natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Consequently, the legislation of a Member State which prohibits the broadcasting of advertisements for medical and surgical treatments of a cosmetic nature carried out in private health care establishments on national television networks, while permitting such advertisements, under certain conditions, on local television networks, is incompatible with Articles 43 EC and 49 EC, read in conjunction with Art -icles 48 EC and 55 EC.
Näin ollen jäsenvaltion lainsäädäntö, jolla kielletään yksityisissä terveydenhuoltoyrityksissä kauneudenhoidon alalla tarjottavien lääketieteellisten ja kirurgisten hoitojen mainonta valtakunnallisilla televisiokanavilla mutta sallitaan tällainen mainonta paikallisilla televisiokanavilla tietyin edellytyksin, on EY 43 ja EY 49 artiklan vastainen, kun ne luetaan yhdessä EY 48 artiklan ja EY 55 artiklan kanssa.
The Italian Government contended that the restriction was justified by the need to protect of workers’ rights.
Italian hallitus väitti, että rajoitus voitiin perustella tarpeella suojella työntekijöiden oikeuksia.
The Court pointed out that under the Italian legislation in question, the data-processing centres which were not established and staffed only by employment consultants or persons of equivalent status could offer services of calculating and
Yhteisöjen tuomioistuin totesi, että Italian lainsäädännön mukaan sellaiset tiedonkäsittelykeskukset, jotka eivät ole yksinomaan työsuhdeneuvojien tai vastaavassa asemassa olevien henkilöiden perustamia ja jotka eivät koostu yksinomaan
44 — Payroll and Others, paragraph 37.
44 – Em. asia Payroll ym. (tuomion 37 kohta).
Having regard to the foregoing considerations, I propose that the Court should answer the questions referred to it by the Giudice di Pace di Genova as follows:
Edellä esitettyjen seikkojen perusteella ehdotan, että yhteisöjen tuomioistuin vastaa Giudice di pace di Genovan esittämiin kysymyksiin seuraavasti:
The legislation of a Member State which prohibits the broadcasting of advertisements for medical and surgical treatments of a cosmetic nature carried out in private health care establishments on national television networks, while permitting such advertisements, under certain conditions, on local television networks, must be regarded as incompatible with Articles 43 EC and 49 EC, read in conjunction with Articles 48 EC and 55 EC.
EY 43 ja EY 49 artiklaa luettuina yhdessä EY 48 ja EY 55 artiklan kanssa on tulkittava siten, että ne ovat ristiriidassa jäsenvaltion lainsäädännön kanssa, jolla kielletään yksityisissä terveydenhuoltoyrityksissä kauneudenhoidon alalla tarjottavien lääketieteellisten ja kirurgisten hoitojen mainonta valtakunnallisilla televisiokanavilla mutta sallitaan tällainen mainonta paikallisilla televisiokanavilla tietyin edellytyksin.
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Giudice di Pace di Genova (Italy), made by decision of 23 October 2006, received at the Court on 8 December 2006, in the proceedings
Asiassa C-500/06, jossa on kyse EY 234 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Giudice di pace di Genova (Italia) on esittänyt 23.10.2006 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 8.12.2006, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa
THE COURT (Second Chamber), composed of C.W.A. Timmermans, President of the Chamber, L. Bay Larsen, K. Schiemann, J. Makarczyk (Rapporteur) and J.-C. Bonichot, Judges,
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. W. A. Timmermans sekä tuomarit L. Bay Larsen, K. Schiemann, J. Makarczyk (esittelevä tuomari) ja J.-C. Bonichot, julkisasiamies: Y. Bot, kirjaaja: hallintovirkamies C. Strömholm, ottaen huomioon kirjallisessa käsittelyssä ja 21.11.2007 pidetyssä istunnossa esitetyn, ottaen huomioon huomautukset, jotka sille ovat esittäneet
— the Slovak Government, by J. Čorba, acting as Agent,
– Slovakian hallitus, asiamiehenään J. Čorba,
— the Commission of the European Communities, by E. Traversa and F. Amato, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 31 January 2008, gives the following
– Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään E. Traversa ja F. Amato,
This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Articles 3(1)(g) EC, 4 EC, 10 EC, 43 EC, 49 EC, 81 EC, 86 EC and 98 EC.
