natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Bank denies that Ms Brunnhofer suffered any discrimination contrary to the principal of equal pay.
Oberlandesgericht Wien on päättänyt lykätä asian käsittelyä ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:
The national court found that, although their basic salary was identical, the difference in salary between the two employees arose from the fact that, under his employment contract, Ms Brunnhofer's male colleague received an individual supplement the monthly amount of which was approximately ATS 2 000 higher than the supplement which she received under her contract with the Bank.
Brunnhoferin pyynnöstä asiaa käsitellyt liittokanslerinviraston tasa-arvolautakunta totesi, että asianomaisen henkilön palkan vahvistamisen osalta kyseessä voi olla direktiivin täytäntöönpanemiseksi annetussa Itävallan tasaarvolaissa tarkoitettu syrjintä.
First, it contends that the total salary of the two employees concerned was not in fact different, since, unlike her male colleague, Ms Brunnhofer was not required regularly to work the full overtime hours allotted to her.
Tämän jälkeen Brunnhofer nosti Arbeits- und Sozialgericht Wienissä (Itävalta) kanteen, jolla hän vaati pankin velvoittamista maksamaan hänelle yli 160 000 ATS:n suuruisen summan vahingonkorvauksena sukupuoleen perustuvasta palkkasyrjinnästä, jonka kohteeksi hän väitti joutuneensa.
Second, it contends that there were objective reasons for the difference in the individual supplement awarded to each of them.
Koska alioikeus hylkäsi Brunnhoferin kanteen 16.12.1998 antamallaan tuomiolla, hän valitti Oberlandesgericht Wieniin.
It is common ground that, when they took up their duties, Ms Brunnhofer and her male colleague were classified in salary group V, which covers employees with training in banking who carry out skilled banking work on their own, as provided for by the collective agreement applicable to banking employees and bankers in Austria.
Kun arvioidaan sitä, onko kyseessä EY:n perustamissopimuksen 119 artiklassa (josta on tullut EY 141 artikla) tarkoitettu sama työ tai sama tehtävä tai direktiivissä 75/117/ETY tarkoitettu sama tai samanarvoinen työ, riittääkö, että tutkitaan, onko keskenään verrattavat työntekijät luokiteltu työehtosopimuksessa samaan työntekijäryhmään, kun on kyse yksittäisen työsopimuksen yhteydessä työehtosopimuksella vahvistetun palkan lisistä?
Can the employer rely on circumstances not taken into account in the collective agreements in order to justify a difference in pay?
Pankki kiistää samapalkkaisuusperiaatteen vastaisen, Brunnhoferiin kohdistuneen syrjinnän olemassaolon.
If the reply to Question 1(a) or 1(b) is in the affirmative:
Jos kysymykseen 1 a vastataan kieltävästi:
According to the Bank, even though the two jobs in question were initially regarded as being of equal value, Ms Brunnhofer's male colleague in fact carried out more important functions in so far as he was responsible for important customers and was authorised to enter into binding commitments on behalf of the Bank.
Toisaalta pankki väittää, että kyseessä olevien kahden työntekijän palkka ei tosiasiassa ollut erisuuruinen, koska Brunnhoferilla ei ollut velvollisuutta tehdä säännöllisesti ylityötunteja toisin kuin hänen miespuolisella työtoverillaan, jolle pankki oli myöntänyt ylityökorvauksen.
No such authority was given to Ms Brunnhofer, who had less client contact, which explains why she received a lower salary supplement than that given to her male colleague.
Toisaalta pankki toteaa, että on olemassa objektiiviset perusteet kummallekin työntekijälle myönnetyn lisän erilaisuudelle.
Does this also apply if the classification in the job category under the collective agreement is based on a job description couched in very general terms?
Onko kysymyksessä la esitetyssä tapauksessa työehtosopimuksen samaan luokkaan luokittelu merkki siitä, että kyseessä on perustamissopimuksen 119 artiklassa (josta on tullut EY 141 artikla) ja direktiivissä 75/117/ETY tarkoitettu sama tai samanarvoinen työ, minkä vuoksi työnantajan on näytettävä toteen tehtävien väliset erot?
