natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Lastly, examining the argument that the Aarhus Convention provides that the parties thereto are to ensure that members of the public have access to administrative or judicial procedures to challenge acts of public authorities which contravene national law on the environment, the Court stated that the Community legislature had adopted, in order to facilitate access to the Community judicature in environmental matters, Regulation No 1367/2006 (7).
Lopuksi tarkastellessaan argumenttia, joka perustui siihen, että Århusin yleissopimuksen mukaan yleissopimuksen sopimuspuolten on valvottava, että yleisö voi osallistua menettelyihin viranomaisten sellaisten toimien riitauttamiseksi, jotkaovat kansallisen ympäristölainsäädännön vastaisia, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin korosti, että yhteisön lainsäätäjä on antanut asetuksen (EY) N:o 1367/20067 helpottaakseen ympäristöasioiden saattamista yhteisöjen tuomioistuinten käsiteltäväksi.
Title IV of that regulation lays down a procedure on completion of which certain non-governmental organisations may bring an action for annulment before the Community judicature pursuant to Article 230 EC.
Kyseisen asetuksen IV osastossa säädetään menettelystä, jonka jälkeen tietyt valtioista riippumattomat järjestöt voivat nostaa kumoamiskanteen yhteisöjen tuomioistuimissa EY 230 artiklan mukaisesti.
However, the conditions laid down in Title IV manifestly not having been satisfied in the circumstances, it is not for the Court to substitute itself for the legislature and to accept, on the basis of the Aarhus Convention, the admissibility of an action which does not meet the conditions laid down in Article 230 EC.
Koska kyseisen IV osaston mukaiset edellytykset eivät kuitenkaan ilmeisesti täyty käsiteltävänä olleessa asiassa, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tehtävänä ei ole asettua lainsäätäjän sijaan ja katsoa Århusin yleissopimukseen nojautumalla, että kanne, joka ei täytä EY 230 artiklassa määrättyjä edellytyksiä, voidaan ottaa tutkittavaksi.
In Case T-30/07 Denka International v Commission (order of 27 June 2008, not published), theCourtofFirstInstance noted that the fact that a person is involved in the procedure leading to the adoption of a Community measure is capable of distinguishing that person individually in relation to the measure in question only when the applicable Community legislation grants him certain procedural guarantees.
Asiassa Denka International vastaan komissio (T-30/07, määräys 27.6.2008, ei julkaistu) ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi, että se, että tietty henkilö osallistuu menettelyyn, joka johtaa yhteisön toimen antamiseen, on kyseisen toimen osalta tämän henkilön yksilöivä seikka vain silloin, kun yhteisön lainsäädännössä myönnetään hänelle tiettyjä menettelyllisiä takeita.
Given that neither the process of enacting acts of general application nor the nature of those acts themselves requires the participation of the persons affected, their interests being supposed to be represented by the political bodies called upon to adopt those measures, it would be contrary to the letter and spirit of Article 230 EC to allow any individual, once he has participated in the preparation of a measure of a legislative nature, then to bring an action challenging that measure.
Koska yleisesti sovellettavien toimien valmistelumenettely ja niiden luonne eivät edellytä kyseessä olevien henkilöiden osallistumista ja koska niiden poliittisten tahojen, jotka antavat nämä toimet, oletetaan edustavan näiden henkilöiden etuja, olisi EY 230 artiklan sanamuodon ja tarkoituksen vastaista antaa jokaiselle yksityiselle oikeussubjektille, joka on osallistunut lainsäädäntötoimen valmisteluun, oikeus nostaa kanne tästä toimesta.
Neither the contested directive nor that on which it is based provides any procedural guarantees for undertakings manufacturing or distributing active substances.
Riidanalaisessa direktiivissä ja direktiivissä, johon kantaja nojautui, ei kuitenkaan säädetä aktiiviaineiden tuottaja- tai jakeluyrityksiä koskevista menettelyllisistä takeista.
Finally, the applicant argued that it was the proprietor of a trademark registered for the active substance concerned whose use was affected by the contested directive, which distinguished it from any other person, in accordance with Codorníu v Council (8).
Lisäksi kantaja tähdensi, että se oli rekisteröidyn tavaramerkin haltija kyseisen aktiiviaineen osalta, jonka käyttöön riidanalainen direktiivi vaikutti, mikä sen mukaan yksilöi sen suhteessa kaikkiin muihin henkilöihin yhteisöjen tuomioistuimen asiassa Codorníu vastaan neuvosto818.5.1994 antaman tuomion mukaisesti.
