natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It also provides a procedure for settling disputes that arise between two or more trading partners.
Se tarjoaa myös menettelyn kahden tai useamman kauppakumppanin välille syntyneiden riitojen ratkaisemiseksi.
The EU does not, however, have specific trade agreements with its major trading partners among the developed countries like the United States and Japan.
EU:lla ei kuitenkaan ole erillistä kauppasopimusta teollisuusmaihin kuuluvien tärkeimpien kauppakumppaneidensa eli esimerkiksi Yhdysvaltojen ja Japanin kanssa, vaan kauppasuhteet hoidetaan WTO:n mekanismien kautta.
Here, trade relations are handled through the WTO mechanisms.
Yhdysvallat ja Euroopan unioni pyrkivät kehittämään suhteita tasaarvon ja kumppanuuden pohjalta.
The United States and the European Union are seeking to develop relations founded on equality and partnership.
Euroopan unioni lisää kaupankäyntiä maailman muissa osissa sijaitsevien nousevien talousmahtien kanssa Intiasta ja Kiinasta Etelä- ja Keski-Amerikkaan.
However, EU countries are not always in agreement on the type of diplomatic, political and military ties to establish with the United States.
Näiden maiden kanssa tehtäviin kauppasopimuksiin sisältyy myös teknistä ja kulttuuriyhteistyötä.
The EU’s trade policy is closely linked to its development policy.
EU:n kauppapolitiikka on läheisesti kytköksissä sen kehitysapupolitiikkaan.
Under its general system of preferences (GSP), the EU has granted dutyfree or cut-rate preferential access to its market for most of the imports from developing countries and economies in transition.
EU on yleisen etuusjärjestelmänsä puitteissa myöntänyt useimmille kehitysmaista ja siirtymätalouden maista peräisin oleville tuotteille tullittoman pääsyn markkinoilleen tai alentanut niiden tullimaksuja.
It goes even further for the world’s 49 poorest countries.
Se on jopa mennyt pidemmälle maailman 49 köyhimmän maan osalta.
All of their exports,
Kaikki niistä tuotavat
Wine is one of the EU’s main exports to its biggest trade partner, the United States.
Viini on yksi tärkeimmistä tuotteista, joita EU vie suurimmalle kauppakumppanilleen Yhdysvaltoihin.
• political dialogue between the participating countries and a security partnership based, in particular, on mechanisms for arms control and the peaceful resolution of conflicts;
• poliittinen vuoropuhelu ja turvallisuusyhteistyö osallistujamaiden välillä; tämä perustuu konfliktien rauhanomaiseen ratkaisuun ja asevalvontaan
Given their geographical proximity, historical and cultural ties, and current and future migration flows, the countries on the southern shores of the Mediterranean are partners of prime importance.
• alueiden välisten talous- ja kauppasuhteiden vahvistaminen: tärkeintä on toteuttaa Euro–Välimeri-vapaakauppa-alue vuoteen 2010 mennessä
• stepping up economic and trading relations between the two regions: the key to this is the creation of a Euro-Mediterranean free trade area by 2010;
Välimeren etelärannikon maat ovat EU:lle ensisijaisen tärkeitä kumppaneita niiden maantieteellisen läheisyyden, historiallisten ja kulttuurisiteiden sekä nykyisten ja tulevien muuttovirtojen vuoksi.
• partnership in social and cultural fields.
• kumppanuus sosiaali- ja kulttuurialoilla.
In November 1995, the EU laid the foundations for a new Euro-Mediterranean partnership at the Barcelona Conference, which was attended by all the EU member states and the Mediteranean countries(except for Albania, Libya and the countries of former Yugoslavia).
EU asetti uuden Euro–Välimeri-kumppa-nuuden perustan Barcelonan konferenssissa marraskuussa 1995.
This conference made it possible to trace the outline of a new partnership involving:
Siihen osallistuivat kaikki EU:n jäsenvaltiot ja Välimeren rannikkovaltiot (paitsi Albania, Libya ja entisen Jugoslavian valtiot).
The EU granted financial assistance to the tune of €5.3 billion to the Mediterranean countries in 2000–06.
EU myönsi Välimeren maille vuosina 2000–2006 rahoitusapua noin 5,3 miljardia euroa.
