natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It must therefore be concluded that, in accordance with the caselaw of the Court of Justice and as correctly stated by the Court of First Instance in paragraphs 120 and 121 of the contested judgment, the Italian authorities and the Commission were in principle bound by the determination made by the Turkish authorities regarding the authenticity of the 32 certificates in question.
Näin ollen on todettava, että Turkin viranomaisten arvio kyseisten 32 todistuksen aitoudesta lähtökohtaisesti sitoi Italian viranomaisia ja komissiota yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisesti, kuten ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin esittää osuvasti valituksenalaisen tuomion 120 ja 121 kohdassa. Ei ole mitään perusteltua syytä tehdä muutoksia lainsäädännön mukaiseen Turkin ja yhteisön tulliviranomaisten
There is no objective reason to alter the division of
18 – Edellä alaviitteessä 13 mainittu asia Huygen ym., tuomion 27 kohta.
453, paragraph 16-003, point out that the Court of Justice does not have jurisdiction with respect to findings of fact.
453, 16-003 kohta, jossa todetaan, että yhteisöjen tuomioistuimella ei ole toimivaltaa tosiseikkojen toteamiseen.
The fact that an appeal is limited to points of law means that the Court of First Instance has exclusive jurisdiction in that regard.
Se, että valitus rajoittuu oikeuskysymyksiin, merkitsee, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimella on tätä koskeva yksinomainen toimivalta.
It follows that an appellant may neither call in question the findings of fact made by the Court of First Instance nor put forward facts which were not established at first instance by that Court.
Tästä seuraa, että valittaja ei saa kyseenalaistaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toteamuksia tosiseikoista eikä esittää tosiseikkoja, joita ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole arvioinut ensimmäisessä oikeusasteessa.
18 — Huygen and Others, cited in footnote 13, paragraph 27.19 — Cited in footnote 11, paragraph 37.
19 – Mainittu edellä alaviitteessä 11, tuomion 37 kohta.
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-204/07 P tive inaccuracy of the findings is apparent from the documents submitted in the case.
JULKISASIAMIES TRSTENJAKIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-204/07 P saattoi kuitenkin häivyttää kaiken epäilyn siitä, olivatko todistukset väärennettyjä.
21 the Turkish authorities’ letter of 22 August 2003. Accordingly, in the light of the facts put before it, the Court was entitled to conclude, without making any error of law, that the 32 import certificates at issue were forgeries.
Tämän perusteella ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei sille esitetyt tosiseikat huomioon ottaen tehnyt oikeudellista virhettä päätellessään, että riidanalaiset 32 tuontitodistusta olivat luonteeltaan väärennöksiä.
Provided that evidence is properly taken and the general principles of law and the rules governing the burden of proof and the procedure for hearing evidence have been complied with, it is then exclusively for the Court of First Instance to assess the probative value of the evidence produced before it. 22
21 Silloin, kun todistusaineisto on saatu asianmukaisesti ja todistustaakkaa sekä yleisiä oikeusperiaatteita ja asian selvittämistä koskevia menettelysääntöjä on noudatettu, ainoastaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tehtävänä on arvioida sille esitetyn selvityksen todistusvoimaa. 22
With regard to the appellant’s allegation regarding involvement of the Turkish authorities, the Court of First Instance observed in paragraph 167 that the presentation of documents which prove to be forgeries does not of itself permit it to be concluded that there was some kind of collusion between the exporters and the customs authorities which issued them.
Turkin viranomaisten oletettua myötävaikutusta koskevasta valittajan väitteestä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin esitti 167 kohdassa, että väärennetyiksi osoittautuvien asiakirjojen esittäminen ei kuitenkaan yksinään mahdollista päätelmää, että maastaviejien ja asiakirjat antavien tulliviranomaisten välillä olisi tehty salaista yhteistyötä.
The Court thus drew attention, without thereby making an error of law, to the absence of evidence that the Turkish authorities participated in the forgeries.
