natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Considering, in those circumstances, that the Finanzgericht Düsseldorf had infringed Article 3(2)(a) of Regulation No 1495/80 in that it had set up an additional condition in that provision, namely the requirement that the customs authorities must be in possession of invoices for the interest when the customs declaration is accepted, Kyocera brought an appeal on a point of law against that judgment before the Bundesfinanzhof (Federal Finance Court).
Niinpä KC esitti tuon sopimuksen mukaisesti tavaroiden myyntiin varsinaisesti liittyvien laskujen lisäksi erilliset kuukausittaiset korkolaskut, joissa oli kunkin tehdyn tavarantoimituksen osalta laskelma koroista, jotka Kyoceran oli maksettava emoyhtiölleen.
Considering that the resolution of the dispute before it depended on an interpretation of Community law, the Bundesfinanzhof decided to stay proceedings and to refer a number of questions to the Court for a preliminary ruling.
Pääasia koskee vuosien 1990 ja 1991 aikana toteutettua kahdeksaa maahantuontitoimea.
More particularly, it seeks to ascertain whether the charge for interest paid under a financing arrangement entered into by a buyer and relating to the purchase of imported goods may be regarded as 'distinguished' from the price paid for those goods where both the declaration of customs value and the accompanying invoice mention only the net price of those goods without referring to the interest paid to the seller by that buyer in consideration of the deferred payment which he enjoys.
Hauptzollamt katsoi tässä tilanteessa, että mainitut ilmoitukset olivat epätäydellisiä, ja se teki 17.2.1994 oikaisupäätöksen, jota muutettiin 2.8.1994 ja jossa se vaati Kyoceraa suorittamaan lisätulleja, jotka oli laskettu yhtiön tosiasiallisesti maksamien korkojen määrän perusteella.
As is apparent from its very title, the regulation containing the provision which is the subject of the first question referred for a preliminary ruling seeks to implement certain provisions of Regulation No 1224/80 whose objective, as the sixth recital in the preamble thereto states, is to foster world trade by introducing a fair, uniform and neutral system of customs valuation excluding the use of arbitrary or fictitious customs values.
Hauptzollamt hylkäsi tästä oikaisupäätöksestä tehdyn valituksen 15.9.1994 tekemällään päätöksellä, joten Kyocera nosti kanteen Finanzgericht Düsseldorfissa (Saksa). Kyseinen tuomioistuin hylkäsi kanteen 17.2.1999 tehdyllä päätöksellä sillä perusteella, että Kyoceran kansallisen tuomioistuimen käsiteltävänä olevassa asiassa kyseessä olevien toimien yhteydessä KGlle maksamat korot kuuluivat varastoinnista vapaaseen liikkeeseen otettujen tavaroiden tullausarvoon.
Under the same recital in the preamble to Regulation No 1224/80, such an objective must be achieved, as a general rule, by adopting as the basis for customs valuation the transaction value of the imported goods, defined in Articles 3 and 8 of that regulation as the price actually paid or payable for those goods, to the exclusion of all other items not expressly mentioned in Article 8.
Finanzgerichtin mukaan nämä korot olivat nimittäin kyseisten tavaroiden myynnin ehto ja ne kuuluivat näin ollen asetuksen N:o 1224/80 3 artiklan 1 ja 3 kohdassa tarkoitettuun kauppa-arvoon.
It follows that interest does not form part of the customs value of imported goods and does not therefore have to appear in the declaration of customs value.
Kyocera katsoi tässä yhteydessä, että Finanzgericht Düsseldorf oli rikkonut asetuksen N:o 1495/80 3 artiklan 2 kohdan a alakohtaa, koska se oli katsonut tuohon säännökseen sisältyvän siihen kuulumattoman lisäedellytyksen, nimittäin vaatimuksen siitä, että tullitoimipaikoilla on tulli-ilmoituksen vastaanottaessaan oltava hallussaan korkolaskut, ja Kyocera haki Revision-valituksella muutosta tähän päätökseen Bundesfinanzhofissa.
