natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Under Article 11 of the Framework Decision, that person must be informed by the executing judicial authority, for example, that he has the possibility of consenting to his surrender to the judicial authority of the issuing Member State (‘the issuing judicial authority’).
Puitepäätöksen 11 artiklan mukaan täytäntöönpanosta vastaavan oikeusviranomaisen on annettava kyseiselle henkilölle tieto muun muassa hänen mahdollisuudestaan antaa suostumuksensa siihen, että hänet luovutetaan pidätysmääräyksen antaneen jäsenvaltion oikeusviranomaiselle (jäljempänä pidätysmääräyksen antanut oikeusviranomainen).
That consent must be given before the executing judicial authority, in such a way as to show that it has been given voluntarily, and the person concerned has the right to be assisted by legal counsel and, where appropriate, by an interpreter.
Tämä suostumus on annettava täytäntöönpanosta vastaavalle oikeusviranomaiselle tavalla, josta ilmenee, että se on annettu vapaaehtoisesti, ja asianomaisella henkilöllä on oikeus käyttää oikeudellista avustajaa ja tarvittaessa tulkkia.
Such consent is formally recorded and, in principle, may not be revoked.
Suostumus merkitään pöytäkirjaan, ja se on lähtökohtaisesti peruuttamaton.
7 if the European arrest warrant has been issued for the purposes of execution of a custodial sentence or detention order, where the requested person is staying in, or is a national or a resident of the executing Member State and that State undertakes to execute the sentence or detention order in accordance with its domestic law.’
7 jos eurooppalainen pidätysmääräys on annettu vapaudenmenetyksen käsittävän rangaistuksen tai turvaamistoimenpiteen täytäntöönpanoa varten, kun etsitty henkilö oleskelee täytäntöönpanosta vastaavassa jäsenvaltiossa, on sen kansalainen tai asuu siellä vakinaisesti, ja tämä valtio sitoutuu panemaan tämän rangaistuksen tai toimenpiteen itse täytäntöön kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti.”
7 — Articles 11 and 13 of the Framework Decision.
7 – Puitepäätöksen 11 ja 13 artikla.
The requested person is to be surrendered as soon as possible to the issuing judicial authority and no later than 10 days after the final decision on the execution of the European arrest warrant.
Etsitty henkilö on sen jälkeen luovutettava pidätysmääräyksen antaneelle oikeusviranomaiselle mahdollisimman pian, ja viimeistään kymmenen päivän kuluessa lopullisesta päätöksestä on pantava eurooppalainen pidätysmääräys täytäntöön.
However, if the person concerned has already been sentenced for an act other than that referred to in the European arrest warrant, the executing judicial authority may postpone the surrender so that the person may serve his sentence in the executing Member State. 8
Jos tämä henkilö on kuitenkin jo tuomittu muista kuin eurooppalaisessa pidätysmääräyksessä tarkoitetuista teoista, täytäntöönpanosta vastaava oikeusviranomainen voi lykätä hänen luovuttamistaan, jotta hän voi suorittaa rangaistuksensa täytäntöönpanosta vastaavassa jäsenvaltiossa. 8
Article 17 of the Framework Decision lays down the timelimits and procedures for the decision to execute the European arrest warrant.
Puitepäätöksen 17 artiklassa vahvistetaan eurooppalaisen pidätysmääräyksen täytäntöönpanoa koskevan päätöksen määräajat ja menettelyt.
A European arrest warrant shall be dealt with and executed as a matter of urgency.
Eurooppalainen pidätysmääräys käsitellään ja se pannaan täytäntöön kiireellisesti.
Article 4(6) of the Framework Decision has been transposed into German law by means of provisions which vary according to whether the person concerned is a German national or a foreign national.
Puitepäätöksen 4 artiklan 6 alakohta on saatettu osaksi Saksan oikeutta eri säännöksissä sen mukaan, onko asianomainen henkilö Saksan kansalainen vai ulkomaan kansalainen.
In cases where the requested person consents to his surrender, the final decision on the execution of the European arrest warrant should be taken within a period of 10 days after consent has been given.
Jos etsitty henkilö suostuu luovuttamiseen, lopullinen päätös eurooppalaisen pidätysmääräyksen täytäntöönpanosta olisi tehtävä 10 päivän kuluttua suostumuksen antamisesta.