The Court noted, however, that that protection for a trademark was not such as to distinguish the applicant from all other manufacturers and distributors, who might also rely on the existence of a trademark in their favour.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin korosti kuitenkin, että tämän tavaramerkkiin liittyvän oikeudellisen suojan perusteella kantaja ei voi erottua kaikista muista valmistajista ja jakelijoista, jotka voivat yhtä lailla vedota edukseen tavaramerkin olemassaoloon.
Case T-82/06 Apple Computer International v Commission (order of theCourtofFirstInstance of 19 February 2008, not published) gave rise to clarification of the admissibility of actions directed against tariff classification regulations. According to the case-law, suchmeasures are, in spite of the apparent specificity of the descriptions which they contain, of general application.
Direktiivin tavoitteena ei ole varata määrättyä teollis- tai tekijänoikeutta tietyille toimijoille, joten sen mahdollinen vaikutus kantajan teollis- ja tekijänoikeuksiin johtuu ainoastaan siitä seikasta, että tämä valmistaa aktiiviaineita, mikä ei ole tunnusomaista yksinomaan sille.
Regulation (EC) No 1367/2006 of the European Parliament and of the Council of 6 September 2006 on the application of the provisions of the Aarhus Convention on Access to Information, Public Participation in Decision-making and Access to Justice in Environmental Matters to Community institutions and bodies (OJ 2006 L 264, p. 13).
Tiedon saatavuutta, yleisön osallistumista päätöksentekoon sekä oikeuden saatavuutta ympäristöasioissa koskevan Århusin yleissopimuksen määräysten soveltamisesta yhteisön toimielimiin ja elimiin 6.9.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1367/2006 (EUVL L 264, s. 13).
The Court considered that the circumstances that the classification in the Combined Nomenclature was triggered by an application from the applicant for a binding tariff information, that no other similar product was demonstrated to the Nomenclature Committee and that, on the basis of the demonstration of the operation of the product in question, a draft tariff classification regulation referring to the monitors concerned was circulated to the Member States cannot distinguish the applicant individually in such away as to render the action admissible.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, että se, että yhdistetyn nimikkeistön luokittelu on saanut alkunsa kantajan esittämän sitovaa tariffitietoa koskevan hakemuksen johdosta, että nimikkeistökomiteassa ei ollut yhtään vastaavaa tuotetta esiteltävänä ja että kyseessä olevan tuotteen esittelyn perusteella jäsenvaltioihin jaettiin luonnos tariffiluokittelusta annettavaksi asetukseksi, jossa viitataan kyseessä oleviin monitoreihin, eivät ole sellaisia olosuhteita, että ne yksilöivät kantajan sillä tavalla, että kanne voitaisiin ottaa tutkittavaksi.
The fact that a person is involved in the procedure leading to the adoption of a Community measure is capable of distinguishing that person individually in relation to that measure only if the applicable Community legislation grants him certain procedural guarantees.
Toimijan osallistuminen menettelyyn, joka johtaa toimen antamiseen, yksilöi nimittäin tämän toimijan suhteessa kyseiseen toimeen ainoastaan silloin, kun sovellettavassa yhteisön lainsäädännössä myönnetään hänelle tiettyjä menettelyllisiä takeita.
Although similar circumstances were taken into account to declare the action in Sony Computer Entertainment Europe v Commission (‘Sony’) (10) admissible, they could not have been the decisive factor.
Vaikka ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin otti huomioon vastaavat olosuhteet asiassa Sony Computer Entertainment Europe vastaan komissio10 (jäljempänä asia Sony) päät- täessään kanteen ottamisesta tutkittavaksi, eivät ne ole voineet olla määräävä tekijä.
It was only in the light of the exceptional circumstances of that case that the applicant was, in that case, held to be individually concerned.
Vain käsiteltävään asiaan liittyvien poikkeuksellisten olosuhteiden perusteella katsottiin, että kantaja voidaan yksilöidä.
Similarly, the Court stated that, while that judgment makes it clear that the fact that the applicant is the sole authorised importer of the product concerned constitutes a relevant factor, it is not sufficient, in itself, to establish that the applicant is individually concerned.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin korosti lisäksi, että vaikka kyseisestä tuomiosta ilmenee myös, että se, että kantaja on kyseisen tuotteen ainut valtuutettu maahantuoja, on merkityksellinen seikka, tämä ei sinänsä riitä osoittamaan, että riidanalainen asetus koskee kantajaa erikseen.
Last, because the rather general description in the contested regulation of the goods concerned as well as the absence of any visual or textual factor clearly referring to a specific economic operator excluded any individual effect, the Court concluded that there were no grounds for considering that the exceptional circumstances, within the meaning of Sony, giving rise to locus standi for the applicant, existed in the instant case (11).
Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan jotta yhteisön toimi koskisi suoraan yksityistä EY 230 artiklan neljännessä kohdassa tarkoitetulla tavalla, edellytetään, että toimella on välittömiä vaikutuksia yksityisen oikeusasemaan ja että sen toimeenpano on puhtaasti auto-
Court ofFirstInstance
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin maattista ja perustuu yksinomaan yhteisön lainsäädäntöön eikä edellytä välissä olevien sääntöjen soveltamista.12
In Case T-276/04 Compagnie maritime belge v Commission (judgment of 1 July 2008), the Court held that where, because of a procedural defect, the Community judicature has annulled in part a Commission decision finding an infringement of the competition rules and imposing a fine, the Commission is entitled to adopt a new decision aimed at correcting the procedural defects identified by the Community judicature and to impose a new fine on the basis of the parts of the first decision that were not annulled.
Asiassa Compagnie maritime belge vastaan komissio (T-276/04, ei vielä julkaistu) 1.7.2008 annetun tuomion mukaan silloin, kun yhteisöjen tuomioistuimet ovat menettelyvirheen vuoksi kumonneet osittain komission päätöksen, jossa todetaan kilpailusääntöjen rikkominen ja määrätään sakko, komissio voi perustellusti tehdä uuden päätöksen, jolla pyritään oikaisemaan tuomioistuimen toteamat menettelyvirheet, ja määrätä uuden sakon niiden ensimmäisen päätöksen osien perusteella, joita ei ole kumottu.
In addition, after all rights of appeal have been exhausted or expiry of the time limits prescribed in that connection, the parts of the first Commission decision which were not annulled acquire res judicata so that, in an action for annulment of the new decision, the undertaking penalised cannot challenge whether the infringement did in fact take place, since that infringement was definitively established in the first decision.
Lisäksi kaikkien oikeussuojakeinojen käytön tai näitä oikeussuojakeinoja varten säädettyjen määräaikojen umpeenkulumisen jälkeen komission ensimmäisen päätöksen osat, joita ei ole kumottu, saavat oikeusvoiman niin, että uuteen päätökseen kohdistuvan kumoamiskanteen yhteydessä seuraamuksen kohteena oleva yritys ei voi saattaa kyseenalaiseksi rikkomisen aineellista puolta, koska se on jo todettu lopullisesti ensimmäisessä päätöksessä.
Reasonable time
Kohtuullinen aika
In that same judgment, the Court, recalling that Regulation No 2988/74 (13) established a complete system of rules covering in detail the periods within which the Commission is entitled, without undermining the fundamental requirement of legal certainty, to impose fines, held that there is no room for consideration of the Commission’s duty to exercise its power to impose fines within a reasonable period. That conclusion cannot be challenged by reliance on an alleged breach of the rights of the defence since, so long as the limitation period laid down in that regulation has not expired, any undertaking which is the subject of an investigation under Regulation No 17 (14) remains uncertain as to the outcome of the procedure and as to whether sanctions or fines will be imposed.
Tässä samassa tuomiossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin muistutti, että asetuksella (ETY) N:o 2988/7413 otettiin käyttöön kattava sääntely, jolla säännellään yksityiskoh- taisesti määräaikoja, joissa komissio voi oikeusvarmuuden perustavanlaatuista vaatimusta sivuuttamatta määrätä sakkoja, ja totesi, että kaikki perustelut, jotka liittyvät komission velvollisuuteen käyttää toimivaltaansa määrätä sakkoja kohtuullisessa ajassa, on hylättävä.
Thus, the prolongation of that uncertainty is inherent in proceedings implementing Regulation No 17 and does not in itself constitute a breach of the rights of the defence.
Tätä päätelmää ei voida saattaa kyseenalaiseksi vetoamalla väitettyyn puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen, sillä niin kauan kuin tässä asetuksessa säädetty vanhentumisaika
Regulation No 17 of the Council of 6 February 1962: First Regulation implementing Articles [81 EC] and [82 EC] (OJ, English Special Edition 1959–62, p. 87).
Vanhentumisajoista liikennettä ja kilpailua koskeviin Euroopan talousyhteisön sääntöihin liittyvissä menettelyissä ja niiden nojalla määrättyjen seuraamusten täytäntöönpanossa 26.11.1974 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2988/74 (EYVL L 319, s. 1).
Application of Article 81(1) EC
EY 81 artiklan 3 kohdan soveltaminen
In Case T-99/04 AC-Treuhand v Commission (judgment of 8 July 2008), the Court held that the fact that an undertaking is not active on the market on which the restriction of competition materialises does not rule out its liability in respect of participation in the implementation of a cartel.
Asiassa AC-Treuhand vastaan komissio (T-99/04, ei vielä julkaistu) 8.7.2008 antamassaan tuomiossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi, että se seikka, ettei yritys toimi markkinoilla, joilla kilpailun rajoittaminen tapahtuu, ei poista sen kartellin täytäntöönpanoon osallistumiseen perustuvaa vastuuta.
In this instance, the applicant, a consultancy firm, had provided various services to three producers of organic peroxides and had played an essential role in the cartel between those producers by organising meetings and covering up evidence of the infringement.
Esillä olevassa asiassa kantaja, joka oli konsulttiyhtiö, oli toimittanut erilaisia palveluja kolmelle orgaanisten peroksidien valmistajalle, ja sillä oli ollut olennainen tehtävä näiden valmistajien välisessä kartellissa kokousten järjestäjänä sekä kilpailusääntöjen rikkomista koskevien todisteiden salaajana.
Rights of the defence and right to a fair hearing
Puolustautumisoikeudet ja oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä koskeva oikeus
In that same judgment, the Court held that, when the first investigation measure is taken in respect of an undertaking, such as a request for information, the Commission is required to inform that undertaking of the putative infringements concerned by the investigation and of the fact that the Commission might have to impute to that undertaking unlawful conduct.
Tässä samassa tuomiossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi, että ryhtyessään yrityksen osalta tietojensaantipyynnön kaltaiseen ensimmäiseen tutkimustoimenpiteeseen komissio on velvollinen tiedottamaan tälle suoritettavan tutkinnan kohteena olevaa kilpailusääntöjen rikkomista koskevat olettamat sekä sen seikan, että se voisi tutkinnan johdosta esittää moitteita kyseistä yritystä kohtaan.
In this instance, however, the Court held that the Commission’s omission in this respect could not lead to the annulment of the contested decision, since that irregularity did not adversely affect the efficiency of the applicant’s defence.
Esillä olevassa asiassa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kuitenkin katsoi, että komission laiminlyönti tältä osin ei voinut johtaa riidanalaisen päätöksen kumoamiseen, koska tämä sääntöjenvastaisuus ei loukannut kantajan puolustuksen tehokkuutta.
Second, the Court held that the Commission erred in applying the aggravating circumstance of leader of the cartel against Hoechst, without however characterising sufficiently clearly and precisely in the statement of objections the facts alleged against it.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin käytti asiassa Hoechst vastaan komissio (T-410/03, ei vielä julkaistu) 18.6.2008 antamassaan tuomiossa täyttä harkintavaltaansa kahdessa suhteessa.
Moreover, certain facts identified by the Commission did not make it possible to conclude with sufficient precision that the objection of leader would be found as against Hoechst.
Ensinnäkin se katsoi, että komissio oli loukannut hyvän hallinnon periaatetta ja yhdenvertaisen kohtelun periaatetta.
Court ofFirstInstance following a request for information, but going beyondwhat the Commission requested, additional information confirming the existence of the cartel.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ehtiä sen edelle yhteistyötiedonannon nojalla.
Consequently, that information was able to strengthen substantially the Commission’s arguments concerning the existence of an overall plan and thus made it possible to increase substantially the amount of the fines in respect of the gravity of the infringement. The Court therefore granted BPB an additional reduction of 10 % of the amount of its fine.
Esillä olevassa asiassa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin otti huomioon sen seikan tärkeyden, että komissio noudattaa hyvän hallinnon ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteita, ja alensi Hoechstille määrättyä sakkoa 10 prosentilla.
In Case T-69/04 Schunk and Schunk Kohlenstoff-Technik v Commission (judgment of 8 October 2008) and Case T-73/04 Carbone Lorraine v Commission (judgment of 8 October 2008, under appeal), the Court recalled that, in the case of a price cartel, the Commission may legitimately infer that the infringement had effects from the fact that the cartel members took measures to apply the agreed prices.
Toiseksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, että komissio on tehnyt virheen, kun se on ottanut kartellin johtajan roolin huomioon raskauttavana olosuhteena Hoechstia vastaan kuitenkaan määrittelemättä riittävän selvästi ja täsmällisesti väitetiedoksiannossa seikkoja, joista Hoechstia moitittiin.
In order to conclude that there has been an impact on the market, it is sufficient that the agreed prices have served as a basis for determining individual transaction prices, thereby limiting customers’room for negotiation.
