natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Limitingpressure on weakened species and implementing ecosystembased fisheries management, based on the principle of"maximum sustainable yield" (MSY)4, are the most appropriateactions to enable marine ecosystems to adapt to climate change.
Aikaisempien ilmastonmuutosten kuluessa luonnollaon aina ollut aikaa mukautua uusiin olosuhteisiin ja päästäuudelleen tasapainoon (eläimet ovat vaeltaneet toisaalle taimuuttaneet ruokavaliotaan, kasvisto on kehittynyt niin, että sepystyy imemään enemmän hiilidioksidia jne.).
For marine environments, the different forms of water pollutionand overexploitation of certain fish stocks are creating a situationthat makes it difficult if not impossible for species to adapt to thenew conditions. The simultaneous observation within a singlehabitat of non-exploited and commercial species tends to showthat the former adapt better and more quickly than the latter tothe new conditions imposed by the climate.
Meriympäristössä veden erilainen pilaantuminen ja tiettyjenkalakantojen liikakalastus luovat tilanteen, jossa lajiensopeutuminen uusiin oloihin voi olla vaikeaa tai jopa mahdotonta.Kun tarkastellaan ei-kaupallisia ja kaupallisia lajeja samassaelinympäristössä, ensiksi mainitut näyttäisivät sopeutuvan uusiinilmasto-oloihin jälkimmäisiä paremmin ja nopeammin.
(4)Maximum sustainable yield is an approach that determines the maximum amount of fish (referred to as maximum balanced catch) that can be taken from a stock over theyears without endangering its reproductive potential.
(4)Kestävä enimmäistuotto on lähestymistapa, jossa vahvistetaan enimmäismäärä yksilöitä, jotka kannasta voidaan pyytää vuosien varrella vaarantamatta kannanlisääntymiskapasiteettia. Ks.
See: Fisheries and aquaculture in Europe No 32.
Kalastus ja vesiviljely Euroopassa Nro 32.
So many uncertainties
Useita epävarmuustekijöitä
The impact of climate change on marine ecosystems is already being felt and alreadycausing major changes.
Ilmastonmuutoksella on jo nyt käsin kosketeltava vaikutus merten ekosysteemeihin, ja siitä on seurannut merkittäviä vaihteluja.
The question is knowing what the future holds...
Tämä herättää kysymyksen siitä, mikä meitätulevaisuudessa odottaa…
"That is an extremely difficult question," notes Keith Brander, coordinator of the GLOBECinternational programme at the International Council for Exploration of the Sea (ICES)."The ICES expects to see a global temperature increase of 0.2° per decade.
”Kysymys on äärimmäisen vaikea”,Kansainvälisen merentutkimusneuvoston (ICES) kansainvälisen Globec-ohjelman koordinoija Keith Brander toteaa.”IPCC arvioi maapallon kokonaislämpötilankohoavan 0,2 celsiusastetta vuosikymmentä kohti.
So we can suppose that the temperature of the oceans will continue to rise and that we will see more speciesdisplacement... It is easier to migrate in the sea than on land!
Oletettavasti valtamerien lämpötila siis kohoaaedelleen ja lajien liikkuminen jatkuu… Onhan meressä helpompi vaihtaa elinympäristöä kuinkuivalla maalla!
But there are still a lot ofuncertainties, because along with global warming, other parameters intervene in the evolution of ecosystems and add to the complexity of the situation."
Tähän liittyy kuitenkin vielä paljon epävarmuustekijöitä, sillä lämpenemisen lisäksion myös muita muuttujia, jotka vaikuttavat ekosysteemien kehitykseen ja mutkistavat sitä.”
It is therefore difficult to imagine species displacement and replacement patterns."It is hard tosay whether cod will be replaced in the North Sea, for example, because as a species with verygeneral feeding habits, it occupies a very specific niche," continues Keith Brander."Red mullet andhake could take its place, but mullet is a much smaller fish and hake has a more specific diet."
Lajien liikkumista ja korvautumista on siis hankala ennustaa.”On vaikea sanoa, korvautuukoturska esimerkiksi Pohjanmerellä jollakin muulla lajilla, sillä generalistina (lajina, joka ei oleerikoistunut mihinkään tiettyyn ravintoon) sillä on laaja ekologinen lokero”, Keith Brander selittää.”Sen tilalle tulevat ehkä keltajuovamullo ja kummeliturska, mutta mullo on kooltaan paljonpienempi ja kummeliturskalla on erikoistuneempi ruokavalio… ”
Keith Brander, researcher at the International Council for the Exploration of the Sea, explains thatit is hard to know what the futureholds: "In addition to global warming,other parameters come into play inthe evolution of ecosystems, makingthings very complex."