Tämän vuoksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei tehnyt oikeudellista virhettä viitatessaan siihen, että Turkin viranomaisten osallistumisesta väärennöksiin ei ole mitään näyttöä.
As far as the classification of the 32 import certificates as forgeries is concerned, the Court of First Instance first mentions, in paragraph 122 of the contested judgment, the Turkish authorities’ letter of 8 March 1999 to the Ravenna customs ser -vices with its list of the 32 certificates which the Turkish authorities considered to have been forged.
Riidanalaisten 32 todistuksen luonnehdinnasta väärennöksiksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin mainitsee valituksenalaisen tuomion 122 kohdassa ensin kirjeen, jonka Turkin viranomaiset lähettivät 8.3.1999 Ravennan tullitoimipaikalle ja jonka liitteenä oli luettelo niistä 32 todistuksesta, jotka Turkin viranomaiset katsoivat väärennöksik- si.
The Court then draws attention, in paragraph 125, to the ambiguities which were apparent from a comparison between the conclusions in that letter and those in the letter of 22 April 1999 from the Permanent Representation to UCLAF.
Sitten 125 kohdassa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin viittaa epäselvyyksiin, jotka havaittiin verrattaessa toisiinsa mainitussa kirjeessä esitettyjä toteamuksia ja Turkin pysyvän edustuston UCLAFille 22.4.1999 lähettämässä kirjeessä esitettyjä toteamuksia.
At that time, the difficulty for the parties lay in concluding beyond doubt from the Turkish authorities’ written statements whether the certificates in question were forged or merely inaccurate.
Tuolloin asianomaisten oli vaikea päätellä Turkin viranomaisten kirjallisista lausumista kiistattomasti, olivatko kyseiset todistukset väärennettyjä vai ainoastaan sääntöjenvastaisia todistuksia.
The Court of First Instance concludes that the expression, ‘not correct … and not issued according to the rules’ could also have been interpreted as meaning that the certificates in question had not been forged.
Ensimmäisen oikeusasteen tuo -mioistuin toteaa, että käytetyn ilmauksen ”not correct … and not issued according to the rules” olisi voitu tulkita tarkoittavan, että kyseessä olevat todistukset eivät olleet väärennettyjä.
As noted by the Court in paragraph 129 of the contested judgment, however, any doubt as regards the forgeries could be removed by reference to
Kuten ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin toteaa valituksenalaisen tuomion 129 kohdassa, 22.8.2003 päivätty Turkin viranomaisten kirje
Nor is it possible to accept the appellant’s argument that the issuing of inaccurate certificates constitutes a significant irregularity justifying withdrawal of recognition of the determination made by the Turkish authorities.
Hyväksyä ei voida myöskään valittajan väitettä, jonka mukaan sääntöjenvastaisten todistusten laatiminen on huomattava sääntöjenvastaisuus, jonka vuoksi on perusteltua olla hyväksymättä Turkin viranomaisten suorittamaa arviointia.
That argument is in fact tantamount to calling in question the division of responsibilities, recognised by the Court of Justice, as between the exporting country and the importing country in regard to checking the authenticity and accuracy of certificates.
Tämä väite nimittäin merkitsee yhteisöjen tuomioistuimen tunnustaman viejä- ja tuojamaan välisen tehtävänjaon kyseenalaistamista todistusten aitouden tai oikeellisuuden tutkimisen osalta.
Moreover, there can be no question of equating the erroneous issuing of inaccurate certificates by the competent customs authorities with the forging of certificates, which has criminal implications.
Lisäksi on kiellettyä rinnastaa kategorisesti se, että toimivaltaiset viranomaiset laativat sääntöjenvastaisia todistuksia virheen vuoksi, rikosoikeudellisesti merkitykselliseen todistusten väärentämiseen.
21 — Aalborg Portland and Others, cited in footnote 20, paragraph 48.
