natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This is a huge area that can extend up to 200 nautical miles from shore, or even 350 miles if the continental shelf is included.
Tämän valtavan vesialueen ulkoraja voi ulottua 200 meripeninkulman tai mannerjalustalle asti laskettuna jopa 350 meripeninkulman päähän rannikosta.
This concerns habitats whose vulnerability had not been identified in the past, such as sandbanks which are slightly covered by sea water at all times and reefs, or deep-water ecosystems whose existence was not known 15 years ago, such as deep-water coral reefs.
Nämä ovat luontotyyppejä, joiden herkkyyttä ei aikaisemmin ole tiedostettu. Niihin kuuluvat vedenalaiset hiekkasärkät, riutat ja syvänmeren korallien kaltaiset ekosysteemit, joita 15 vuotta sitten ei edes aavistettu olevan.
The Natura 2000 marine sites will not necessarily be closed to fishing but certain practices and fishing techniques may be limited and regulated to contribute to the general aim of protecting biodiversity in these areas.
Natura 2000 -merialueilla ei välttämättä kielletä kalastusta kokonaan. Ainoastaan tiettyjä käytäntöjä ja pyyntitekniikoita saatetaan rajoittaa ja säännellä näiden alueiden biologisen monimuotoisuuden suojelemiseksi.
A difficult choice
Valinnan vaikeus
The designation of marine sites in the 200 nautical miles is a real challenge since scientists still have only patchy knowledge of the location of different types of habitats and species in the high seas.
Merialueiden nimeäminen 200 meripeninkulman vyöhykkeeltä on todellinen haaste, koska tieteelliset tiedot eri luontotyyppien ja lajien jakautumisesta avomerellä ovat yhä varsin hajanaisia.
This is why the Member States are asked to adopt an approach dictated by the precautionary principle.
Siksi jäsenvaltioita pyydetään noudattamaan kohteiden nimeämisessä ennalta varautumisen periaatteeseen perustuvaa lähestymistapaa.
Even though scientific findings may seem scarce, it is vital to protect zones that could otherwise be harmed beyond repair by human activity, and particularly by certain destructive fishing practices.
Jo vähäistenkin tutkimustietojen perusteella on ryhdyttävä suojelemaan sellaisia alueita, joilla ihmisen toiminta ja etenkin tietyt haitalliset kalastuskäytännöt voivat aiheuttaa korjaamatonta vahinkoa.
This approach was used as the basis for decisions taken by the General Fisheries Commission for the Mediterranean banning the use of towed nets and dredges at depths of more than 1 000 metres.
Tämän periaatteen mukaisesti Välimeren yleinen kalastuskomissio (GFCM) esimerkiksi päätti kieltää hinattavien pyydysten ja harojen käytön yli 1 000 metrin syvyydessä.
In these protection zones, fishing restriction measures will be set out in a management plan for each marine site.
Suojelualueilla saatetaan ajoittain rajoittaa kalastusta toimenpiteillä, jotka määritellään kullekin merisuojelukohteelle erikseen laadittavissa kalastuksenhoitosuunnitelmissa.
For example, the plan may ban certain fishing gears or place certain fisheries off limits.
Niissä voidaan esimerkiksi kieltää tietyt pyydykset tai pyyntimuodot.
In any case, it is hard to define a general framework because each Member State designates zones on the basis of its own specific characteristics and the European Commission reviews their applications case by case.
Suunnitelmien laatimiseen on vaikea määrittää mitään yleistä kehystä, sillä kukin jäsenvaltio nimeää nämä alueet omien erityispiirteidensä perusteella, ja Euroopan komissio tutkii hakemukset tapaus kerrallaan.
It would be preferable for the European Commission to have a management plan for a region as a whole, but this would require that all the Member States in the region designate their sites at the same time.
Komission kannalta olisi toki suotuisampaa, jos hoitosuunnitelmat kattaisivat laajempia vesialuekokonaisuuksia. Se edellyttäisi kuitenkin sitä, että kaikki samaan vesialueeseen kuuluvat valtiot nimeäisivät suojelukohteensa samanaikaisesti.
This meticulous review, combined with the difficulty of designating protection zones in such a vast area, explains the delay in the process, which was set to be completed in 2008.
Tapauskohtaisen tutkimuksen hitaus ja vaikeudet suojelualueiden määrittämisessä näin laajalta meripintaalalta selittävät, miksi prosessi on vielä kesken, vaikka se olisi pitänyt saada päätökseen jo vuoteen 2008 mennessä.
The Member States are working actively to designate the sites and the conservation measures required to protect habitats and species.
Jäsenvaltion on myös ilmoitettava, mitä hoito- ja säilyttämistoimia se suosittelee kohteen asianmukaisen suojelun varmistamiseksi.
