natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Case C-213/01 Ρ T. Port GmbH & Co. KG ν Commission of the European Communities Agriculture Court of First Instance
Asia C-213/01 Ρ T. Port GmbH & Co. KG v. Euroopan yhteisöjen komissio Maatalous Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Case T-319/99 15 Federación Nacional de Empresas de Instrumentación Científica, Médica, Técnica y Dental (FENIN) ν Commission of the European Communities Competition
Asia T-319/99 16 Federación Nacional de Empresas de Instrumentación Científica, Médica, Técnica y Dental (FENIN) v. Euroopan yhteisöjen komissio Kilpailu
Case T-24/01 Claire Staelen ν European Parliament Staff Regulations of Officials
Asia T-24/01 Claire Staelen v. Euroopan parlamentti Henkilöstösäännöt
Case T-293/01 Donatella Ineichein ν Commission of the European Communities Staff Regulations of Officials
Asia T-293/01 Donatella Ineichein v. Euroopan yhteisöjen komissio Henkilöstösäännöt
Joined Cases T-228/99 and T-233/99 Westdeutsche Landesbank Girozentrale, Land Nordrhein-Westfalen ν Commission of the European Communities State aid
Yhdistetyt asiat T-228/99 ja T-233/99 Westdeutsche Landesbank Girozentrale, Land Nordrhein-Westfalen v. Euroopan yhteisöjen komissio Valtiontuki
Case T-57/00 Banan-Kompaniet AB, Skandinaviska Bananimporten AB v Council of the European Union/Commission of the European Communities Agriculture
Asia T-56/00 Dole Fresh Fruit International Ltd v. Euroopan unionin neuvosto Euroopan yhteisöjen komissio
Case C-6/02 Commission of the European Communities ν French Republic Free movement of goods
Asia C-6/02 Euroopan yhteisöjen komissio v. Ranskan tasavalta Tavaroiden vapaa liikkuvuus
6 March 2003
6 päivänä maaliskuuta 2003
(Failure by a Member State to fulfil obligations — Free movement of goods—Measures having equivalent effect — Indication of provenance — Regional labels) (Third Chamber)
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Tavaroiden vapaa liikkuvuus — Vaikutukseltaan vastaavat toimenpiteet —Alkuperän merkitseminen —Alueelliset merkinnät (kolmas jaosto)
By an application lodged at the Court Registry on 10 January 2002, the Commission of the European Communities brought an action under Article 226 EC for a declaration that, by maintaining the national legal protection afforded to the name 'Salaisons d'Auvergne' and to the regional labels 'Savoie', 'Franche-Comté', 'Corse', 'Midi-Pyrénées', 'Normandie', 'Nord-Pas-de-Calais', 'Ardennes de France', 'Limousin', 'Languedoc-Roussillon' and 'Lorraine', the French Republic has failed to fulfil its obligations under Article 28 EC.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut EY 226 artiklan nojalla kanteen, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 10.1.2002 ja jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut EY 28 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on pitänyt voimassa sen oikeussuojan, joka kansallisessa oikeudessa on annettu nimitykselle "Salaisons d'Auvergne" sekä alueellisille merkinnöille 'Savoie', 'Franche-Comté', 'Corse', 'Midi-Pyrénées', 'Normandie', 'Nord-Pas-de-Calais', 'Ardennes de France', 'Limousin', 'LanguedocRoussillon' ja 'Lorraine' (jäljempänä yhteisesti kyseessä olevat nimitykset).
The Commission argues that the question whether the labels introduced by the French legislation comply with Community law must be determined in the light of the provisions of Articles 28 EC and 30 EC, interpreted, in particular, by reference to the provisions of Regulation No 2081/92.
Komissio katsoo, että Ranskan lainsäädännön mukaisten merkintöjen yhteensopivuutta yhteisön oikeuden kanssa on arvioitava EY 28 ja EY 30 artiklan perusteella siten, että kyseisiä määräyksiä tulkitaan etenkin suhteessa asetuksen N:o 2081/92 säännöksiin.
In the present case, the French Republic does not dispute that it did not adopt the measures necessary in order to comply with Community law within the period prescribed for that purpose in the reasoned opinion.
Esillä olevassa asiassa Ranskan tasavalta ei kiistä sitä, etteikö se olisi jättänyt toteuttamatta yhteisön oikeuden noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä perustellussa lausunnossa tätä varten asetetussa määräajassa.
Orders the French Republic to pay the costs.'
Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut."
Advocate General J. Mischo delivered his Opinion at the sitting of the Third Chamber on 5 December 2002.