Ennakkoratkaisupyyntö koskee EY 3 artiklan 1 kohdan g alakohdan, EY 4, EY 10, EY 43, EY 49, EY 81, EY 86 ja EY 98 artiklan tulkintaa.
The reference was made in proceedings between Corporación Dermoestética SA (‘Dermoestética’), an undertaking constituted under Spanish law operating in the cosmetic surgery and treatment sector, and the advertising agency To Me Group Advertising Media (‘To Me Group’) concerning the latter’s failure to perform a contract for the organisation of an advertising campaign on behalf of Dermoestética.
Tämä pyyntö on esitetty asiassa, jossa asianosaisina ovat yhtäältä Corporación Dermoestética SA (jäljempänä Dermoestética), joka on Espanjan oikeuden mukaan perustettu yhtiö, joka toimii kauneuskirurgian ja -lääketieteen alalla, ja toisaalta mainostoimisto To Me Group Advertising Media (jäljempänä To Me Group) ja joka koskee To Me Groupin sellaisen sopimuksen täytäntöönpanon mahdollista laiminlyöntiä, jonka mukaan sen piti järjestää mainoskampanja Dermoestétican lukuun.
Article 3(1) of Council Directive 89/552/EEC of 3 October 1989 on the coordin -ation of certain provisions laid down by law, regulation or administrative action in the Member States concerning the pursuit of television broadcasting activities (OJ 1989 L 298, p.
Televisiotoimintaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 3.10.1989 annetun neuvoston direktiivin 89/552/ETY (EYVL L 298, s.
60) (‘Directive 89/552’), provides as follows:
60; jäljempänä direktiivi 89/552), 3 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
‘Member States shall remain free to require television broadcasters under their jurisdiction to comply with more detailed or stricter rules in the areas covered by this Directive.’
”Jäsenvaltiot voivat vaatia, että niiden lainkäyttövaltaan kuuluvat televisiolähetystoiminnan harjoittajat noudattavat yksityiskohtaisempia tai tiukempia sääntöjä tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvissa asioissa.”
Article 14(1) of Directive 89/552 states as follows:
Direktiivin 89/552 14 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
‘Television advertising for medicinal products and medical treatment available only on prescription in the Member State within whose jurisdiction the broadcaster falls shall be prohibited.’
”On kiellettyä mainostaa sellaisia lääketuotteita ja lääkehoitoja, jotka ovat saatavissa vain lääkärin määräyksestä siinä jäsenvaltiossa, jonka lainkäyttövaltaan televisiolähetystoiminnan harjoittaja kuuluu.”
Article 1(1) of Law No 175 of 5 February 1992 containing provisions on advertising in the health care sector and for the prevention of the improper exercise of the medical professions (Legge n. 175, norme in materia di pubblicità sanitaria e di repressione
Lääketieteellisestä mainonnasta ja lääketieteellisten ammattien väärinkäytöstä määrättävistä seuraamuksista 5.2.1992 annetun lain nro 175 (legge n. 175, norme in materia di pubblicità sanitaria e di repressione dell’esercizio abusivo delle professioni
4), as amended by Law No 112 of 3 May 2004 (ordinary supplement to GURI No 104 of 5 May 2004) (‘Law No 175/1992’) provides as follows:
4), sellaisena kuin se on muutettuna 3.5.2004 annetulla lailla nro 112 (GURI nro 104, Supplemento ordinario 5.5.2004; jäljempänä laki nro 175/1992), 1 §:n 1 momentissa säädetään seuraavaa:
‘Advertising relating to the exercise of the medical professions and ancillary medical professions provided for and regulated by the legislation in force shall be permitted only by means of notices affixed to the building in which the professional activity is carried out, advertisements placed in telephone directories, in general professional directories, in periodicals intended exclusively for medical practitioners, in daily newspapers and in journals in the relevant fields and on local radio and television networks.
