natgillin/translations-raw huggingface dataset:
However, in Wells, 88a case which concerned the environment, 89a field in
Oikeuskäytännössä asetetut kiinne- kohdat ovat kuitenkin olleet selkeämpiä ympäristöalan 88– jonka alalla eri intres- sien rajaaminen on vaikeampaa – kaltaista alaa koskeneen asian Wells 89yhteydessä,
Nevertheless, time has not succeeded in silencing the calls for horizontal direct effect to be recognised.
Vuodet eivät ole kuitenkaan onnistuneet vaimentamaan niitä, jotka ovat puhuneet välittömän horisontaalisen oikeusvaikutuksen tunnustamisen puolesta.
Advocate General Lenz 81 made such a call in the opinion in Faccini Dori, 82relying in turn on the arguments previously put forward by advocates general
Yksi heistä on julkisasiamies Lenz, 81joka asettui asiassa Faccini Dori 82antamassaan ratkaisuehdo- tuksessa tukemaan omalta osaltaan julkis-
which the interests at stake are vague, the Court provided firmer guidance. Despite pointing out that ‘an individual may not rely on a directive against a Member State where it is a matter of a State obligation directly linked to the performance of another obligation falling, pursuant to that directive, on a third party’ (paragraph 56), the Court went on to state, for the first time, that ‘adverse repercussions on the rights of third parties, even if the repercussions are certain, do not justify preventing an individual from invoking the provisions of a directive against the Member State concerned’ (paragraph 57).
sillä vaikka tuomiossa ensin todetaan, että ”yksityinen ei voi vedota direktiiviin jäsenvaltiota vastaan silloin, kun on kyse valtion velvoitteesta, joka on välittömästi yhteydessä kolmannelle kyseisen direktiivin perusteella kuuluvan toisen velvoitteen täytäntöönpanoon” (56 kohta), siinä todetaan heti sen jälkeen ensimmäisen kerran, että ”pelkät kielteiset vaikutukset kolmansien oikeuksiin, vaikka ne olisivat varmoja, eivät ole peruste kieltää yksityistä vetoamasta direktiivin säännöksiin asianomaista jäsenvaltiota vastaan” (57 kohta).
The finding that the TKG is incompatible with Community law
TKG:n syrjäyttämistä koskeva toteamus
The feeling that an opportunity has been lost appears to hover over those writers, 85 despite the fact that the Court has not hesitated to apply the doctrine 86 where a directive affects the rights of individuals who are not part of the vertical relation-
Oikeuskirjallisuudessa tätä seikkaa on pidetty menetettynä mahdollisuutena, 85vaikka yhteisöjen tuomioistuin on ollut horjumaton soveltaessaan oppiaan, joka koskee direktiivin vaikutusta niihin
There is no room for disharmony in the repertoire of Community caselaw, although,
Yhteisön oikeustapauskokoelmassa ei hyväksytä ristiriitaisuuksia, vaikka nyt esillä
81 — Advocate General Lenz called for the law based on the Treaty to develop in the interests of the uniform, effective application of Community law so as to extend the doctrine to relationships between private individuals and thus respond to the legitimate expectations nurtured by citizens of the Union.
81 – Lenz muistuttaa oikeuskäytännön kehittymisestä perustamissopimuksen pohjalta ja vetoaa siihen, että yhteisön oikeutta on tarpeen soveltaa yhdenmukaisesti ja tehokkaasti tämän doktriinin ulottamiseksi yksityishenkilöiden välisiin suhteisiin, jolloin toimitaan eurooppalaisten oikeutettujen odotusten mukaisesti.
OPINION OF MR RUIZ-JARABO — JOINED CASES C-152/07 TO C-154/07 in cases such as the present one, it will yield to the melody of triangular relationships.
JULKISASIAMIES RUIZ-JARABON RATKAISUEHDOTUS – YHDISTETYT ASIAT C-152/07–C-154/07 olevan asian kaltaisessa tapauksessa siinä on päädytty puhumaan kolmikantasuhteista.
I see no grounds precluding such a finding.
En näe, että mikään seikka olisi tämän esteenä.
