natgillin/translations-raw huggingface dataset:
At the hearing, the Commission explained that the 10% reduction of the fine to take account of the fact that ‘the [applicant’s] retail and wholesale charges … were subject to sector specific regulation since [1998] on national level’ (recital 212 to the contested decision) relates to RegTP’s intervention in setting the applicant’s prices and to the fact that that national authority has, on several occasions during the period covered by the contested decision, considered the question of the existence of a margin squeeze resulting from the applicant’s tariff practices.
Komissio on istunnossa selittänyt, että se 10 prosentin alennus sakosta, joka on myönnetty sen huomioon ottamiseksi, että ”[kantajan] loppukäyttäjiltä ja televerkkopalveluista perimät maksut ovat maksuja, joihin – – sovelletaan kansallista alakohtaista sääntelyä” (riidanalaisen päätöksen 212 perustelukappale), liittyy RegTP:n osallistumiseen kantajan maksujen vahvistamiseen ja siihen seikkaan, että tämä kansallinen viranomainen on useaan otteeseen riidanalaisessa päätöksessä tarkoitettuna ajanjaksona tutkinut kantajan hinnoittelukäytännöstä johtuvaan hintaruuviin liittyvää kysymystä.
As regards the alleged social function fulfilled by the applicant, it must be observed that, according to Article 86(2) EC, undertakings entrusted with the operation of services of general economic interest are subject to the rules of the EC Treaty, in particular to the rules on competition, in so far as the application of such rules does not obstruct the performance, in law or in fact, of the particular tasks assigned to them.
Kantajan väitetystä sosiaalisesta tehtävästä on todettava, että EY 86 artiklan 2 kohdan mukaan yrityksiin, jotka tuottavat yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja, sovelletaan perustamissopimuksen määräyksiä ja varsinkin kilpailusääntöjä siltä osin kuin ne eivät oikeudellisesti tai tosiasiallisesti estä yrityksiä hoitamasta niille uskottuja erityistehtäviä.
Even on the assumption that the applicant has been entrusted with a task of operating services of general economic interest within the meaning of that provision, the applicant fails to show why the pricing practices which have been criticised in the contested decision are necessary to the performance of that task.
Vaikka oletettaisiinkin, että kantajalle olisi uskottu mainitussa määräyksessä tarkoitettu yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvä palvelutehtävä, kantaja ei mitenkään osoita, miksi riidanalaisessa päätöksessä esiin tuotu hinnoittelukäytäntö olisi välttämätön tämän tehtävän hoitamiseksi.
That argument cannot therefore be upheld.
Tätä väitettä ei siis voida hyväksyä.
The applicant refers again to the Deutsche Post decision and takes the view that the Commission should have imposed a symbolic fine on the applicant, as it did on the dominant undertaking in that decision.
Kantaja viittaa vielä Deutsche Post -päätökseen ja katsoo, että tässä päätöksessä kyseessä olevan, määräävässä asemassa olevan yrityksen tavoin sillekin olisi pitänyt määrätä symbolinen sakko.
In that regard, it must be observed first of all that, according to settled case-law, the fact that the Commission in the past imposed fines of a certain level for particular types of infringement does not mean that it is estopped from raising that level within the limits set by Regulation No 17, if that is necessary to ensure the implementation of Community competition policy.
Tältä osin on aluksi palautettava mieliin, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan se seikka, että komissio on aikaisemmin määrännyt tietyntasoisia sakkoja tietyntyyppisistä rikkomisista, ei voi estää sitä korottamasta tätä tasoa asetuksessa N:o 17 säädetyissä rajoissa, jos tämä on välttämätöntä yhteisön kilpailupolitiikan toteuttamiseksi.
The proper application of the Community competition rules requires that the Commission be able at any time to adjust the level of fines to the needs of that policy (see Bolloré and Others v Commission, cited in paragraph 313 above, paragraph 376, and the caselaw cited).
Yhteisön kilpailusääntöjen tehokas soveltaminen edellyttää nimittäin sitä, että komissio voi milloin tahansa mukauttaa sakkojen tasoa tämän politiikan tarpeita vastaavaksi (ks. edellä 313 kohdassa mainitut yhdistetyt asiat Bolloré ym. v. komissio, tuomion 376 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Next, it must be held that the applicant’s situation is fundamentally different from that of the undertaking referred to in the Deutsche Post decision.
