natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The infringements referred to in Article 5(2) of the Directive, where they occur, are the consequence of a certain degree of similarity between the mark and the sign, by virtue of which the relevant section of the public makes a connection between the sign and the mark, that is to say, establishes a link between them even though it does not confuse them.
Direktiivin 5 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut haitat, jos niitä syntyy, johtuvat tietynasteisesta samankaltaisuudesta tavaramerkin ja merkin välillä, mistä syystä kohdeyleisö yhdistää merkin ja tavaramerkin toisiinsa, toisin sanoen liittää ne yhteen, vaikkei se sekoltakaan niitä toisiinsa.
The existence of such a link must, just like a likelihood of confusion in the context of Article 5(l)(b) of the Directive, be appreciated globally, taking into account all factors relevant to the circumstances of the case (see, in respect of the likelihood of confusion, SABEL, paragraph 22, and Marca Mode, paragraph 40).
Tällaisen yhteyden olemassaoloa samoin kuin sekaannusvaaraa direktiivin 5 artiklan 1 kohdan b alakohdan rajoissa on arvioitava kokonaisuutena ottaen huomioon kaikki tekijät, jotka ovat merkityksellisiä kyseisessä yksittäistapauksessa.
Question 2(b)
Kysymys 2 b
By Question 2(b), the national court seeks essentially to ascertain, in connection with the question concerning the similarity between the mark with a reputation and the sign, what importance must be attached to a finding of fact by the national court to the effect that the sign in question is viewed purely as an embellishment by the relevant section of the public.
Kysymyksellään 2 b ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee, mikä merkitys merkin ja laajalti tunnetun tavaramerkin välistä samankaltaisuutta koskevan kysymyksen kannalta on kansallisen tuomioistuimen suorittamalla tosiseikkojen arvioinnilla, jonka mukaan kohdeyleisö pitää riidanalaista merkkiä yksinomaan koristeena.
The fact that a sign is viewed as an embellishment by the relevant section of the public is not, in itself, an obstacle to the protection conferred by Article 5(2) of the Directive where the degree of similarity is none the less such that the relevant section of the public establishes a link between the sign and the mark.
Se seikka, että kohdeyleisö pitää merkkiä koristeena, ei ole sinänsä esteenä direktiivin 5 artiklan 2 kohdassa säädetylle suojalle, jos samankaltaisuuden aste on kuitenkin sellainen, että kohdeyleisö yhdistää merkin ja tavaramerkin toisiinsa.
By contrast, where, according to a finding of fact by the national court, the relevant section of the public views the sign purely as an embellishment, it necessarily does not establish any link with a registered mark.
Jos sitä vastoin kansallisen tuomioistuimen suorittaman tosiseikkojen arvioinnin mukaan kohdeyleisö pitää merkkiä yksinomaan koristeena, kohdeyleisö ei oletettavasti yhdistä sitä millään tavalla rekisteröityyn tavaramerkkiin.
That therefore means that the degree of similarity between the sign and the mark is not sufficient for such a link to be established.
Tämä merkitsee näin ollen sitä, että samankaltaisuuden aste merkin ja tavaramerkin välillä ei ole riittävä tällaisen yhteyden syntymiseksi.
The protection conferred by Article 5(2) of Directive 89/104 is not conditional on a finding of a degree of similarity between the mark with a reputation and the sign such that there exists a likelihood of confusion between them on the part of the relevant section of the public It is sufficient for the degree of similarity between tine mark with a reputation and the sign to have the effect that the relevant section of the public establishes a link between the sign and the mark
Direktiivin 89/104/ETY5 artiklan 2 kohdassa säädetty suoja ei edellytä sen selvittämistä, että laajalti tunnettu tavaramerkki ja kyseinen merkki ovat siinä määrin keskenään samankaltaisia, että kohdeyleisön keskuudessa on sekaannusvaara näiden välittä. Riittää, että samankaltaisuuden aste merkin ja laajalti tunnetun tavaramerkin välillä aiheuttaa sen, että kohdeyleisö yhdistää merkin ja tavaramerkin toisänsa.
The fact that a sign is viewed as an embellishment by the relevant section of the public is not, in itself, an obstacle to the protection conferred by Article 5(2) of Directive 89/104 where the degree of similarity is none the less such that the relevant section of the pubtic establishes a ank between the sign and the mark By contrast, where, according to a finding of fact by tine national court, the relevant section of the public views the sign purely as an embellishment, it necessarily does not establish any link with a registered mark, with the result tinat one of tine conditions of the protection conferred by Article 5(2) of Directive 89/104 is then not satisfied.'
Se seikka, että kohdeyleisö pitää merkkiä koristeena, ei ole sinänsä esteenä direktiivin 89/104/ETY 5 artiklan 2 kohdassa säädetylle suojalle, jos samankaltaisuuden aste on kuitenkin sellainen, että kohdeyleisö yhdistää merkin ja tavaramerkin toisänsa.
'(1) Article 5(2) of First Council Directive 89/104/EEC of 21 December 1988 to approximate the laws of the Member States relating to trade marks is not correctly implemented unless the proprietor of a trade mark with a reputation in the Member State concerned is entitled to oppose the use of the mark or a similar sign, in the manner and circumstances described in the provision, not only in relation to goods or services which are not similar but also in relation to goods or services which are identical or similar to those for which the trade mark is registered.
Jos sitä vastoin kansallisen tuomioistuimen suorittaman tosiseikkojen arvioinnin mukaan kohdeyleisö pitää merkkiä yksinomaan koristeena, kohdeyleisö ei oletettavasti yhdistä sää millään tavalla rekisteröityyn tavaramerkkiin, joten tällaisessa tilanteessa yksi direktiivin 89/104/ETY 5 artiklan 2 kohdassa säädetyn suojan edellytyksistä ei täyty.
That will not be case where that sign is viewed purely as a decoration by the relevant section of the public.'
Julkisasiamies F. G. Jacobs on esittänyt ratkaisuehdotuksensa kuudennen jaoston istunnossa 10 päivänä heinäkuuta 2003.
Case C-40/02 Margareta Scherndl ν Bezirkshauptmannschaft Korneuburg Approximation of laws
Julkisasiamies katsoi, että kysymyksiin olisi vastattava seuraavasti:
In this respect, the Commission has rightly observed that the extent of the permissible differences should take account in particular of the minimum conservation period of the nutrient in question and its properties, such as its perishable nature.
Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun direktiivin 89/104/ETY 5 artiklan 2 kohdan täytäntöönpano ei ole asianmukainen, ellei kyseisessä
Nor should it be considered that, by thus giving the national authorities a discretion as to the definition both of the reference date for calculating the average value and of the differences tolerated between the declared value and that actually established in the course of an official check, Articles l(4)(k) and 6(8) of the Directive contain, as the national court fears, inappropriate or disproportionate restrictions on the activity of manufacturers of foodstuffs.
jäsenvaltiossa laajalti tunnetun tavaramerkin haltijalla ole oikeutta vastustaa kyseisen tavaramerkin tai samankaltaisen merkin kyseisessä säännöksessä kuvatulla tavalla tai siinä kuvatuissa olosuhteissa tapahtuvaa käyttöä paitsi sellaisten tavaroiden ja palveluiden suhteen, jotka eivät ole samankaltaisia, myös sellaisten tavaroiden ja palvelujen suhteen, jotka ovat samoja tai samankaltaisia kuin ne, joita varten tavaramerkki on rekisteröity.
Consideration of the third question has not disclosed any factor of such a kind as to affect the validity of Directive 90/496.'
Direktiivissä 89/104/ETY olevan 5 artiklan 2 kohdassa säädetty suoja ei edellytä tavaramerkin ja merkin välisen sekaannusvaaran olemassaoloa.
Advocate General J. Mischo delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 10 April 2003.
Direktiivissä 89/104/ETY olevan 5 artiklan 2 kohdan sovellettavuuden edellytyksenä on se, että tavaramerkkioikeutta loukkaavaksi väitettyä merkkiä käytetään tavaramerkkinä, siis tavaroiden tai palvelujen erottamiseksi.
Not available.