It is important to recall that the factual and legal relationships underlying the present references for a preliminary ruling involve private persons (Arcor, TELE2 and Telekom GmbH) who have taken action not against another private person but against the State (Regulierungsbehörde für Telekommunikation und Post).
On muistettava, että ne tosiasialliset suhteet ja oikeudelliset suhteet, joista on kyse esillä olevissa ennakkoratkaisupyynnöissä, koskevat yksityisiä toimijoita (Arcor, TELE2 ja Telekom GmbH), jotka eivät ole nostaneet kannetta toista yksityistä vastaan vaan suoraan valtiota (Regulierungsbehörde für Telekommunikation und Post) vastaan.
Therein lies the essential difference between this and other cases, particularly Telefónica O2 Czech Republic, which concerned a dispute between two telecommunications operators over access to the network, resulting in civil proceedings between them, while the regulatory authority was confined to the role of mediator.
Tämä olennainen seikka erottaa esillä olevan asian muista asioista ja erityisesti asiasta Telefónica O2 Czech Republic, jossa oli kyse kahden teleoperaattorin välisestä verkon käyttöoikeutta koskevasta kiistasta, joka johti näiden kahden operaattorin väliseen siviilioikeudelliseen riitaan, jossa sääntelyviranomaisille jäi välittäjän tehtävä.
Accordingly, the dominant undertaking suffers no horizontal direct effects or genuine damage.
Näin ollen määräävässä markkinaasemassa olevaa yhtiötä eivät koske välittömät horisontaaliset oikeusvaikutukset, eikä sille aiheudu todellista vahinkoa.
Moreover, the right that undertaking seeks to enforce was created by a provision which is contrary to Community law and its position is affected only indirectly, in that it is unable to impose unlawful charges.
Lisäksi oikeus, jota yhtiö haluaa käyttää, perustuu yhteisön oikeuden vastaiseen säännökseen, ja yhtiön asemaan kohdistuva vaikutus on vain toissijainen ja perustuu siihen, ettei yhtiö perikään lainvastaisia maksuja.
However, in the dispute which gave rise to the present case, there is no latitude for freedom of action or, therefore, for private law when it comes to setting the charge in question because, in accordance with Community and German law, exclusive competence in that regard rests with the State.
Tämän asian taustalla olevassa oikeudellisessa kiistassa ei voida kuitenkaan soveltaa tariffin määräämisen osalta riippumatonta tahtoa eikä siten yksityisoikeutta, sillä yhteisön oikeusjärjestyksen ja saksalaisen oikeusjärjestyksen mukaan jäsenvaltiolla on yksinomainen toimivalta.
An affirmative reply to the second question appears unavoidable in the light of the primacy of Community law, pursuant to which the national court must guarantee to individuals the rights flowing from directives where national law precludes respect for those rights.
Näyttää siltä, että toiseen ennakkoratkaisukysymykseen on vastattava myönteisesti, kun otetaan huomioon yhteisön oikeuden ensisijaisuus, mistä seuraa, että kansallisen tuomioistuimen on taattava oikeussubjektille yhteisön oikeuden direktiiveihin perustuvat oikeudet, mikäli kansallinen lainsäädäntö on esteenä näiden oikeuksien täytäntöönpanolle.
In those circumstances, the setting of the additional charge is independent of the prior approval of the interconnection charge (which certainly gave rise to a contractual
Tässä tapauksessa lisämaksun suuruus ei ole yhteydessä yhteenliittämiselle annettuun ennakkolupaan (joka mahdollistaa ilman muuta sopimussuhteen), ja se
In the light of the foregoing considerations, I propose that the Court should reply to the questions referred for a preliminary ruling by the Bundesverwaltungsgericht, declaring that:
Kaikkien edellä esitettyjen näkökohtien perusteella ehdotan, että yhteisöjen tuomioistuin vastaa Bundesverwaltungsgerichtin esittämiin ennakkoratkaisukysymyksiin seuraavasti:
(1) Article 4c of Commission Directive 90/388/EEC of 28 June 1990 on competition in the markets for telecommunications services and Articles 7(2) and (4) and 12(7) of Directive 97/33/EC of the European Parliament and of the Council of 30 June 1997 on interconnection in telecommunications with regard to ensuring universal service and interoperability through application of the principles of Open Network Provision preclude a national regulatory authority from requiring the operator of a network interconnected with a public subscriber network to pay a contribution to the dominant operator to compensate that operator for the deficit incurred as a result of providing the local loop.
1) Kilpailusta telepalvelumarkkinoilla 28.6.1990 annetun komission direktiivin 90/388/ETY 4 c artikla ja televiestinnän yhteenliittämisestä soveltaen avoimen verkon tarjoamisen (ONP) periaatteita yleispalvelun ja yhteentoimivuuden varmistamiseksi 30.6.1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/33/EY 7 artiklan 2 ja 4 kohta ja 12 artiklan 7 kohta ovat esteenä sille, että jäsenvaltion sääntelyviranomainen velvoittaa yleisen televerkon kanssa yhteenliitetyn verkon operaattorin maksamaan määräävässä markkinaasemassa olevalle teleoperaattorille korvausta tilaajaliittymän tarjoamisesta syntyvän alijäämän tasapainottamiseksi.
(2) The national court must take into account the incompatibility with Community law of a provision of national law in proceedings in which the dominant operator seeks compliance with the aforementioned requirement.
2) Kansallisen tuomioistuimen on arvioitava, onko sen kansalliseen oikeuteen sisältyvä säännös yhteisön oikeuden vastainen menettelyssä, jossa määräävässä markkinaasemassa oleva operaattori vaatii edellä mainitun velvoitteen täyttämistä.
THREE REFERENCES for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Bundesverwaltungsgericht (Germany), made by decisions of 13 December 2006, received at the Court on 20 March 2007, in the proceedings
Yhdistetyissä asioissa C-152/07–C-154/07, joissa on kyse kolmesta EY 234 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jotka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 13.12.2006 tekemillään päätöksillä, jotka ovat saapuneet yhteisöjen tuomioistuimeen 20.3.2007, saadakseen ennakkoratkaisut asioissa
THE COURT (Grand Chamber), composed of V. Skouris, President, P. Jann, C.W.A. Timmermans, A. Rosas, K. Lenaerts and L. Bay Larsen, Presidents of Chambers, K. Schiemann, J. Makarczyk, P. Kūris (Rapporteur), E. Juhász, A. Ó Caoimh, P. Lindh and J.-C. Bonichot, Judges,
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN (suuri jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti V. Skouris, jaostojen puheenjohtajat P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, K. Lenaerts ja L. Bay Larsen sekä tuomarit K. Schiemann, J. Makarczyk, P. Kūris (esittelevä tuomari), E. Juhász, A. Ó Caoimh, P. Lindh ja J.-C. Bonichot, julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: hallintovirkamies K. Sztranc-Sławiczek, ottaen huomioon kirjallisessa käsittelyssä ja 19.2.2008 pidetyssä istunnossa esitetyn, ottaen huomioon huomautukset, jotka sille ovat esittäneet
— the United Kingdom Government, by V. Jackson and M. Hoskins, acting as Agents,
– Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus, asiamiehinään V. Jackson ja M. Hoskins,
— the Commission of the European Communities, by G. Braun and K. Mojzesowicz, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 1 April 2008, gives the following
– Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään G. Braun ja K. Mojzesowicz,
These references for a preliminary ruling relate to the interpretation of, first, Commission Directive 90/388/EEC of 28 June 1990 on competition in the markets for telecommunications services (OJ 1990 L 192, p.
Ennakkoratkaisupyynnöt koskevat yhtäältä kilpailusta telepalvelumarkkinoilla 28.6.1990 annetun komission direktiivin 90/388/ETY (EYVL L 192, s.
10), as amended by Commission Directive 96/19/EC of 13 March 1996 (OJ 1996 L 74, p.
10), sellaisena kuin se on muutettuna 13.3.1996 annetulla komission direktiivillä 96/19/EY (EYVL L 74, s.
13) (‘Directive 90/388’), and, secondly, Directive 97/33/EC of the European Parliament and of the Council of 30 June 1997 on interconnection in telecommunications with regard to ensuring universal service and interoperability through application of the principles of open network provision (ONP) (OJ 1997 L 199, p.