Such interest does not form part of the price paid or payable for those goods, but is payment for a service provided to the buyer on the purchase of those goods, the service in the case in the main proceedings consisting in granting deferral of payment to that buyer.
Bundesfinanzhof katsoi, että sen käsiteltävänä olevan asian ratkaisu riippuu yhteisön oikeuden tulkinnasta, ja päätti lykätä asian käsittelyä ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle ennakkoratkaisukysymyksiä.
In that context, the condition laid down by Article 3(2)(a) of Regulation No 1495/80 cannot be regarded as establishing a derogation from Regulation No 1224/80.
Kansallinen tuomioistuin tiedustelee ensimmäisellä kysymyksellään yhteisöjen tuomioistuimelta asetuksen N:o 1495/80 3 artiklan 2 kohdan a alakohdassa säädetyn edellytyksen ulottuvuutta.
As with the condition that a financing arrangement be 'made in writing' — pursuant to Article 3(2)(b) of Regulation No 1495/80 - the requirement that interest must be 'distinguished' from the price paid or payable for the imported goods must be regarded as a formal condition enabling the customs authorities to verify the real value of those goods and thereby to ensure that the customs duty payable is properly collected.
Täsmällisemmin sanottuna se haluaa tietää, voidaanko korkojen, jotka on maksettu ostajan tekemän, maahan tuotujen tavaroiden ostoon liittyvän rahoitussopimuksen nojalla, katsoa olevan "erotettu" kyseisistä tavaroista maksetusta hinnasta, kun sekä tullausarvoilmoituksessa että sen liitteenä olevassa laskussa mainitaan ainoastaan kyseisten tavaroiden nettohinta ilman, että siinä mainitaan korkoja, jotka tuo ostaja on maksanut myyjälle korvauksena hyväkseen saamastaan maksuajasta.
Since, in order not to be included in the customs value of imported goods, buying commissions paid by an importer to his representative must, pursuant to Article 3(1) of Regulation No 1495/80, be 'distinguished' in the same way as charges for interest paid under a financing arrangement, there is no reason to adopt a different solution in the present case from that adopted in Case C-299/90 Hepp [1991].
Kuten jo sen nimestä seuraa, ensimmäisen ennakkoratkaisukysymyksen kohteena olevan säännöksen sisältävän asetuksen tarkoituksena on panna täytäntöön tietyt asetuksen N:o 1224/80 säännökset, jonka tavoitteena on sen kuudennessa perustelukappaleessa todetun mukaisesti edistää maailmanlaajuista kauppaa luomalla tasapuolinen, yhtenäinenja neutraali tullausarvojärjestelmä, jossa ei käytetä mielivaltaisia eikä kuvitteellisia tullausarvoja.
Consequently, where a buyer must pay interest on the basis of a separate invoice as consideration for deferred payment for certain imported goods, but he mentions in the declaration of customs value the net price alone of those goods, that net price alone must be taken into account in determining the customs value of those goods.
Asetuksen N:o 1224/80 saman perustelukappaleen mukaan tämä tavoite on yleensä toteutettava ottamalla tullausarvon määritysperustaksi maahan tuotujen tavaroiden kauppa-arvo, joka on saman asetuksen 3 ja 8 artiklassa määritelty näistä tavaroista tosiasiallisesti maksetuksi tai maksettavaksi hinnaksi, pois lukien kaikki muut kustannukset kuin kyseisessä 8 artiklassa nimenomaisesti mainitut kustannukset.
'Article 3(2)(a) of Commission Regulation (EEC) No 1495/80 of 11 June 1980 implementing certain provisions of Council Regulation (EEC) No 1224/80 on the valuation of goods for customs purposes, as amended by Commission Regulation (EEC) No 220/85 of 29 January 1985, is to be interpreted as meaning that payments of interest are distinguished from the price of the goods even if, at the time when the customs declaration is accepted, the customs authorities are in possession only of the invoice for the net price of the goods and neither that invoice nor the declaration of customs value reveal expressly or by implication that the buyer paid or must pay interest to the seller in the context of the import transaction in question.'