”Voimassa olevalla lainsäädännöllä säädettyjen ja säänneltyjen lääketieteellisten ammattien ja avustavan hoitohenkilöstön ammattien harjoittamista koskeva mainonta on sallittua vain sen rakennuksen seinään kiinnitetyissä kilvissä, jossa tätä ammattitoimintaa harjoitetaan, sekä ilmoituksissa, jotka julkaistaan puhelinluetteloissa, tätä ryhmää koskevissa yleisissä luetteloissa ja aikakausjulkaisuissa, jotka on tarkoitettu yksinomaan lääketieteellisten ammattien harjoittajille, tiedottavissa päivä- ja aikakauslehdissä sekä paikallisilla radio- ja televisiokanavilla.
Article 4(1) of Law No 175/1992 is worded as follows:
Lain nro 175/1992 4 §:n 1 momentissa säädetään seuraavaa:
‘Advertising relating to private health care establishments and to surgeries and outpatient facilities specialising in one or more areas of health care which are subject to statutory authorisation shall be permitted only by means of notices or signs affixed to the building in which the professional activity is carried out, advertisements placed in telephone directories, in general professional directories, in periodicals intended exclusively for medical practitioners, in daily newspapers and in journals in the relevant fields and on local radio and television networks and shall be authorised to indicate the specific medical and surgical procedures and the diagnostic and therapeutic services actually provided, on condition that those details are accompanied by the first name, surname and professional qualifications of those responsible for each specialisation.’
”Lain nojalla luvanvaraisia yksityisiä hoitoloita ja yhdelle tai useammalle alalle erikoistuneita lääkärin vastaanottoja koskeva mainonta on sallittua sen rakennuksen seinään kiinnitetyissä kilvissä tai merkeissä, jossa tätä ammattitoimintaa harjoitetaan, sekä ilmoituksissa, jotka julkaistaan puhelinluetteloissa, tätä ryhmää koskevissa yleisissä luetteloissa ja aikakausjulkaisuissa, jotka on tarkoitettu yksinomaan lääketieteellisten ammattien harjoittajille, tiedottavissa päivä- ja aikakauslehdissä sekä paikallisilla radio- ja televisiokanavilla, ja tällöin on mahdollista ilmoittaa tosiasiallisesti harjoitetun lääketieteellisen ja kirurgisen, diagnostisen ja terapeuttisen toiminnan erityispiirteet, jos kunkin erityisalan vastuuhenkilöiden etunimet, sukunimet ja ammattinimikkeet ilmoitetaan.”
Article 5 of Law No 175/1992 is worded as follows:
Tämän lain 5 §:ssä säädetään seuraavaa:
The advertising referred to in Article 4 shall be authorised by the Region, after seeking the opinion of the regional federations of the professional associations or organisations, where so established, which must ensure that the practitioners in question possess valid scientific and other academic qualifications and that the notice, sign or advertisement complies with the aesthetic format laid down in Article 2(3).
Edellä 4 §:ssä säädetylle mainonnalle on saatava alueellinen lupa, jota käsiteltäes- sä on kuultava ammattialajärjestöjen ja ammatillisten yhteenliittymien alueellisia yhdistyksiä, jos niitä on perustettu, joiden on taattava, että akateemiset ja tieteelliset tutkintotodistukset ovat olemassa ja päteviä ja että kilven, merkin tai ilmoituksen ulkoiset ominaispiirteet ovat 2 §:n 3 momentissa tarkoitetun asetuksen mukaisia.
The advertisements covered by this provision must indicate the conditions of the regional authorisation.
Tässä pykälässä säädetyissä mainoksissa on esitettävä alueellisessa luvassa mainitut seikat.
The proprietors and health care directors responsible for the establishments referred to in Article 4 who place advertisements in the form permitted, but without regional authorisation, shall be subject to the disciplinary penalties of a reprimand or suspension from medical practice in accordance with Article 40 of the regulation approved by Presidential Decree No 221 of 5 April 1950.
Edellä 4 §:ssä tarkoitettujen terveydenhuoltoyritysten omistajille ja johtaville lääkäreille, jotka mainostavat säädetyin tavoin ilman alueellista lupaa, voidaan määrätä kurinpitoseuraamuksina nuhtelu tai lääketieteellisen ammatin harjoittamisen keskeytyminen 5.4.1950 annetulla tasavallan presidentin asetuksella nro 221 hyväksytyn asetuksen 40 §:n nojalla.