In other cases, the final decision on the execution of the European arrest warrant should be taken within a period of 60 days after the arrest of the requested person.
Muissa tapauksissa lopullinen päätös eurooppalaisen pidätysmääräyksen täytäntöönpanosta olisi tehtävä 60 päivän kuluessa etsityn henkilön kiinni ottamisesta.
The situation of German nationals is governed by Paragraph 80(3) of the Law on international mutual legal assistance in criminal matters (Gesetz über die internationale Rechtshilfe in Strafsachen) of 23 December 1982, as amended by the Law on the European arrest warrant (Europäisches Haftbefehlsgesetz) of 20 July 2006.
Saksan kansalaisten tilanteesta säädetään kansainvälisestä virka-avusta rikosasioissa 23.12.1982 annetun lain (Gesetz über die internationale Rechtshilfe in Strafsachen), sellaisena kuin se on muutettuna eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä 20.7.2006 annetulla lailla (Europäisches Haftbefehlgesetz), 980 §:n 3 momentissa.
9 That provision reads as follows:
Siinä säädetään seuraavaa:
8 — Articles 23 and 24 of the Framework Decision.9 — BGBl. 2006 I, p.
8 – Puitepäätöksen 23 ja 24 artikla.9 – BGBl. 2006 I, s.
1721 (‘the IRG’).
1721; jäljempänä IRG.
‘The extradition of a German national for the purposes of execution of sentence is permitted only if the requested person consents (such being minuted by the judge) after being informed of his rights …’ regard to foreign nationals between nationals of other Member States and those of third States, were adopted following a judgment of the Bundesverfassungsgericht (Federal Constitutional Court) (Germany) of 18 July 2005, declaring the earlier law to be unconstitutional on the ground that it infringed, in a disproportionate manner, the fundamental right of every German not to be extradited. 10
”Saksan kansalaisen rikoksen johdosta tapahtuva luovuttaminen rangaistuksen täytäntöönpanoa varten sallitaan vain silloin, kun syytetty henkilö asianmukaiset tiedot saatuaan suostuu luovuttamiseen, mikä merkitään oikeuden pöytäkirjaan. – –” eroa muiden jäsenvaltioiden kansalaisten ja kolmansien valtioiden kansalaisten välillä, annettiin Bundesverfassungsgerichtin (Saksa) annettua 18.7.2005 tuomion, jossa todettiin aikaisempi laki perustuslain vastaiseksi sillä perusteella, että siinä puututtiin suhteettomalla tavalla jokaisen saksalaisen perusoikeuteen olla tulematta luovutetuksi. 10
The situation of foreign nationals, whether nationals of another Member State or of a third State, is governed by Paragraph 83b(2) of the IRG.
Ulkomaalaisten tilanteesta, olivatpa he jonkin muun jäsenvaltion tai kolmannen valtion kansalaisia, säädetään IRG:n 83 b §:n 2 momentissa.
This provides:
Siinä säädetään seuraavaa:
‘Authorisation to extradite a foreign national who has his habitual residence in Germany may in addition be refused, if
”Sellaisen ulkomaalaisen, jonka tavanomainen asuinpaikka on Saksassa, rikoksen johdosta tapahtuvasta luovuttamisesta voidaan lisäksi kieltäytyä, kun
At a procedural level, the referring court states that the decision to execute a European arrest warrant issued against a foreign national is taken, where the person does not consent to his surrender, by the Generalstaatsanwaltschaft 11 and that that decision is subject to review by the Oberlandesgericht.
Menettelyoikeudelliselta kannalta kansallinen tuomioistuin toteaa, että päätöksen ulkomaan kansalaisesta annetun eurooppalaisen pidätysmääräyksen täytäntöönpanosta tekee Generalstaatsanwaltschaft 11silloin, kun asianomainen henkilö ei suostu luovuttamiseen, ja että tämä päätös kuuluu Oberlandesgerichtin valvontavallan alaisuuteen.