Kansainvälisenmerentutkimusneuvoston tutkijan Keith Branderin mukaan on vaikeaennustaa, mitä tulevaisuus tuotullessaan, ”sillä ilmastonlämpenemisen ohella on muitakinmuuttujia, jotka vaikuttavatekosysteemien kehitykseen jamutkistavat sitä.”
For the longer term, other effects of climate change could become more extensive."Acidification is a big problem," explains the scientist.
Pidemmällä aikavälillä myös muut ilmastonmuutoksen vaikutukset uhkaavat laajeta.”Happamoituminen on vakava ongelma”, tutkija jatkaa.”Se merkitsee suurta muutosta, sillä ennusteiden mukaan valtamerten happamuusaste kohoaa korkeammaksi kuin miljooniinvuosiin.
"It is a major change, because theprojections announce a level of acidity in the oceans that has not been seen for thousands of years.The phenomenon has only been studied for two or three years and its consequences are still verypoorly known.
Ilmiötä on tutkittu vasta parin kolmen vuoden ajan, ja sen seuraukset tunnetaan vielähuonosti.
Animals with a calcareous skeleton will suffer the consequences.
Niistä kärsivät eniten kalkkirankaiset merieliöt.
We also know thatsquid are sensitive to high acidity and present a limited capacity to adapt.
Myös kalmarien tiedetään reagoivanherkästi korkeaan happamuuteen, ja niillä on heikko sopeutumiskyky.
The consequencesshould not begin to be felt for a few decades." la g eu l
Happamoitumisen seuraukset näkyvät muutaman vuosikymmenen kuluessa.” la g eu l
The most spectacular effect of climate change on fisheries is the shift in the geographical range of certainspecies.
Kalastuksessa ilmastonmuutoksen vaikutus näkyy selvimmin tiettyjen lajien esiintymisalueidenmuuttumisena.
Red mullet and seabass, for example, are now being fished commercially in the North Sea and westof the British Iles.
Esimerkiksi keltajuovamullosta ja meribassista on tullut kaupallisia lajeja Pohjanmerelläja Brittein saarten länsipuolisilla vesillä.
"For increases in global averagetemperature exceeding 1.5-2.5° C and in concomitantatmospheric carbon dioxideconcentrations, there areprojected to be major changesin ecosystem structure andfunction, species' ecologicalinteractions and species'geographic ranges, withpredominantly negativeconsequences for biodiversity ,and ecosystem goods andservices e.g., water and foodsupply." – Intergovernmental Panel on Climate Change,Climate Change 2007: Impacts,Adaptation and Vulnerability –Summary for Policymakers,Brussels, 6 April 2007.
”Ilmaston keskilämpötilannoustessa yli 1,5–2,5celsiusastetta ja ilmanhiilidioksidipitoisuudenvastaavasti kasvaessaekosysteemien rakenteessa jatoiminnassa, lajien ekologisessavuorovaikutuksessa ja niidenesiintymisalueissa tapahtuuennusteiden mukaan tuntuviamuutoksia, jotka vaikuttavatenimmäkseen haitallisestibiologiseen monimuotoisuuteenja ekosysteemien tuottamiinhyödykkeisiin ja palveluihin,esimerkiksi veden ja ravinnontuotantoon.” –Hallitustenvälinenilmastonmuutospaneeli (IPCC),Climate change 2007: impacts,adaptation and vulnerability –Summary for policymakers,Bryssel, 6. huhtikuuta 2007.
Strong commitments
Vahvoja sitoumuksia
It is now known thatglobal warming must be kept within the limit of 1.5-2.5 °C to preventirreversible or even catastrophic upheavals.
Hallitustenvälinen ilmastonmuutospaneeli (IPCC) on laatinut useita skenaarioita ilmaston kehityksestä 2000-luvulla2.
Doing so requires a 30% reduction in greenhouse gas emissions from 1990 levels.
Nyt tiedetään, että maapallon lämpeneminen on rajoitettava 1,5–2,5 celsiusasteeseen väistämättömien, jopa katastrofaalistenluonnonmullistusten välttämiseksi.Tätä varten kasvihuonekaasupäästöjäon vähennettävä 30 prosenttia vuoden 1990 tasoihin verrattuna.