Article 9a of Law No 175/1992 provides as follows:
Lain nro 175/1992 9 bis §:ssä säädetään seuraavaa:
‘Those engaged in the medical professions referred to in Article 1 and the health care establishments referred to in Article 4 may engage in the forms of advertising permitted under this law incurring expenditure thereon only to an extent equivalent to 5% of declared income for the preceding year.’
”Edellä 1 §:ssä tarkoitettujen lääketieteellisten ammattien harjoittajat ja 4 §:ssä tarkoitetut terveydenhuoltoyritykset voivat mainostaa tässä laissa säädetyllä tavalla ja käyttää siihen enintään 5 prosenttia edellisenä vuonna ilmoitetuista tuloista.”
The decree implementing Law No 175/1992, namely Ministerial Decree No 657 of 16 September 1994 (GURI No 280 of 30 November 1994, p.
Lain nro 175/1992 soveltamisasetuksella eli 16.9.1994 annetulla ministeriön asetuksella nro 657 (GURI nro 280, 30.11.1994, s.
18) (‘Decree No 657/1994’) governs the aesthetic format of signs, notices and advertisements advertising medical services.
18; jäljempänä asetus nro 657/1994) säännellään lääketieteellisen mainonnan alan kilpien, merkkien ja ilmoitusten ulkoisia ominaispiirteitä.
However, that provision does not contain any specific measure on television advertising.
Tässä asetuksessa ei kuitenkaan ole mitään erityissäännöstä televisiomainonnasta.
Law No 248 of 4 August 2006, entitled ‘converting into law, with amendments, Decree-Law No 223 of 4 July 2006 laying down urgent measures for social and economic recovery, containing and rationalising public expenditure and measures relating to income and combating tax evasion’ (legge n. 248, conversione in legge, con modificazioni, del decreto-legge 4 luglio 2006, n. 223, recante disposizioni urgenti per il rilancio economico e sociale, per il contenimento e la razionalizzazione della spesa pubblica, nonché interventi in materia di entrate e di contrasto all’evasione fiscale) (ordinary supplement to GURI No 186 of 11 August 2006 — ‘Law No 248/2006’) was adopted after the facts giving rise to the dispute in the main proceedings.
Laki nro 248, jonka nimi on ”Talouden ja yhteiskunnan elvyttämistä ja julkisten menojen hillitsemistä ja järkeistämistä koskevista kiireellisistä säännöksistä sekä tuloja ja veronkierron estämistä koskevista toimenpiteistä 4.7.2006 annetun asetuksen (decreto-legge) nro 223 muutoksin tapahtuva laiksi muuntaminen” (legge n. 248, conversione in legge, con modificazioni, del decreto-legge 4 luglio 2006, n. 223, recante disposizioni urgenti per il rilancio economico e sociale, per il contenimento e la razionalizzazione della spesa pubblica, nonché interventi in materia di entrate e di contrasto all’evasione fiscale) (GURI nro 186, Supplemento ordinario 11.8.2006; jäljempänä laki nro 248/2006), annettiin pääasian tosiseikkojen tapahtumahetken jälkeen 4.8.2006.