13; jäljempänä direktiivi 90/388), ja toisaalta televiestinnän yhteenliittämisestä soveltaen avoimen verkon tarjoamisen (ONP) periaatteita yleispalvelun ja yhteentoimivuuden varmistamiseksi 30.6.1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/33/EY (EYVL L 199, s.
32), as amended by Directive 98/61/EC of the European Parliament and of the Council of 24 September 1998 (OJ 1998 L 268, p.
32), sellaisena kuin se on muutettuna 24.9.1998 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 98/61/EY (EYVL L 268, s.
37) (‘Directive 97/33’).
37; jäljempänä direktiivi 97/33), tulkintaa.
The references were made in three sets of appeal proceedings on a point of law (‘Revision’) in which the parties were (i) Arcor AG & Co. KG (‘Arcor’), (ii) Communication Services TELE2 GmbH (‘TELE2’) and (iii) Firma 01051 Telekom GmbH (‘01051 Telekom’), all operators of public telecommunications networks, on the one hand, the Bundesrepublik Deutschland, represented by the Bundesnetzagentur für Elektrizität, Gas, Telekommunikation, Post und Eisenbahnen (Federal Agency for Electricity, Gas, Telecommunications, Post and Rail Networks; ‘the regulatory authority’), on the other, and, as an intervening party, Deutsche Telekom AG (‘Deutsche Telekom’), and which concerned a decision of the regulatory authority of 29 April 2003 approving, as from 1 July 2003, a connection charge of EUR 0.004 per minute in respect of call charges for the provision of calls originating in Deutsche Telekom’s national telephone network to an interconnection partner operating as a carrier for local calls (‘the Telekom-B2 (local) facility’). Legal context
Nämä pyynnöt on esitetty kolmessa Revision-valitusasiassa, joista ensimmäisessä asianosaisena on Arcor AG & Co. KG (jäljempänä Arcor), toisessa Communication Services TELE2 GmbH (jäljempänä TELE2) ja kolmannessa Firma 01051 Telekom GmbH (jäljempänä 01051 Telekom), jotka ovat yleisten televiestintäverkkojen operaattoreita, ja kaikissa vastapuolena on Saksan liittotasavalta, jota edustaa Bundesnetzagentur für Elektrizität, Gas, Telekommunikation, Post und Eisenbahnen (sähköstä, kaasusta, televiestinnästä, postista ja rautateistä vastaava liittovaltion virasto, jäljempänä sääntelyviranomainen), Deutsche Telekom AG:n (jäljempänä Deutsche Telekom) osallistuessa asian käsittelyyn, ja joissa on kyse sääntelyviranomaisen 29.4.2003 tekemästä päätöksestä, jolla sääntelyviranomainen on hyväksynyt 1.7.2003 lukien 0,004 euron minuuttikohtaisen liittymäkustannusten kattamiseen tarkoitetun maksun (Anschlusskostenbeitrag, jäljempänä liittymäkustannusmaksu) niiden välityshintojen lisäksi, jotka Deutsche Telekom perii kansallisesta puhelinverkosta peräisin olevan teleliikenteen välittämisestä yhteenliittämiskumppanille paikallispuheluyhteysverkko-operaattorina (jäljempänä Telekom-B2 (paikallinen) -palvelu). Asiaa koskevat oikeussäännöt
Recital 5 in the preamble to Directive 96/19 states:
Direktiivin 96/19 johdantoosan viidennessä perustelukappaleessa todetaan seuraavaa:
‘… In order to allow telecommunications organisations to complete their preparation for competition and in particular to pursue the necessary rebalancing of tariffs, Member States may continue the current special and exclusive rights regarding the provision of voice telephony until 1 January 1998.
”– – Jotta teleorganisaatiot voivat valmistautua kilpailuun ja erityisesti jatkaa tarvittavaa tariffien tasapainottamista, jäsenvaltiot voivat jatkaa nykyisiä erityis- ja yksinoikeuksia puhelintoiminnan tarjoamisen osalta 1 päivään tammikuuta 1998 asti.
Member States with less developed networks or with very small networks must be eligible for a temporary exception where this is warranted by the need to carry out structural adjustments and strictly only to the extent necessary for those adjustments.