The European Union is firmly committed to combating climatechange. Last February, the 27 Member States, acting on a Commission recommendation, set out an ambitiousprogramme: to reduce our greenhouse gas emissions by 20%by the year 2020 and to increase the share of renewable energyto 20%.
Euroopan unioni on päättänyt sitoutua määrätietoisestiilmastonmuutoksen hidastamiseen.Viime vuoden helmikuussa EU:n 27 jäsenvaltiota vahvistivat komission suosituksestakunnianhimoisen tavoiteohjelman: kasvihuonekaasupäästöjävähennetään 20 prosenttia vuoteen 2020 mennessä jauusiutuvien energialähteiden osuus nostetaan 20 prosenttiin.Tämä hanke menee selvästi Kioton tavoitteita pidemmälle.
These targets go well beyond the Kyoto objective,exemplifying Europe's intention to create a strong dynamicwhich can mobilize the rest of the world. Achieving thisobjective will mean that economic sectors as well as citizens will have to rethink their energy consumption patterns.
Sen avulla EU haluaa antaa vahvan sysäyksen, joka panee kokomuun maailman liikkeelle.Tavoitteiden saavuttamiseksielinkeinoalat ja kansalaiset on saatava tarkistamaanenergiankulutustaan.
And fisheries will be part of this process.
Tämä koskee tietenkin myös kalastusta.
Atthe Earth Summit in June 1992 in Rio de Janeiro, some hundred Heads of State or Government adopted the United Nations Convention
Riode Janeirossa kesäkuussa 1992 pidetyssä Y h d i st y ne i de n Kansakuntien ympäristö- ja kehityskonferenssissa noin sata valtion- tai
At the start of 2007, the EU sets its objective of limiting the increase inthe planet's average temperatures to 2 °C from pre-industrial age levels.Obviously, achieving that objective will not depend on Europe alone,but will require efforts from every country in the world.
EU asetti vuoden 2007 alussa tavoitteekseen, ettei maapallonkeskilämpötila nouse yli kahta celsiusastetta esiteollisesta ajasta. Sen saavuttaminen ei tietenkään riipu pelkästään Euroopasta, vaansiihen tarvitaan kaikkien maailman maiden panosta.
Yet by placingitself in that perspective and setting an example to prove that theobjective can be reached, the EU intends to bring a good manygovernments along in this dynamic.
EU yrittää kuitenkin saada mahdollisimman suuren määrän hallituksia mukaanhankkeeseen suuntautumalla kohti yhteistä tavoitetta ja näyttämälläomalla esimerkillään, että se on todella mahdollista saavuttaa.
on Climate Change1,in which they agreed to reduce their greenhousegas emissions. That commitment in principle became concrete in 1997,in Kyoto, when the industrialised nations set an objective for 2012: to reduce emissions of carbon dioxide (CO2) by 5% from 1990 levels.
hallitusten päämiestä hyväksyi ilmastonmuutosta koskevan Y h d i st y ne i de n Kansakuntien puitesopimuksen1,jossa sitouduttiin kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseen.Tämä periaatteellinensitoumus toteutui käytännössä Kiotossa vuonna 1997, kunteollisuusvaltiot asettivat itselleen uuden tavoitteen vuodeksi 2012:vähentää hiilidioksidipäästöjä 5 prosenttia vuoden 1990 tasoihinverrattuna.
The European Union, which accounts for 15% of global emissions,undertook to reduce its emissions by 8%.
EU, jonka osuus on 15 prosenttia koko maailman päästöistä,on nyt sitoutunut vähentämään niitä 8 prosenttia.
Concretely, European leaders have agreed to reduce the Union'sgreenhouse gas emissions by 20% by 2020 and to generate 20% of itsenergy from renewable sources. The drive to decrease greenhouse gasemissions will even have to be raised to a 30% target for all developedcountries if a global-level agreement is reached for the post-2012period.
Käytännössä Euroopan johtajat ovat sitoutuneet vähentämään EU:nkasvihuonekaasupäästöjä 20 prosenttia ja tuottamaan 20 prosenttiaunionin energiankulutuksesta uusiutuvista energialähteistä vuoteen2020 mennessä.Teollisuusmaissa kasvihuonekaasupäästöjen vähennyson vietävä niinkin pitkälle kuin 30 prosenttiin, mikäli vuoden 2012 jälkeiseksi ajaksi kaavailtu maailmanlaajuinen sopimus toteutuu.