Article 2(1) and (2) of Law No 248/2006, in Title I thereof, entitled ‘[u]rgent measures for the development, growth and promotion of competition and competitiveness, consumer protection and the liberalisation of the productive sectors’, is worded as follows:
Lain nro 248/2006 2 §:n 1 ja 2 momentissa, jotka esiintyvät sen I osastossa, jonka nimi on ”Kiireelliset toimenpiteet kilpailun ja kilpailukyvyn kehittämiseksi, lisäämiseksi ja edistämiseksi, kuluttajien suojelemiseksi ja tuotantoalojen vapauttamiseksi”, säädetään seuraavaa:
In accordance with the Community principles of free competition, freedom of movement of persons and freedom to provide services and in order to guarantee
Kilpailun vapautta ja henkilöiden sekä palvelujen vapaata liikkuvuutta koskevien yhteisön periaatteiden mukaisesti sekä sen varmistamiseksi, että käyttäjillä on
(b) a prohibition, even a partial one, on placing advertisements providing information relating to professional qualifications and specialisations, the features of the services provided as well as the price and overall cost of the services, in accordance with the principles of transparency and accuracy in advertising, the observance of which shall be guaranteed by the relevant professional association;
– – b) kiellosta, myös osittaisesta kiellosta, harjoittaa tutkintotodistuksia ja erikoisaloja sekä tarjottavan palvelun ominaispiirteitä, palvelujen hintaa ja kokonaiskustannuksia koskevaa tiedottavaa mainontaa viestin avoimuutta ja todenmukaisuutta koskevien arviointiperusteiden mukaisesti, minkä noudattamista ammattialajärjestö valvoo;
The provisions relating to practitioners operating within the national public health service or by virtue of a contractual relationship with that service and any maximum charges fixed in advance as a general rule in the interests of consumer protection shall not be affected by this provision …’
Edellä esitetty ei rajoita säännöksiä, jotka koskevat kansallisen terveydenhuoltojärjestelmän puitteissa tai siihen sopimussuhteessa ollen harjoitettua ammattitoimintaa sekä käyttäjien suojelemiseksi yleisesti edeltä käsin vahvistettuja mahdollisia enimmäishintoja – –”
The dispute in the main proceedings and the questions referred for a pre -liminary ruling
Pääasia ja ennakkoratkaisukysymykset
On 10 October 2005, Dermoestética entered into a contract with To Me Group, entrusting it with carrying out an advertising campaign for cosmetic medical treatment services to be broadcast on the national Italian television channel Canale 5.
Dermoestética teki 10.10.2005 To Me Groupin kanssa sopimuksen siitä, että tämä toteuttaisi kauneuskirurgisia palveluja koskevan mainoskampanjan Italian valtakunnallisella Canale 5 -televisiokanavalla.
The contract was concluded at the premises of Cliniche Futura Srl, the Italian subsidiary of Dermoestética.
Sopimus tehtiin Dermoestétican italialaisen tytäryhtiön Cliniche Futura Srl:n toimitiloissa.
After taking receipt of a payment on account of EUR 2 000, To Me Group informed Dermoestética that, in view of the provisions of Law No 175/1992, it would not be possible to broadcast the television advertisements envisaged on the national television network and at the same time stated that it was prepared to secure advertising slots on local stations.
Saatuaan 2 000 euron ennakkomaksun To Me Group ilmoitti Dermoestéticalle, että lain nro 175/1992 säännösten valossa suunniteltuja mainosesityksiä ei voinut lähettää valtakunnallisilla televisiokanavilla, ja totesi, että se oli halukas etsimään mainostilaa paikallisilta kanavilta.
Since To Me Group refused to refund the payment on account it had received on the ground that the sum in question did not even cover the hourly charges incurred in launching the advertising campaign, Dermoestética brought proceedings before the Giudice di Pace di Genova for termination of the contested contract as a result of To Me Group’s non-performance of the contract.
Koska To Me Group kieltäytyi palauttamasta saamaansa ennakkomaksua sillä perusteella, että kyseinen summa ei kattanut edes tuntia kohti laskettuja kustannuksia, jotka olivat aiheutuneet mainoskampanjan käynnistämisestä, Dermoestética saattoi ennakkoratkaisupyynnön esittäneen tuomioistuimen käsiteltäväksi vaatimuksen riidanalaisen sopimuksen purkamisesta, koska To Me Group ei ollut pannut sitä täytäntöön.
The applicant in the main proceedings also made an application for To Me Group to be ordered to refund the payment on account.
Pääasian kantaja vaati niin ikään asianomaista tuomioistuinta velvoittamaan To Me Groupin palauttamaan kantajalle kyseinen ennakkomaksu.
Referring to Law No 175/1992 and Ministerial Decree No 657/1994, To Me Group contended that, in the position in which it found itself, it was impossible for it to fulfil its contractual obligations.
Lakiin nro 175/1992 ja ministeriön asetukseen nro 657/1994 viitaten To Me Group vetosi puolustuksekseen siihen, että sen oli mahdotonta täyttää sopimusvelvoitteensa.