In a bid to halt European biodiversity loss by 2010, the European Union is asking its Member States to designate marine protection zones.
Euroopan unioni pyytää jäsenvaltioita nimeämään suojeltuja merialueita biologisen monimuotoisuuden vähenemisen pysäyttämiseksi vuoteen 2010 mennessä.
The Irish example
Irlannin esimerkki
When designating its sites, the Member State is required to provide precise and science-based data on the types of marine habitats, the different species identified and all human activities carried out in the area, including existing fisheries and possible threats related to these activities.
Tietyt hallintatoimet voivat kohdistua ihmisen toimintaan, kuten kaivostoimintaan, öljynporaukseen, seismiseen tutkimukseen, meriliikenteeseen, matkailuun, merenalaiseen meluun ja muihin häiriöihin, rannikoiden kaupungistumiseen ja teollisuuteen.
The Member State must also define the management and conservation measures it recommends to guarantee proper protection of the areas.
Tavoitteena on välttää näistä toiminnoista aiheutuva luontotyyppien ja lajien häiriintyminen, koska se voi vaikuttaa biologisen monimuotoisuuden ja luonnon suojelua koskeviin tavoitteisiin.
To date only a few Member States have already submitted proposals to the European Commission for marine sites in the open sea.
Tähän mennessä vain muutama jäsenvaltio on ehdottanut komissiolle suojelukohteita avomereltä.
Ireland submitted a formal application in 2006.
Irlanti jätti vuonna 2006 virallisen hakemuksen tällaisen suojelualueen perustamiseksi.
This was the first-ever request received by the Commission relative to fisheries management measures in Natura 2000 marine sites.
Se oli ensimmäinen kerta, kun komissiolle esitettiin hakemus kalastuksenhoitotoimien toteuttamiseksi Natura 2000 -merialueilla.
The Irish government asked the Commission to classify four sites as Natura 2000 marine areas in order to protect deep-water coral reefs.
Irlannin hallitus esitti siinä neljä kohdetta, jotka se pyysi komissiota luokittelemaan Natura 2000 -merialueiksi syvänmeren korallien suojelemiseksi.
The Irish presented a proposal for a ban on all types of fishing in these four areas.
Irlannin hankkeessa ehdotettiin kaikenlaisen kalastuksen kieltämistä näillä alueilla.
After studying the request, the Commission asked to meet representatives of the North-Western Waters and the Pelagic Stocks RACs and sought the scientific opinion of the ICES and the STECF.
Tutustuttuaan hakemukseen komissio järjesti tapaamiset luoteisten kalastusalueiden ja pienten pelagisten lajien alueellisten neuvoa-antavien toimikuntien kanssa ja pyysi CIEMiltä ja STEFiltä tieteellistä lausuntoa.
Certain management measures could apply to human activities, such as mining, petrol prospecting/exploitation, seismic research, maritime transport, tourism, undersea noise pollution and other forms of pollution, coastal urbanisation and industrial activities.
Merikohteiden suojelutavoitteiden edistämiseksi jäsenvaltiot voivat suunnitella myös tiettyjä kalastusta rajoittavia toimenpiteitä.
The aim is to avoid deterioration of habitats and the resulting adverse effects on species, since these could have consequences on the objectives to protect biodiversity and conserve nature.
Nämä toimenpiteet kuuluvat ehdottomasti yhteisen kalastuspolitiikan soveltamisalaan, ja siksi jäsenvaltion on tehtävä merialueista virallinen hakemus, jonka komissio tutkii huolellisesti.
Consultations lasting over a year then followed before the decision was adopted by the European Union’s Fisheries Council, on the basis of the European Commission’s opinion.
Yli vuoden kestäneiden kuulemisten jälkeen EU:n kalastusministerien neuvosto teki asiasta päätöksen komission ehdotuksen perusteella.
The European institutions granted the Irish request, proposing a ban on the use of bottom trawls and other gears.
Irlannin hakemuksen mukaisesti EU:n toimielimet kielsivät pohjatroolien ja tiettyjen muiden pyydysten käytön kyseisillä alueilla.
On the other hand, fishing for surface species is still authorised.
Pintakalojen pyynti on kuitenkin edelleen sallittua.
The Irish example is a good illustration of the European Commission’s position. Throughout the process of validating Natura 2000 marine sites, it gives priority to dialogue between the different stakeholders.
Tutkimuksen on ensinnäkin oltava konsultoiva; hakemusta arvioidessaan komission kuuluu pyytää siitä kansainvälisen merentutkimusneuvoston (CIEM) tieteellinen lausunto, ellei jäsenvaltio ole jo näin tehnyt.
The idea is not to create sanctuaries but to set up adapted fishing management plans in order to provide the best protection for the marine species and habitats in these zones.