Sitä paitsi tiettyjen komission huomioonottamien tosiseikkojen perusteella ei voida päätellä riittävän täsmällisesti, että johtajan asemaa koskeva väite olisi otettu huomioon Hoechstia vastaan.
They cannot therefore benefit from external factors which counteracted their own efforts by turning them into factors justifying a reduction of the fine.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin päätteli tästä, että Hoechst ei ole voinut puolustautua hyödyllisesti.
In addition, the Court found that, even though, in the application, Schunk disputed for the first time before it facts which had been raised against it in the statement of objections and on which the finding of an infringement of Article 81 EC was based, there were no grounds for cancelling the minimum reduction of 10 % allowed to Schunk on the basis of the leniency notice (15), as the Commission requested.
Asiassa BPB vastaan komissio (T-53/03, ei vielä julkaistu) 8.7.2008 antamassaan tuomiossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, että komission BPB:n yhteistyön perusteella myöntämä sakon alennus ei ollut riittävä siltä osin kuin viimeksimainittu oli kilpailua rajoittavaan menettelyyn osallistuneista ensimmäinen, joka ilmoitti tietopyynnön jälkeen mutta tavalla, joka meni komission pyynnössä esitettyä pitemmälle, täydentäviä seikkoja, jotka vahvistivat kartellin olemassaolon.
The Court observed that the challenges at issue were rejected pursuant to the case-law under which facts which an undertaking has expressly acknowledged during the administrative procedure are to be regarded as established, that undertaking being barred from putting forward pleas disputing those facts in proceedings before the Court.
Näin ollen nämä seikat ovat vahvistaneet huomattavasti komission argumentaatiota kokonaissuunnitelman olemassaolon osalta ja niiden perusteella on siten ollut mahdollista korottaa huomattavasti sakkojen määrää rikkomisen vakavuuden perusteella.
Concept of group and setting of the 10 % ceiling on the amount of the fine
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin myönsi näin ollen BPB:lle 10 prosentin lisäalennuksen sakon määrästä.
In Case T-52/03 Knauf Gips v Commission (judgment of 8 July 2008, not published), the Court stated that, when calculating the 10 % ceiling on the amount of the fine, referred to in Article 15(2) of Regulation No 17, the Commission may take into account the turnover of all the entities which make up an economic unit within the meaning of competition law.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on sitä vastoin todennut, että komissiolta ei voida vaatia, mikäli kartellin täytäntöönpanoon näytetty toteen, että se osoittaisi järjestelmällisesti, että asianomaiset yritykset ovat todellisuudessa kyenneet sopimusten avulla saavuttamaan transaktioille korkeamman hintatason kuin se, mikä ilman kartellia olisi vallinnut.
In particular, the Court decided that, although it is true that the mere fact that the share v 2
Nämä eivät voi lukea omaksi hyväkseen ja sakon alentamisen perusteeksi ulkoisia tekijöitä, jotkaovat haitanneet niiden pyrkimyksiä.
Commission notice on the non-imposition or reduction of fines in cartel cases (OJ 1996 C 207, p. 4).
Lisäksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, että vaikka Schunk kiisti kannekirjelmässä ensimmäistä kertaa sen edessä ne tosiseikat, joista sitä väitetiedoksiannossa moi-
Proceedings capital of separate commercial companies is held by the same person or the same family is insufficient, in itself, to establish that those companies area single economic unit with the result that the actions of one company can be attributed to the other and that one can be held liable to pay the fine for the other, it is possible to reach the conclusion that an economic unit exists on the basis of a series of elements.
Toiminta tittiin ja joihin EY 81 artiklan rikkomisen toteaminen perustui, Schunkille yhteistyötiedonannon15 nojalla myönnettyä vähimmäisalennusta ei ole syytä poistaa, kuten komissio vaati.
The Court also recalled in particular that the term‘undertaking’must be understood as designating an economic unit for the purpose of the subject matter of the agreement in question even if in law that economic unit consists of several persons, natural or legal.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin korosti nimittäin, että kyseessä olevat kiistämiset on hylätty sen oikeuskäytännön nojalla, jonkamukaan yrityksen hallinnollisessa menettelyssä nimenomaisesti myöntämiä tosiseikkoja on pidettävä toteen näytettyinä, eikä yritys ole enää vapaa kehittelemään väitteitä, joilla ne pyritään kiistämään oikeudenkäynnissä.
Imputability of the unlawful conduct
Yritysryhmän käsite ja sakon 10 prosentin enimmäismäärän vahvistaminen