Tästä seuraa, että korot eivät kuulu maahan tuotujen tavaroiden tullausarvoon, eikä niiden tämän vuoksi tarvitse esiintyä tullausarvoilmoituksessa. Tällaiset korot eivät nimittäin ole osa kyseisistä tavaroista maksettua tai maksettavaa kauppahintaa, vaan ne ovat korvaus ostajalle tavaroiden oston yhteydessä suoritetusta palvelusta, joka kansallisen tuomioistuimen käsiteltävänä olevassa asiassa muodostuu maksuajan antamisesta tälle ostajalle.
Advocate General F.G. Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 23 January 2003.
Tässä yhteydessä asetuksen N:o 1495/80 3 artiklan 2 kohdan a alakohdassa säädettyä edellytystä ei voida pitää asetukseen N:o 1224/80 tehtynä poikkeuksena.
'Payments of interest made by the buyer to the seller of imported goods are "distinguished from the price actually paid or payable" for those goods within the meaning of Article 3(2)(a) of Commission Regulation (EEC) No 1495/80 of 11 June 1980 implementing certain provisions of Council Regulation (EEC) No 1224/80 on the valuation of goods for customs purposes as amended by Regulation (EEC) No 220/85 where both the customs declaration and the invoice submitted in support show only the net price of the goods and neither explicitly nor implicitly indicate that the buyer also paid the seller interest.'
Koska sille, että maahantuojan edustajalleen maksamaa ostoprovisiota ei lueta maahan tuotujen tavaroiden tullausarvoon, on asetettu asetuksen N:o 1495/80 3 artiklan 1 kohdassa sama "erottamista" koskeva edellytys kuin rahoitussopimuksen nojalla maksettavien korkojen osalta, ei ole mitään syytä päätyä esillä olevassa asiassa erilaiseen ratkaisuun kuin se, johon päädyttiin asiassa C-299/90, Hepp, 25.7.1991 annetussa tuomiossa. Näin ollen kun ostajan on maksettava erillisen laskun perusteella korkoa korvauksena sille tiettyjen maahan tuotujen tavaroiden maksun osalta annetusta maksuajasta mutta ostaja mainitsee tullausarvoilmoituksessa ainoastaan kyseisten tavaroiden nettohinnan, ainoastaan tuo nettohinta on otettava huomioon vahvistettaessa näiden tavaroiden tullausarvoa.
Preliminary ruling (Sixth VAT Directive — Exemption for medical care provided in the exercise of the medical and paramedical professions — Expert medical report) (Fifth Chamber)
Tavaroiden tullausarvosta annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1224/80 tiettyjen saannosten täytäntöönpanoa koskevista säännöksistä 11 päivänä kesäkuuta 1980 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 1495/80, sellaisena kuin se on muutettuna 29.1.1985 annetulla komission asetuksella N:o 220/85, 3 artiklan 2 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että korkokulut on esitetty erotettuna tavaran hinnasta myös sälöin, jos tulliviranomaisille on tulli-ilmoituksen vastaanottamisajankohtana estetty ainoastaan tavaroiden nettohintaa koskeva lasku, eikä tästä laskusta tai tuUausarvoilmoituksesta käy nimenomaisesti tai epäsuorasti ilmi, että ostaja on maksanut tai että sen on maksettava kyseessä olevan maahantuontitoimen yhteydessä korkoja myyjälle.
By order of 9 May 2001 the Landesgericht Innsbruck (Regional Court, Innsbruck) referred to the Court for a preliminary ruling two questions on the interpretation of Article 13A(l)(c) of Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977.
Julkisasiamies F.G. Jacobs on esittänyt ratkaisuehdotuksensa viidennen jaoston istunnossa 23 päivänä tammikuuta 2003.
The main proceedings and the questions referred
Julkisasiamies ehdotti, että kysymyksiin olisi vastattava seuraavasti:
Ms Unterpertinger brought an action before the Landesgericht Innsbruck, sitting as an employment and social security court, against the decision of the Pensionsversicherungsanstalt der Arbeiter rejecting her claim for payment of a disability pension. On 3 April 2000, the referring court ordered that various expert medical reports be obtained concerning the state of health of the applicant in the main proceedings and appointed for that purpose a doctor specialising in psychiatry and neurology.