Tämän jälkeen on todettava, että kantajan tilanne eroaa perustavanlaatuisesti Deutsche Post -päätöksessä tarkoitetun yrityksen asemasta.
It follows from recitals 192 and 193 to the Deutsche Post decision, which concerned abuse in relation to the processing of cross-border letter mail, that the Commission deemed it appropriate to impose only a symbolic fine on the undertaking referred to in that decision on three grounds: (1) the undertaking concerned had behaved in accordance with the caselaw of German courts; (2) there was no Community caselaw relating specifically to the cross-border letter mail services concerned; and (3) the undertaking concerned had undertaken to introduce a procedure for the processing of incoming cross-border letter mailings which would avoid practical difficulties and facilitate the detection of future interference with free competition, should it occur.
Deutsche Post -päätös koski ulkomaanpostin käsittelyyn liittyvää väärinkäyttöä, ja sen 192 ja 193 perustelukappaleesta ilmenee, että komissio on katsonut asianmukaiseksi määrätä vain symbolisen sakon tässä päätöksessä tarkoitetulle yritykselle kolmesta syystä: ensinnäkin kyseessä oleva yritys on käyttäytynyt tavalla, joka noudattaa Saksan tuomioistuinten oikeuskäytäntöä; toiseksi erityisesti ulkomaanpostipalveluja koskevaa yhteisön oikeuskäytäntöä ei ollut olemassa ja kolmanneksi kyseessä oleva yritys oli sitoutunut ottamaan saapuvan ulkomaan kirjepostin käsittelyä varten käyttöön yksityiskohtaisen menettelyn, jonka avulla voidaan välttää käytännön vaikeuksia ja helpottaa kilpailusääntöjen rikkomisen havaitsemista tulevaisuudessa, jos rikkomista esiintyy.
In the present case, first, it must be noted that the only judgment of the German courts to which the applicant refers is the judgment of the Oberlandesgericht Düsseldorf, which was delivered on 16 January 2002, thus in the period during which the infringement was characterised in the contested decision as minor (recital 207).
Nyt esillä olevassa asiassa on todettava, että ainoa Saksan tuomioistuinten antama tuomio, johon kantaja viittaa, on Oberlandesgericht Düsseldorfin tuomio, joka on annettu 16.1.2002, eli aikana, jona rikkominen luokiteltiin riidanalaisessa päätöksessä vakavaa vähäisemmäksi (207 perustelukappale).
In any event, that judgment was set aside by the judgment of the Bundesgerichtshof of 10 February 2004.
Tämä tuomio on joka tapauksessa kumottu Bundesgerichtshofin 10.2.2004 antamalla tuomiolla.
Second, it follows from the contested decision (recitals 106 and 206) that the Commission applied the same principles as those underlying the 1988 Napier Brown/British Sugar decision.
Toiseksi riidanalaisesta päätöksestä ilmenee (106 ja 206 perustelukappale), että komissio on soveltanut samoja periaatteita kuin vuoden 1988 Napier Brown / British Sugar päätöksessä.
In its Notice of 22 August 1998 on the application of the competition rules to access agreements in the telecommunications sector — framework, relevant markets and principles (paragraphs 117 to 119), the Commission had already announced that it proposed to apply the principles of the Napier Brown/British Sugar decision in the telecommunications sector.
Kilpailusääntöjen soveltamisesta telealan liittymäsopimuksiin – Puitteet, asian kannalta merkitykselliset markkinat ja periaatteet, 22.8.1998 antamassaan tiedonannossa (117–119 kohta) komissio on jo ilmoittanut aikovansa soveltaa Napier Brown / British Sugar -päätöksen periaatteita televiestintäalalla.
The only new element of the contested decision is ‘the weighted approach which had to be used [because of] the fact that in Germany, a single wholesale tariff for local loop unbundling has been fixed, while the tariffs for the corresponding retail services differentiate between analogue, ISDN and ADSL lines’ (recital 206 to the contested decision).
Ainoa uusi tekijä riidanalaisessa päätöksessä on ”painotettu lähestymistapa [jonka] soveltaminen oli tässä tapauksessa tarpeen [koska] Saksassa on vahvistettu yksi ainoa tilaajayhteysjohdon eriytetystä käyttöoikeudesta perittävä televerkkopalvelumaksu, kun taas vastaavista analogisen liittymän kautta loppukäyttäjille tarjottavista palveluista, ISDN- ja ADSL-yhteyksistä perittävät maksut vaihtelevat” (riidanalaisen päätöksen 206 perustelukappale).
However, the Commission took account of the novelty of that approach in characterising the infringement as ‘serious’, instead of as ‘very serious’, for the period from 1 January 1998 to 31 December 2001 (recital 206 to the contested decision).
Komissio on kuitenkin ottanut huomioon tämän lähestymistavan uutuuden luokitellakseen rikkomisen 1.1.1998–31.12.2001 vakavaksi muttei erittäin vakavaksi (riidanalaisen päätöksen 206 perustelukappale).
Finally, third, the applicant in the present case has not given any undertaking to avoid any other future infringement.
Kolmanneksi kantaja ei nyt esillä olevassa asiassa ole antanut minkäänlaista sitoumusta välttää rikkomisia tulevaisuudessa.
The three criteria laid down by the Deutsche Post decision have not been fulfilled in this case; therefore, the argument based on the approach adopted in that decision cannot be upheld.
Koska Deutsche Post -päätöksessä mainitut kolme kriteeriä eivät täyty nyt esillä olevassa asiassa, mainitussa päätöksessä tehtyä ratkaisua koskevaa väitettä ei voida hyväksyä.
It follows from all the foregoing that this plea must be rejected.
Edellä todetusta johtuu, että tämä kanneperuste on hylättävä.
E — Fifth plea: incorrect assessment of the duration of the infringement
E Viides kanneperuste, joka koskee rikkomisen keston virheellistä arviointia
The applicant notes that the Commission increased the amount of the fine on account of the purported gravity of the infringement during the period from 1998 to 2001.
Kantaja muistuttaa, että komissio on korottanut sakon määrää rikkomisen väitetyn vakavuuden perusteella ajanjaksona 1998–2001.
However, the Commission itself acknowledges in the contested decision (recital 208) that the applicant was aware of the abuse in its charge structure only from 1999.
Riidanalaisessa päätöksessä (208 perustelukappale) komissio kuitenkin itse myöntää, että kantaja on ollut tietoinen tariffirakenteensa sääntöjenvastaisuudesta vasta vuodesta 1999 lähtien.
The applicant claims that it was informed by agents of the Commission at the meeting on 17 April 2000 that the Commission would bring proceedings against the Federal Republic of Germany for failure to fulfil obligations.
Kantaja väittää, että komission asiamiehet ilmoittivat sille 17.4.2000 pidetyssä kokouksessa, että komissio aikoi aloittaa jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn Saksan liittotasavaltaa vastaan.
As a result of that information and the length of the administrative procedure, the Commission itself reinforced the applicant’s belief that its charges did not contravene Article 82 EC, and thus helped to extend the duration of the infringement.
Tämän tiedon ja hallinnollisen menettelyn pituuden perusteella komissio oli itse vahvistanut kantajan näkemystä siitä, että sen tariffit eivät olleet ristiriidassa EY 82 artiklan kanssa, ja siten se oli edesauttanut rikkomisen keston jatkumista.
In so far as the applicant calls into question in the context of the present plea the calculation of the duration of the infringement, it must be noted that, in the form of
Siltä osin kuin kantaja nyt esillä olevalla kanneperusteella kyseenalaistaa rikkomisen keston, on todettava, että kannekirjelmän toissijaisilla vaatimuksilla kantaja ei pyri
As regards the assessment as to whether the plea in law is well founded, it must be borne in mind that the Commission refers in the contested decision to the complaints lodged by competitors of the applicant in 1999.
Sen arvioinnin osalta, onko kanneperuste perusteltu, on palautettava mieliin, että komissio viittaa riidanalaisessa päätöksessä kantajan kilpailijoiden vuonna 1999 tekemiin kanteluihin.
According to the Commission, the applicant has therefore been aware since that time ‘of the accusation of possible abuse in the charge structure for access to the local network’ (recital 208 to the contested decision).
Komission mukaan kantaja on siis siitä lähtien ollut tietoinen ”syytöksistä, joiden mukaan sen telealueverkon käyttöoikeuksista perittävien maksujen rakenne on mahdollisesti väärä” (riidanalaisen päätöksen 208 perustelukappale).
The fact that the applicant knew only from 1999 that it was being accused of abuse of its dominant position is irrelevant to the fact that its conduct constituted an infringement from 1 January 1998.
Se, että kantaja on ollut tietoinen määräävän asemansa väärinkäyttöä koskevista syytöksistä vasta vuodesta 1999 lähtien, ei vaikuta siihen, että sen menettely on todellisuudessa ollut kilpailusääntöjen vastaista 1.1.1998 lähtien.
An ‘abuse’ within the meaning of Article 82 EC is an objective concept (Hoffmann-La Roche v Commission, cited in paragraph 226 above, paragraph 91; AKZO v Commission, cited in paragraph 189 above, paragraph 69; order in Piau v Commission, cited in paragraph 233 above, paragraph 37; Irish Sugar v Commission, cited in paragraph 122 above, paragraph 111).
EY 82 artiklassa tarkoitettu väärinkäytön käsite on objektiivinen käsite (edellä 226 kohdassa mainittu asia Hoffmann-La Roche v. komissio, tuomion 91 kohta; edellä 189 kohdassa mainittu asia AKZO v. komissio, tuomion 69 kohta; edellä 233 kohdassa mainittu asia Piau v. komissio, määräyksen 37 kohta ja edellä 122 kohdassa mainittu asia Irish Sugar v. komissio, tuomion 111 kohta).
The first argument must therefore be rejected.
Ensimmäinen väite on siis hylättävä.
The applicant’s argument that the fine would have been lower if the decision had been adopted earlier cannot be upheld either, for it is purely hypothetical.
Kantajan väitettä siitä, että sakko olisi ollut pienempi, jos päätös olisi tehty aikaisemmin, ei myöskään voida hyväksyä. Kyseessä on itse asiassa täysin hypoteettinen väite.
Moreover, it must be pointed out that it is apparent from the contested decision (recital 211) that the Commission did not make any increase in the fine in respect of the period from 1 January 2002 to May 2003.
On korostettava, että riidanalaisesta päätöksestä (211 perustelukappale) ilmenee, että komissio on luopunut kaikista sakon korotuksista 1.1.2002 ja toukokuun 2003 väliseltä ajalta.
The second argument cannot therefore be accepted and the final plea in law must consequently be rejected in its entirety.
Toista väitettä ei siis voida hyväksyä, ja näin ollen viimeinen kanneperuste on hylättävä kokonaisuudessaan.
Accordingly, the action must be dismissed.
Näin ollen kanne on hylättävä.
Since the applicant has been unsuccessful, it must be ordered to bear its own costs and to pay those of the Commission, in accordance with the form of order sought by the Commission.
Koska kantaja on hävinnyt asian ja komissio on vaatinut oikeudenkäyntikulujensa korvaamista, kantaja on velvoitettava vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut.
In accordance with the third subparagraph of Article 87(4) of the Rules of Procedure, the interveners are to bear their own costs.
Työjärjestyksen 87 artiklan 4 kohdan kolmannen alakohdan mukaan väliintulijat vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
THE COURT OF FIRST INSTANCE (Fifth Chamber, Extended Composition) hereby:
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN (laajennettu viides jaosto) on ratkaissut asian seuraavasti:
Delivered in open court in Luxembourg on 10 April 2008.
Julistettiin Luxemburgissa 10 päivänä huhtikuuta 2008.
I — Wholesale access . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
I Televerkkopalvelut . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
II — Retail access . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
II Käyttöoikeuspalvelut loppukäyttäjille . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
A — Charges for retail analogue lines (T-Net) and digital narrowband or ISDN lines (T-ISDN) . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
A Analogisista (T-Net) ja digitaalisista kapeakaistayhteyksistä (T-ISDN) perittävät maksut . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Administrative procedure . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Hallinnollinen menettely . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
The contested decision . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Riidanalainen päätös . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Forms of order sought by the parties . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Asianosaisten vaatimukset . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
I — Principal form of order sought: annulment of the contested decision .....
I Pääasialliset vaatimukset riidanalaisen päätöksen kumoamisesta ................
A — First plea in law: infringement of Article 82 EC ...................
A Ensimmäinen kanneperuste, joka koskee EY 82 artiklan rikkomista ..........
First part: absence of an abuse as the applicant did not have sufficient scope to avoid a margin squeeze .......................
Ensimmäinen osa, joka koskee sitä, että kyseessä ei ollut väärinkäytöksi katsottava menettely, koska kantajalla ei ollut riittävää liikkumavaraa, jotta se olisi voinut välttää hintaruuvin . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
(iii) Absence of an abuse because the applicant had insufficient scope to avoid a margin squeeze by increasing its retail prices in the period from 1 January 1998 to 31 December 2001 ................................
TUOMIO 10.4.2008 – ASIA T-271/03 iii) Väärinkäytöksi katsottavan menettelyn puuttuminen sen vuoksi, että kantajalla ei ollut riittävää liikkumavaraa hintaruuvin välttämiseksi 1.1.1998–31.12.2001 loppukäyttäjiltä perittäviä maksuja korottamalla . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
(iv) Absence of an abuse because the applicant had insufficient scope to reduce the margin squeeze by increasing its ADSL retail access charges from 1 January 2002 ...
II - 517 iv) Väärinkäytöksi katsottavan menettelyn puuttuminen sen vuoksi, että kantajalla oli riittämätön liikkumavara hintaruuvin pienentämiseksi korottamalla loppukäyttäjiltä ADSL-käyttöoikeuksista perittäviä maksuja 1.1.2002 lähtien . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Second part: unlawfulness of the method used by the Commission to establish a margin squeeze ...........................
Toinen osa, joka koskee komission hintaruuvin toteamiseksi käyttämän menetelmän lainvastaisuutta . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Contested decision ...............................
Riidanalainen päätös . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Lawfulness of the method used by the Commission ...
Komission käyttämän menetelmän lainmukaisuus .................
— Preliminary observations .......................
– Alustavat huomautukset ..................................
— The alleged unlawfulness of the method of calculating the margin squeeze on the basis of the charges and costs of a vertically integrated dominant undertaking, disregarding the particular situation of competitors on the market ..............
– Sellaisen hintaruuvin laskentamenetelmän väitetty lainvastaisuus, joka perustuu määräävässä asemassa olevan vertikaalisesti integroituneen yrityksen hintoihin ja kustannuksiin ottamatta huomioon kilpailijoiden erityisasemaa markkinoilla ....
— Complaint that the Commission took into account only revenues from all access services and excluded revenues from other services, particularly those from call services ...................................
– Väite siitä, että komissio on ottanut huomioon vain kaikista käyttöoikeuspalveluista saadut tulot ja että se on sulkenut pois muista palveluista, kuten puheluista, saadut tulot ............
— Complaint that the discontinuance charge for wholesale access was included in the margin squeeze calculation ............................
– Väite, joka koskee sitä, että televerkkopalveluiden irtisanomismaksut on sisällytetty hintaruuvin laskemiseen ..............
Third part: alleged calculation error in the finding of a margin squeeze . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Kolmas osa, joka koskee väitettyä laskuvirhettä hintaruuvin toteamisessa ..
Fourth part: the margin squeeze identified had no effect on the market . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Kanneperusteen neljäs osa, joka koskee sitä, että todettu hintaruuvi ei vaikuta markkinoihin . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
B — Second plea in law: the defective nature of the operative part of the contested decision . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
B Riidanalaisen päätöksen päätösosan virheellisyyttä koskeva toinen kanneperuste . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Arguments of the parties ...................................
Asianosaisten lausumat . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Findings of the Court ......................................
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi asiasta ..............
C — Third plea in law: misuse of powers and infringement of the principles of proportionality, legal certainty and protection of legitimate expectations . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
C Kolmas kanneperuste, joka koskee harkintavallan väärinkäyttöä ja suhteellisuusperiaatteen ja oikeusvarmuusperiaatteen sekä luottamuksensuojan periaatteen loukkaamista . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Arguments of the parties ...................................
Asianosaisten ja muiden osapuolten lausumat ..........................
II — The alternative form of order sought, seeking a reduction of the fine imposed . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
II Toissijaiset vaatimukset, jotka koskevat sakon alentamista .....................
A — First plea in law: infringement of the rights of defence .............
A Ensimmäinen peruste, joka koskee puolustautumisoikeuksien loukkaamista ...
B — Second plea in law: infringement of Article 253 EC ...............
B Toinen peruste, joka koskee EY 253 artiklan rikkomista .....................
C — Third plea in law: the applicant’s lack of negligence or intentional fault . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
C Kolmas kanneperuste, joka koskee tuottamuksellisuuden tai tahallisuuden puuttumista kantajan taholta . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .