natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the event that the Court should find that the Portuguese Republic has not complied with its judgment in Case C-275/03, the Court may, under the third subparagraph of Article 228(2) EC, impose on that Member State a lump sum and/or penalty payment. 18
Siinä tapauksessa, että yhteisöjen tuomioistuin katsoisi, ettei Portugalin tasavalta ole noudattanut sen asiassa C-275/03 antamaa tuomiota, voi se EY 228 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan nojalla määrätä tämän jäsenvaltion suoritettavaksi kiinteämääräisen hyvityksen ja/tai uhkasakon. 18
In the present case, the Commission in its application based its proposal on the financial penalties to be imposed on Portugal, inter alia, on its Communications 96/C 242/07 and 97/C 63/02.
Esillä olevassa asiassa komissio on kanteessaan perustanut esityksensä Portugalille määrättävästä rahamääräisestä seuraamuksesta muun muassa tiedonantoihinsa 96/C 242/07 ja 97/C 63/02.
It should be noted that on 7 February 2006, the date when the application in the current proceedings was lodged before the Court, those communications were no longer in force and had been replaced by the 2005 Communication with effect from 1 January 2006. 22
On muistettava, että 7.2.2006, eli päivänä, jolloin nyt käsiteltävänä oleva asia saatettiin vireille yhteisöjen tuomioistuimessa, eivät nämä tiedonannot olleet enää voimassa ja ne oli korvattu vuoden 2005 tiedonannolla 1.1.2006 alkaen. 22
I consider that in the context of the present proceedings it would be appropriate for the Court to use, inter alia, the more
Katson, että esillä olevassa asiassa yhteisöjen tuomioistuimen pitäisi käyttää
According to its settled caselaw, it is for the Court to assess in each case, in the light of the circumstances of the case, the financial penalties to be imposed.
Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan yhteisöjen tuomioistuimen tehtävänä on arvioida kussakin tapauksessa vallitsevien olosuhteiden kannalta, mikä rahamääräinen seuraamus on määrättävä.
19 The fixing of a sanction pursuant to Article 228 EC thus lies within the exclusive remit of the Court.
19Seuraamuk-sen vahvistaminen EY 228 artiklan nojalla kuuluu näin yhteisöjen tuomioistuimen
20 — See Case C-387/97 Commission v Greece [2000] ECR I-5047, paragraph 89.
20 – Ks. asia C-387/97, komissio v. Kreikka, tuomio 4.7.2000 (Kok. 2000, s. I-5047, 89 kohta).
21 — See Commission v Greece, cited in footnote 20, paragraph 87.22 — See paragraph 25 of the 2005 Communication.
21 – Ks. alaviitteessä 20 mainittu asia komissio v. Kreikka, tuomion 87 kohta.
19 — Commission v France, cited in footnote 18, paragraph 86.
19 – Alaviitteessä 18 mainittu asia komissio v. Ranska, tuomion 86 kohta.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-70/06 the Court establishing a breach of Community law pursuant to Article 226 EC.
JULKISASIAMIES MAZÁKIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C­70/06 artiklassa tarkoitetun yhteisön oikeuden noudattamatta jättämisen.
recent 2005 Communication, together with the submissions of the parties, as a useful point of reference for establishing whether a financial sanction should be imposed in the present case, and if so, the amount of that sanction.
uudempaa, vuoden 2005 tiedonantoa yhdessä asian osapuolten lausumien kanssa lähtökohtana sen ratkaisemiselle, onko esillä olevassa asiassa määrättävä rahamääräinen seuraamus, ja jos on, mikä on tämän seuraamuksen määrä.
In reaching this finding, I consider that the reference by the Commission to its earlier communications did not hinder Portugal in defending its interests in the course of the current proceedings and that the principles of transparency, predictability and legal certainty have been observed.
Tähän voidaan päätyä katsomalla, että komission viittaus aikaisempiin tiedonantoihinsa ei estänyt Portugalia puolustamasta oikeuksiaan vireillä olevassa oikeudenkäynnissä ja että avoimuuden, ennustettavuuden ja oikeusvarmuuden periaatteita on noudatettu.
Portugal itself, in its written pleadings, highlighted the fact that the 2005 Communication had replaced the Commission’s earlier communications and indeed, as can be seen from Portugal’s pleadings, that Member State specifically relied on paragraphs 13.3 and 13.4 of the 2005 Communication.
Portugali on itse kirjallisissa huomautuksissaan painottanut sitä, että vuoden 2005 tiedonannolla korvattiin komission aikaisemmat tiedonannot, ja, kuten Portugalin huomautuksista voidaan nähdä, viitannut itse nimenomaisesti vuoden 2005 tiedonannon 13.3 ja 13.4 kohtaan.
In my opinion, Portugal was fully aware of the contents of the 2005 Communication and that it could be used as a point of reference in relation to the imposition of financial sanctions by the Court.
Portugalin voidaan katsoa olleen täysin tietoinen vuoden 2005 tiedonannon sisällöstä ja siitä, että sitä voidaan käyttää lähtökohtana, kun yhteisöjen tuomioistuin määrää rahamääräisiä seuraamuksia.
In concrete terms, the procedure laid down in Article 228(2) EC is aimed at inducing a defaulting Member State to comply with a judgment establishing a failure to fulfil obligations, thereby ensuring that Community law is in fact applied by that State.
Käytännössä tämä merkitsee sitä, että EY 228 artiklan 2 kohdassa määrätyn menettelyn tavoitteena on saada velvoitteensa laiminlyönyt jäsenvaltio panemaan täytäntöön jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva tuomio ja siten varmistaa, että valtio tosiasiallisesti soveltaa yhteisön oikeutta.
The sanctions provided for by that provision, namely a lump sum and a penalty payment, are both intended to achieve this objective.
Molemmilla tässä määräyksessä tarkoitetuilla toimenpiteillä, eli kiinteämääräisellä hyvityksellä ja uhkasakolla, pyritään tähän samaan päämäärään.
The purpose of imposing a penalty payment and/or a lump sum is to place a Member State under economic pressure which induces it to put an end to the infringement that has been established.
Uhkasakon ja/tai kiinteämääräisen hyvityksen määräämisellä pyritään käyttämään kyseiseen jäsenvaltioon nähden taloudellista pakkoa, joka saa sen lopettamaan todetun jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisen.
The financial penalties imposed must therefore be decided on according to the degree of persuasion needed for the Member State in question to alter its conduct. 23
Nämä rahamääräiset seuraamukset on siis määrättävä suhteessa siihen, minkä verran tarvitaan taivuttelua, jotta kyseinen jäsenvaltio muuttaa menettelytapojansa. 23
In Case C-304/02 Commission v France, the Court stated that while the imposition of a penalty payment seems particularly suited to inducing a Member State to put an end as soon as possible to a breach of obligations which, in the absence of such a measure, would tend to persist, the imposition of a lump sum is based more on assessment of
Asiassa C-304/02, komissio vastaan Ranska antamassaan tuomiossa yhteisöjen tuomioistuin totesi, että uhkasakon määrääminen tuntuu erityisen soveliaalta keinolta saada jäsenvaltio lopettamaan mahdollisimman pian jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen, jolla olisi taipumus jatkua ilman tätä pakotetta, kun taas kiinteämääräisen hyvityksen määrääminen perustuu enemmän niiden seurausten arviointiin, joita asianomaisen jäsenvaltion velvoitteiden
In my view, in order to apply the enforcement procedure provided by Article 228 EC in a consequent manner, that procedure must be understood as a tool for fully realising the objective of Article 226 EC proceedings, which is to bring infringements of Community law to an end, and at the same time as a means of dissuading Member States from failing to comply with the judgments of
Jotta EY 228 artiklassa tarkoitettujen pakotteiden käyttö olisi järkevää, on menettely ymmärrettävä välineeksi, jonka avulla voidaan saavuttaa EY 226 artiklassa määrätyn menettelyn päämäärä eli se, että yhteisön oikeuden rikkominen saadaan lopetettua. Pakotemenettely on ymmärrettävä samalla välineeksi, jolla jäsenvaltiot saadaan luopumaan niiden tuomioiden täytäntöönpanoon kohdistuvista laiminlyönneistä, joissa yhteisöjen tuomioistuin on todennut EY 226
COMMISSION v PORTUGAL the effects on public and private interests of the failure of the Member State concerned to comply with its obligations, in particular where the breach has persisted for a long period since the judgment which initially established it. 24
KOMISSIO v. PORTUGALI noudattamatta jättämisestä aiheutuu julkisille ja yksityisille intresseille, erityisesti silloin, kun jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen on jatkunut pitkään sen tuomion jälkeen, jossa se alun perin todettiin. 24
As regards the amount of the penalty payment, the basic criteria which must be taken into account in order to ensure that such payments have coercive force and Community law is applied uniformly and effectively are, in principle, the duration of the infringement, its degree of seriousness and the ability of the Member State to pay.
Uhkasakon määrän osalta perusperusteita, jotka on lähtökohtaisesti otettava huomioon, jotta voitaisiin varmistaa tällaisten seuraamusten pakottava vaikutus ja yhteisön oikeuden yhdenmukainen ja tosiasiallinen soveltaminen, ovat rikkomisen kesto, sen vakavuusaste ja kyseisen jäsenvaltion maksukyky.
In applying those criteria, regard should be had in particular to the effects of failure to comply on private and public interests and to the urgency of getting the Member State concerned to fulfil its obligations. 25
Näitä perusteita sovellettaessa on otettava erityisesti huomioon ne seuraukset, joita täytäntöönpanon laiminlyönnistä aiheutuu yksityisille ja julkisille intresseille, ja se kiireellisyys, jolla kyseinen jäsenvaltio on saatava noudattamaan velvoitteitaan. 25
The Commission submits that the coefficient for duration of the infringement should be fixed at 1 in the present proceedings.
Komissio esittää, että noudattamatta jättämisen kestoa koskeva kerroin pitäisi esillä olevassa asiassa vahvistaa 1:ksi.
As can be seen from the Commission’s pleadings, that coefficient was calculated by reference, inter alia, to the date when the Commission decided to initiate the present proceedings, that is 12 October 2005.
Kuten komission huomautuksista käy ilmi, kerroin laskettiin muun muassa suhteessa siihen päivään, jolloin komissio päätti panna vireille tämän oikeudenkäynnin, eli 12.10.2005.
In my view, the proposal of the Commission in relation to duration is flawed.
Komission ehdotus on mielestäni keston osalta virheellinen.
Aside from the fact that the Commission did not actually bring the present proceedings until 7 February 2006, the Court in Case C-177/04 Commission v France stated that the duration of an infringement pursuant to Article 228 EC must be assessed by reference to the time when the Court assesses the facts, not the
Komissio ei itse asiassa pannut käsiteltävänä olevaa asiaa vireille ennen kuin 7.2.2006, ja vaikka tälle ei annettaisikaan merkitystä, on yhteisöjen tuomioistuin asiassa C-177/04, komissio vastaan Ranska todennut, että EY 228 artiklassa tarkoitetun rikkomisen kestoa on arvioitava ottaen huomioon se ajankohta, jona yhteisöjen tuomioistuin arvioi tosiseikkoja, eikä
I consider in the light of the circumstances of the case that the imposition of a penalty payment is a suitable means to induce or persuade Portugal to alter its conduct and to comply with its obligations pursuant to Articles 1(1) and 2(1)(c) of Directive 89/665.
Asiassa vallitsevien olosuhteiden perusteella katson, että uhkasakon määrääminen on sopiva keino saada Portugali muuttamaan menettelytapansa tai taivutella se tähän ja saada se noudattamaan direktiivin 89/665 1 artiklan 1 kohdan ja 2 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisia velvoitteitaan.
In my view, there is sufficient evidence in the present proceedings to suggest that there is a real danger that the infringement in question will persist unless a penalty payment is imposed on Portugal.
Vireillä olevassa oikeudenkäynnissä on esitetty riittävästi näyttöä siitä, että on olemassa todellinen vaara siitä, että kyseessä oleva noudattamatta jättäminen jatkuu, ellei Portugalille aseteta uhkasakkoa.
In that regard, at the oral hearing on 5 July 2007 it was evident that the Portuguese Republic had not taken the necessary action to comply with the judgment in Case C-275/03, despite its repeated earlier statements that such action was imminent.
Suullisessa käsittelyssä, joka toimitettiin 5.7.2007, oli täysin selvää, ettei Portugalin tasavalta ollut toteuttanut asiassa C-275/03 annetun tuomion noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä huolimatta siitä, että se oli aiemmin toistuvasti väittänyt, että tämä tapahtuisi viivytyksettä.
24 — See paragraph 81.
25 – Alaviitteessä 20 mainittu asia komissio v. Kreikka, tuomion 92 kohta.
25 — Commission v Greece, cited in footnote 20, paragraph 92.
24 – Ks. tuomion 81 kohta.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-70/06 time at which the case is brought before it by the Commission. 26
JULKISASIAMIES MAZÁKIN RATKAISUEHDOTUS – ASIA C­70/06 sitä ajankohtaa, jona komissio on saattanut asian sen käsiteltäväksi. 26
In those circumstances, I consider that a coefficient of 2 appears appropriate to take account of the duration of the infringement.
Näin ollen rikkomisen keston huomioiva kerroin voidaan täysin perustellusti vahvistaa 2:ksi.
As regards the seriousness of the infringement, I do not consider that the Commission’s proposal of a coefficient of 11, on a scale of 1 to 20, for seriousness is correct.
Rikkomisen vakavuudesta ei voida katsoa, että komission esitys kertoimesta 11 asteikolla 1–20 olisi oikea.
In my view, that coefficient is clearly excessive in the light of the circumstances of the present case and the previous caselaw of the Court.
Sitä on pidettävä ilmeisen kohtuuttomana asiassa vallitsevat olosuhteet ja yhteisöjen tuomioistuimen aikaisempi oikeuskäytäntö huomioon ottaen.
In the present case, compliance with the judgment in Case C-275/03 only required the adoption by Portugal of measures of transposition into national law of Articles 1(1) and 2(1)(c) of Directive 89/665 and, in particular, the repeal of Decree-Law No 48051.
Asiassa C-275/03 annetun tuomion noudattaminen edellytti esillä olevassa asiassa Portugalilta ainoastaan sitä, että se panee täytäntöön direktiivin 89/665 1 artiklan 1 kohdan ja 2 artiklan 1 kohdan c alakohdan kansallisessa oikeudessa ja kumoaa lakiasetuksen nro 48051.
It is clear that the failure by Portugal to definitely adopt the necessary legislative measures to comply with the judgment in Case C-275/03, which was handed down on 14 October 2004, has persisted for a substantial period of time.
On selvää, että tämä noudattamatta jättäminen, eli se, ettei Portugali ollut toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä asiassa C-275/03 14.10.2004 annetun tuomion panemiseksi täytäntöön, on jatkunut huomattavan pitkään.
On the date of the oral hearing in the present case nearly three years had elapsed since the judgment in Case C-275/03 was delivered. 27
Esillä olevassa asiassa oli suullisen käsittelyn toimittamispäivänä kulunut melkein kolme vuotta siitä, kun tuomio asiassa C-275/03 annettiin. 27
With regard to that caselaw, the Portuguese Government in my view correctly pointed out that a lower coefficient for seriousness in cases involving for example a threat to public health, damage to the environment and the depletion of fishing stocks was applied by the Court.
Kun otetaan huomioon tämä oikeuskäytäntö, Portugalin hallitus on nähdäkseni perustellusti huomauttanut, että yhteisöjen tuomioistuin on soveltanut pienempää vakavuuskerrointa asioissa, joissa oli kyse kansanterveyden vaarantamisesta, ympäristön vahingoittamisesta ja kalakantojen ryöstökalastuksesta.
28I consider that the coefficient of 4 suggested by the Portuguese Government is thus more appropriate in the present case.
28Portugalin hallituksen esittämä kerroin 4 on näin esillä olevassa asiassa oikeampi.
26 — See paragraph 71.
26 – Ks. tuomion 71 kohta.
In my view, the date of the Court’s assessment of the facts is an unidentifiable date which is not known by the parties.
Nähdäkseni päivä, jolloin yhte i-söjen tuomioistuin arvioi tosiseikat, on päivä, jota ei voida yksilöidä ja jota asian osapuolet eivät tunne.
I consider therefore that for the purposes of imposing a penalty payment pursuant to Article 228 EC, the duration of the infringement must be assessed by reference to the date of the hearing in a case, or in the event that a hearing is not held, the date of the close of the written procedure.
Tämän johdosta katson, että EY 228 artiklassa tarkoitettua uhkasakkoa määrättäessä rikkomisen kestoa on arvioitava suhteessa asiassa pidettyyn suulliseen käsittelyyn tai, ellei suullista käsittelyä toimiteta, päivään, jolloin kirjallinen käsittely päätettiin.
27 — See by analogy Case C-177/04 Commission v France, cited in footnote 23, paragraphs 73 and 74.
27 – Ks. analogian perusteella alaviitteessä 23 mainittu asia C-177/04, komissio v. Ranska, tuomion 73 ja 74 kohta.
In that case the Court considered that a coefficient of 3 for duration should be applied where a failure to adopt measures of transposition into national law had persisted for nearly four years.
Yhteisöjen tuomioistuin katsoi tuossa asiassa, että kestoa kuvaavana kertoimena oli sovellettava 3:a, kun kansallisten täytäntöönpanotoimien toteuttaminen oli laiminlyöty melkein neljän vuoden ajan.
28 — In that regard, Portugal noted that in Commission v Greece (cited in footnote 20), the Commission proposed a coefficient of 6 for seriousness concerning a failure to fulfil obligations which threatened public health and where no action had been taken to execute the previous judgment.
28 – Portugali totesi samassa yhteydessä, että asiassa komissio v. Kreikka (mainittu alaviitteessä 20) komissio esitti sovellettavaksi vakavuuskerrointa 6, kun kysymys oli kansanterveyden vaarantavasta velvoitteiden noudattamatta jättämisestä ja siitä, ettei aikaisemman tuomion panemiseksi täytäntöön ollut ryhdytty minkäänlaisiin toimenpiteisiin.
While in Commission v Spain (cited in footnote 16), a coefficient of 4 for seriousness was proposed by the Commission in relation to a failure to transpose a directive on the quality of bathing waters and thus concerned the protection of the environment and public health.
Asiassa komissio v. Espanja (mainittu alaviitteessä 16) komissio esitti sovellettavaksi vakavuuskerrointa 4 asiassa, jossa oli kyse uimaveden laadusta annetun direktiivin täytäntöönpanon laiminlyönnistä ja joka koski näin ympäristönsuojelua ja kansanterveyttä.
In addition, in Case C-304/02 Commission v France (cited in footnote 18), which concerned the common fisheries policy, a coefficient of 10 for seriousness was proposed.
Näiden lisäksi asiassa C-304/02, komissio v. Ranska (mainittu alaviitteessä 18), joka koski yhteistä kalastuspolitiikkaa, esitettiin sovellettavaksi vakavuuskerrointa 10.
COMMISSION v PORTUGAL distorted.
KOMISSIO v. PORTUGALI vääristymään sisämarkkinoilla.
30 Moreover, contrary to Portugal’s arguments, 31I consider that the possibility
30Portugalin väitteistä täysin poiketen 31 katson, että yksi-
While the infringement of Directive 89/665 would appear to be partial, in that the present proceedings and the proceedings in Case C-275/03 relate to Articles 1(1) and 2(1)(c) of that directive rather than the directive in its entirety, the coefficient of 4 for seriousness is warranted given, in my view, the importance of the provisions in question which provide for the establishment of measures for the award of damages to persons injured by an infringement of the public procurement rules.
Vaikka direktiivin 89/665 noudattamatta jättäminen vaikuttaakin vain osittaiselta siksi, että esillä olevassa asiassa ja asiassa C-275/03 oli kyse ainoastaan tämän direktiivin 1 artiklan 1 kohdasta ja sen 2 artiklan 2 kohdan c alakohdasta eikä direktiivistä kokonaisuutena, on rikkomisen vakavuutta kuvaava kerroin 4 mielestäni aiheellinen, kun otetaan huomioon niiden säännösten merkitys, joissa edellytetään toimenpiteiden toteuttamista korvauksen myöntämiseksi henkilöille, jotka ovat kärsineet vahinkoa julkisia hankintoja koskevien säännösten rikkomisen johdosta.
29 for private actors to seek review of the decisions of contracting authorities and, where they have been injured by an infringement of the rules on public procurement, to obtain damages, is crucial to the proper functioning of those rules.
29 tyisillä toimijoilla oleva mahdollisuus hakea muutosta sopimuspuolena olevien viranomaisten päätöksiin ja saada korvaus silloin, kun ne ovat kärsineet vahinkoa julkisia hankintoja koskevien sääntöjen rikkomisen vuoksi, on ensiarvoisen tärkeä näiden sääntöjen asianmukaisen toiminnan kannalta.
The availability of such procedures not only safeguards the interests of the parties in question, but also guarantees the full effectiveness of the Community’s public procurement policy.
Mahdollisuus käyttää tällaisia muutoksenhakukeinoja turvaa asian osapuolten edut, minkä lisäksi se takaa julkisia hankintoja koskevan yhteisön sääntelyn täyden tehokkuuden.
The failure by Portugal to repeal Decree-Law No 48051 32would appear to render
Portugalin laiminlyönti kumota asetus nro 48051 32 tekee alaa koskevista oikeustur-
In coming to this conclusion I would stress that I do not agree with the submissions of Portugal which would tend to suggest that the European Community’s policy on public procurement is not of any great importance.
Painotan tämän päätelmän osalta sitä, etten yhdy Portugalin väitteisiin, jotka näyttävät osoittavan sitä, ettei Euroopan yhteisön julkisia hankintoja koskeva sääntely ole kovinkaan merkityksellistä.
Public procurement policy is, in my view, pivotal in ensuring that competition in the internal market is not judicial actions in this field by private parties more difficult and indeed costly.
Julkisten hankintojen ohjaus on olennaisen tärkeää pyrittäessä turvaamaan se, ettei kilpailu pääse vakeinoista vaikeakäyttöisempiä ja kalliimpia yksityisten henkilöiden kannalta.
This situation could, in my opinion, undermine the incentives of private parties to bring such actions and thus impair the full effectiveness of the Community’s public procurement policy.
Tämä voi mielestäni johtaa siihen, että yksityiset henkilöt luopuvat aikomuksistaan nostaa tällaisia kanteita, mikä vaarantaa julkisia hankintoja koskevan yhteisön sääntelyn täyden tehokkuuden.
30 — Indeed the sheer size of the public procurement sector, which would appear to represent 16% of the Community’s GDP and 13.2% of Portugal’s GDP, can not be overlooked.
30 – Julkinen hankintasektori on jo kooltaan sellainen – noin 16 prosenttia yhteisön bruttokansantuotteesta ja 13,2 prosenttia Portugalin bruttokansantuotteesta – että se on mahdotonta sivuuttaa.
31 — See point 31 above.
31 – Ks. edellä 31 kohta.
29 — See by contrast Case C-177/04 Commission v France (cited in footnote 23) where the Court considered that the infringement of Community law due to the partial non-transposition of a directive was not particularly serious and thus applied a coefficient for seriousness of 1.
29 – Ks. asia C-177/04, komissio v. Ranska (mainittu alaviitteessä 23), jossa yhteisöjen tuomioistuin totesi päinvastoin, että yhteisön oikeuden rikkominen, joka johtuu siitä, että direktiivi on jätetty osittain panematta täytäntöön, ei ollut erityisen vakava, ja sovelsi tämän perusteella vakavuuskerrointa 1.
29), and had thus failed to fulfil its obligations under Article 228 EC as it continued to regard the supplier of a defective product as liable on the same basis as the producer where the producer cannot be identified, even though the supplier had informed the injured person within a reasonable time of the identity of the person who supplied him with the product.
29) 3 artiklan 3 kohdan täytäntöönpanon osalta ja että se oli jättänyt näin noudattamatta sille EY 228 artiklan nojalla kuuluvat velvollisuudet, koska Ranskan tasavalta katsoi edelleen, että turvallisuudeltaan puutteellisen tuotteen jälleenmyyjä on vastuussa samoin edellytyksin kuin valmistaja silloin, kun viimeksi mainittua ei voida tunnistaa, vaikka jälleenmyyjä on ilmoittanut vahinkoa kärsineelle kohtuullisessa ajassa henkilön, jolta hän on hankkinut tuotteen.