Julkisasiamies J. Mischo on esittänyt ratkaisuehdotuksensa kolmannen jaoston istunnossa 5 päivänä joulukuuta 2002.
Case C-478/01 Commission of the European Communities ν Grand Duchy of Luxembourg Freedom to provide services
Asia C-478/01 Euroopan yhteisöjen komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta Palvelujen tarjoamisen vapaus
(Failure by a Member State to fulfil its obligations — Freedom to supply services — Patent agents — Choice of domicile with an approved agent —Article 10 EC — Member States' duty of cooperation) (Fourth Chamber)
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — EY 49 artikla — Palvelujen tarjoamisen vapaus — Patenttiasiamiehet — Velvollisuus, jonka mukaan patenttiasiamiehillä on oltava tiedoksianto-osoite hyväksytyn edustajan luona — EY 10 artikla — Jäsenvaltioiden yhteistyövelvollisuus (neljäs jaosto)
By application lodged at the Court Registry on 11 December 2001, the Commission of the European Communities brought an action under Article 226 EC for a declaration that, by maintaining the obligation for patent agents, when supplying services, either to be domiciled in Luxembourg or, failing such domicile, to opt for domicile with an approved agent and by failing to supply information concerning the precise conditions for the application of Article 85(2) of the Law of 20 July 1992 amending the rules on patents, and Articles 19 and 20 of the Law of 28 December 1998 governing access to craft trades, business and industry, and to certain liberal professions ('the Law governing access to professions'), the Grand Duchy of Luxembourg has failed to fulfil its obligations under Article 49 EC et seq. EC and Article 10 EC respectively.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut EY 226 artiklan nojalla kanteen, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 11.12.2001 ja jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut EY 49 artiklan ja sitä seuraavien artiklojen sekä EY 10 artiklan mukaisia velvollisuuksiaan, koska se edellyttää, että patenttiasiamiehillä on palveluja tarjotessaan joko oltava kotipaikka Luxemburgin alueella tai, jos heillä ei tällaista kotipaikkaa ole, heillä on oltava tiedoksianto-osoite hyväksytyn edustajan luona ja koska se on jättänyt antamatta tietoja keksinnöille myönnettäviä patentteja koskevan järjestelmän muuttamisesta 20.7.1992 annetun lain (jäljempänä patenttilaki) 85 §:n 2 momentin ja käsiteollisuusalan, kaupallisen alan, teollisen alan ja eräiden vapaiden ammattien harjoittamisen aloittamisen sääntelystä 28.12.1988 annetun lain (jäljempänä ammatin harjoittamisen aloittamista sääntelevä laki) 19 ja 20 §:n tarkoista soveltamisedellytyksistä.
According to the Court, the Luxembourg legislation making the supply of services by patent agents subject to a requirement to elect domicile with an approved agent, as it stood when the period prescribed by the reasoned opinion expired is incompatible with Article 49 EC, as the Grand Duchy of Luxembourg has itself acknowledged.
Yhteisöjen tuomioistuin toteaa, että koska Luxemburgin lainsäädännössä patenttiasiamiesten palvelujen tarjoamisen edellytyksenä oli perustellussa lausunnossa asetetun määräajan päättyessä velvollisuus, jonka
Declares that, having regard to the requirement that patent agents, when supplying services, should elect domicile with an approved agent, and having regard to the fact that the Luxembourg Government has not provided information concerning the precise
Luxemburgin hallitus ei ole toimittanut oikeudenkäyntiä edeltäneessä menettelyssä siltä pyydettyjä täsmennyksiä patenttilain 85 §:n 2 momentin ja ammatin harjoittamisen aloittamista sääntelevän lain 19 ja 20 §:n yhtäaikaisesta soveltamisesta.
conditions for the application of Article 85(2) of the Law of 20 July 1992 amending the rules on patents and Articles 19 and 20 of the Law of 28 December 1998 governing access to occupations in craft trades, business and industry, and to certain liberal professions, the Grand Duchy of Luxembourg has failed to fulfil its obligations under Article 49 EC and Article 10 EC.
*1) Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut EY 49 ja EY 10 artiklan mukaisia velvollisuuksiaan, kun otetaan huomioon se, että patenttiasiamiehillä on oltava palveluja tarjotessaan tiedoksianto-osoite hyväksytyn edustajan luona, ja se, että Luxemburgin hallitus ei ole antanut tietoja keksinnöille myönnettäviä patentteja koskevan järjestelmän muuttamisesta 20.7.1992 annetun lain 85 §:n 2 momentin ja käsiteollisuusalan, kaupallisen alan, teollisen alan ja eräiden vapaiden ammattien harjoittamisen aloittamisen sääntelystä 28.12.1988 annetun lain 19 ja 20 §:n tarkoista soveltamisedellytyksistä.