The EU's first combat was to save the Kyoto Protocol, which barelyescaped becoming a dead letter due to the defection of the United States and Australia in 2002.
EU:n ensimmäisenä haasteena oli pelastaa Kioton pöytäkirja, jokauhkasi jäädä toteutumatta, kunYhdysvallat ja Australia kieltäytyivätratifioimasta sitä vuonna 2002.
At the price of a considerable diplomaticeffort, the European Commission succeeded in maintaining theaccession of all the other partners, which enabled the Protocol to enterinto force on 16 February 2005. The EU thus became the de factorleader of the struggle to save the climate.
Vaivalloisen diplomaattisen prosessinpäätteeksi Euroopan komissio sai kaikki muut osapuolet pysymäänpöytäkirjan takana, jotta se voitiin saattaa voimaan 16. helmikuuta 2005.Näin EU otti samalla vetovastuun ilmastonmuutoksen hidastamisessa.
Most importantly, though, the EU matched its words with actions,taking measures to reduce the use of fossil fuels.Those measures todayconcern society as a whole. Here are a few examples:
Nämä toimet koskevat luonnollisesti myös kalataloutta, joka on suuridieselöljyn kuluttaja.
As an industry that consumes diesel fuel, fishing is naturally concernedby this action.The catching sector accounts for 1.2% of totalconsumption of petroleum products and requires 640 litres of fuel pertonne landed.This is an average figure, because it is easy to imaginethat the energy needs for bottom trawling are considerably higherthan those for fixed net fishing.
Kalastuksen osuus on 1,2 prosenttia öljytuotteidenkokonaiskulutuksesta, ja aluksissa käytetään 640 litraa polttoainettakutakin maihin tuotua tonnia kohti.
A European analysis of the life cycle offishery products3points out that in the production chain thatculminates with these products, it is the catch sector that contributesthe most to global warming.
Tämä on pelkkä keskiarvo, silläpohjatroolauksessa energiantarpeet ovat tietenkin selvästi suuremmatkuin kalastettaessa seisovalla verkolla.
In 1998, the Commission reached an agreement with vehiclemanufacturersto decrease average CO2emissions from newvehicles by 25%.
EU on toden teolla ryhtynyt sanoista tekoihin käynnistämällätoimenpiteitä fossiilisten energialähteiden käytön vähentämiseksi.Nämä toimenpiteet ulottuvat nykyisin koko yhteiskuntaan.
Yet the sector has high energy savings potential.
Alalla on kuitenkin suuri säästöpotentiaali.
Economies of up to20% are possible by improving the design and use of vessels andequipment. Such investments can, moreover, receive financial backingfrom the European Fisheries Fund (EFF).
Pelkästään alusten jalaitteiden suunnittelua ja käyttöä parantamalla voitaisiin säästää jopa 20 prosenttia energiaa.Tällaisiin investointeihin voidaan myöntäätaloudellista tukea Euroopan kalatalousrahastosta.
A directive adopted in 2001 sets targets for the use ofrenewable energy:12% of energy and 22% of electricityconsumed in 2010 must be generated from renewable sources.
•Vuonna 2001 tuli voimaan direktiivi, jossa vahvistetaan tavoitteetuusiutuvien energialähteidenkäytölle: 12 prosenttia energiasta ja 22 prosenttia sähköstä tuotetaan uusiutuvista energialähteistävuoteen 2010 mennessä.
The Commission recently launched a study on this important question,with the aim of identifying all possible changes and analysing theirprofitability over time.
Komissio julkaisi hiljattain tätä tärkeää kysymystä koskevan tutkimuksen,jossa yksilöidään kaikki mahdolliset muutoskeinot ja analysoidaanniiden kannattavuutta pitkällä tähtäimellä.
Upon its conclusion, online information will bemade available to operators via a regularly updated website.
Sen tiedot on tarkoitusasettaa sähköisessä muodossa kaikkien alan ammattilaisten saataville Internet-sivustolle, jota päivitetään säännöllisesti.
•Since 2003, all new and renovated buildings must comply withminimumenergy efficiencystandards.
•Kaikkien uusien ja korjattujen rakennusten on vuodesta 2003 lähtientäytettävä energiatehokkuudenvähimmäisvaatimukset.
It is also important to note that measures taken to protect resourcesand maintain stocks at their optimal level also help reduce energyconsumption.
On kuitenkin korostettava, että myös kalavarojen suojelua ja kantojensäilyttämistä terveellä tasolla koskevien toimenpiteiden on oltavasellaisia, että ne vähentävät energiankulutusta.
Improved management will make stocks moreabundant and lessen the fishing effort needed to exploit them.
Hoitoa parantamallakannat saadaan menestymään, jolloin niiden hyödyntämiseentarvittava pyyntiponnistus pienenee.
• The European emissions trading schemecame into force in2005, imposing CO2emissions quotas on 12 000 companies inthe sectors of energy, steel, petroleum, cement, paper, glass andceramics.
•EU:n päästökauppajärjestelmässä on vuodesta 2005 vahvistettuhiilidioksidipäästökiintiöt yhteensä 12 000:lle energia-, teräs-, öljy-,sementti-, paperi-, lasi- ja keramiikkateollisuuden yritykselle.
•Also since 2005, the directive on the promotion and use ofbiofuelsimposes the use of 5.75% biofuel for transport by 2010.
•Biopolttoaineiden käytön edistämisestä annetussa direktiivissäasetetaan tavoitteeksi biopolttoaineiden 5,75 prosentinmarkkinaosuus tieliikenteen polttoaineista vuoteen 2010 mennessä.
The fisheries sector, like many others, is on the frontline in the battleagainst climate change.
Monien muiden elinkeinoalojen tapaan kalatalous on siis eturintamassatorjumassa ilmaston lämpenemistä.
With this policy, the EU looks set to meet its Kyoto targets, in spite ofthe difficulty of controlling emissions from transport, which have risenby 22% in the EU from 1990 levels (40% for trucks).
Se saattaa aiheuttaakalastustoiminnalle merkittäviä vahinkoja, ja jo tässä on riittävästi syytälähteä määrätietoisesti mukaan hankkeeseen.
Profile
Maakatsaus
Romania's fleet is mostly composed of small craft that fish with a fixed net in coastal waters.
Romanian laivasto koostuu pääasiassa pienveneistä, jotka kalastavat seisovilla verkoilla rannikon tuntumassa.
Romania: a sector on ice
Romania: kalataloudelletoivotaan suotuisampiaaikoja
Following the enlargement of 1 January 2007, the European Union's borders now stretch to the Black Sea on the shores of Romania and Bulgaria.Two new sets of fishermen have joinedthe Common Fisheries Policy.
Euroopan unioni ulottuu nyt Mustallemerelle astilaajennuttuaan 1. tammikuuta 2007 sen rannikkovaltioihin Romaniaan ja Bulgariaan.Yhteiseen kalastuspolitiikkaan onyhdentynyt kaksi uutta kalastusyhteisöä.
In Romania, the sector has tocope with both environmental and economic problems.
Romaniassa alakamppailee ympäristöongelmien ja talouslaman kourissa.
This small-scale fishing is practiced in boats operated by one or two fishermen (3 000 operators are registered).
Kalastus on pienimuotoista, ja sitä harjoitetaan yhden tai kahdenkalastajan veneillä (3 000 rekisteröityä ammatinharjoittajaa).
They fish forfresh water species like allis shad, common bream, zander, pike,wels catfish and different species of carp. The Danube and thebrackish waters close to the delta are home to several species ofsturgeons, including the famous beluga, all of which are indanger of extinction.
Ne pyytävät makean veden lajeja, kuten pilkkusilliä, lahnaa, kuhaa,haukea, monnia ja erilaisia karppeja.Tonavassa ja suiston lähelläsijaitsevissa murtovesissä elää useita uhanalaisia sampilajeja, myöskitasampea.
Romania has just adopted a 10-yearmoratorium on sturgeon fishing to encourage stock recovery.
Romania on äskettäin asettanut sammelle 10 vuodenpyyntikiellon, jotta kanta pääsee elpymään.
Consumption peaked at 12 kg a year per inhabitant, one of thehighest in Central Europe.
Kalan vuotuinen kulutus oli Keski-Euroopan suurimpia, 12 kiloa asukastakohti.
The Romanian fleet operated in the East Atlantic all the way to South Africa.
Romanialaisalusten toimintapiiri ulottui Itä-Atlantilta ainaeteläiseen Afrikkaan asti.
Aquaculture productionwas six times higher than it is today.
Vesiviljelyn tuotanto oli kuusinkertainennykyiseen verrattuna.
From 1989, privatisation ofthe sector in a context of economic recession resulted in radicalchanges.
Alan yksityistäminen vuonna 1989 alkaneentalouslaman seurauksena muutti tilanteen perinpohjin.
Aquaculture production has gradually dropped from 35 000 tonnes in 1990 to 7 000 tonnes in 2005.
Vesiviljelyn tuotanto on vähitellen laskenut vuoden 1990 35 000 tonnista aina 7 000 tonniin vuonna 2005.
Providing workfor 1 800 people, it is practised exclusively in fresh water, innatural or artificial ponds, and produces different kinds of carp, in the Eastern European tradition.
Alallatyöskentelee 1 800 ihmistä, ja viljelyä harjoitetaan ainoastaanmakeassa vedessä luonnon- tai tekolammissa.
The Romanian authorities planto develop aquaculture with support from the European Fisheries Fund: a large part of the € 230 million allocated to Romania forthe period up to 2013 is earmarked for aquaculture products.
Keski-Euroopalleperinteiseen tapaan niissä kasvatetaan lähinnä erilaisia karppilajeja.Romanian viranomaiset yrittävät nyt kehittää vesiviljelyä Euroopankalatalousrahaston tuella: merkittävä osa Romanialle vuoteen 2013 asti myönnetyistä 230 miljoonaan euron tuista onkin varattuvesiviljelyhankkeisiin.
Maritime fishing activity has refocused on the Black Sea for thelast 15 years.
Merikalastus on jo 15 vuoden ajan keskittynyt Mustallemerelle.Tuotanto on laskenut vuoden 1988 14 000 tonnista noin 6 000 tonniin vuonna 1990 ja on nykyisin vain 2 000 tonniavuodessa.
From 14 000 tonnes in 1988, production dropped to6 000 tonnes in 1990 and has plummeted to 2 000 tonnes today.Landings are composed mainly of small pelagic species (85%),essentially sprats (75%).
Maihin puretut saaliit koostuvat lähinnä pienistäpelagisista lajeista (85 prosenttia), pääasiassa kilohailista (75 prosenttia).
Other catches (20 to 50 tonnes a year)include anchovies, whiting, Black Sea shad (a type of herring thatswims back up the Danube, as far as 80 km from the mouth of theriver), Black Sea turbot, different types of mullet and, dependingon the year, Atlantic bonito.
Muita saalislajeja ovat (20–50 tonnia vuodessa)sardelli, valkoturska, mustanmerensilli (sillilaji, joka nousee jopa 80kilometrin päästä Tonavan jokisuulle), mustanmerenpiikkikampela,erilaiset keltit ja joinakin vuosina myös sarda.
A sea plagued by eutrophication and invaders
Rehevöitynyt ja vieraslajien valtaama meri
Given the scarcity of scientific data on Black Sea fish resources, it ishard to identify the causes of the decline of the Romanian fishingsector other than a lack of economic investments.
Ilman tarkempia tutkimustietoja Mustanmeren kalavaroista onvaikea arvioida, onko Romanian kalatalouden romahdukseenolemassa muitakin syitä kuin taloudellisten investointienväheneminen.
It is wellestablished that the Black Sea suffers from environmentalproblems that are now being addressed (see box), but in the lackof systematic stock evaluation, it is difficult to know their realimpact on fisheries. At the initiative of the European Commission,Romania is gearing up for discussions with the other statesbordering the Black Sea (Turkey, Ukraine, Russia and Georgia) tolay the bases for shared stock management.
Mustanmeren tiedetään kärsivänympäristöongelmista, jotka on sittemmin saatu hallintaan (ks. laatikko), mutta ilman kantojen järjestelmällistä arviointia on hankala ennustaa niiden todellista vaikutusta kalastukseen.Euroopan komission aloitteesta valmistellaan nyt neuvottelujamuiden rannikkovaltioiden (Turkki, Ukraina, Venäjä, Georgia)kanssa perustan luomiseksi jaettujen kantojen hoidolle.
The Black Sea concentrates all the pollution carried by the three huge river basins that flow into it: the Danube, the Dniepr and the Don.
Mustaanmereen kerääntyvät kaikki siihen laskevien suurtenjokien, Tonavan, Dneprin ja Donin saasteet.
The biggest problemis eutrophication1, caused by agricultural fertilisers anduntreated waste water.
Pahin ongelmaon maatalouslannoitteiden ja käsittelemättömien jätevesienaiheuttama rehevöityminen1.
It leads to the decline of the seabed, excessive plankton growth and loss of biodiversity.
Se aiheuttaa merenpohjan liettymistä, leväkukintojen leviämistä ja biologisenmonimuotoisuuden köyhtymistä.