The Oberlandesgericht Wien decided to stay proceedings and refer the following questions to the Court:
Voiko työnantaja vedota erisuuruisen palkan perustelemiseksi seikkoihin, joita ei ole otettu työehtosopimuksessa huomioon?
Are Article 119 (now Article 141) of the Treaty and Article lof Directive 75/117/EEC to be interpreted as meaning that the fixing of different pay may be objectively justified by circumstances which can be established only ex post facto, such as in particular a specific employee's work performance?'
Pankki katsoo, että vaikka kyseessä olevaa kahta tointa onkin alun perin pidetty samanarvoisina, Brunnhoferin miespuolinen työtoveri on itse asiassa suorittanut tärkeämpiä tehtäviä, koska hän on ollut vastuussa tärkeistä asiakkaista ja hänellä on ollut valtuus antaa pankkia velvoittavia sitoumuksia.
In assessing whether work is "equal work" or constitutes "the same job" within the meaning of Article 119 of the EC Treaty (now Article 141 EC) or is "the same work" or "work to which equal value is attributed" within the meaning of Directive 75/117/EEC, is it sufficient, where individual contracts of employment stipulate supplements to pay fixed by collective agreement, to ascertain whether the two workers being compared are classified in the same job, category under the collective agreement?
Sitä vastoin tällaista toimivaltaa ei ole uskottu Brunnhoferille, jolla oli vähemmän kontakteja asiakkaisiin, minkä vuoksi hänen palkan lisänsä oli pienempi kuin hänen miespuoliselle työtoverilleen myönnetty lisä.
The questions referred for a preliminary ruling
Päteekö tämä myös silloin, kun työehtosopimuksen mukainen työntekijäryhmien luokittelu perustuu erittäin yleisiin tehtäväkuvauksiin?
If the reply to Question 1(a) is in the negative:
Lisäksi kyseessä olevien kahden työntekijän työn laatu on ollut erilainen.
In the situation described in Question 1(a), is the same classification under the collective agreement evidence of the same work or work of equal value within the meaning of Article 119 (now Article 141) of the Treaty and of Directive 75/117/EEC, with the result that it is for the employer to prove that the work is different?
Onko perustamissopimuksen 119 artiklan (EY 141 artikla) ja direktiivin 75/117/ETY perustana
them out and the working conditions in which the activities are actually carried out, those persons are in fact performing the same work or comparable work.
Sama tai samanarvoinen työ ainakin siltä osin yhtenäinen työntekijän käsite,että työntekijän työsopimuksen mukaiset velvoitteet eivät määräydy ainoastaan yleisesti määritellyn normin mukaan vaan että huomioon on otettava myös työntekijän yksilölliset ja henkilökohtaiset kyvyt?
It is for the national court, which alone has jurisdiction to find and assess the facts, to determine whether, in the light of the actual nature of the activities carried out by those concerned, equal value can be attributed to them (CaseC-236/98/ämO).
Ennakkoratkaisukysymysten tähän osaan vastaamiseksi on todettava, että yhteisöjen tuomioistuimenvakiintuneestaoikeuskäytännöstä ilmenee, että perustamissopimuksen 119 artiklassa ja direktiivin 1 artiklassa tarkoitetut "saman työn", "saman tehtävän" ja "samanarvoisen työn" käsitteet ovat pelkästään laadullisia ja niillä viitataan yksinomaan kyseessä olevien työntekijöiden suorittaman työn luonteeseen (ks. em. asia Macarthys, tuomion 11 kohta ja asia 237/85, Rummler, tuomio 1.7.1986).
The national court identified quite rightly an inequality between the unequal amount of individual salary supplement paid monthly to the plaintiff and that paid to her male comparator, although it is undisputed that the two employees concerned receive the same basic pay and regardless of the Bank's contention that their overall salary is identical.