In the budget period 2007–13, a European Neighbourhood and Partnership Instrument (ENPI) follows on from and merges into one the previously separate support programme for the Mediterranean countries and its other neighbours among the successor states of the former Soviet Union.
Talousarviokaudella 2007–2013 toteutettava eurooppalainen naapuruuden ja kumppanuuden väline on jatkoa aiemmin erilliselle Välimeren maiden ja sen muiden entisen Neuvostoliiton maihin kuuluvien naapurialueiden tukiohjelmalle.
Ensuring everyone has access to clean water is an EU priority.
EU haluaa huolehtia siitä, että kaikkien saatavilla on puhdasta juomavettä.
The new agreement goes significantly further than earlier agreements, since it has moved from trade relations based on market access to trade relations in a wider sense.
Uusi sopimus on selvästi laajakantoisempi kuin aiemmat sopimukset, sillä siinä on siirrytty markkinoille pääsyyn perustuvista kauppasuhteista yleisluonteisempiin kauppasuhteisiin.
It also introduces new procedures for dealing with human rights abuses.
Siinä otetaan käyttöön myös uusia menettelyjä ihmisoikeuksien loukkausten käsittelemiseksi.
Relations between Europe and sub-Saharan Africa go back a long way.
Suhteet Euroopan ja Saharan eteläpuolella sijaitsevien Afrikan valtioiden välillä ovat pitkäaikaiset.
Under the Treaty of Rome in 1957, the then colonies and overseas territories of member states became associates of the Community.
Ne juontuvat Rooman sopimuksen ajalta vuodesta 1957, jolloin joidenkin jäsenvaltioiden merentakaisista alueista ja maista tuli unioniin assosioituneita maita.
Decolonisation, which began in the early 1960s, turned this link into a different kind of association, one between sovereign countries.
Siirtomaavallan purkautuminen 1960-luvun alusta lähtien muutti tämän siteen toisenlaiseksi, itsenäisten maiden väliseksi suhteeksi.
The European Union has granted special trading concessions to the least developed countries, 39 of which are signatories to the Cotonou Agreement.
Euroopan unioni on myöntänyt erityisiä kauppaa koskevia etuuksia vähiten kehittyneille maille, joista 39 on allekirjoittanut Cotonoun sopimuksen.
Since 2005, they have been able to export practically any type of product to the EU, duty free.
Vuodesta 2005 lähtien nämä maat voivat tuoda EU:hun tullitta käytännössä mitä tahansa tuotteita.
The European Development Fund finances the ACP support programmes, paying out between two and three billion euro a year.
Euroopan kehitysrahasto rahoittaa AKT-tukiohjel-mia 2–3 miljardilla eurolla vuodessa.
The Cotonou Agreement, signed in 2000 in Cotonou, the capital of Benin, marked a new stage in the EU’s development policy.
Kesäkuussa 2000 Beninin pääkaupungissa Cotonoussa allekirjoitettu Cotonoun sopimus merkitsi uutta vaihetta EU:n kehitysapupolitiikassa.
This agreement between the European Union and the African, Caribbean and Pacific (ACP) countries is the most ambitious and far-reaching trade and aid agreement ever concluded between developed and developing countries.
Euroopan unionin sekä Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren (AKT) valtioiden välillä tehty sopimus on tähän asti kunnianhimoisin ja kauaskantoisin kauppaa ja tukea koskeva sopimus kehitysmaiden ja teollisuusmaiden välillä.
It followed on from the Lomé Convention, which was signed in 1975 in Lomé, the capital of Togo, and subsequently updated at regular intervals.
Se korvasi Togon pääkaupungissa vuonna 1975 allekirjoitetun ja myöhemmin säännöllisin väliajoin tarkistetun Lomén yleissopimuksen.
The basic aim of this wide-ranging trade and aid agreement remains the same as that of the Lomé Convention: ‘to promote and expedite the economic, cultural and social development of the ACP states and to consolidate and diversify their relations [with the European Union and its member states] in a spirit of solidarity and mutual interest’.
Tämän laaja-alaisen kauppa- ja tukisopimuksen perustavoite säilyy samana kuin Lomén yleissopimuksessa. Sen tavoitteena on ”edistää ja nopeuttaa AKT-maiden taloudellista, sivistyksellistä ja yhteiskunnallista kehitystä sekä syventää ja monipuolistaa niiden suhteita [EU:hun ja sen jäsenvaltioihin] yhteisvastuun ja yhteisen edun hengessä”.