In the main proceedings, Dermoestética and Cliniche Futura Srl have argued that Italian legislation on advertising health care establishments, in particular the provisions prohibiting the broadcasting of such advertisements on national television networks, is incompatible with Articles 43 EC and 49 EC.
Pääasian oikeudenkäynnin kuluessa Dermoestética ja Cliniche Futura Srl toivat esille sen, että Italian säännöstö terveydenhuoltoyritysten mainonnan alalla ja erityisesti säännökset, joilla kielletään tällaisen mainonnan esittäminen valtakunnallisilla televisiokanavilla, ovat ristiriidassa EY 43 ja EY 49 artiklan kanssa.
The Giudice di Pace di Genova states that the ban on the advertising of medical services on national television channels is incompatible with Community law.
Ennakkoratkaisupyynnön esittänyt tuomioistuin toteaa tämän osalta, että lääketieteellistä mainontaa valtakunnallisilla televisiokanavilla koskeva kielto on ristiriidassa yhteisön oikeuden kanssa.
In its view, it constitutes an unjustified restriction in the light of both Article 43 EC and Article 49 EC.
Sen mukaan kyseessä on rajoitus, joka ei ole oikeutettu, sekä EY 43 että EY 49 artiklan valossa.
It is in those circumstances that the Giudice di Pace di Genova decided to stay the proceedings and to refer the following questions to the Court for a preliminary ruling:
Tässä tilanteessa Giudice di Pace di Genova päätti keskeyttää asian käsittelyn ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:
‘(1) Is it incompatible with Article 49 EC for national legislation, such as that under Articles 4, 5 and 9a of Law No 175 [1992] and Ministerial Decree No 657 [1994], and/or administrative practices to prohibit the broadcasting on national television networks of advertisements for medical and surgical treatments carried out in private health care establishments duly authorised for that purpose, even though that same advertising is permitted on local television networks, and, at the same time, to impose, in relation to the broadcasting of those advertisements, a ceiling on expenditure of 5% of declared income for the preceding year?
”1) Onko EY 49 kanssa yhteensoveltuva lain nro 175[/1992] 4 §:n, 5 §:n ja 9 bis §:n sekä ministeriön asetuksen nro 657[/1994] kaltainen kansallinen lainsäädäntö ja/tai hallintokäytäntö, jolla kielletään asianmukaisen toimiluvan saaneiden yksityisten terveydenhuoltoyritysten tarjoamia lääketieteellisiä ja kirurgisia hoitoja koskevien televisiomainosten valtakunnallinen levitys, vaikka tämä mainonta on sallittua paikallisilla televisiokanavilla sillä edellytyksellä, että siihen käytetään enintään 5 prosenttia edellisenä vuonna ilmoitetuista tuloista?
(2) Is it incompatible with Article 43 EC for national legislation, such as that under Articles 4, 5 and 9a of Law No 175 [1992] and Ministerial Decree No 657/1994, and/or administrative practices to prohibit the broadcasting on national television networks of advertisements for medical and surgical treatments carried out in private health care establishments duly authorised for that purpose, even though that same advertising is permitted on local television networks, and, at the same time, to require, in relation to the broadcasting of those advertisements, prior authorisation from each individual municipality and the opinion of the provincial professional association, and to impose a ceiling on expenditure of 5% of declared income for the previous year?
2) Onko EY 43 artiklan kanssa yhteensoveltuva lain nro 175[/1992] 4 §:n, 5 §:n ja 9 bis §:n sekä ministeriön asetuksen nro 657/1994 kaltainen kansallinen lainsäädäntö ja/tai hallintokäytäntö, jolla kielletään asianmukaisen toimiluvan saaneiden yksityisten terveydenhuoltoyritysten tarjoamia lääketieteellisiä ja kirurgisia hoitoja koskevien televisiomainosten valtakunnallinen levitys, vaikka tämä mainonta on sallittua paikallisilla televisiokanavilla sillä edellytyksellä, että kukin yksittäinen kunta antaa siihen ennakkoluvan asianomaista maakunnallista ammattialajärjestöä ensin kuultuaan ja että siihen käytetään enintään 5 prosenttia edellisenä vuonna ilmoitetuista tuloista?