(b) in the case of extradition for the purposes of execution of sentence, he does not consent to such extradition after being informed of his rights (such being minuted by the judge) and if he has an interest in execution of the sentence in Germany that deserves protection and predominates …’
Saksan oikeusviranomaiset ovat saaneet Bydgoszczin tuomioistuimen (Puola) 18.4.2007 antaman eurooppalaisen pidätysmääräyksen nojalla Kozłowskista b) rikoksen johdosta tapahtuvan luovuttamisen tarkoituksena on rangaistuksen täytäntöönpano, ja asianomainen ei sen jälkeen, kun hänelle on annettu asianmukaiset tiedot, suostu luovuttamiseen, mikä merkitään oikeuden pöytäkirjaan, ja hänen suojattava intressinsä rangaistuksen täytäntöönpanoon Saksassa on ensisijainen – –”
10 — Article 16(2) of the Basic Law of the Federal Republic of Germany (Grundgesetz für die Bundesrepublik Deutschland) provides:‘No German may be extradited to a foreign country.
10 – Saksan liittotasavallan perustuslain (Grundgesetz für die Bundesrepublik Deutschland) 16 §:n 2 momentissa säädetään seuraavaa: ”Saksan kansalaista ei voida luovuttaa ulkomaille.
The law may provide otherwise for extraditions to a member state of the European Union or to an international court, provided that the rule of law is observed.’
Lailla voidaan antaa poikkeussääntely, joka koskee luovuttamista Euroopan unionin johonkin jäsenvaltioon tai kansainväliseen tuomioistuimeen, sillä edellytyksellä, että oikeusvaltion periaatteiden kunnioittaminen taataan.”
11 — Office of public prosecutor based at the appellate court having jurisdiction.
11 – Syyttäjäviranomaisen yksiköt toimivaltaisessa muutoksen -hakutuomioistuimessa.
The national court points out that those provisions, in so far as they favour German nationals and make no distinction with
Kansallinen tuomioistuin täsmentää, että nämä säännökset, joissa suositaan Saksan kansalaisia eikä tehdä ulkomaalaisten osalta
Regional Court, Bydgoszcz (Poland), for the purposes of the execution of a five-month prison sentence imposed by a judgment which has become final.
KOZŁOWSKI jonka tarkoituksena tuomiolla annetun vankeusrangaistuksen luovutuspyynnön, on lainvoimaisella viiden kuukauden täytäntöönpano.
The referring court states that, according to the judgments convicting Mr Kozłowski, he is unmarried and childless.
Kansallinen tuomioistuin toteaa, että Kozłowskia koskevien syyksilukevien tuo -mioiden mukaan hän on naimaton ja lapseton.
He has little or even no knowledge of German and has been an alcoholic since 2002.
Hän osaa vain vähän tai tuskin lainkaan saksaa, ja hän on vuodesta 2002 alkaen ollut alkoholisti.
He grew up in Poland.
Hän varttui Puolassa.
Following his schooling, he trained as a chef and worked as such until the end of 2003.
Oppivelvollisuutensa suoritettuaan hän hankki kokin koulutuksen ja työskenteli kokkina vuoden 2003 loppuun saakka.
For approximately one year Mr Kozłowski drew unemployment benefit of roughly EUR 100 per month. His last place of residence in Poland was Sosno, in Województwo kujawsko pomorskie (KujawskoPomorskie Province).
Kozłowski sai noin vuoden ajan työttömyyskorvausta noin 100 euroa kuukaudessa.
According to the judgment of 27 July 2006, Mr Kozłowski went to Germany in February 2005 in order to take up work.
Mainitun 27.7.2006 annetun tuomion mukaan Kozłowski matkusti helmikuussa 2005 Saksaan työskennelläkseen siellä.
He was employed on an occasional basis on building sites and stayed in Germany until his arrest on 10 May 2006, with one interruption over the Christmas holiday period.
Hän työskenteli satunnaisesti rakennuksilla ja oleskeli Saksassa yhtä joululoman aikaan tapahtunutta keskeytystä lukuun ottamatta 10.5.2006 asti, jolloin hänet pidätettiin.
Mr Kozłowski did not consent to his surrender.
Kozłowski ei ole suostunut luovuttamiseen.
The Generalstaatsanwaltschaft Stuttgart, the executing judicial authority, informed him on 18 June 2007 that it did not intend to invoke any ground for nonexecution.
Täytäntöönpanosta vastaava Saksan oikeusviranomainen, Generalstaatsanwaltschaft Stuttgart, ilmoitti 18.6.2007 Kozłowskille, että se ei aio vedota mihinkään kieltäytymisperusteeseen.
According to that authority, Mr Kozłowski’s habitual residence was not in Germany and his regular visits to that Member State had the sole purpose of adding the amounts earned from the committing of crimes to the limited unemployment benefits received in Poland and to the material assistance provided by his parents.
Kyseisen viranomaisen mukaan asianomaisella henkilöllä ei nimittäin ole tavanomaista asuinpaikkaa Saksassa, ja hän oli oleskellut toistuvasti Saksassa ainoastaan täydentääkseen rikoksilla hankkimillaan tuloilla Puolasta maksettuja vähäisiä työttömyyskorvauksiaan ja vanhemmiltaan saamaansa taloudellista apua.
The Generalstaatsanwaltschaft also considered that it was not for it to engage on its own initiative in the meticulous and time-consuming investigation of where, when, with whom and for what purpose the requested person had stayed.
Generalstaatsanwaltschaft ei katso myöskään olevan tarpeen tehdä tarkkoja ja aikaa vieviä selvityksiä siitä, missä, milloin, kenen luona ja missä tarkoituksessa etsitty henkilö on oleskellut Saksassa.
It had therefore applied to the Oberlandesgericht to allow execution of the European arrest warrant.
Siksi se on pyytänyt Oberlandesgerichtia sallimaan eurooppalaisen pidätysmääräyksen täytäntöönpanon.
On the other hand, according to the judgment of 25 January 2007, the defendant had visited Germany on numerous occasions since January 2005 but had otherwise been looked after by his parents’ family.
Sitä vastoin 25.1.2007 annetussa tuo -miossa todetaan, että Kozłowski oli tammikuusta 2005 alkaen ollut useasti Saksassa, mutta hänen elatuksestaan vastasivat muilta osin hänen vanhempiensa sukulaiset.
At his hearing, he stated that he had intended to go to Germany to find work there in order to pay the lawyers’ fees for the case in which the European arrest warrant had been issued.
Hän ilmoitti istunnossa, että hänen tavoitteenaan oli ollut tulla Saksaan ja löytää sieltä työtä asianajokulujen maksamiseksi asiassa, jossa eurooppalainen pidätysmääräys on annettu.
He also stated that he had fallen into bad company and wished to remain in Germany following his release.
Hän totesi myös tutustuneensa vääriin ihmisiin ja haluavansa jäädä vapautumisensa jälkeen Saksaan.
Mr Kozlowski is currently being held in Stuttgart prison (Germany), serving a sentence of imprisonment of three years and six months, imposed by the Amtsgericht Stuttgart pursuant to two judgments of 27 July 2006 and 25 January 2007 for numerous fraud offences committed in Germany.
Kozłowski suorittaa tällä hetkellä Stuttgartin (Saksa) vankilassa kolmen vuoden ja kuuden kuukauden pituista vankeusrangaistusta, johon Amtsgericht Stuttgart (Saksa) tuomitsi hänet Saksassa tehdyistä lukuisista petoksista 27.7.2006 ja 25.1.2007 antamillaan tuomioilla.
VIEW OF MR BOT — CASE C-66/08 ting crimes, meaning that the lawfulness of his stay in Germany was unclear, and
JULKISASIAMIES BOTIN KANNANOTTO – ASIA C-66/08
III — The reference for a preliminary ruling
III Ennakkoratkaisupyyntö
— the fact that Mr Kozłowski is in custody.
Saksassa oleskelunsa sääntöjenmukaisuus vaikuttaa epävarmalta, ja
The Oberlandesgericht points out that it is confronted with the following two questions.
Oberlandesgericht toteaa, että sen ratkaistavana on kaksi seuraavaa kysymystä.
First, it has to determine whether Mr Kozłowski’s habitual residence was in German territory and whether it is still situated there.
Sen on ensinnäkin ratkaistava, oliko Kozłowskin tavanomainen asuinpaikka Saksan alueella tai onko se siellä edelleen.
If that question were to be answered in the negative, it would allow execution of the European arrest warrant, since all the other conditions required under German law in that regard are satisfied.