Orders the Grand Duchy of Luxembourg to pay the costs.'
Luxemburgin suurherttuakunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.''
Advocate General FG. Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Fourth Chamber on 14 November 2002.
Julkisasiamies F.G. Jacobs on esittänyt ratkaisuehdotuksensa neljännen jaoston istunnossa 14 päivänä marraskuuta 2002.
He proposed that the Court should:
Julkisasiamies ehdotti, että yhteisöjen tuomioistuin
Declare that, by maintaining the obligation for patent agents to have an address with an approved representative in Luxembourg when providing services, the Grand Duchy of Luxembourg has failed to fulfil its obligations under Article 49 EC;
1) toteaa, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut EY 49 artiklan mukaisia velvollisuuksiaan, koska se edellyttää, että palveluja tarjoavilla patenttiasiamiehillä on tiedoksianto-osoite hyväksytyn edustajan luona Luxemburgissa
Declare that, by not supplying information on the exact conditions for the application of the provisions of Article 85, paragraph 2, of the Law of 20 July 1992 and Articles 19 and 20 of the Law of 28 December 1988, the Grand Duchy of Luxembourg has failed to fulfil its obligations under Article 10 EC;
2) toteaa, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut EY 10 artiklan mukaisia velvollisuuksiaan, koska se on jättänyt antamatta tietoja 20.6.1992 annetun lain 85 §:n 2 momentin ja 28.12.1988 annetun lain 19 ja 20 §:n säännösten tarkoista soveltamisedellytyksistä
Case C-211/02 Commission of the European Communities ν Grand Duchy of Luxembourg Industrial policy
Asia C-211/02 Euroopan yhteisöjen komissio ν. Luxemburgin suurherttuakunta Teollisuuspolitiikka
(Failure by a Member State to fulfil obligations — Failure to transpose Directive 97/66/EC within the prescribed periods) (Fourth Chamber)
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivin 97/66/EY säädetyissä määräajoissa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti (neljäs jaosto)
By application lodged at the Court Registry on 4 June 2002, the Commission of the European Communities brought an action under Article 226 EC seeking a declaration that, by failing to adopt the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with Directive 97/66/EC of the European Parliament and of the Council of 15 December 1997 concerning the processing of personal data and the protection of privacy in the telecommunications sector ('the Directive'), the Grand Duchy of Luxembourg has failed to fulfil its obligations under that directive.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut EY 226 artiklan nojalla kanteen, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 4.6.2002 ja jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut henkilötietojen käsittelystä ja yksityisyyden suojasta televiestinnän alalla 15 päivänä joulukuuta 1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/66/EY (jäljempänä direktiivi) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.
The Luxembourg Government does not deny that it failed to transpose the provisions of the Directive within the periods prescribed therein.
Luxemburgin hallitus ei kiistä sitä, että se ei ole saattanut direktiiviä osaksi kansallista oikeusjärjestystä direktiivissä säädetyissä määräajoissa.
It points out that transposition is at present under way and sets out the reasons for that delay.
Se toteaa, että direktiivin täytäntöönpano on meneillään, ja selvittää syyt, joista tämä viivästyminen on johtunut.
Advocate General S. Alber delivered his Opinion at the sitting of the Fourth Chamber on 10 December 2002.
Julkisasiamies S. Alber on esittänyt ratkaisuehdotuksensa neljännen jaoston istunnossa 10 päivänä joulukuuta 2002.
Preliminary ruling (Directive 86/653/EEC — Self-employed commercial agents — National legislation requiring enrolment of a commercial agent in a register provided for that purpose as a prior condition of registration in the register of undertakings) (Fifth Chamber)
Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut henkilötietojen käsittelystä ja yksityisyyden suojasta televiestinnän alalla 15 päivänä joulukuuta 1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/66/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut mainitun direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.
According to the documents relating to the main proceedings, Ms Caprini submitted a request on 10 April 2001 to the office of the registrar of undertakings in Trento for enrolment in the register of undertakings as a commercial agent for the sale of advertising space, in the category of 'small-scale commercial operators'.
Ennakkoratkaisu Direktiivi 86/653/ETY — Itsenäiset kauppaedustajat — Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan kauppaedustajan merkitseminen kaupparekisteriin edellyttää kauppaedustajan merkitsemistä kauppaedustajien rekisteriin (viides jaosto)
Ms Caprini was not at that time registered in the register of commercial agents and representatives.
Tosiseikat ja ennakkoratkaisukysymys
By decision of 18 October 2001, the registrar of undertakings turned down Ms Caprini's request for registration on the ground that she was not enrolled in the register of commercial agents and representatives.
Kaupparekisteriviranomainen kieltäytyi 18.10.2001 tekemällään päätöksellä hyväksymästä Caprinin hakemusta, koska häntä ei ollut merkitty kauppaedustajien rekisteriin.
Inasmuch as, according to the registrar, enrolment in the latter register was a condition governing the exercise of an activity as an undertaking within the meaning of Article 2084 of the Civil Code, such enrolment also had to be treated as being a legal condition of registration in the register of undertakings for the purposes of Article 2189 of the Civil Code, compliance with which the registrar must verify before an entry can be made in that register.
Koska kaupparekisteriviranomaisen mukaan hakijan merkitseminen mainittuun rekisteriin on siviililain 2084 §:ssä tarkoitettu edellytys yritystoiminnan harjoittamiselle, tämän merkitsemisen tulee myös katsoa olevan sellainen saman lain 2189 §:ssä tarkoitettu lakisääteinen edellytys kaupparekisteriin merkitsemiselle, jonka täyttyminen rekisteriviranomaisen tulee tarkistaa ennen kuin merkintä tähän rekisteriin voidaan tehdä.
The Giudice del registro (the court responsible for supervising the register), to which Ms Caprini appealed against that decision, dismissed her action by decision of 2 November 2001.
Giudice del registro (rekisterimerkintöjä koskevia riita-asioita käsittelevä tuomioistuin), johon Caprini valitti asiasta, hylkäsi 2.11.2001 antamallaan määräyksellä Caprinin valituksen.
Ms Caprini appealed against that latter decision to the Tribunale civile e penale di Trento.
Caprini haki muutosta tähän määräykseen Tribunale civile e penale di Trentossa.
Citing the above judgment in Bellone, the Tribunale raises the question of the indirect effect which that judgment may have on registration in the register of undertakings.
Tämä tuomioistuin on pohtinut edellä mainitussa asiassa Bellone annettuun tuomioon tukeutuen sitä, millainen mahdollinen epäsuora vaikutus tuolla tuomiolla on kaupparekisteriin merkitsemisessä.
It states that the Court ruled in that judgment on the incompatibility of the provisions of Law No 204 with the Directive in regard to the invalidity of agency contracts on the ground that those national provisions infringed a mandatory provision of the Directive.
Yhteisöjen tuomioistuin on sen mukaan lausunut asiassa Bellone, että lakiin nro 204 perustuva edustussopimuksen pätemättömyys on ristiriidassa direktiivin kanssa, koska se rikkoo direktiivin pakottavaa säännöstä.
In the dispute at present before the Tribunale, that court takes the view that it is necessary to establish whether there is also such an incompatibility with regard to the same national provisions where, by requiring any person engaged in, or proposing to engage in, the activity of a commercial agent to enrol in the register of commercial agents and representatives, those provisions indirectly make registration in the register of undertakings subject to that condition.
Nyt käsiteltävänä olevassa asiassa on sen mukaan ratkaistava, ovatko samat kansalliset säännökset ristiriidassa direktiivin kanssa myös sen vuoksi, että koska niiden mukaan jokaisen sellaisen henkilön, joka toimii tai haluaa toimia kauppaedustajana, on kirjoittauduttava kauppaedustajien rekisteriin, näissä säännöksissä asetetaan tämä sama edellytys välillisesti myös kaupparekisteriin merkitsemiselle.
In those circumstances, the Tribunale civile e penale di Trento decided to stay the proceedings and to refer the following question to the Court for a preliminary ruling:
Tässä tilanteessa Tribunale civile e penale di Trento on päättänyt lykätä asian käsittelyä ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle seuraavan ennakkoratkaisukysymyksen:
'Does Council Directive 86/653/EEC of 18 December 1986 on the coordination of the laws of the Member States relating to self-employed commercial agents preclude a rule of national law which makes the enrolment of a commercial agent in the register of undertakings conditional on that agent's name having been entered in an appropriate register?'
"Onko sellainen kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan kauppaedustajan merkitseminen kaupparekisteriin edellyttää kauppaedustajan merkitsemistä kauppaedustajien rekisteriin, ristiriidassa jäsenvaltioiden itsenäisiä kauppaedustajia koskevan lainsäädännön yhteensovittamisesta 18 päivänä joulukuuta 1986 annetun neuvoston direktiivin 86/653/ETY kanssa?"
The question submitted for preliminary ruling
Ennakkoratkaisukysymys
The Directive does not therefore, in principle, preclude Member States from maintaining registers in which commercial agents must or may register, including a register of undertakings such as that in issue in the main proceedings.
Direktiivissä ei periaatteessa kielletä sitä, että jäsenvaltiot pitävät yllä rekistereitä, joihin kauppaedustajien pitää tai he voivat rekisteröityä, mukaan luettuna nyt esillä olevassa tapauksessa tarkoitettu kaupparekisteri.
It is only when the consequences of non-registration have an adverse effect on the protection which the Directive confers on commercial agents in relations with their principals that such non-registration becomes relevant.
Direktiivistä tulee merkityksellinen vain silloin, kun seuraukset siitä, että kauppaedustajaa ei ole merkitty kauppaedustajien rekisteriin, rajoittavat sitä suojaa, joka direktiivillä taataan kauppaedustajille näiden oikeudellisissa suhteissa päämiehiinsä.
National provisions such as those in issue in the main proceedings, which state that an agent who is not enrolled in the register of commercial agents and representatives cannot be registered in the register of undertakings do not, according to the information provided by the national court, appear to affect the validity of the agency contract or otherwise have a bearing on the relations between the parties to that contract.
Sellaiset kansalliset säännökset, joista nyt käsiteltävänä olevassa asiassa on kyse ja joissa säädetään, että sellaista kauppaedustajaa, jota ei ole merkitty kauppaedustajien rekisteriin, ei voida merkitä kaupparekisteriin, eivät kansalliselta tuomioistuimelta saatujen tietojen mukaan näytä vaikuttavan edustussopimuksen pätevyyteen eikä niillä muutenkaan ole vaikutusta sopimusosapuolten oikeussuhteisiin.
It is a matter for the national court to determine, in the light of the specific circumstances, whether that is indeed the case.
Kansallisen tuomioistuimen on olosuhteet huomioon ottaen todettava, onko tästä kyse.
'On a proper reading, Council Directive 86/653/EEC of 18 December 1986 on the coordination of the laws of the Member States relating to self-employed commercial agents does not preclude national legislation from making registration of a commercial agent in the register of undertakings subject to that agent's enrolment in a register provided for that purpose, on condition that non-registration in the register of undertakings does not affect the validity of an agency contract which that agent has concluded with his principal or that the consequences of such non-registration do not adversely affect in any other way the protection which that directive confers on commercial agents in their relations with theirprincipals.' principals.'
"Jäsenvaltioiden itsenäisiä kauppaedustajia koskevan lainsäädännön yhteensovittamisesta 18 päivänä joulukuuta 1986 annettua neuvoston direktiiviä 86/653/ETY on tulkittava siten, että se ei ole esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan kauppaedustajan merkitseminen kaupparekisteriin edellyttää kauppaedustajan merkitsemistä kauppaedustajien rekisteriin, edellyttäen, että kauppaedustajan kaupparekisteriin merkitsemättä jättäminen ei vaikuta kauppaedustajan pääntiehensä kanssa tekemän edustussopimuksen pätevyyteen eikä muutenkaan heikennä kauppaedustajalle suhteessa päämieheensä kyseisellä direktiivillä taattua suojaa"
Advocate General F.G. Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 21 November 2002.
Julkisasiamies F.G. Jacobs on esittänyt ratkaisuehdotuksensa viidennen jaoston istunnossa 21 päivänä marraskuuta 2002.
(Directive 79/409/EEC — Protection of wild birds and their habitats — Special protection areas) (Sixth Chamber)
Direktiivi 79/409/ETY — Luonnonvaraisten lintujen ja niiden elinympäristöjen suojelu — Erityissuojelualueet (kuudes jaosto)
By application lodged at the Court Registry on 15 June 2000, the Commission of the European Communities brought an action, under Article 226 EC, for a declaration that, by failing to classify special protection areas fully and definitively, the Republic of Finland has failed to fulfil its obligations under Article 4(1) and (2) of Council Directive 79/409/EEC of 2 April 1979 on the conservation of wild birds ('the Birds Directive').
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut EY 226 artiklan nojalla kanteen, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 15.6.2000 ja jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että Suomen tasavalta ei ole noudattanut luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2 päivänä huhtikuuta 1979 annetun neuvoston direktiivin 79/409/ETY (jäljempänä lintudirektiivi) 4 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole riittävästi ja lopullisesti osoittanut erityissuojelualueita.
First, the Commission complains that the Republic of Finland has not made a definitive classification of the SPAs and second, that it has not made a full classification.
Komissio väittää ensinnäkin, että Suomen tasavalta ei ole lopullisesti osoittanut erityissuojelualueita, ja toiseksi, ettei se ole osoittanut niitä riittävästi.