Ostajan maahantuotujen tavaroiden myyjälle maksamat korot on neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1224/80 1, 3 ja 8 artiklan eräiden säännösten täytäntöönpanosta 11 päivänä kesäkuuta 1980 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 1495/80 3 artiklan 2 kohdan a alakohdassa, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (ETY) N:o 220/85, tarkoitetulla tavalla "erotettu [noista tavaroista] tosiasiallisesti maksetusta tai maksettavasta hinnasta", kun sekä tulli-ilmoituksesta että sen tueksi esitetystä laskusta näkyy pelkkä tavaroiden nettohinta ja kun kummastakaan ei eksplisiittisesti eikä implisiittisesti ilmene ostajan myös maksaneen myyjälle korkoa.
The questions referred
20 päivänä marraskuuta 2003
By its two questions, which it is convenient to examine together, the referring court is asking, in essence, taking account particularly of D. ν W., whether Article 13A(l)(c) of the Sixth Directive is to be interpreted as meaning that the exemption from VAT under that provision applies to the services of a doctor consisting of making an expert report on a person's state of health in order to support or exclude a claim for payment of a disability pension and whether the fact that the medical expert was instructed by a court or by a pension insurance institution is relevant in that regard.
Ennakkoratkaisu Kuudes arvonlisäverodirektiivi — Lääkärin ammatin ja muiden lääketieteen ammattien kuin lääkärin ammatin hävittämisen yhteydessä tapahtuvasta hoidon antamisesta henkilölle koostuvien suoritusten vapautus arvonlisäverosta — Lääkärinlausunto (viides jaosto)
Such a service, whose purpose is to provide a reply to questions set out in the request for the report, is effected in order to enable a third party to take a decision which has legal consequences for the person concerned or other persons.
Landesgericht Innsbruck on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle 9.5.2001 tekemällään päätöksellä kaksi ennakkoratkaisukysymystä 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan c alakohdan tulkinnasta.
Such a service cannot benefit from the exemption under Article 13A(l)(c).
Pääasia ja ennakkoratkaisukysymykset
It does not matter, in that regard, that the medical report is made for the purposes of court action seeking the grant of a disability pension, that the medical expert has been instructed by a court or by a pension insurance agency or that, under national law, the costs of the expert are to be paid by that agency.
Unterpertinger nosti Landesgericht Innsbruckissa, joka toimii työ- ja sosiaalioikeusasioita käsittelevänä tuomioistuimena, kanteen Pensionsversicherungsanstalt der Arbeiterin päätöksestä, jolla tämä hylkäsi Un ter per t i ngerin tekemän hakemuksen työkyvyttömyyseläkkeen myöntämisestä.
Even if the circumstances demonstrate that the expert's activity in question is in the public interest, the terms of Article 13A(l)(c) enable the exemption to apply only if that provision covers medical services whose purpose is not the protection of human health.
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin määräsi 3.4.2000, että Unterpertingerin terveydentilasta oli hankittava erilaisia lääkärinlausuntoja, ja se nimesi tähän tehtävään psykologian ja neurologian erikoislääkärin.
The fact that the medical expert was instructed by a court or pension insurance institution is irrelevant in that respect.'
Unterpertinger kuoli 10.2.2001, jolloin lausunnot oli jo laadittu ja toimitettu Landesgericht Innsbruckiin.
Advocate General C. Stix-Hackl delivered her Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 30 January 2003.
Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen mukaan pääasiassa on riidan kohteena enää oikeudenkäyntikulut, joista asiantuntija ja Pensionsversicherungsanstalt der Arbeiter ovat eri mieltä.
She proposed that the Court should answer as follows:
Landesgericht Innsbruck päätti lykätä asian käsittelyä ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle ennakkoratkaisukysymyksiä.