23 päivänä lokakuuta 2003
Case C-115/02 Administration des douanes et droits indirects v Rioglass SA, Transremar SL Free movement of goods
Kyseisen tuotteen askorbiinihappopitoisuudeksi oli ilmoitettu 300 mg/l, mutta liittovaltion elintarviketutkimuslaitoksen (jäljempänätutkimuslaitos) 25.10.2000 tekemän tutkimuksen mukaan tuotteen askorbiinihappopitoisuus oli 430 mg/l.
— Spare parts for motor cars) (Sixth Chamber)
Ensimmäinen ja toinen ennakkoratkaisukysymys
By judgment of 26 March 2002, the Cour de cassation (Court of cassation) (France) referred to the Court for a preliminary ruling a question on the interpretation of Article 28 EC.
Ensimmäisellä ja toisella ennakkoratkaisukysymyksellä, jotka on syytä käsitellä yhdessä, ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee, onko direktiivin 1 artiklan 4 kohdan k alakohtaa ja 6 artiklan 8 kohtaa tulkittava siten, että elintarvikkeessa ilmoitettu ravintoaineen — kuten C-vitamiinin — arvo, joka perustuu valmistajan tekemään analyysiin, voi olla kyseisen ravintoaineen arvo elintarvikkeessa sen viimeisenä käyttöpäivänä, ja siten, että ilmoitetun lukuarvon ja viranomaistarkastuksessa saadun lukuarvon välisen hyväksyttävän eron määrittäminen kuuluu jäsenvaltioiden toimivaltaan.
That question has been raised in proceedings between the Administration des douanes et droits indirects (Customs and Indirect Taxes Administration) and Rioglass SA and Transremar SL, both companies registered under Spanish law, concerning the detention in France, on suspicion of infringement of trade mark, of spare parts for cars manufactured in Spain and being transported to Poland.
Yhteisön tämänhetkisen lainsäädännön mukaan direktiivin kanssa ei näin ollen ole ristiriidassa se, että jäsenvaltio pitää elintarvikkeen viimeistä käyttöpäivää ajankohtana, jonka mukaan lasketaan elintarvikkeessa ilmoitettavan ravintoaineen keskiarvo.
Rioglass manufactures and sells windows and windscreens for all makes of car. According to the file, it was approved by Sogedac, responsible, in its capacity as agent and central purchaser, for the approval of suppliers to the car manufacturers Peugeot, Citroen and Renault, as a supplier to those manufacturers.
Ravintoaineen keskiarvon määritelmä, jonka mukaan se on "arvo, joka parhaiten esittää" elintarvikkeen sisältämän ravintoaineen määrää ja "joka kuvaa poikkeamia, jotka johtuvat vuodenaikojen vaihtelusta, kulutusmalleista ja muista tekijöistä, jotka voivat aiheuttaa vaihteluja todellisessa arvossa", on riittävän laaja, jotta se ei sulje pois mahdollisuutta, että kyseessä olevan elintarvikkeen viimeinen käyttöpäivä voi olla ajankohta, jonka mukaan lasketaan ravintoaineen keskiarvo.
Some of the windows and windscreens, intended for use in Peugeot, Citroën or Renault models, bore the logo or trade mark of those constructors alongside the manufacturer's trade mark.
Tähän liittyen komissio on asiaankuuluvasti tuonut esiin, että hyväksyttävien poikkeamien laajuudessa on otettava huomioon muun muassa kyseisen elintarvikkeen vähimmäissäilyvyysaika ja elintarvikkeen ominaisuudet, kuten sen taipumus pilaantua.
Rioglass and Transremar applied for interim relief seeking an order that the detention and seizure measures be lifted. By two orders of 8 December 1997 and 8 January 1998, the judge hearing the application for interim relief dismissed the applications, whereupon the applicants brought appeal proceedings against those orders.
Tällä kysymyksellä ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee, loukataanko direktiivin 1 artiklan 4 kohdan k alakohdalla ja 6 artiklan 8 kohdan ensimmäisellä alakohdalla oikeusvarmuuden periaatetta ja suhteellisuusperiaatetta, koska kyseisissä säännöksissä ei ole täsmällisiä ohjeita siitä, mikä viiteajankohta on otettava huomioon määritettäessä elintarvikkeen sisältämän ravintoaineen määrän keskiarvoa, eikä siitä, kuinka suuria eroja voidaan hyväksyä ilmoitetun lukuarvon ja viranomaistarkastuksessa saadun lukuarvon välillä.