• European integration will continue in the fields in which the member states consider it is in their best interests to work together within the traditional EU framework (on issues like trade, globalisation, the single market, regional and social development, research and development, measures to promote growth and jobs and many others.)
• Euroopan yhdentyminen jatkuu niillä aloilla, joilla yhteistyö perinteisessä EU-kehyksessä on jäsenvaltioiden mielestä kannattavaa (kauppa, globalisaatio, sisämarkkinat, alueellinen ja sosiaalinen koheesio, tutkimus ja kehittäminen, kasvua ja työllisyyttä edistävät toimet ja monet muut).
• The institutional process of updating the rules governing the relations between the member countries and the EU and between the EU and its citizens will continue.
• Institutionaalinen prosessi, jossa uudistetaan jäsenvaltioiden ja EU:n välisiä suhteita sekä EU:n ja kansalaisten välisiä suhteita ohjaavia sääntöjä, jatkuu.
The issue of the Constitutional Treaty will be at the forefront of discussions in the years to come, regardless of the form and content of any text that will eventually be adopted.
Kysymys perustuslakisopimuksesta, olipa lopulta hyväksyttävän tekstin muoto ja sisältö mikä hyvänsä, on tulevina vuosina keskusteluissa etualalla.
about: peace, economic and physical wellbeing, security, participatory democracy, justice and solidarity.
12oppituntiaEuroopasta lisuuteen rohkaisevaa demokratiaa, oikeutta ja solidaarisuutta.
This pact is being strengthened and confirmed all across Europe: half a billion people have chosen to live under the rule of law and in accordance with age-old values centred on humanity and human dignity.
Tämä sopimus on saanut vahvistuksen koko Euroopasta: 500 miljoonaa ihmistä on valinnut sen mukaisen oikeusvaltion päivittäisen elämänsä perustaksi ikivanhojen ihmisyyteen ja ihmisarvoon perustuvien arvojen mukaisesti.
‘A day will come when all the nations of this continent, without losing their distinct qualities or their glorious individuality, will fuse together in a higher unity and form the European brotherhood.
”On tuleva päivä, jolloin kaikki tämän mantereen kansat, omaa luonnettaan tai loistavaa yksilöllisyyttään menettämättä, sulautuvat korkeammaksi yhtenäisyydeksi ja muodostavat veljeyden Euroopan.
A day will come when the only battlefield will be the marketplace for competing ideas.
On tuleva päivä, jolloin ei ole taistelukenttiä, vaan torit ovat avoinna aatesuunnille.
A day will come when bullets and bombs will be replaced by votes.’
On tuleva päivä, jolloin luodit ja tykinammukset korvataan äänestämällä.”
The current technological revolution is radically transforming life in the industrialised world, including Europe.
Nykyinen tekniikan vallankumous on perusteellisesti muuttamassa elämää Euroopassa ja koko teollistuneessa maailmassa.
It is vital to understand that this creates new challenges that transcend traditional frontiers.
Elintärkeää on sen ymmärtäminen, että tämä luo uusia haasteita, jotka ylittävät perinteiset rajat.
Sustainable development, population trends, economic dynamism, social solidarity and an ethical response to progress in the life sciences are issues that can no longer be effectively dealt with at national level.
Kestävä kehitys, väestönkehitys, taloudellinen dynamiikka, sosiaalinen solidaarisuus ja eettiset vastaukset biotieteiden edistysaskeliin ovat asioita, joita ei enää pystytä hoitamaan riittävän hyvin kansallisella tasolla.
We must also show consideration to future generations.
Meidän on myös muistettava tulevat sukupolvet.
Victor Hugo spoke those prophetic words in 1849, but it took more than a century for his utopian predictions to start coming true.
Victor Hugo lausui nämä profeetalliset sanat vuonna 1849. Kului yli vuosisata, ennen kuin hänen utopistiset ennustuksensa alkoivat toteutua.
During that time, two world wars and countless other conflicts on European soil caused millions of deaths and there were times when all hope seemed lost.
Siihen mennessä Euroopassa sodituissa kahdessa maailmansodassa ja lukuisissa muissa konflikteissa oli kuollut miljoonia ihmisiä, ja toisinaan kaikki toivo näytti jo menetetyltä.
Today, the first decade of the 21st century offers brighter prospects, but it also brings Europe new difficulties and challenges.
2000-luvun ensimmäinen vuosikymmen tarjoaa valoisampia näkymiä. Se tuo kuitenkin myös uusia haasteita ja ongelmia.
A major enlargement of the Union has gone ahead.
Unionin mittava laajentumishanke on edistynyt.
As a politician from a new member state put it, ‘Europe has finally managed to reconcile its history with its geography’.
Kuten eräästä uudesta jäsenvaltiosta kotoisin oleva poliitikko asian ilmaisi, Eurooppa on nyt vihdoinkin onnistunut sovittamaan historian ja maantieteen yhteen.
In future, the European Union will continue to welcome new members.
Euroopan unioni toivottaa jatkossakin uudet tulijat tervetulleiksi.
In the meantime, its leaders, listening carefully to public opinion, will have to decide where to draw the Union’s geographical, political and cultural boundaries.
Siihen mennessä Euroopan johtajien on – julkista mielipidettä tarkoin kuultuaan – päätettävä, mihin unionin maantieteelliset, poliittiset ja kulttuuriset rajat asetetaan.
The European Union is a pact between sovereign nations which have resolved to share a common destiny and to pool an increasing share of their sovereignty.
Euroopan unioni on sellaisten itsenäisten valtioiden välinen sopimus, jotka ovat päättäneet jakaa keskenään yhteisen tulevaisuuden ja luopua asteittain osasta itsemääräämisoikeuttaan.
It touches on things that Europeans care most deeply
Se koskee Euroopan kansoja lähimpänä olevia asioita: rauhaa, taloudellista ja fyysistä hyvinvointia, turvallisuutta, osal-
The process of European integration now affects the whole continent, which, in turn, is part of a rapidly and radically changing world that needs to find new stability.
Euroopan yhdentymisprosessi koskee nyt koko maanosaa, joka puolestaan kuuluu nopeasti ja rajusti muuttuvaan maailmaan, jossa kaivataan uudenlaista vakautta.
Europe is affected by events on other continents, whether it be relations with the Islamic world, disease and famine in Africa, unilateralist tendencies in the United States, the dynamic economic growth in Asia or the global relocation of industries and jobs.
Eurooppaan vaikuttavat muilla mantereilla tapahtuvat muutokset, liittyivätpä ne islamilaisen maailman kanssa ylläpidettäviin suhteisiin, Afrikan nälänhätään ja tautiepidemioihin, Yhdysvaltojen yksipuolisiin pyrkimyksiin, Aasian voimakkaaseen talouskasvuun tai teollisuustuotannon ja työpaikkojen maailmanlaajuiseen uudelleensijoittumiseen.
Europe must not only concentrate on its own development but also embrace globalisation.
Euroopan ei pitäisi keskittyä ainoastaan omaan kehitykseensä, vaan sen on osallistuttava täydellä panoksella globalisaatioon.
The European Union still has a long way to go before it can claim to be speaking with one voice or to be a credible player in global politics and diplomacy.
Euroopan unionilla on vielä pitkä matka kuljettavanaan, ennen kuin se voi väittää puhuvansa yhdellä äänellä tai olevansa uskottava tekijä maailmanpolitiikassa ja diplomatiassa.
Ordinary people need to know ‘who does what in Europe’.
ta nykyisten perussopimusten yksinkertaistamistarpeeseen ja tarpeeseen lisätä EU:n päätöksentekojärjestelmän avoimuutta.
Only then will they feel that it is relevant to their daily lives, vote in European elections and support the idea of European integration.
Tavallisilla ihmisillä on oikeus tietää, kuka tekee mitäkin Euroopan unionissa.
The Constitution clarifies the powers and responsibilities of the EU, its member states and regional authorities.
Vain siten he kokevat, että toiminnalla on merkitystä heidän jokapäiväisen elämänsä kannalta, ja silloin he myös käyttävät äänioikeuttaan ja kannattavat Euroopan yhdentymisajatusta.Perustuslakisopimuksessa selvennetään EU:n, sen jäsenvaltioiden ja alueellisten viranomaisten toimivaltaa ja vastuuta.
It makes it clear that European integration is based on dual legitimacy: the directly expressed will of the people and the legitimacy of the nation states, which are still the framework within which European societies operate.
Siinä korostetaan, että Euroopan yhdentymisprosessin legitimiteetti perustuu kahteen seikkaan: kansalaisten suoraan ilmaisemaan tahtoon ja kansallisvaltioiden legitimiteettiin. Kansallisvaltio on edelleenkin se kehys, jossa eurooppalaiset yhteiskunnat toimivat.
The EU institutions have proved their worth, but they must be adapted to cope with the enlargement of the Union and the increasing number of tasks for which it is responsible.
EU:n toimielimet ovat osoittaneet hyödyllisyytensä, mutta niitä on mukautettava unionin laajentumisen ja siitä seuraavan kasvavan tehtävämäärän mukaan.
The bigger the number of members, the greater the centrifugal forces that threaten to tear it apart.
Mitä enemmän EU:ssa on jäseniä, sitä enemmän myös sen yhtenäisyyden vaarantava keskipakoisliike voimistuu.
Short-term interests can all too easily derail long-term priorities.
Lyhyen tähtäimen edut voivat liian helposti estää pitkän tähtäimen tavoitteiden toteutumisen.
That is why everyone involved in this unprecedented adventure must shoulder their responsibilities to make sure the EU’s institutional system can continue to work effectively.
Tämän vuoksi kaikkien tähän ainutlaatuiseen hankkeeseen osallistuvien tahojen on kannettava vastuunsa ja varmistettava, että EU:n toimielinjärjestelmän toimintakyky voidaan taata.
Any definitive change in the present system must ensure plurality and respect the differences that are the most precious assets of Europe’s nations.
Nykyiseen järjestelmään tehtävissä lopullisissa muutoksissa on varmistettava, että moniarvoisuus säilyy ja että Euroopan kansojen arvokkainta etua, monimuotoisuutta, kunnioitetaan.
Reforms must also concentrate on the decision-making process.
Uudistuksissa on keskityttävä myös päätöksentekomenettelyihin.
Insisting on unanimous agreement in all cases would simply lead to paralysis.
Tiukka pitäytyminen yksimielisyyden vaatimuksessa johtaisi unionin toimintakyvyttömyyteen.
The only kind of system that will work is a political and legal system based on majority voting, with checks and balances built in.
Ainoa toimiva järjestelmä on enemmistöpäätöksiin perustuva poliittinen ja oikeudellinen järjestelmä, johon liittyy sisäinen ja ulkoinen valvonta.
Whatever constitutional system the EU countries finally choose on the basis of fresh discussions, it will have to be ratified by each of them either by parliamentary vote or national referendum.
Perustuslakisopimuksella, jonka EU:n 25 valtion tai hallituksen päämiestä hyväksyivät Roomassa lokakuussa 2004, yritettiin vasta-
The Constitution, which was adopted, subject to ratification, by the 25 Heads of State or Government in Rome in October 2004, tried to answer the need for simplification of the existing Treaties and greater transparency in the EU’s decision-making system.
Keskustelun edistämiseksi Euroopan komissio on käynnistänyt erityisen kansalaisille suunnatun kampanjan, jonka avainsanat ovat demokratia, vuoropuhelu ja keskustelu.
Europe – a marketplace of ideas.
Eurooppa: ideoiden kauppapaikka
The European Constitution
Euroopan perustuslakisopimus
In December 2001, to meet the many challenges that enlargement to the countries of central and eastern Europe would create for the European Union, the European Council established a Convention to prepare a draft Constitutional Treaty.
Eurooppa-neuvosto perusti joulukuussa 2001 valmistelukunnan valmistelemaan perustuslaillista sopimusta. Se tarvittiin kaikkiin niihin haasteisiin vastaamiseksi, joita laajentuminen Keski- ja Itä-Euroopan maihin Euroopan unionille asettaisi.
This Convention, which carried out its work in 2002 and 2003 under the presidency of Valéry Giscard d’Estaing, had 105 members, including representatives of the member governments and candidate countries, national parliamentarians, MEPs and members of the European Commission.