A - Case C-212/01
Ennakkoratkaisukysymykset
'Article 13A(l)(c) of the Sixth Directive is to be interpreted as meaning that the exemption therein laid down does not cover activities undertaken by a doctor consisting in establishing as an expert appointed by a court or pension insurance institution whether an applicant for a pension is or is not suffering from disability, incapacity to work or invalidity, the purpose of which is the preparation of an expert opinion rather than therapeutic.'
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin kysyy näillä ennakkoratkaisukysymyksillään, jotka on tutkittava yhdessä, onko — kun otetaan huomioon edellä mainitussa asiassa D. annettu tuomio — kuudennen direktiivin 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan c alakohtaa tulkittava siten, että siinä tarkoitettua vapautusta sovelletaan sellaiseen lääkärin suoritukseen, jossa on kyse henkilön terveydentilaa koskevan asiantuntijalausunnon antamisesta työkyvyttömyyseläkehakemuksen puoltamista tai eväämistä varten, ja onko sillä seikalla merkitystä, että tuomioistuin tai eläkelaitos on määrännyt asiantuntijana toimivan lääkärin tähän tehtävään.
'(1) Article 13A(l)(c) of the Sixth Directive is to be interpreted as meaning that conducting medical examinations of individuals, and taking blood or other bodily samples to test for the presence of viruses, infections or other diseases, for or on behalf of an employer or insurance company are not exempt from VAT if they do not have any therapeutic aim, such as the medical treatment of the individuals by means of prevention, diagnosis or treatment, but serve some other purpose, such as the compilation of health-related information by an expert for employers or insurance companies.
Tämän osalta ei ole merkitystä sillä, että lääkärinlausunto laaditaan työkyvyttömyyseläkkeen myöntämiseksi ajettavaa kannetta varten ja että tuomioistuin tai eläkelaitos on määrännyt asiantuntijana toimivan lääkärin tähän tehtävään tai että viimeksi mainittu vastaa kansallisen lainsäädännön perusteella asiantuntijalausunnon kuluista. Nimittäin vaikka näiden seikkojen perusteella voidaan katsoa, että kysymyksessä olevalla asiantuntijalausunnon laatimista koskevalla toiminnalla on yleishyödyllinen luonne, kuudennen direktiivin 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan c alakohdan sanamuodon perusteella säännöksessä olevaa vapautusta ei ole mahdollista soveltaa sellaisiin lääketieteellisiin suorituksiin, joiden tarkoituksena ei ole henkilöiden terveyden suojelu.
(2) The aim of medical activities such as
Yhteisöjen tuomioistuin on ratkaissut esitetyt kysymykset seuraavasti:
— certification of medical fitness such as, for example, fitness to travel, giving certificates as to a person's medical condition for purposes such as entitlement to a war pension, preparing medical reports following medical examinations, including conducting such medical examinations, or on the basis of medical notes without any medical examination being carried out, in connection with issues of liability and the quantification of damages for individuals contemplating personal injury litigation, and preparing medical reports on the basis of medical notes or following medical examinations, including conducting such examinations, in connection with medical negligence for individuals contemplating litigation is the obtaining of an expert opinion, rather than therapeutic.
Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojäqestelmä:yhdenmukainen määräytymisperuste—17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan c alakohtaa on tuikittava siten, että siinä tarkoitettua vapautusta arvonlisäverosta ei sovelleta sellaiseen lääkärin suoritukseen, jossa on kyse henkilön terveydentilaa koskevan asiantuntijalausunnon antamisesta työkyvyttömyyseläkehakemuksen puoltamista tai epäämistä varten.
They do not therefore fall within the scope of Article 13A(l)(c) of the Sixth Directive and are thus not exempted from VAT.'
Sillä seikalla, että tuomioistuin tai eläkelaitos on määrännyt asiantuntijana toimivan lääkärin tähän tehtävään, ei ole merkitystä tältä osin.
Case C-307/01 Peter d'Ambrumenil, Dispute Resolution Services Ltd ν Commissioners of Customs & Excise Taxation 20 November 2003
Julkisasiamies C. Stix-Hackl on esittänyt ratkaisuehdotuksensa viidennen jaoston istunnossa 30 päivänä tammikuuta 2003.
Preliminary ruling (Sixth VAT Directive — Exemption for medical care provided in the exercise of the medical and paramedical professions) (Fifth Chamber)
Julkisasiamies ehdotti, että yhteisöjen tuomioistuin vastaa ennakkoratkaisukysymyksiin seuraavasti:
By decision of 6 June 2001 the VAT and Duties Tribunal, London, referred to the Court for a preliminary ruling a question on the interpretation of Article 13A(l)(c) of Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977.
1) Kuudennen direktiivin 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan c alakohtaa on tulkittava siten, että
The main proceedings and the question referred
— henkilöitä koskevia lääkärintarkastuksia ja
The first appellant in the main proceedings, Dr d'Ambrumenil, qualified in medicine in 1975.
— lääketieteellisen kunnon, esimerkiksi matkustuskunnon todistaminen
After having worked for the National Health Service as a general practitioner from 1978 to 1987, he established himself in private practice and continued to practise medicine in his private consulting rooms.
— henkilön lääketieteelliseen kuntoon liittyvien todistusten antaminen esimerkiksi sen toteamiseksi, onko henkilö oikeutettu sotaeläkkeeseen
In the course of his professional activities, Dr d'Ambrumenil has acted as an expert medical witness before various courts and given evidence in a large number of cases concerning, particularly, medical negligence, personal injury and disciplinary proceedings. He also acts as a professional arbitrator and mediator.
— vahingonkorvausvastuuseen ja aiheutuneeseen vahinkoon liittyvien, lääkärintarkastukseen perustuvien tai lääketieteellisiin muistiinpanoihin perustuvien, mutta ilman lääkärintarkastusta annettavien asiantuntijalääkärinlausuntojen laatiminen ja tarvittavien lääkärintarkastusten tekeminen sellaisille henkilöille, jotka harkitsevat loukkaantumista koskevan kanteen nostamista tuomioistuimessa
The second appellant in the main proceedings, DRS, is a company formed by Dr d'Ambrumenil in 1994. A substantial part of Dr d'Ambrumenil's professional activities have been carried on by DRS since 1997 when he ceased to practise medicine privately.
- hoitovirhettä koskevien, lääketieteellisiin muistiinpanoihin perustuvien tai lääkärintarkastukseen perustuvien asiantuntijalääkärin lausuntojen laatiminen ja tarvittavien lääkärintarkastusten tekeminen sellaisille henkilöille, jotka harkitsevat kanteen nostamista tuomioistuimessa tarkoitus ei ole terapeuttinen vaan asiantuntijalausuntoon liittyvä.
The activities mentioned consist of the supply of services which require expertise which is both legal and medical, in particular arbitration and mediation services.
Ne eivät näin ollen kuulu kuudennen direktiivin 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan c alakohdan soveltamisalaan eivätkä siis ole arvonlisäverovapaita.
By a preliminary decision given on 16 March 1999, the Tribunal proposed referring to the Court of Justice for a preliminary ruling a question on the interpretation to be given to the exemption provided for by Article 13A(l)(c) of the Sixth Directive in the light of the arguments which had been presented to it by the parties.
Ennakkoratkaisu Kuudes arvonlisäverodirektiivi — Lääkärin ammatin ja muiden lääketieteellisten ammattien kuin lääkärin ammatin harjoittamisenyhteydessä tapahtuvasta hoidon antamisesta henkilölle koostuvien suoritusten vapautus arvonlisäverosta
In these circumstances the VAT and Duties Tribunal, London, decided to stay proceedings and to refer a question to the Court for a preliminary ruling.
VAT and Duties Tribunal, London, on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle 6.6.2001 tekemällään päätöksellä ennakkoratkaisukysymyksen 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan c alakohdan tulkinnasta.
The question referred
Pääasia ja ennakkoratkaisukysymys
More specifically, the referring court wishes to know whether the exemption under that provision applies to the various activities described in the question referred.
Ensimmäinen pääasian kantajista, Peter d'Ambrumenil, sai lääkärinoikeudet 1975.