Onko perustamissopimuksen 119 artiklaa (EY 141 artikla) tai direktiivin 75/117/ETY 1 artiklaa tulkittava siten, että erisuuruisen palkan vahvistaminen voidaan objektiivisesti perustella myös vasta jälkikäteen toteen näytettävissä olevilla seikoilla, erityisesti tietyn työntekijän työn laadulla?"
The burden of proof
Ennakkoratkaisukysymykset
It is normally for the person alleging facts in support of a claim to adduce proof of such facts. Thus, in principle, the burden of proving the existence of sex discrimination in the matter of pay lies with the worker who, believing himself to be the victim of such discrimination, brings legal proceedings against his employer with a view to having the discrimination removed (see Case C-127/92 Enderby).
Yhteisöjen tuomioistuin on myös todennut useaan otteeseen, että sen arvioimiseksi, tekevätkö työntekijät samaa työtä, on tutkittava, voidaanko kaikki asiaan vaikuttavat tekijät, kuten työntekijöiden työn luonne, koulutus ja työolosuhteet, huomioon ottaen katsoa, että nämä työntekijät ovat keskenään samankaltaisessa tilanteessa (ks. asia C-400/93, Royal Copenhagen, tuomio 31.5.1995, ja asia C-309/97, Angestelltenbetriebsrat der Wiener Gebietskrankenkasse, tuomio 11.5.1999).
In replying to this point raised by the reference, it must be borne in mind that it is clear from the Court's case-law that the terms 'the same work', 'the same job' and "work of equal value' in Article 119 of the Treaty and Article 1 of the Directive are entirely qualitative in character in that they are exclusively concerned with the nature of the work actually performed (see Macarthys, cited above, at paragraph 11, and Case 237/85 Rummler).
Näin ollen on tärkeää tutkia, tekivätkö pääasian oikeudenkäynnissä kyseessä olevat työntekijät tosiasiassa samaa tai toisiinsa verrattavissa olevaa työtä, kun otetaan huomioon joukko asiaan vaikuttavia tekijöitä, kuten heille tosiasiassa uskottujen tehtävien luonne, niiden hoitamiseksi vaadittu koulutus ja työehdot, joiden nojalla näitä tehtäviä on tosiasiassa hoidettu.
It is for the plaintiff to prove by any form of allowable evidence that the pay she receives from the Bank is less than that of her chosen comparator, and that she does the same work or work of equal value, comparable to that performed by him, so that prima facie she is the victim of discrimination which can be explained only by the difference in sex.
Perustamissopimuksen 119 artiklassa olevalla perustavanlaatuisella periaatteella, joka on täsmennetty direktiivillä, kielletään kaikki miesja naispuolisten työntekijöiden välinen palkkasyrjintä riippumatta siitä, miksi tilanne on epätasa-arvoinen (em. asia Barber, tuomion 32 kohta), ellei palkkaero ole perusteltavissa objektiivisilla tekijöillä, joilla ei ole mitään tekemistä sukupuoleen perustuvan syrjinnän kanssa (ks. mm. asia 129/79, Macarthys, tuomio 27.3.1980, ja asia C-243/95, Hill ja Stapleton, tuomio 17.6.1998).
Objective justifications for unequal pay
Jotta kansalliselle tuomioistuimelle voitaisiin antaa hyödyllinen vastaus, on tarkasteltava näitä eri tekijöitä peräkkäin.
The Court has repeatedly held that, in order to determine whether employees perform the same work or work to which equal value can be attributed, it is necessary to ascertain whether, taking account of a number of factors such as the nature of the work, the training requirements and the working conditions, those persons can be considered to be in a comparable situation (see Case C-400/93 Royal Copenhagen and Case C309/97 Angestelltenbetriebsrat der Wiener Gebietskrankenkasse).
Kansallisen tuomioistuimen,jonka yksinomaiseen toimivaltaan tosiseikkojen arviointi kuuluu, on päätettävä, voidaanko töitä pitää samanarvoisina, ottaen huomioon asianomaisten henkilöiden suorittamien tehtävien konkreettinen luonne (ks. asia JämO).
It is therefore necessary to ascertain whether, when a number of factors are taken into account, such as the nature of the activities actually entrusted to each of the employees in question in the case, the training requirements for carrying
Miespuolisten ja naispuolisten työntekijöiden välisen palkkasyrjinnän olemassaolo
It is appropriate to recall here the case-law according to which a difference in the remuneration paid to women in relation to that paid to men for the same work or work of equal value must, in principle, be considered contrary to Article 119 of the Treaty and, consequently, to the Directive.
Tässä yhteydessä on todettava, että yleensä sen, joka vetoaa tiettyihin tosiseikkoihin jonkin vaatimuksen tueksi, on näytettävä toteen nämä tosiseikat.
It would be otherwise only if the difference in treatment were justified by objective factors unrelated to any discrimination based on sex (see, inter alia, Macarthys and Hill and Stapleton).
Todistustaakka sukupuoleen perustuvan palkkasyrjinnän olemassaolosta kuuluu näin ollen periaatteessa työntekijälle, joka katsoo joutuneensa palkkasyrjinnän kohteeksi ja saattaa siksi vireille oikeudenkäynnin työnantajaansa vastaan, jotta
'The principle of equal pay f or men and women laid down in Article 119 of the EC Treaty (Articles 117 to 120 of the EC Treaty have been replaced by Articles 136 EC to 143 EC) and elaborated by Directive 75/117/EEC of 10 February 1975 on the approximation of the laws of the Member States relating to the application of the principle of equal pay for men and women must be interpreted as follows:
Eripalkkaisuuden objektiiviset perustelut kyseinen syrjintä lopetettaisiin (asia C-127/92, Enderby, tuomio 27.10.1993).
— a monthly salary supplement to which the employees concerned are entitled under their individual employment contracts, paid by the employer in respect of their employment, constitutes pay within the scope of Article 119 of the Treaty and the Directive; equal pay must be ensured not only on the basis of an overall assessment of all the consideration granted to employees but also in the tight of each aspect of pay taken in isolation;
Oikeuskäytännön mukaan sitä, että naispuolisille työntekijöille maksetaan samasta tai samanarvoisesta työstä erisuuruista palkkaa kuin miespuolisille työntekijöille, on periaatteessa pidettävä perustamissopimuksen 119 artiklan ja näin ollen myös direktiivin vastaisena. Toisin olisi vain siinä tapauksessa, että erilaista kohtelua voitaisiin pitää perusteltuna sellaisten objektiivisten tekijöiden vuoksi, joihin ei liity minkäänlaista sukupuoleen perustuvaa syrjintää (ks. mm. em. tuomio Macarthys ja em. tuomio Hill ja Stapleton).
— the fact that a female employee who claims to be the victim of discrimination on grounds of sex and the male comparator are classified in the same job category under the collective agreement governing their employment is not in itself sufficient for concluding that the two employees concerned are performing the same work or work to which equal value is attributed within the meaning of Article 119 of the Treaty and Article 1 of the Directive, since this fact is only one indication amongst others that this criterion is met;
Pääasian kantajan tehtävänä on näyttää oikeudenkäynnissä toteen, että pankki on maksanut hänelle huonompaa palkkaa kuin hänen vertailun kohteena olevalle miespuoliselle työtoverilleen ja että hän on tosiasiassa tehnyt samaa tai samanarvoista työtä kuin hänen miespuolinen työtoverinsakin, joten hän on näin joutunut sellaisen syrjinnän kohteeksi, joka voi ensinäkemältä perustua ainoastaan sukupuoleen.
— as a general rule, it is for employees who consider themselves to be the victims of discrimination to prove that they are receiving lower pay than that paid by the employer to a colleague of the other sex and that they are in fact performing the same work or work of equal value, comparable to that performed by the chosen comparator, the employer may then not only dispute the fact that the conditions for the application of the principle of equal pay f or men and women are met in the case but also put forward objective grounds, unrelated to any discrimination based on sex, to justify the difference in pay;
EY:n perustarnissopirnuksen 119 artiklassa vahvistettua (EY:n ρ^ηΑ5ίαν^ορίηαυαεη 117 120 artikla on korvattu EY 136-143 artiklalla) ja miesten ja naisten samapalkkaisuuden periaatteen soveltamista koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 10 päivänä helmikuuta 1975 annetussa neuvoston direktiivissä 75/117/ETY täsmennettyä naispuolisten ja miespuolisten työntekijöiden samapalkkaisuusperiaatetta on tulkittava seuraavasti
— a difference in pay is capable of being justified by circumstances not taken into consideration under the collective agreement applicable to the employees concerned, provided that they constitute objective reasons unrelated to any discrimination based on sex and in conformity with the principle ofproportionality; proportionality;
— palkan kuukausittainen lisä, joka perustuu yksilölliseen työsopimukseen ja jonka työnantaja maksaa kyseessä oleville työntekijöille heidän työskentelystään, on luokiteltava perustamissopimuksen 119 artiklassa ja direktiivissä tarkoitetuksi palkaksi; samapalkkaisuus on varmistettava myös työntekijöille myönnetyn palkan kunkin osan suhteen, eikä riittävää ole se, että työntekijöille maksettuja etuuksia tarkastellaan kokonaisuutena;
— in the case of work paid at time rates, a difference in pay awarded, at the time of their appointment, to two employees of different sex for the same job or work of equal value cannot be justified by factors which become known only after the employees concerned take up their duties and which can be assessed only once the employment contract is being performed, such as a difference in the individual work capacity of the persons concerned or in the effectiveness of the work of a specific employee compared with that of a colleague.'
— se, että naispuolinen työntekijä, joka väittää joutuneensa sukupuoleen perustuvan 5γήίηηαη kohteeksi, ja häneen verrattava miespuolinen työntekijä on heidän työtään sääntelevässä työehtosopimuksessa luokiteltu samaan työntekijäryhmään, ei yksinään riitä sen päätelmän tekemiseksi, että kyseessä olevat työntekijät tekevät perustamissopimuksen 119 artiklassa ja direktiivin 75/117/EY1 artiklassa tarkoitettua samaa tai samanarvoista työtä, koska tämä seikka on vain yksi todiste muiden joukossa siitä, että tämä arviointiperuste on täyttynyt;
'la) When deciding whether work is "equal work" or constitutes "the same job" within the meaning of Article 119 (now Article 141) of the EC Treaty or is "the same work" or "work to which equal value is attributed" within the meaning of Council Directive 75/117/EEC of 10 February 1975 on the approximation of the laws of the Member States relating to the application of the principle of equal pay for men and women, it is not sufficient, where supplements to pay fixed by collective agreement are agreed on an individual basis, to ascertain whether the two workers being compared are classified in the same job category under a collective agreement.
työnantaja voi perustella palkkaeroa seikoilla, joita ei ole otettu huomioon kyseisiin työntekijöihin sovellettavassa työehtosopimuksessa, jos ne perustuvat objektiivisesti perusteltuihin syihin, joihin ei tiity mitään sukupuoleen perustuvaa syrjintää ja jotka ovat suhteellisuusperiaatteen mukaisia; työhön käytetyn ajan perusteella maksettavan palkan osatta naispuoliselle ja miespuoliselletyöntekijälle h ei M n p a l v e f a k se en o t t a m u het k e M ä n myönnetty ä erisuuruista palkkaa samasta tai samanarvoisesta työstä ei voida perustella seikoilla, jotka ovat tiedossa vasta työntekijöiden aloitettua työnsä ja joita voidaan arvioida vasta, kun työsopimuksessa sovittuja tehtäviä hoidetaan, kuten kyseessä olevien henkilöiden yksilöllisen suorituskyvyn väliset erot työssä taikka erot työntekijän suoritusten laadussa venattuna hänen työtoverinsa suorituksiin.
lb) Although the same classification under a collective agreement is evidence of the same work or work of equal value within the meaning of Article 119 (now 141) of the Treaty and Directive 75/117, it does not have the result that in the case of direct discrimination the burden of proof lies with the employer to show that the work in question is different.
Julkisasiamies L.A. Geelhoed on esittänyt ratkaisuehdotuksensa kuudennen jaoston istunnossa 15 päivänä maaliskuuta 2001.
lc) An employer can rely on circumstances not taken into account in collective agreements in order to justify a difference in pay in so far as they are based on objectively justified grounds.
Julkisasiamies ehdottaa, että yhteisöjen tuomioistuin vastaa esitettyihin kysymyksiin seuraavasti:
2a) The provisions of Article 119 (now Article 141) of the Treaty and Directive 75/117 share a uniform definition of "worker". If it follows from the assessment of the activities performed that the work is the same work or work to which equal value is attributed, then, on the basis of the principle of equal pay for male and female workers, no difference whatever in pay is permitted, even if there are differences in the levels of performance of the workers being compared.
Sen arvioimiseksi, onko kyseessä EY:n perustamissopimuksen 119 artiklassa (josta on tullut EY 141 artikla) tarkoitettu sama työ tai miesten ja naisten samapalkkaisuuden periaatteen soveltamista koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 10 päivänä helmikuuta 1975 annetussa neuvoston direktiivissä 75/117/ETY tarkoitettu sama tai samanarvoinen työ, ei riitä, että varmistetaan, että toisiinsa verrattavat työntekijät kuuluvat työehtosopimuksen samaan ammattiluokkaan, kun kyse on työehtosopimuksella vahvistetun palkan perusteella maksettavista lisistä.
2b) Article 119 (now Article 141) of the Treaty and Article 1 of Directive 75/117 are therefore to be interpreted as meaning that a difference in pay cannot be justified on grounds whose existence is demonstrable only ex post facto.'
Vaikka työehtosopimuksen samaan luokkaan luokittelu onkin merkki siitä, että kyseessä on perustamissopimuksen 119 artiklassa (josta on tullut 141 artikla) ja direktiivissä 75/117/ETY tarkoitettu sama tai samanarvoinen työ, se ei merkitse sitä, että työnantajan on välillisen syrjinnän tapauksessa näytettävä toteen, että kyseessä olevat työtehtävät ovat erilaisia.
Freedom of movement for persons
Tähän kysymykseen pyydetään vastausta vain, jos kysymykseen la tai Ib vastataan myöntävästi, eikä siihen siis ole tarpeen vastata.
(Regulations (EEC) Nos 1408/71 and 1248192 —Retirement pensions —Anti-overlapping rules — Unenforceability pursuant to a judgment of the Court of Justice — Limitation of effects — Serious breach of Community law) (First Chamber)
EY:n perustamissopimuksen 119 artiklaa (josta on tullut EY 141 artikla) sekä direktiiviä 75/117/ETY on näin ollen tulkittava niin, että erisuuruinen palkka ei voi olla perusteltu vasta jälkikäteen toteen näytettävissä olevista syistä.
On 24 April 1990, that court dismissed his action as unfounded.
(Inasti) Henkilöiden vapaa liikkuvuus
An action was then brought before the Tribunal du travail de Tournai by Gervais Larsy's brother, Marius Larsy, who was in a similar legal and factual situation.
Ennakkoratkaisu Asetukset N:o 1408/71 ja N:o 1248/92 - Vanhuuseläkkeet - Päällekkäisyyden estävät säännökset — Soveltumattomuus yhteisöjen tuomioistuimen antaman tuomion penisteella — Vaikutusten rajoittaminen — Yhteisön oikeuden ilmeinen rikkominen
During the proceedings, the Tribunal du travail de Tournai decided to refer certain questions to the Court of Justice for a preliminary ruling.
1.1.1941-31.12.1985 perusteella.
The two questions were raised in the proceedings between Mr Gervais Larsy and the Institut national d'assurances sociales pour travailleurs indépendants (hereinafter 'Inasti') relating to an application for damages.
Larsy oli suorittanut 1.1.1964-31.12.1977 sosiaaliturvamaksuja myös toimivaltaisille Ranskan viranomaisille, jotka myönsivät hänelle vanhuuseläkkeen 1.3.1987 alkaen.