Jos tähän kysymykseen vastataan kieltävästi, Oberlandesgericht sallii eurooppalaisen pidätysmääräyksen täytäntöönpanon, koska kaikki muut Saksan lainsäädännössä tältä osin asetetut edellytykset täyttyvät.
If, on the other hand, the question were to be answered affirmatively, the Oberlandesgericht would have to set aside the decision of the Generalstaatsanwaltschaft not to invoke the grounds for nonexecution, since it is the lack of habitual residence in Germany which underlies that decision.
Jos kysymykseen vastataan sen sijaan myöntävästi, Oberlandesgerichtin on kumottava Generalstaatsanwaltschaftin päätös olla vetoamatta kieltäytymisperusteisiin, koska kyseinen päätös perustuu näkemykseen, että asianomaisella henkilöllä ei ole tavanomaista asuinpaikkaa Saksan alueella.
Secondly, the referring court asks whether the German law transposing Article 4(6) of the Framework Decision is compatible with the principle of nondiscrimination.
Kansallinen tuomioistuin tiedustelee toiseksi puitepäätöksen 4 artiklan 6 alakohdan täytäntöönpanosta annetun Saksan lainsäädännön yhteensopivuutta syrjintäkiellon periaatteen kanssa.
In particular, it would like the Court to rule on the question whether — and, if so, to what extent — it is possible to make a distinction between German nationals and foreign nationals who are citizens of the European Union.
Se toivoo erityisesti, että yhteisöjen tuomioistuin antaisi ratkaisun siitä, oliko mahdollista erottaa toisistaan valtion omat kansalaiset ja ulkomaalaiset, jotka ovat unionin kansalaisia, ja missä määrin näin on mahdollista menetellä.
It is in view of the foregoing that the Oberlandesgericht asks the Court the following two questions:
Nämä näkökohdat huomioon ottaen Oberlandesgericht esittää yhteisöjen tuomioistuimelle seuraavat kaksi kysymystä:
— the interruptions of Mr Kozłowski’s stay in Germany during the 2005 Christmas holidays, possibly even in June 2005, and in February and March 2006;
Kozłowskin oleskelu Saksassa on keskeytynyt vuoden 2005 joululoman aikana ja mahdollisesti jopa kesäkuussa 2005 sekä helmikuussa ja maaliskuussa 2006;
‘(1) Do the following facts preclude the assumption that a person is a “resident” of, or is “staying” in, an [executing] Member State in the sense of Article 4(6) of the [Framework Decision]:
”1) Tarkoittaako se, että henkilö
— the fact that Mr Kozłowski, more than three months after his entry to Germany, did not carry out any paid work there and earned his living essentially by commit- his stay in the Member State [of execution] has not been uninterrupted;
Kozłowski ei yli kolmen kuukauden kuluttua Saksaan tulostaan työskennellyt siellä vaan hankki elantonsa pääasiallisesti tekemällä rikoksia, joten hänen ei oleskele keskeytyksettä [täytäntöönpano]jäsenvaltion alueella,
(c) he commits crimes there systematically for financial gain; and/or
IV Asian tarkastelu ei oleskele siellä jäsenvaltion oleskeluoikeutta koskevien säännösten mukaisesti, c) harjoittaa jäsenvaltiossa ammattimaista rikollista toimintaa ja/tai d) suorittaa jäsenvaltiossa vankeusrangaistusta,
I propose that the Court consider, first, the second question referred by the national court.
Ehdotan, että yhteisöjen tuomioistuin tutkii ensimmäiseksi kansallisen tuomioistuimen esittämän toisen kysymyksen.
Consideration of the questions referred for a preliminary ruling in this order is justified, in my opinion, by the fact that, were the Court to hold in response to the second question that the principle of nondiscrimination precludes the surrender against his will of a national of a Member State other than the Federal Republic of Germany, given that the lack of consent by a German national rules out such surrender, the first question would not call for a reply.
Ennakkoratkaisukysymysten tutkiminen tässä järjestyksessä on mielestäni perusteltua, koska jos yhteisöjen tuomioistuin vastaa toiseen kysymykseen siten, että jonkin toisen jäsenvaltion kuin Saksan liittotasavallan kansalaisen luovuttaminen vastoin hänen tahtoaan on vastoin syrjintäkiellon periaatetta, kun Saksan kansalaisen suostumuksen puuttuminen sulkee pois tällaisen luovuttamisen, ensimmäinen kysymys jää vaille kohdetta.