21 – Edellä alaviitteessä 20 mainitut yhdistetyt asiat Aalborg Portland ym., tuomion 48 kohta.
22 — See the Opinion of Advocate General Ruiz-Jarabo Colomer in Aalborg Portland and Others, judgment cited in footnote 20, point 38.
22 – Ks. edellä alaviitteessä 20 mainitut yhdistetyt asiat Aalborg Portland ym., julkisasiamies Ruiz-Jarabo Colomerin ratkaisuehdotus 11.2.2003, 38 kohta; yhdistetyt asiat C-280/99 P–C-282/99 P, Moccia Irme ym. v. komissio, tuomio 21.6.2001 (Kok. 2001, s.
The first ground of appeal should therefore be rejected.
Näin ollen ensimmäinen valitusperuste on hylättävä.
Second ground of appeal: breach of the right of access to documents or other rights of the defence acting on its own initiative, to grant access to all the documents which might have some connection with the case at issue when an application for remission is referred to it.
Toinen valitusperuste, jonka mukaan asiakirjoihin tutustumista koskevaa oikeutta tai muita puolustautumisoikeuksia on loukattu asiakirjoihin, jotka mahdollisesti liittyvät sen käsiteltävänä olevaan tapaukseen, tullien peruuttamista koskevan hakemuksen yhteydessä.
If the party concerned considered that such documents were relevant for establishing the existence of a special situation and/or the lack of deception or obvious negligence on its part, then it was for the party concerned itself to request access to those documents in accordance with the provisions adopted by the institutions under Article 255 EC.
Mikäli asianomainen katsoo tällaisten asiakirjojen olevan tarpeen sen osoittamiseksi, että kyseessä on erityistilanne ja/tai että asianomainen ei ole syyllistynyt ilmeiseen huolimattomuuteen tai vilpilliseen menettelyyn, asianomaisen on itse vaadittava saada tutustua näihin asiakirjoihin niiden säännösten perusteella, joita toimielimet ovat antaneet EY 255 artiklan nojalla.
The appellant alleges breach of its right of access to documents.
Valittaja väittää, että sen oikeutta tutustua asiakirjoihin on loukattu.
In so far as it is asking the Court to review the scope of its rights as the defendant in the administrative proceedings, that is a point of procedural law and thus an admissible ground of appeal.
Siltä osin kuin valittaja pyytää yhteisöjen tuomioistuinta tutkimaan sen puolustautumisoikeu- den laajuuden hallintomenettelyn aikana, kyseessä on prosessioikeutta koskeva oikeuskysymys ja siten valitusperuste, joka voidaan ottaa tutkittavaksi.
The Court further pointed out in paragraph 89 that it is at the request of the party concerned that the Commission is required to provide access to all non-confidential official documents concerning the contested decision.
Lisäksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin huomautti 89 kohdassa, että komission on asianomaisen pyynnöstä annettava tilaisuus tutustua kaikkiin niihin hallinnollisiin riidanalaista päätöstä koskeviin asiakirjoihin, jotka eivät ole luottamuksellisia.
If no such request is made, it follows that there is no automatic access to the documents held by the Commission. 24
Jos tällaista pyyntöä ei esitetä, komission hallussa olevia asiakirjoja ei siis voida saada automaattisesti tutustuttaviksi. 24
It complains that it had access solely to those documents on which the Commission based the contested decision.
Valittaja väittää, että se sai tutustua ai -noastaan sellaisiin asiakirjoihin, joiden perusteella komissio teki riidanalaisen päätöksen.
On the other hand, it was granted no access to ‘context documents’ or confidential documents, which the Commission also takes to include the UCLAF and OLAF reports.
Sitä vastoin sille ei annettu oikeutta tutustua niin sanottuihin tausta-asiakirjoihin ja luottamuksellisiin asiakirjoihin, joihin komissio valittajan mukaan katsoo myös UCLAFin ja OLAFin kertomusten kuuluvan.
Those statements of the Court of First Instance must be examined from the point of view of the different forms which the right of access to documents has now taken both in the laws of the Member States and in Community law.
Näitä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen esittämiä seikkoja on tarkasteltava ottaen huomioon asiakirjoihin tutustumista koskevan oikeuden erilaiset nykyiset ilmenemismuodot sekä jäsenvaltioiden että yhteisön oikeudessa.
On the one hand, that right is inseparably linked with the procedural guarantees in the administrative procedure afforded to the addressee of an administrative decision pursuant to the principle of acting in accordance with the rule of law.
Yhtäältä tämä oikeus liittyy erottamattomasti hallintomenettelyyn sisältyviin menettelyllisiin takeisiin, joita hallintomenettelyn osapuolille myönnetään pantaessa oikeusvaltion toimintaperiaate täytäntöön.
That principle therefore did not require the Commission,
Periaate ei siten ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen mukaan edellytä, että komissio antaa omasta aloitteestaan tilaisuuden tutustua kaikkiin
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-204/07 P to be transparent and subject to democratic control.
JULKISASIAMIES TRSTENJAKIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-204/07 P laitoksilta avointa, demokraattisen valvonnan alaista toimintatapaa.
25 appellant should be referred to the possibility of an application under Article 255 EC, by virtue of its specific function, only if there were no specific provisions available to it for its protection.
25 vain, mikäli sen tueksi ei ollut mitään erityisiä sitä suojaavia oikeussääntöjä.
However, the appellant did in any case have a right to be heard, recognised by the caselaw of the Community judicature, 27 as well as the right of access to the file during the administrative procedure before the Commission.
Kuitenkin valittajan käytössä oli sekä yhteisöjen tuomio- istuinten oikeuskäytännössä tunnustettu oikeus tulla kuulluksi 27että oikeus tutustua asiakirjoihin komission hallintomenettelyn aikana.
Article 255 EC gives concrete expression to the principle of transparency laid down as a rule in the second paragraph of Article 1 EC and at the same time puts into effect the freedom of information for citizens of the Union guaranteed in Article 42 of the Charter of Fundamental Rights of the European Union.
EY 255 artikla konkretisoi EU 1 artiklan 2 kohdassa määrättyä avoimuusperiaatetta ja samalla toteuttaa Euroopan unionin perusoikeuskirjan 42 artiklassa varmistetun unionin kansalaisten tiedonsaantioikeuden.
26 In these proceedings, however, the question which arises is primarily that of safeguarding the individual’s rights during an administrative procedure at the end of which the Commission was required to decide on the remission of import duties in accordance with Article 239 of CCC.
26Esillä olevassa asiassa kyse oli kuitenkin ensisijaisesti yksilön oikeuksien kunnioittamisesta hallintomenettelyssä, jonka päätteeksi komission oli tehtävä päätös tuontitullien peruuttamisesta yhteisön tullikoodeksin 239 artiklan mukaisesti.
As the Court of Justice has pointed out on several occasions, the rights of the defence form an integral part of the general principles of law, whose observance the Court ensures, 28for which purpose the Court draws inspiration from the constitutional traditions common to the Member States and from the guidelines supplied by inter -national treaties such as the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms (ECHR) on which the Member States have collaborated or to which they are signatories. 29
Kuten yhteisöjen tuomioistuin on korostanut useaan otteeseen, puolustautumisoikeudet kuuluvat perusoikeuksina yleisiin oikeusperiaatteisiin, joiden noudattamista yhteisöjen tuomioistuin valvoo; 28tällöin yhteisöjen tuomioistuin tukeutuu jäsenvaltioiden yhteiseen valtiosääntöperinteeseen ja Roomassa 4.11.1950 allekirjoitetun ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn yleissopimuksen kaltaisiin kansainvälisiin sopimuksiin, joiden syntyyn jäsenvaltiot ovat vaikuttaneet tai joihin ne ovat liittyneet. 29
The Court further observed that, if that procedure is conducted in accordance with Community law, it affords the persons concerned all the necessary legal safeguards, namely the safeguard of a fair hearing.
Lisäksi yhteisöjen tuomioistuin totesi, että jos menettelyssä noudatetaan yhteisön oikeutta, se antaa asianosaisille tarvittavan oikeussuojan varmistamalla oikeu- den tulla kuulluksi.
In Declaration No. 17 to that act, the Member States pointed to the close connection between, on the one hand, transparency of the decisionmaking process and, on the other, the democratic nature of the Community institutions.
Päätösasiakirjan julistuksessa N:o 17 jäsenvaltiot tähdensivät päätöksentekomenettelyjen avoimuuden ja yhteisön toimielinten demokraattisen luonteen välistä läheistä yhteyttä.
In response to Declaration No 17, the Council and the Commission jointly adopted a Code of conduct concerning public access to Council and Commission documents (OJ 1993 L 340, p. 41).
Vastauksena julistukseen N:o 17 neuvosto ja komissio ottivat yhdessä käyttöön yleisön oikeutta saada tietoa komission ja neuvoston asiakirjoista koskevat käytännesäännöt (EYVL 1993, L 340, s. 41).
Nevertheless, the notions of openness and access to documents were not introduced into Community law until the adoption of the Treaty of Amsterdam.
Avoimuuden ja asiakirjoihin tutustumista koskevan oikeuden käsitteet sisällytettiin yhteisön oikeuteen kuitenkin vasta Amsterdamin sopimuksen voimaantulon myötä.
Thus, the second paragraph of Article 1 EU now provides that decisions are to be taken ‘as openly as possible’.
Siitä lähtien EU 1 artiklan 1 kohdassa on määrätty, että päätökset on tehtävä unionissa ”mahdollisimman avoimesti”.
A new Article 255 EC, inserted in the Treaty, guarantees the right of access for any citizen of the Union, and any natural or legal person residing or having its registered office in a Member State, to European Parliament, Council and Commission documents.
EY:n perustamissopimukseen sisällytetyssä uudessa 255 artiklassa taataan kaikille unionin kansalaisille sekä kaikille luonnollisille henkilöille, jotka asuvat jossain jäsenvaltiossa, ja kaikille oikeushenkilöille, joilla on sääntömääräinen kotipaikka jossain jäsenvaltiossa, oikeus tutustua Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjoihin.
That right is also enshrined in Article 42 of the Charter of Fundamental Rights of the European Union proclaimed on 7 December 2000 (2000/C 364/01).
Tämä oikeus on kirjattu myös 7.12.2000 julistetun Euroopan unionin perusoikeuskirjan 42 artiklaan (EYVL C 364, s. 1).
Finally, that right was formulated in more detail at the level of secondary Community legislation by the provisions of Regulation (EC) No 1049/2001 of the European Parliament and of the Council of 30 May 2001 regarding public access to European Parliament, Council and Commission documents (OJ 2001 L 145, p. 43).
Johdetun yhteisön oikeuden tasolla tämä oikeus on lopulta määritelty tarkemmin Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001 säännöksissä (EYVL L 145, s. 43).
C.A.S. v COMMISSION the file in connection with the administrative procedure concerning remission of duties unduly strictly, which in principle should be regarded as an error of law.
C.A.S. v. KOMISSIO asiakirjoihin tullien peruuttamista koskevan hallinnollisen menettelyn yhteydessä vastoin sääntöjä suppeasti, mitä on periaatteessa pidettävä oikeudellisena virheenä.
According to the Court’s caselaw, the right of access to the file, as a corollary of the principle of respect for the rights of the defence, means that the Commission must give the undertaking concerned the opportunity to examine all the documents in the investigation file which may be relevant for its defence.
Yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan puolustautumisoikeuksien kunnioittamisen periaatteeseen erottamattomasti liittyvä oikeus tutustua asiakirjoihin merkitsee, että komission on annettava asianomaiselle yritykselle mahdollisuus tutkia kaikki tutkinta-aineistoon sisältyvät asiakirjat, joilla saattaa olla merkitystä sen puolustuksen kannalta.
30Those documents include both incriminating evidence and exculpatory evidence, save where the business secrets of other undertakings, the internal documents of the Commission or other confidential information are involved. 31
30Näihin kuuluvat sekä asianomaista vastaan että sen puolesta puhuvat asiakirjat muiden yritysten liikesalaisuuksia, komission sisäisiä asiakirjoja ja muita luottamuksellisia tietoja lukuun ottamatta. 31
However, I am of the opinion that a divergent view of the normative scope of that general legal principle is not, in itself, capable of justifying setting aside the contested judgment.
Katson kuitenkin, että poikkeavalla näkemyksellä tämän yleisen oikeusperiaatteen normatiivisesta ulottuvuudesta ei sinänsä voida perustella valituksenalaisen tuomion kumoamista.
On the contrary, the of procedural economy and the protective function of the procedural safeguards for the person concerned demand careful consideration of whether the Court of First Instance would have come to a different conclusion if it had taken account of the caselaw of the Court of Justice when applying Community law.
Pikemminkin on niin, että prosessiekonomisista syistä ja asianomaisen menettelyllisten takeiden suojaamistehtävän vuoksi on tutkittava tarkoin, olisiko ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tehnyt toisenlaisen päätelmän, jos se olisi ottanut huomioon yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön soveltaessaan yhteisön oikeutta.
However, the treatment of documents classified as confidential, which as such must be exempted from access, is unexceptionable.
Mielestäni ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tulkitsi oikeutta tutustua
In my opinion, the Court of First Instance interpreted the right of access to
II-1775, 81 kohta) ja asia C-199/99 P, Corus UK v. komissio, tuomio 2.10.2003 (Kok. 2003, s. I-11177, 125–128 kohta).
That caselaw takes up a fundamental principle of general administrative law and of
Tämä oikeuskäytäntö on kytköksissä yhteisön yleisen hallinto-oikeuden ja hallin-
32 — Cited in footnote 31, paragraphs 80 to 82.
32 – Mainittu edellä alaviitteessä 31, tuomion 80–82 kohta.
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-204/07 P
JULKISASIAMIES TRSTENJAKIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C-204/07 P tolainkäytön olennaiseen periaatteeseen, 33jonka mukaan oikeudenkäyntivirheellä voidaan perustella tuomioistuimessa tapahtuva hallinnollisen päätöksen kumoaminen, jos sillä on vaikutusta päätöksen sisältöön sinänsä.
As Advocate General Mischo correctly stated in his Opinion in PVC, 34 access to the file is not an end in itself, but is designed to allow the person concerned effectively to exercise his rights of defence.
osuvasti asiassa PVC antamassaan ratkaisuehdotuksessa, 34 oikeus tutustua asia- kirjoihin ei ole itsetarkoitus, vaan sillä pyritään takaamaan asianomaiselle mahdollisuus käyttää tehokkaasti puolustautumisoikeuksiaan.
It is therefore logical that, when an irregularity in access to the file has not had any effect on the exercise of those rights, it cannot lead to the annulment of the contested decision.
Julkisasiamies Mischon mukaan tämän loogisena seurauksena on, että jos sääntöjenvastaisuudet asiakirjoihin tutustumista koskevan oikeuden antamisessa eivät ole vaikuttaneet puolustautumisoikeuksien käyttöön, ne eivät myöskään voi johtaa riidanalaisen päätöksen kumoamiseen.
In his Opinion in Aalborg Portland, 35Advocate General Ruiz-Jarabo Colomer stated, with regard to the aforementioned protective function of the right of access
Colomer totesi yhdistetyissä asioissa Aalborg Portland antamassaan ratkaisuehdotuksessa 35asia- kirjoihin tutustumista koskevan oikeuden