Jäsenvaltioille, joiden verkot eivät ole riittävän kehittyneitä tai ovat erittäin pienet, on myönnettävä tilapäinen poikkeus, silloin kun tämä on perusteltua rakenteellisilla mukautuksilla ja ehdottomasti ainoastaan näiden mukautusten vaatimin laajuuksin.
Such Member States should be granted, upon request, an additional transitional period respectively of up to five and of up to two years, provided it is necessary to complete the necessary structural
Tällaisille jäsenvaltioille tulisi myöntää pyynnöstä enintään viiden vuoden ylimääräinen siirtymäkausi ja enintään kahden vuoden siirtymäkausi, jos se on tarpeen tarvittavien rakenteellisten mukautusten toteuttamiseksi. Jäsenvaltioita, jotka voivat
Recital 20 in the preamble to Directive 96/19 states:
Direktiivin 96/19 johdantoosan 20 perustelukappaleessa todetaan seuraavaa:
‘… Member States should phase out as rapidly as possible all unjustified restrictions on tariff rebalancing by the telecommunications organisations and in particular those preventing the adaptation of rates which are not in line with costs and increase the burden of universal service provision….’
”– – Jäsenvaltioiden olisi poistettava vaiheittain niin pian kuin mahdollista kaikki teleorganisaatioiden suorittamaa hintojen asteittaista tasapainottamista koskevat perusteettomat rajoitukset ja erityisesti ne, jotka estävät sellaisten taksojen mukauttamisen, jotka eivät ole kustannusten mukaisia ja jotka kasvattavat yleispalvelun tarjoamisrasitetta. – –”
The third paragraph of Article 4c of Directive 90/388, inserted by Article 1(6) of Directive 96/19, provides:
Direktiivin 90/388 4 c artiklan kolmannessa alakohdassa, joka on lisätty mainittuun direktiiviin direktiivin 96/19 1 artiklan 6 kohdalla, säädetään seuraavaa:
‘Member States shall allow their telecommunications organisations to rebalance tariffs taking account of specific market conditions and of the need to ensure the affordability of a universal service, and, in particular, Member States shall allow them to adapt current rates which are not in line with costs and which increase the burden of universal service provision, in order to achieve tariffs based on real costs.
”Jäsenvaltioiden on sallittava teleorganisaatioidensa saattaa tariffinsa tasapainoon ottaen huomioon erityiset markkinaolot ja tarpeen varmistaa yleispalvelun hinnallinen kannattavuus, ja erityisesti jäsenvaltioiden on annettava teletoiminnan harjoittajille lupa mukauttaa nykyisiä maksujaan, jotka eivät ole kustannusten mukaisia ja jotka lisäävät yleispalvelun tarjoamisrasitetta, todellisiin kustannuksiin perustuvien tariffien saavuttamiseksi.
Where such rebalancing cannot be completed before 1 January 1998 the Member States concerned shall report to the Commission on the future phasing-out of the remaining tariff imbalances.
Jos tällaista tasapainottamista ei voida saada valmiiksi ennen 1 päivää tammikuuta 1998, kyseessä olevan jäsenvaltion on toimitettava komissiolle kertomus jäljellä olevan tariffien epätasapainon tulevasta asteittaisesta poistamisesta.
This shall include a detailed timetable for implementation.’
Kertomukseen on sisällyttävä yksityiskohtainen toteuttamisaikataulu.”
Article 7(2) of Directive 97/33 is worded as follows:
Direktiivin 97/33 7 artiklan 2 kohdassa säädetään seuraavaa:
‘Charges for interconnection shall follow the principles of transparency and cost orientation.
”Yhteenliittämismaksuissa noudatetaan avoimuuden ja kustannuksiin suhteuttamisen periaatetta.
The burden of proof that charges are derived from actual costs including a reasonable rate of return on investment shall lie with the organisation providing interconnection to its facilities.
Sen organisaation, joka tarjoaa liittymistä palveluihinsa, on todistettava, että maksut perustuvat todellisiin kustannuksiin sisältäen kohtuullisen tuoton investointeihin nähden.
National regulatory authorities may request an organisation to provide full justification for its interconnection charges, and where appropriate shall require charges to be adjusted.
