimuksesta, jonka suuntaviivat hyväksyttiin Maastrichtin Eurooppa-neuvostossa 9. ja 10. joulukuuta 1991.
Will the heirs ol the lounding lathers, today responsible lor the destiny of the peoples of the whole continent, from Lisbon to Tallinn, from Dublin to Warsaw, take on board the final message of lean Monnet C), the guiding light of this first Community, who
Sopimus Euroopan unionista tuli voimaan 1. marraskuuta 1993, ja siinä asetetaan jäsenvaltioille kunnianhimoinen aikataulu: rahaliitto vuoteen 1999 mennessä, uudet yhteiset toimintalinjat, Euroopan kansalaisuus, yhteinen uiko-ja turvallisuuspolitiikka ja sisäinen turvallisuus. Maastrichtin sopi
The Treaty on European Union, which entered into force on 1 November 1993 set an ambitious timetable for the Member States: monetary union by 1999, new common policies, European citizenship, common foreign and security policy, and urges them to adopt his vision of the future!1
Perustajien perillisten harteilla lepää vastuu koko maanosan kohtalosta Lissabonista Tallinnaan, Dublinista Varsovaan. Ymmärtävätkö he ottaa vaarin Jean Monnet'n, ensimmäisen yhteisön innoittajan ja liikkeellepanijan, viimeisestä viestistä, jossa hän kehottaa heitä ottamaan omakseen oman näkemyksensä tulevaisuudesta? (4)
(4) 'We cannot stop, when lhe whole world around LIS is on the move.
(4) "Meitä ympäröivä maailma on liikkeessä, emmekä saa pysähtyä.
The sovereign nations of the pasl can no longer solve lhe problems of lhe present; they cannot ensure their own progress or control their own future.
Olenko sanonut kyllin selvästi, että mukaan, mikäli ne aikovat kasvaa riittävästi kehittyäkseen ja pitää kohtalonsa käsissään.
And the Community itself is only a stage on the way lo lhe organised world of the future.'
Itse määräämisoikeuttaan menneisyyden tapaan yksin käyttävät kansakunnat eivät kykene ratkaisemaan nykyhetken ongelmia.
Community we have created is not an end in itself?
Yhteisö on itsessään vain välivaihe luotaessa järjestelmää tulevaisuuden maailmalle." luomamme yhteisö ei ole itsessään mikään päämäärä?
It is a process of change, continuing that process which in an earlier period of history produced our national forms of life.
Yhteisö on muutosprosessi, jonka lähtökohtana ovat historiallisen kehityksen tuloksena syntyneet kansalliset kulttuurit.
Like our provinces in the past, our nations today must learn today lo live together under common rules and inslitulions freely lean Monnel, Menio/'/s (Irad.
Kuten maakuntamme aiemmin, kansakuntiemme on opittava elämään yhdessä vapaasta tahdosta luotujen yhteisten sääntöjen ja järjestelyjen
Ill — QUESTIONS FOR THE EUROPE OF THE 21ST CENTURY
Ill - KYSYMYKSIÄ EUROOPALLE 2000-LUVULLA
It is now up to the Union's institutional players and also to its citizens to respond to the three fundamental questions concerning the future:
Euroopan unionin toimielinten edustajien yhtä hyvin kuin kansalaisten on nyt vastattava kolmeen seuraavaan tulevaisuutta koskevaan kysymykseen:
• Europe, how tar and for whom?
• Mikä on Eurooppa?
The matter of the Union's geographical limits must now be addressed.
Euroopan maantieteellisten rajojen määrittäminen on ongelmallista.
What arguments, other than those corresponding to the need to respect democratic principles and the ability to take on board the acquis communautaire, namely all the common policies and Community legislation, are there to refuse access to the European Union to all the countries bordering on its current and future Member States?
Unionin jäseniksi liittyviltä mailta vaaditaan demokraattisten periaatteiden kunnioittamista ja yhteisön säännöstön eli lainsäädännön ja yhteisten toimintalinjojen omaksumista. Onko ehkä muitakin perusteita, joiden nojalla Euroopan unionin jäsenyyden ulkopuolelle jätettäisiin nykyisten tai uusien jäsenten myötä laajentuneen unionin naapurimaita?
The historians of the construction of Europe will no doubt have to consider the Helsinki European Council of 10 and 11 December 1999 to have been a turning point for the Union.
kun Euroopan rakentamisen historiaa kirjoitetaan, 10. ja 11. joulukuuta 1999 Helsingissä kokoontunutta Eurooppa-neuvostoa pidetään epäilemättä yhtenä Euroopan unionin kehityksen käännekohdista.
This is the dale on which the Heads of State or Government decided to increase to 12 the number of countries admitted to negotiate their membership of the Union.
Valtioiden ja hallitusten päämiehet päättivät nimittäin tällöin antaa yhteensä kahdelletoista maalle mahdollisuuden päästä neuvottelemaan liittymisestä unionin jäseneksi.
It was also in Helsinki that Turkey was given the status of c\n applicant country with which negotiations can commence as soon as the political and economic criteria have been met.
Lisäksi Helsingissä Turkille myönnettiin jäsenyysehdokkaan asema, joten neuvottelut jäsenyydestä voivat alkaa Turkin kanssa, kun maa täyttää tietyt poliittiset ja taloutta koskevat edellytykset.
By making I January 2003 the date on which the European Union should, al the close of the intergovernmental conference on the revision of the treaties, be in a position to welcome the tirst wave of new candidates, the Heads ol State or Government set ãn ambitious agenda for the Union's institutions.
Valtioiden ja hallitusten päämiehet vahvistivat unionin toimielimille haastavan suunnitelman valitessaan vuoden 2003 tammikuun ensimmäisen päivän ajankohdaksi, jolloin hallitustenvälisen perustamissopimusten muuttamista koskevan kokouksen tuloksena Euroopan unionin on kyettävä ottamaan vastaan ensimmäisessä laajentumisvaiheessa liittyvät jäsenyysehdokkaat.
At the same time, the European Council was anxious lo draw the conclusions from the Kosovo war which had stressed the need for military means which would allow Europe to project itself beyond its frontiers and make a contribution to resolving a conflict taking place al its doorstep.
Eurooppaneuvosto halusi myös ottaa huomioon kokemukset kosovossa käydystä sodasta, joka osoitti selvästi, että Eurooppa tarvitsee sotilaallista voimaa pystyäkseen toimimaan rajojensa ulkopuolella ja osallistumaan välittömässä läheisyydessä käynnissä olevan konfliktin ratkaisemiseen.
Over the next decade, the move from a Union of 15 countries to nearly 30 naturally raises the question of its operation, the effectiveness of its decisionmaking procedures, its homogeneousness and its relationship with the citizen: a federal union of States including currency, defence and common citizenship, or else a free trade area supervised by arbitration bodies to ensure that the rules of competition are respected?
Kun Euroopan unioni laajenee seuraavan vuosikymmenen kuluessa viisitoista jäsentä käsittävästä miltei kolmenkymmenen jäsenen yhteisöksi, on kysyttävä, millaiset ovat unionin toimintakyky, päätöksenteon tehokkuus, tasapainoisuus ja suhteet kansa-
• Europe, what for?
laisiin.
of the Soviet Union, lhe end of lhe ι old war heralded a new world, less stable, bul more open to the legitimate and irrepress­ible resolve of peoples to take charge of their destinies.
Kylmän sodan loppuessa syntynyt uusi maailma on epävakaampi mutta antaa paremmat mahdollisuudet kansojen oikeutetulle ja luovuttamattomalle tahdolle päättää omasta kohtalostaan.