Their appeals were upheld by the Cour d'appel de Bordeaux (Bordeaux Court of Appeal) which ruled, in its judgment of 22 November 1999, that the detention of the lorry, the windscreens and the windows constituted a clear infringement of the right to private property and ordered the customs authority to return the goods, documents and deposits.
Loukkaamatta mitenkään oikeusvarmuuden periaatetta yhteisön lainsäätäjä on EY 249 artiklan kolmannen kohdan mukaisesti asettanut saavutettavan tuloksen, jonka sisältönä on sallia kuluttajien valita soveltuva ruokavalio esittämällä keskiarvot, jotka parhaiten kuvaavat kyseessä olevia ravintoarvoja ja jotka ottavat huomioon eri tekijät, jättäen kuitenkin kansallisten viranomaisten valittavaksi muodon ja keinot, joiden avulla tämä tulos saavutetaan.
The Cour de cassation referred in that context to the judgment in Case C-23/99 Commission ν France [2000], in which the Court of Justice held that, by implementing, pursuant to the Code de la propriété intellectuelle, procedures for detention by the customs authorities of goods lawfully manufactured in a Member State of the European Community which are intended, following their transit through French territory, to be placed on the market in another Member State, where they may be lawfully marketed, the French Republic had failed to fulfil its obligations under Article 28 EC.
Koska kansallisille viranomaisille on myönnetty harkintavalta määrittää sekä keskiarvon laskemisessa huomioon otettava ajankohta että hyväksyttävät erot ilmoitetun lukuarvon ja viranomaistarkastuksessa saadun lukuarvon välillä, ei ole syytä katsoa, että direktiivin 1 artiklan 4 kohdan k alakohtaan tai 6 artiklan 8 kohtaan sisältyisi tarpeettomia tai kohtuuttomia rajoituksia elintarvikkeiden valmistajien toimintaan, mistä ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin on huolissaan.
The Cour de cassation formed the view, however, that resolution of the dispute called for an interpretation of Community law in order to determine whether the solution adopted in that judgment also applied in the present case, and decided to stay the proceedings and refer the following question to the Court for a preliminary ruling:
Kolmanteen kysymykseen on näin ollen vastattava siten, että tämän kysymyksen tarkastelussa ei ole tullut esille mitään sellaista seikkaa, joka vaikuttaisi direktiivin pätevyyteen.
Even if goods in transit are intended for a non-member country, they come within the scope of Articles 28 EC to 30 EC and the question referred for a preliminary ruling must accordingly be examined in the light of those provisions.
Elmtarvikkeidenravmtoarvomerkinnöistä 24 päivänä syyskuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/496/ETY 1 artiklan 4 kohdan k alakohtaa ja 6 artiklan 8 kohtaa on tulkittava siten, että elintarvikkeessa ilmoitettu ravintoaineen — kuten C-vitamünin — arvo, joka perustuu valmistajan tekemään analyysiin, voi otta kyseisen ravintoaineen arvo elintarvikkeessa sen immeisenä käyttöpäivänä, ja siten, että ilmoitetun lukuarvon ja viranomaistarkastuksessa saadun lukuarvon välisen hyväksyttävän eron määrittäminen kuukuiyhteisön lainsäädännön tämänhetkisessä tilanteessa jäsenvaltioiden toimivattaan.
Therefore, given that the detention under customs control in issue in the main proceedings was carried out on the basis of the Code de la propriété intellectuelle, it is necessary to determine whether the obstacle to the free movement of goods created by that detention under customs control may be justified by the need to ensure the protection of industrial and commercial property referred to in Article 30 EC.
Kolmannen ennakkoratkaisukysymyL·en tarkastelussa ei ole tullut esille mitään sellaista seikkaa, joka vaikuttaisi direktiivin 90/496/ETY pätevyyteen.
According to the judgment for reference, the goods in issue in the present case were detained on suspicion of infringement of trade mark.
Julkisasiamies J. Mischo on esittänyt ratkaisuehdotuksensa kuudennen jaoston istunnossa 10 päivänä huhtikuuta 2003.
The implementation of such protection is therefore linked to the marketing of the goods.
— ensimmäiseen ja toiseen ennakkoratkaisukysymykseen vastataan seuraavasti:
Transit, such as that in issue in the main proceedings, which consists in transporting goods lawfully manufactured in a Member State to a non-member country by passing through one or more Member States, does not involve any marketing of the goods in question and is therefore not liable to infringe the specific subject-matter of the trade mark.
Tältä osin direktiivin 90/496/ETY 1 artiklan 4 kohdan k alakohta ei ole esteenä sille, että keskiarvon ilmoittava luku, joka tämän saman direktiivin 6 artiklan 8 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdan mukaisesti perustuu tuottajan tekemään analyysiin kyseisestä elintarvikkeesta, ilmaisee tuotteen viimeisenä käyttöpäivänä sisältämän arvon.
That conclusion holds good regardless of the final destination of the goods in transit.
— ja kolmanteen ennakkoratkaisukysymykseen seuraavasti:
The fact that the goods are subsequently placed on the market in a non-member country and not in another Member State does not alter the nature of the transit operation which, by definition, does not constitute a placing on the market.
Esitetyn kysymyksen tarkastelusta ei käy ilmi mitään sellaista seikkaa, joka vaikuttaisi direktiivin 90/496/ETY pätevyyteen.
The Court ruled:
23 päivänä lokakuuta 2003
'Article 28 EC is to be interpreted as precluding the implementation, pursuant to a legislative measure afa Member State concerning intellectual property, of procedures f or detention by the customs authorities of goods lawfully manufactured in another Member State and intended, following their transit through the territory of tine first Member State, to be placed on the market in a non-member country.'
Ennakkoratkaisu Tavaroiden vapaa liikkuvuus — Vaikutukseltaan vastaavat toimenpiteet — Tullin noudattamat haltuunottomenettelyt — Kauttakuljetuksessa olevat tavarat, jotka on tarkoitettu kolmannen maan markkinoille — Autojen osat (kuudes jaosto)
Advocate General J. Mischo delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 20 March 2003.
Cour de cassation (Ranska) on esittänyt 26.3.2002 tekemällään päätöksellä ennakkoratkaisukysymyksen EY 28 artiklan tulkinnasta.
Case C-154/02 Jan Nilsson Environment and consumers
Pääasia ja ennakkoratkaisukysymys
Preliminary ruling (International trade in endangered species of wild fauna and flora — CUES — Regulation (EC) No 338/97 —Articles 2(w) and 8(3) — Notion of worked specimen — Stuffed animal — Concept of specimen acquired more than 50 years previously — Manner of acquisition — Exemption - Regulation (EC) No 1808/2001 -Articles 29 and 32) (Sixth Chamber)
Asiakirjaaineistosta ilmenee, että Rioglassin hyväksyi Peugeot-, Citroën-ja Renault-merkkisten autojen valmistajien tavarantoimittajaksi Sogédac-niminen yhtiö, joka kyseisten valmistajien välittäjänä ja keskitettynä sisäänostajana vastaa niiden tavarantoimittajien hyväksymisestä.
By order of 22 April 2002, Hässleholms tingsrätt (Hässleholm District Court) referred to the Court for a preliminary ruling four questions on the interpretation of Council Regulation (EC) No 338/97 of 9 December 1996 (hereinafter 'Regulation No 338/97'), and of Commission Regulation (EC) No 1808/2001 of 30 August 2001 laying down detailed rules concerning the implementation of Regulation No 338/97.
Tavarat annettiin kuljetettavaksi Espanjan oikeuden mukaan perustetulle yhtiölle Transremarille. Tavaroita kuljetettiin Espanjasta Puolaan 24.11.1997 annettua EX T2 -passitusasiakirjaa käyttäen, minkä takia niihin sovellettiin suspensiomenettelyä, joka mahdollisti niiden liikkumisen yhteisön tullialueella sijaitsevasta tullitoimipaikasta Puolassa sijaitsevaan tullitoimipaikkaan tuontitullitta ja ilman muita maksuja ja kauppapoliittisia toimenpiteitä.
Main proceedings and questions referred for a preliminary ruling
Ranskan tulliviranomaiset tarkastivat Transremarin kuorma-auton samana päivänä lähellä Bordeaux'ta.
The prosecutor indicted Mr Nilsson for the following:
Välitoimista päättävä tuomioistuin hylkäsi kantajien hakemukset 8.12.1997 ja 8.1.1998 antamillaan määräyksillä, joista kantajat valittivat.
- first, for having in Tyringe (Sweden), in August 1998, unlawfully and either intentionally or recklessly purchased the following mounted specimens: two sparrow hawks, two hobbies, two hen harriers, one
Tulliviranomainen valitti tästä tuomiosta Cour de cassationiin.
Ural owl, four tawny owls, one goshawk, two kestrels, one snowy owl, one hawk owl, one short-eared owl, one barn-owl, one marsh harrier, four buzzards, one long-eared owl, one crane, one golden eagle and one sea-eagle despite the fact that those species are included in Annex A to Council Regulation (EC) No 338/97,
Cour de Cassation viittaa tässä yhteydessä asiassa C-23/99, komissio vastaan Ranska, 26.9.2000 annettuun tuomioon, jossa yhteisöjen tuomioistuin on katsonut, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut EY 28 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska tulliviranomaiset ovat teollis- ja tekijänoikeuksia koskevan lainsäädännön perusteella panneet täytäntöön haltuunottomenettelyjä, jotka kohdistuvat tavaroihin, jotka on laillisesti valmistettu yhdessä Euroopan yhteisön jäsenvaltiossa ja jotka on tarkoitettu sen jälkeen, kun ne on kuljetettu Ranskan alueen kautta, saatettaviksi toisen jäsenvaltion markkinoille, jossa niitä voidaan myydä laillisesti.
— second, for having in Tyringe, in July 1998, unlawfully and either intentionally or recklessly purchased a mounted brown bear despite the fact that this species is included in Annex A to Council Regulation (EC) No 338/97.
Cour de cassation, joka katsoo asian ratkaisun kuitenkin edellyttävän yhteisön oikeuden tulkintaa, jotta voidaan päättää, soveltuuko kyseisessä tuomiossa omaksuttu ratkaisu myös nyt käsiteltävänä olevaan asiaan, on päättänyt lykätä asian ratkaisua ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle seuraavan ennakkoratkaisukysymyksen:
The national court considers that there are arguments in favour of an interpretation to the effect that the specimens in question are not *worked' within the meaning of Article 2(w) of Regulation No 338/97.
"Onko EY:n perustamissopimuksen 30 artiklaa, josta on tullut EY 28 artikla, tulkittava siten, että se estää tulliviranomaisia panemasta teollis- ja tekijänoikeuksia koskevan lainsäädännön perusteella täytäntöön haltuunottomenettelyjä, jotka kohdistuvat tavaroihin, jotka on laillisesti valmistettu jossakin Euroopan yhteisön jäsenvaltiossa ja jotka on tarkoitettu sen jälkeen, kun ne on kuljetettu Ranskan alueen kautta, saatettaviksi yhteisön ulkopuolisten maiden, tässä tapauksessa Puolan, markkinoille?"
The first question
Ennakkoratkaisukysymys
By its first question, the national court asks whether Articles 2(w) and 8(3)(b) of Regulation No 338/97 are to be interpreted as meaning that the animals referred to in Annex A to that regulation but which have been stuffed fall within the definition of "worked specimens' for the purpose of those provisions.
Vaikka kauttakuljetettavina olevat tavarat on tarkoitettu kolmannen maan markkinoille, ne kuuluvat EY 28—EY 30 artiklansoveltamisalaan.jotenennakkoratkaisukysymykseenonvastattavanäidenmääräysten pohjalta.
According to the definition in Article 2(w) of that regulation, specimens that were significantly altered from their natural raw state for jewellery, adornment, art, utility, or musical instruments are to be considered as worked specimens if they are clearly in one of those categories and require no further carving, crafting or manufacture to effect their purpose.
Nyt esillä olevassa tapauksessa ennakkoratkaisupyynnön esittämistä koskevasta päätöksestä ilmenee, että riidanalaiset tavarat on otettu haltuun tavaramerkin loukkaamista koskevan epäilyn vuoksi.