Valéry Giscard d’Estaingin johdolla vuosina 2002–2003 toimineeseen valmistelukuntaan kuului 105 jäsentä: EU-maiden ja ehdokasmaiden hallitusten edustajia, kansallisten parlamenttien ja Euroopan parlamentin jäseniä sekä Euroopan komission jäseniä.
The Convention adopted its draft treaty by consensus in June 2003.
Valmistelukunta hyväksyi sopimusluonnoksen yksimielisellä päätöksellä kesäkuussa 2003.
The Treaty was formally signed in Rome on 29 October 2004, and sent to member states for ratification.
Sopimus allekirjoitettiin virallisesti Roomassa 29. lokakuuta 2004 ja se lähetettiin jäsenvaltioihin ratifioitavaksi.
Although the majority of member states have ratified the treaty, it was rejected in May and June 2005 by voters in France and the Netherlands.
Suurin osa jäsenvaltioista ratifioi sopimuksen, mutta Ranskassa toukokuussa 2005 ja Alankomaissa kesäkuussa 2005 järjestetyissä kansanäänestyksissä sopimuksen vastustajat veivät voiton.
Following these ‘no’ votes, the European Council meeting later in June announced a period of reflection on the future of the Constitutional Treaty.
Myöhemmin kesäkuussa kokoontunut Eurooppa-neuvosto ilmoitti näiden ei-äänestysten seurauksena perustuslakisopimuksen tulevaisuutta käsittelevän pohdinta-ajan alkamisesta.
Main provisions of the Constitution
Perustuslakisopimuksen keskeiset määräykset
• Election of a President of the European Council by qualified majority for a term of two and a half years, renewable once.
• Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja valitaan määräenemmistöllä kahden ja puolen vuoden jaksoksi, joka voitaisiin uusia kerran.
• Election of the President of the Commission by a simple majority of MEPs following a proposal from the European Council, and ‘taking into account the European parliamentary elections’.
• Komission puheenjohtaja valitaan Eurooppa-neuvoston ehdotuksesta Euroopan parlamentin jäsenten enemmistöllä. Valinnassa otetaan huomioon Euroopan parlamentin vaalien tulos.
• Creation of the post of EU Foreign Minister.
• Nimitetään EU:n ulkoministeri.
• Incorporating the Charter of Fundamental Rights into the EU Treaty.
• Perusoikeuskirja sisällytetään perussopimukseen.
• Increasing the number of fields covered by qualified majority voting in the Council.
• Neuvostossa lisätään määräenemmistöäänestysten piiriin kuuluvia aloja.
• Giving the European Parliament greater legislative and budgetary powers.
• Euroopan parlamentille annetaan yhä enemmän lainsäädäntä- ja budjettivaltaa.
• A clearer presentation of the breakdown of powers and responsibilities between the Union and its member countries.
• Unionin ja jäsenvaltioiden toimivallan ja tehtävien jako määritellään entistä tarkemmin.
• Giving national parliaments a role in ensuring that the EU complies with the principle of subsidiarity.
• Jäsenvaltioiden kansanedustuslaitoksille annetaan oma roolinsa, kun varmistetaan, että EU:ssa noudatetaan toissijaisuusperiaatetta.
8 April A treaty is signed merging the executive bodies of the three Communities (the ECSC, EEC and Euratom) and creating a single Council and a single Commission.
8. huhtikuuta Kolmen yhteisön (EHTY, ETY ja Euratom) välillä allekirjoitetaan niiden täytäntöönpanoelinten sulautumissopimus, jolla luodaan yhteinen neuvosto ja yhteinen komissio.
It comes into force on 1 July 1967.
Sopimus tulee voimaan 1. heinäkuuta 1967.
He proposes that France and the Federal Republic of Germany pool their coal and steel resources in a new organisation which other European countries can join.
Koska tätä päivää voidaan pitää Euroopan unionin syntymäpäivänä, toukokuun 9. päivänä vietetään nykyisin Eurooppa-päivää.
18 April In Paris, six countries — Belgium, the Federal Republic of Germany, France, Italy, Luxembourg and the Netherlands — sign the Treaty establishing the European Coal and Steel Community (ECSC).
18. huhtikuuta Kuusi valtiota (Belgia, Saksan liittotasavalta, Ranska, Italia, Luxemburg ja Alankomaat) allekirjoittaa Pariisissa Euroopan hiili- ja teräsyhteisön (EHTY) perustamissopimuksen.