Kansalliset sääntelyviranomaiset voivat vaatia organisaatiolta täydelliset perustelut yhteenliittämismaksuista ja tarvittaessa vaatia muutosta maksuihin.
This paragraph shall also apply to organisations set out in Part 3 of Annex I which have been notified by national regulatory authorities as having significant market power on the national market for interconnection.’
Tätä kohtaa on sovellettava myös liitteessä I olevassa 3 osassa mainittuihin organisaatioihin, joiden kansallinen sääntelyviranomainen on ilmoittanut olevan merkittävässä markkinaasemassa yhteenliittämisen kansallisilla markkinoilla.”
Article 12(7) of Directive 97/33, added by Directive 98/61, states:
Direktiivin 97/33 12 artiklan 7 kohdassa, joka on lisätty direktiivillä 98/61, säädetään seuraavaa:
‘National regulatory authorities shall require at least organisations operating public telecommunications networks as set out in Part 1 of Annex I and notified by national regulatory authorities as organisations having significant market power, to enable their subscribers, including those using ISDN [integrated services digital network], to access the switched services of any interconnected provider of publicly available telecommunications services.
”Kansallisten sääntelyviranomaisten on edellytettävä ainakin niiltä organisaatioilta, jotka hallinnoivat liitteessä I olevan 1 osan mukaisia yleisiä televiestintäverkkoja, ja joiden kansalliset viranomaiset ovat ilmoittaneet olevan merkittävän markkinaaseman omaavia organisaatioita, että ne tarjoavat tilaajilleen [Integrated Services Digital Network – ISDN-käyttäjät mukaan lukien] mahdollisuuden käyttää minkä tahansa yhteenliitetyn, yleisesti saatavilla olevien telepalvelujen tarjoajan kytkentäisiä palveluja.
For this purpose facilities shall be in place by 1 January 2000 at the latest or, in those countries which have been granted an additional transition period, as soon as possible thereafter, but no later than two years after any later date agreed for full liberalisation of voice telephony services, which allow the subscriber to choose these services by means of preselection with a facility to override any preselected choice on a call-by-call basis by dialling a short prefix.
Tätä tarkoitusta varten on viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2000 tai, niissä valtioissa, joille on myönnetty pidempi siirtymäkausi, mahdollisimman pian ja viimeistään kahden vuoden kuluessa siitä tätä myöhäisemmästä ajankohdasta, jona puheensiirtopalvelut on sovittu vapautettaviksi, otettava käyttöön järjestelyjä, jotka antavat tilaajalle mahdollisuuden valita tällaisia palveluja ennaltavalinnalla, johon kuuluu mahdollisuus puhelukohtaisesti ohittaa ennaltavalinnat lyhyen numerotunnuksen avulla.
National regulatory authorities shall ensure that pricing for interconnection related to the provision of this facility is cost-orientated and that direct charges to consumers, if any, do not act as a disincentive for the use of this facility.’
Kansallisten sääntelyviranomaisten on varmistettava, että järjestelyyn kuuluvasta yhteenliittämisestä veloitettava hinta määräytyy kustannusten mukaisesti ja että kuluttajille mahdollisesti aiheutuvat välittömät kustannukset eivät estä tämän järjestelyn käyttöä.”
Paragraph 43(6) of the Law on telecommunications (Telekommunikationsgesetz) of 25 July 1996 (BGBl. 1996 I, p.
Televiestintälain (Telekommunikationsgesetz), joka on annettu 25.7.1996 (BGBl. 1996 I, s.
1120; the ‘TKG 1996’), as amended by the First Law amending the Law on telecommunications (Erste Gesetz zur Änderung des Telekommunikationsgesetzes) of 21 October 2002 (BGBl. 2002 I, p.
1120; jäljempänä vuoden 1996 TKG), sellaisena kuin se on muutettuna ensimmäisellä televiestintälain muuttamisesta (Erste Gesetz zur Änderung des Telekommunikationsgesetzes) 21.10.2002 annetulla lailla (BGBl. 2002 I, s.
4186), provides:
4186), 43 §:n 6 momentissa säädetään seuraavaa: