natgillin/translations-raw huggingface dataset:
On its accession to the European Union, the Czech Republic sought Community protection only in respect of three indications of provenance concerning beer produced in the town of Česke Budĕjovice, namely‘Budějovické pivo’,‘Českobudějovické pivo’ and ‘Budějovický měšťanský’, designating a strong beer called‘Bud Super Strong’.
Tšekin tasavalta haki Euroopan unioniin liittymisensä yhteydessä vain kolmea Česke Budĕjovicen kaupungissa valmistettuun olueen liittyvää lähtöisyysmerkintää eli lähtöisyysmerkintöjä ”Budějovické pivo”, ”Českobudějovické pivo”ja ”Budějovický měšťanský ý var”, jotka viittaavat ”Bud Super Strong” nimiseen vahvaan olueen.
According to the Court, the regulation on the protection of geographical indications and designations of origin is exhaustive in nature, with the result that it precludes the application of a system of protection laid down by agreements between two Member States, such as the bilateral instruments at issue, which confers on a designation, recognised under the law of a Member State as constituting a designation of origin, protection in another Member State where that protection is actually claimed despite the fact that no application for registration of that designation of origin has been made in accordance with the regulation.
Unionin tuomioistuimen mukaan alkuperänimitysten ja maantieteellisten merkintöjen suojaa koskevalla asetuksella on tyhjentävä vaikutus niin, että asetus estää sellaisen kyseessä olevien kahdenvälisten sopimusten kaltaisissa kahta jäsenvaltiota sitovissa sopimuksissa säädetyn suojajärjestelmän soveltamisen, jossa annetaan jäsenvaltion oikeuden mukaisesti alkuperänimitykseksi tunnustetulle nimitykselle suojaa toisessa jäsenvaltiossa, jossa tällaista suojaa tosiasiallisesti vaaditaan, kun tämän alkuperänimityksen rekisteröintiä ei ole haettu kyseisen asetuksen mukaisesti.
This year, the Court has again delivered numerous judgments relating, ¤rst, to the application of the principles of free movement in Community legislation and, second, to the restrictions imposed on the freedoms of movement by certain national rules.
Unionin tuomioistuin antoi viime vuoden aikana runsaasti tuomioita, jotka koskivat yhtäältä vapaan liikkuvuuden periaatteiden toteuttamista yhteisön säännöstössä ja toisaalta tiettyjen kansallisten lainsäädäntöjen merkitsemiä liikkumisen vapauden rajoituksia.
A number of cases relate simultaneously to the exercise of a number of freedoms, as a result of which it is more appropriate for the relevant decisions to be presented on the basis of the particular freedom concerned rather than on a judg-ment-by-judgment basis.
Useat asiat koskivat yhtä aikaa useampia vapauksia, minkä vuoksi esittely on parasta suorittaa vapauksittain eikä tuomioittain.
The Court replied in the negative, ruling that a certi¤cate attesting professional quali¤cations cannot be treated in the same way as a ‘diploma’ for the purposes of that directive unless those quali¤cations were acquired, wholly or in part, under the education system of the Member State which issued the certi¤cate in question.
Unionin tuomioistuin vastasi kieltävästi ja totesi, että ammattipätevyyttä osoittavaa asiakirjaa ei voida rinnastaa tässä samassa direktiivissä tarkoitettuun ”tutkintotodistukseen”, ilman että pätevyys on hankittu kokonaan tai osittain sen jäsenvaltion koulutusjärjestelmän yhteydessä, joka on antanut kyseessä olevan asiakirjan.
Furthermore, a diploma facilitates the taking-up of a profession in so far as it proves the possession of an additional quali¤cation.
Lisäksi pätevyyttä osoittava asiakirja helpottaa pääsyä ammattiin tai kyseisen ammatin harjoittamista, siltä osin kuin se on osoitus lisäpätevyydestä.
According to the Court, allowing a person who has merely obtained a quali¤cation awarded by the Member State of origin which does not in itself provide access to a regulated profession nevertheless to gain access to that profession, without the homologation certi¤cate obtained in the other Member State providing evidence that the holder has acquired an additional quali¤cation or professional experience, would be contrary to the principle according to which Member States reserve the option of ¤xing the minimum level of quali¤cation necessary to guarantee the quality of services provided in their territory.
Unionin tuomioistuimen mukaan sen mahdollistaminen, että henkilö, joka on saanut ainoastaan alkuperäjäsenvaltion antaman asiakirjan, joka ei sellaisenaan mahdollista pääsyä mainittuun säänneltyyn ammattiin, voisi kuitenkin päästä kyseiseen säänneltyyn ammattiin, vaikkei toisessa jäsenvaltiossa saadulla vastaavuuden tunnustamista koskevalla asiakirjalla todisteta lisäpätevyyden tai ammattikokemuksen hankkimista, olisi ristiriidassa sen periaatteen kanssa, jonka mukaan jäsenvaltioilla on edelleen mahdollisuus vahvistaa tarvittava kelpoisuuden vähimmäistaso varmistaakseen alueellaan tarjottavien palvelujen laadun.
In relation to the freedom of establishment and, ancillary thereto, the freedom to provide services or the free movement of capital, the Court delivered several judgments regarding national legislation that has the objective of protecting public health.
Unionin tuomioistuin antoi sijoittautumisvapauden ja siihen liitännäisenä palvelujen tarjoamisen vapauden tai pääomien vapaan liikkuvuuden osalta useita tuomioita, jotka koskivat kansallisia säännöksiä, joiden tavoitteena oli kansanterveyden suojeleminen.
They include two judgments concerning provisions under Italian and German legislation which stipulate that only pharmacists may own and operate pharmacies.
Niistä voidaan mainita kaksi tuomiota, jotka koskivat Italian ja Saksan lainsäädännön säännöksiä siitä, että vain proviisorit voivat omistaa apteekin ja harjoittaa apteekkitoimintaa.
In Joined Cases C-171/07 and C-172/07 Apothekerkammer des Saarlandes and Others (judgment of 19 May 2009) the Court held that Articles 43°EC and 48°EC do not preclude such legislation.
Unionin tuomioistuin totesi yhdistetyissä asioissa Apothekerkammer des Saarlandes ym.
It is true that such a rule excluding non-pharmacists constitutes a restriction within the meaning of Article 43°EC.
(C-171/07 ja C-172/07, tuomio 19.5.2009), että EY 43 ja EY 48 artikla eivät olleet esteenä tällaiselle säännöstölle.
However, according to the Court, it may be justi¤ed by the protection of public health, more speci¤cally by the objective of ensuring that the provision of medicinal products to the public is reliable and of good quality.
Tällainen muiden kuin proviisorien poissulkemista koskeva sääntö on tosin EY 43 artiklassa tarkoitettu rajoitus, mutta unionin tuomioistuimen mukaan se voidaan kuitenkin oikeuttaa kansanterveyden suojelulla, tarkemmin sanoen tavoitteella, jolla pyritään turvaamaan väestön varma ja laadukas lääkehuolto.
In view of the very particular nature of medicinal products, the therapeutic e¥ects of which distinguish them substantially from other goods, and the risks to public health and to the ¤nancial balance of social security systems resulting from overconsumption or incorrect consumption of medicinal products, the Member States may make persons entrusted with the retail supply of medicinal products subject to strict requirements, including as regards the way in which the products are marketed and the pursuit of pro¤t.
Kun otetaan huomioon lääkkeiden hyvin erityinen luonne, joka aiheutuu siitä, että lääkkeiden terapeuttiset vaikutukset erottavat ne olennaisesti muista tavaroista, ja lääkkeiden liiallisen tai virheellisen käytön merkitsemät riskit kansanterveydelle ja sosiaaliturvajärjestelmien rahoitustasapainolle, jäsenvaltiot voivat asettaa lääkkeiden vähittäisjakelusta vastaaville henkilöille tiukkoja vaatimuksia, erityisesti lääkkeiden markkinointia koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen ja voitontavoittelun osalta.
In particular, the Member States may restrict the retail sale of medicinal products, in principle, to pharmacists alone, because of the safeguards which pharmacists must provide and the information which they must be in a position to furnish to consumers.
Erityisesti on katsottava, että ne voivat varata lääkkeiden vähittäismyynnin lähtökohtaisesti proviisoreille niiden takeiden vuoksi, jotka heidän on esitettävä, ja niiden tietojen vuoksi, jotka heidän on kyettävä antamaan kuluttajille.
In Case C-531/06 Commission v Italy (judgment of 19 May 2009) the Court adopted similar reasoning in ruling that, by keeping in force legislation which restricts the right to operate a private retail pharmacy to natural persons who have graduated in pharmacy and to operating companies and ¤rms composed exclusively of members who are pharmacists, the Italian Republic had not failed to ful¤l its obligations under Articles 43°EC and 56°EC.
Unionin tuomioistuin sovelsi vastaavaa arviointia asiassa komissio vastaan Italia (C-531/06, tuomio 19.5.2009), jossa se totesi, että Italian tasavalta ei ollut jättänyt noudattamatta EY 43 ja EY 56 artiklan mukaisia velvoitteitaan, kun se oli pitänyt voimassa lainsäädännön, jossa oikeus pitää yksityistä vähittäismyyntiapteekkia oli varattu proviisoritutkinnon suorittaneille luonnollisille henkilöille ja yhtiöille, joiden osakkaina on yksinomaan proviisoreja.
The Court reached the same conclusion as regards the impossibility for undertakings engaged in the distribution of pharmaceutical products to acquire stakes in companies which operate municipal pharmacies.
Unionin tuomioistuin tuli samaan lopputulokseen sen osalta, että
By contrast, in Case C-169/07 Hartlauer (judgment of 10 March 2009) the Court held that Articles 43°EC and 48°EC preclude national legislation under which authorisation is necessary for the setting up of a private health institution in the form of an independent outpatient dental clinic and authorisation must be refused if there is no need for that outpatient clinic, having regard to the care already o¥ered by contractual practitioners.
Vähintään kolmivuotisesta ammatillisesta korkeammasta koulutuksesta annettujen tutkintotodistusten tunnustamista koskevasta yleisestä järjestelmästä 21.12.1988 annettu neuvoston direktiivi 89/48/ETY (EYVL 1989, L 19, s. 16).
Proceedings circumscribe the exercise of the national authorities’discretion.
Kehitys ja toiminta farmaseuttisten tuotteiden jakeluyrityksillä ei ollut mahdollisuutta hankkia osakkuuksia kunnallisten apteekkien toimintaa harjoittavista yhtiöistä.
As regards the freedom of establishment and the freedom to provide services, Case C-518/06 Commission v Italy (judgment of 28 April 2009) concerns Italian legislation requiring all insurance undertakings, including those which have their head oce in another Member State but which pursue their business in Italy, to provide third-party liability motor insurance at the request of any potential customer. The Court held that, by maintaining such legislation in force, the Italian Republic had not failed to ful¤l its obligations under Articles 43°EC and 49°EC.
Unionin tuomioistuin totesi sitä vastoin asiassa Hartlauer (C-169/07, tuomio 10.3.2009), että EY 43 ja EY 48 artikla olivat esteenä kansallisille säännöksille, joiden mukaan itsenäisenä hammaspoliklinikkana toimivan yksityisen sairaanhoitolaitoksen perustaminen edellyttää lupaa ja tällainen lupa on evättävä, jos suunnitellun laitoksen perustamiselle ei ole tarvetta, kun otetaan huomioon jo olemassa oleva hoitotarjonta, josta huolehtivat sopimuslääkärit.
It is true that such an obligation to contract restricts the freedom of establishment and the freedom to provide services. However, according to the Court, that restriction is justi¤ed by a social protection objective, which amounts, essentially, to ensuring that victims of road trac accidents will be adequately compensated.
Unionin tuomioistuimen mukaan tällainen lainsäädäntö ei ollut omiaan takaamaan tasokkaiden, tasapainoisten ja kaikkien saatavilla olevien sairaanhoito- ja sairaalapalvelujen turvaamista ja sosiaaliturvajärjestelmän taloudellisen tasapainon vakavan järkkymisen torjumista koskevien tavoitteiden toteuttamista, koska sitä ei ulotettu koskemaan myös yhteisvastaanottoja ja koska se ei perustunut edellytykseen, joka olisi omiaan asettamaan kansallisten viranomaisten harkintavallan käytölle riittävät rajat.
As regards, in particular, the proportionality of the legislation concerned, the Court noted that it is not essential that a restrictive measure laid down by the authorities of a Member State should correspond to a view shared by all the Member States concerning the means of protecting the legitimate interest at issue.
Jotta tällainen hallinnollinen ennakkolupajärjestelmä voisi olla oikeutettu, sen on perustuttava objektiivisiin arviointiperusteisiin, jotka eivät ole syrjiviä, jotka ovat etukäteen tiedossa ja joilla varmistetaan, että tällä järjestelmällä voidaan asettaa kansallisten viranomaisten harkintavallan käytölle riittävät rajat.
Therefore, the fact that some Member States have chosen to establish a di¥erent system to ensure that every vehicle owner is able to take out third-party liability motor insurance for a premium that is not excessive does not indicate that the obligation to contract goes beyond what is necessary to attain the objective pursued.
Näin ei kuitenkaan unionin tuomioistuimen mielestä ole, jos uuden hammaspoliklinikan perustamista koskevan luvan myöntäminen riippuu kriteeristä, joka perustuu lääkärikohtaiseen potilaiden lukumäärään, jota ei vahvisteta eikä saateta ennalta asianomaisten tietoon millään tavalla, tai jos hallinnollista ennakkolupaa koskeva järjestelmä perustuu menetelmään, joka voi vaikuttaa haitallisesti asianomaisen lupahakemuksen käsittelyn objektiivisuuteen ja puolueettomuuteen.
It will be noted that, in the same judgment, the Court also examined Article 9 of Directive 92/49/EEC (12), ¤nding that it de¤nes the scope of home Member State supervision in a nonexhaustive way by providing that ¤nancial supervision is to ‘include’ the state of solvency and the establishment of technical provisions.
Unionin tuomioistuin totesi, että Italian tasavalta ei ollut jättänyt noudattamatta EY 43 ja EY 48 artiklan mukaisia velvoitteitaan, kun se oli pitänyt voimassa tällaisen lainsäädännön.
Nevertheless, that provision cannot be interpreted as meaning that the home Member State should have exclusive supervisory competence extending to the commercial conduct of insurance undertakings.
On totta, että tällainen sopimuspakko rajoittaa sijoittautumisvapautta ja palvelujen tarjoamisen vapautta.
It follows that that provision does not preclude the possibility of controls being exercised by the host Member State over the detailed rules according to which insurance undertakings, operating in that Member State under the freedom of establishment or the freedom to provide services, calculate their insurance premiums, together with the imposition of penalties.
Unionin tuomioistuimen mukaan tällainen rajoitus voidaan kuitenkin oikeuttaa sosiaaliseen suojeluun liittyvällä tavoitteella, jonka pääsisältönä on taata asianmukaisten korvausten suorittaminen tieliikenneonnettomuuksien uhreille.
As regards the freedom to provide services, Case C-42/07 Liga Portuguesa de Futebol Prossional and Baw International (judgment of 8 September 2009) gave the Court an opportunity to clarify its case-law concerning gaming and betting legislation in the Member States.
Unionin tuomioistuin totesi erityisesti kyseisen säännöstön oikeasuhteisuuden osalta, ettei oikeasuhteisuutta koskevan kriteerin kannalta ole välttämätöntä, että jonkin jäsenvaltion viranomaisten säätämä rajoittava toimenpide vastaisi kaikkien jäsenvaltioiden yhteistä käsitystä yksityiskohtaisista säännöistä kysymyksessä olevan oikeutetun edun suojelemiseksi.
In that judgment, the Court held that Article 49°EC does not preclude legislation of a Member State which prohibits private operators which are established in other Member States, in which they lawfully provide similar services, from o¥ering games of chance via the Internet within the territory of that Member State.
Se seikka, että jotkin jäsenvaltiot ovat päättäneet toteuttaa Italian tasavallan käyttöön ottamasta järjestelmästä eroavan järjestelmän taatakseen, että kaikki ajoneuvon omistajat voivat tehdä liikennevakuutussopimuksen hintaan, joka ei ole kohtuuton, ei näin ollen voi osoittaa sitä, että sopimuspakko ylittäisi sen, mikä on tarpeen tavoiteltujen päämäärien saavuttamiseksi.
According to the Court, while such legislation gives rise to a restriction of the freedom to provide services, in the light of the speci¤c features associated with the provision of games of chance via the Internet that restriction may, however, be regarded as justi¤ed by the objective of combating tax evasion and crime.
On huomattava, että unionin tuomioistuin otti samassa tuomiossa kantaa myös direktiivin 92/49/ETY12 9 artiklaan ja totesi, että siinä ei määritellä kotijäsenvaltion suorittaman valvonnan periaatteen soveltamisalaa tyhjentävästi, kun siinä lausutaan, että talouden valvontaan kuuluu ”erityi-sesti” vakavaraisuuden, vakuutustekninen vastuuvelka mukaan lukien, tarkastaminen.
As to whether the system concerned is necessary, the Court observed that the sector involving games of chance o¥ered via the Internet has not been the subject
Tämän säännöksen ei kuitenkaan voida tulkita osoittavan, että yhteisön lainsäätäjän tarkoituksena olisi ollut
) Council Directive 92/49/EEC of 18 June 1992 on the coordination of laws, regulations and administrative provi- sions relating to direct insurance other than life assurance and amending Directives 73/239/EEC and 88/357/EEC (OJ 1992 L°228, p.°1).
Muuta ensivakuutusta kuin henkivakuutusta koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta sekä direktiivien 73/239/ETY ja 88/357/ETY muuttamisesta 18.6.1992 annettu neuvoston direktiivi 92/49/ETY (EYVL L 228, s. 1).
Court of Justice of Community harmonisation.
Unionin tuomioistuin se, että kotijäsenvaltion yksinomainen valvontavalta ulottuisi myös vakuutusyritysten kaupallisiin menettelyihin.
A Member State is therefore entitled to take the view that the mere fact that a private operator lawfully o¥ers services in that sector via the Internet in another Member State, in which it is established and where it is in principle already subject to statutory conditions and controls on the part of the competent authorities in that State, cannot be regarded as amounting to a sucient assurance that national consumers will be protected against the risks of fraud and crime, in the light of the diculties liable to be encountered in such a context by the authorities of the Member State of establishment in assessing the professional qualities and integrity of operators.
Tästä seuraa, ettei kyseisessä säännöksessä suljeta pois vastaanottavan jäsenvaltion mahdollisuutta kohdistaa valvontaa niihin yksityiskohtaisiin sääntöihin, joita noudattaen kyseisessä valtiossa sijoittautumisvapauden tai palvelujen tarjoamisen vapauden perusteella toimivat vakuutusyritykset määrittävät vakuutusmaksunsa, eikä seuraamusten määräämistä.
With regard to the freedom to provide services and the free movement of capital, attention should be drawn to Joined Cases C-155/08 and C-157/08 X and Passenheim-van Schoot (judgment of 11 June 2009) concerning the recovery period provided for under Netherlands legislation where savings balances and income from those balances are concealed from the national tax authorities.
Unionin tuomioistuimella oli palvelujen tarjoamisen vapauden alalla mahdollisuus täsmentää oikeuskäytäntöään uhkapeleistä jäsenvaltioissa asiassa Liga Portuguesa de Futebol Prossional ja Baw International (C-42/07, tuomio 8.9.2009).
The Court held that Articles 49°EC and 56°EC do not preclude the application by a Member State, where the tax authorities of that Member State have no evidence of the existence of such assets which would enable an investigation to be initiated, of a longer recovery period when the balances are held in another Member State than when they are held in the ¤rst Member State.
Tässä tuomiossa unionin tuomioistuin totesi, että EY 49 artikla ei ollut esteenä jäsenvaltion lainsäädännölle, jossa kielletään toimijoita, jotka ovat sijoittautuneet muihin jäsenvaltioihin, joissa ne tarjoavat laillisesti vastaavia palveluja, tarjoamasta uhkapelejä internetissä asianomaisen jäsenvaltion alueella.
The fact that that other Member State applies banking secrecy is not relevant in that regard. Nor, according to the Court, do Articles 49°EC and 56°EC preclude in such cases the ¤ne imposed for concealment of the foreign assets and income from being calculated as a proportion of the amount to be recovered and over that longer period.
Unionin tuomioistuimen mukaan tällainen lainsäädäntö muodostaa palvelujen tarjoamisen vapauden rajoituksen, mutta tämän rajoituksen voidaan kuitenkin niiden erityispiirteiden valossa, jotka liittyvät uhkapelien tarjoamiseen internetissä, katsoa olevan oikeutettu petosten ja rikosten ehkäisemistä koskevan tavoitteen perusteella.
The Court found that, while such legislation constitutes a restriction both of the freedom to provide services and of the free movement of capital, it may nevertheless be justi¤ed by the need to ensure e¥ective ¤scal supervision and to prevent tax evasion, subject to compliance with the principle of proportionality.
Unionin tuomioistuin totesi kyseessä olevan järjestelmän tarpeellisuuden tutkimisen osalta, että jäsenvaltiolla oli oikeus katsoa, että yksinomaan sitä seikkaa, että yksityinen toimija tarjoaa laillisesti tämän alan palveluja internetin välityksellä toisessa jäsenvaltiossa, johon se on sijoittautunut ja jossa toimijaan lähtökohtaisesti jo sovelletaan laissa säädettyjä edellytyksiä ja jonka toimivaltaiset viranomaiset valvovat sitä, ei voida pitää riittävänä takeena siitä, että ensin mainitun jäsenvaltion kuluttajia suojataan petoksen ja rikosten vaaralta, kun otetaan huomioon vaikeudet, joita sijoittautumisvaltion viranomaisilla voi olla tällaisessa tilanteessa sen arvioimisessa, mikä on toimijoiden ammattiin liittyvien ominaisuuksien ja rehellisyyden taso.
In relation to that last point, the Court noted that, in the absence of evidence of the existence of items which would enable the tax authorities of a Member State to initiate an investigation, that Member State is unable to request the competent authorities of the other Member State to communicate to it the information necessary to establish correctly the amount of tax due.
Koska kuluttajan ja palvelujen tarjoajan välillä ei ole suoraa yhteyttä, internetin välityksellä pelattavat rahapelit sisältävät lisäksi palvelujen tarjoajien mahdollisten kuluttajiin kohdistuvien petosten osalta vaaroja, jotka ovat luonteeltaan erilaisia ja vakavampia verrattuna näiden pelien perinteisiin markkinoihin.
By contrast, where the tax authorities of a Member State had evidence enabling them to turn to the competent authorities of other Member States, the mere fact that the taxable items concerned are located in another Member State does not justify the general application of an additional recovery period which is in no way based on the time needed to have e¥ective recourse to those mechanisms of mutual assistance.
Ei voida myöskään sulkea pois sitä mahdollisuutta, että toimija, joka sponsoroi tiettyjä urheilukilpailuja, joiden osalta hän järjestää vedonlyöntiä, ja tiettyjä näihin kilpailuihin osallistuvia joukkueita, on tilanteessa, jonka johdosta kyseinen toimija voi vaikuttaa suoraan tai epäsuorasti kilpailujen tulokseen ja näin ollen lisätä tuottoaan.
With regard, ¤nally, to the principle of the free movement of capital, the Court delivered two judgments which are particularly noteworthy.
Palvelujen tarjoamisen vapauden ja pääomien vapaan liikkuvuuden osalta on huomattava yhdistetyt asiat X ja Passenheim-van Schoot (C-155/08 ja C-157/08, tuomio 11.6.2009), jotka koskivat Alankomaiden lainsäädännössä säädettyä jälkiverotusaikaa silloin, kun säästötalletuksia ja niiden perusteella saatuja tuloja on salattu kansallisilta veroviranomaisilta.
The cases concerned are, ¤rst of all, Case C-318/07 Persche (judgment of 27 January 2009), which relates to the delicate issue of gifts to charitable bodies.
Sillä seikalla, että tämä toinen jäsenvaltio soveltaa pankkisalaisuutta, ei ole merkitystä tältä osin.