(d) he is in detention there serving a custodial sentence?
sitä, että hän ei ’asu vakinaisesti’ tai ’oleskele’ [täytäntöönpanosta vastaavassa] jäsenvaltiossa [puitepäätöksen] 4 artiklan 6 alakohdassa tarkoitetulla tavalla?
A — The second question referred for a preliminary ruling
A Toinen ennakkoratkaisukysymys
By its second question, the national court is asking the Court to rule on the conformity with Community law of the difference in treatment provided for by German legislation between German nationals and nationals of other Member States, regarding the effect of the lack of consent of the requested person.
Kansallinen tuomioistuin pyytää toisessa kysymyksessään yhteisöjen tuomioistuinta ottamaan kantaa siihen, onko Saksan lainsäädännössä säädetty erilainen kohtelu Saksan kansalaisten ja muiden jäsenvaltioiden kansalaisten välillä yhteisön oikeuden mukainen siltä osin kuin on kyse eurooppalaisessa pidätysmääräyksessä tarkoitetun henkilön suostumuksen puuttumisen aiheuttamista vaikutuksista.
It asks this question because, under Paragraph 80(3) of the IRG, a European arrest warrant concerning a German national may not be executed if that person does not
Se esittää tämän tiedustelun, koska Saksan kansalaiseen kohdistuvan eurooppalaisen pidätysmääräyksen täytäntöönpano on IRG:n 80 §:n 3 momentin nojalla
(2) Is transposition of Article 4(6) of the [Framework Decision] in such a way that the extradition of a national of the [executing] Member State against his will for the purpose of execution of sentence is always impermissible, whereas extradition of nationals of other Member States against their will can be authorised at the discretion of the authorities, compatible with Union law, in particular with the principle of nondiscrimination and with Union citizenship under Article 6(1) EU, read in conjunction with Articles 12 EC and 17 EC et seq., and, if so, are those principles at least to be taken into account in the exercise of that discretion?’
2) Onko [puitepäätöksen] 4 artiklan 6 alakohdan saattaminen osaksi kansallista oikeutta sillä tavalla, että [täytäntöönpanosta vastaavan] jäsenvaltion oman kansalaisen luovuttaminen tuomion täytäntöönpanoa varten ei ole sallittua vastoin hänen tahtoaan, mutta viranomaiset voivat harkintansa mukaan suostua muiden jäsenvaltioiden kansalaisten luovuttamiseen heidän tahtonsa vastaisesti, yhteensoveltuvaa unionin oikeuden kanssa, erityisesti EU 6 artiklan 1 kohdan, luettuna yhdessä EY 12 artiklan ja EY 17 artiklan ja sitä seuraavien artiklojen kanssa, mukaisen syrjintäkiellon periaatteen ja unionin kansalaisuuden periaatteen kanssa, ja mikäli näin on, onko mainitut periaatteet otettava huomioon vähintäänkin harkintavaltaa käytettäessä?”
VIEW OF MR BOT — CASE C-66/08 person concerned is a national or resident of the executing Member State.
JULKISASIAMIES BOTIN KANNANOTTO – ASIA C-66/08 täytäntöönpanosta vastaavan jäsenvaltion kansalainen tai asuu siellä vakinaisesti.
consent to his surrender whereas, under Paragraph 83b of the IRG, the lack of consent of a national of another Member State can justify a refusal only if execution of the custodial sentence in the territory of the Federal Republic is justified by an interest that deserves protection.
mahdotonta silloin, kun kyseinen henkilö ei suostu luovuttamiseensa, kun taas jonkin toisen jäsenvaltion kansalaisen kohdalla suostumuksen puuttuminen on IRG:n 83 b §:n nojalla kieltäytymisperuste vain, jos rangaistuksen täytäntöönpano Saksan liittotasavallan alueella perustellaan intressillä, jota on suojattava.
According to that government, that provision of the Framework Decision allows Member States to provide for a specific ground of nonexecution based on nationality.
Kyseisen hallituksen mukaan tässä puitepäätöksen säännöksessä myönnetään jäsenvaltioille mahdollisuus säätää kansalaisuuteen perustuvasta erityisestä kieltäytymisperusteesta.