Tietojen täydentämiseksi komissio voi pyytää lausuntoa myös omalta tieteellis-teknis-taloudelliselta kalastuskomitealtaan (STECF).
First, this review will be consultative. The European Commission must seek the opinion of the International Council for Exploration of the Sea (ICES) if the Member State has not already done so.
Kyseisestä maantieteellisestä alueesta vastaavat alueelliset neuvoaantavat toimikunnat voivat tarjota tutkimuksessa arvokasta apua, ja niitä pyydetään automaattisesti ottamaan kantaa hakemuksiin.
The second principle guiding the review is that of proportionality.
Toiseksi tutkimuksessa on noudatettava suhteellisuusperiaatetta.
The Commission must check whether the Member State’s proposal shows balance between sustainable exploitation of resources and the need to protect habitats.
Komission on varmistettava, että kalavarojen kestävän hyödyntämisen ja luontotyyppien suojelun tarpeet on otettu tasapainoisesti huomioon jäsenvaltion hakemuksessa.
A third principle is also essential: the choice of the future Natura 2000 area must not be discriminatory.
Kolmas ja aivan yhtä tärkeä periaate on, että tulevien Natura 2000 -alueiden valintamenettelyn on oltava syrjimätön.
A Member State may not infringe on the rights of another.
Jäsenvaltiot eivät saa aiheuttaa toisilleen haittaa.
That is why the European Commission recommends the identification of marine zones on supranational criteria.
Siksi komissio suosittelee, että merialueet nimetään ylikansallisilla perusteilla.
It is preferable for several States to work together to establish marine zones that could overlap different EEZs.
Jäsenvaltioita kehotetaan neuvottelemaan keskenään nimetessään useille eri talousvyöhykkeille ulottuvia merialueita.
The aim is to apply the same protection measures for similar species and habitats.
Tavoitteena on, että samoihin lajeihin ja luontotyyppeihin sovelletaan samoja suojelutoimenpiteitä.
Finally, one last principle to be observed is that future Natura 2000 sites should be large enough to be easy to control.
Viimeisenä periaatteena on, että tulevien Natura 2000 -alueiden on oltava riittävän suuria, jotta niitä voidaan helposti valvoa.
In some cases, the creation of a buffer zone could be an important element for making inspections easier.
Tulevia tarkastuksia voidaan tietyissä tapauksissa helpottaa merkittävästi esimerkiksi perustamalla puskurivyöhykkeitä.
European Commission closes bluefin tuna fishery early
Euroopan komissio aikaisti tonnikalan pyyntikieltoa
Annual policy statement: Commission renews its approach
Poliittinen julkilausuma: komissio uudistaa lähestymistapaansa
The Commission closed the Mediterranean and Eastern Atlantic bluefin tuna fishery on 16 June for Greek, French, Italian, Cypriot and Maltese tuna purse seiners and on 23 June for Spanish tuna purse seiners.
Kielto tulee voimaan kreikkalaisten, ranskalaisten, italialaisten, kyproslaisten ja maltalaisten nuotta-alusten osalta 16. kesäkuuta ja espanjalaisten nuotta-alusten osalta 23. kesäkuuta.
Other types of fishing, in particular small-scale longline fishing, were not concerned by the early closure.
Aikaistaminen ei koske muita kalastusmuotoja, kuten pienimuotoista pintasiimakalastusta.
The Commission’s decision for purse seiners was based on its own catch estimates.
Nuotta-alusten osalta päätös perustuu komission omiin arvioihin saalismääristä.
In keeping with the bluefin tuna recovery plan set up by the International Commission for the Conservation of Atlantic Tunas, it had decided to do whatever was necessary to avoid chronic overfishing for this species (1).
Kansainvälisen Atlantin tonnikalojen suojelukomission elvytyssuunnitelman puitteissa (1) komissio päätti nimittäin pyrkiä kaikin tavoin estämään tämän lajin jatkuvan liikakalastuksen.
It therefore did not limit its role to centralising the catch, transfer and landing declarations submitted by the Member States. Instead, a team of five auditors analysed the declarations, crosschecking them against one another and comparing them to fleet movements.
Komissio ei tyytynyt ainoastaan keskittämään jäsenvaltioiden lähettämiä saalis-, siirto- ja purkuilmoituksia, vaan perusti viisihenkisen tarkastusryhmän analysoimaan näitä ilmoituksia ja vertaamaan niitä toisiinsa ja laivaston liikkeisiin.
They were thus able to monitor quota use much more closely and accurately than through the use of catch declarations alone and the Commission was able to halt fishing before the quota allocated to the European Union had been overrun.
Näin kiintiöiden käyttöä voitiin seurata paljon tarkemmin kuin pelkkien saalisilmoitusten perusteella, ja komissio saattoi keskeyttää kalastuksen ennen kuin EU:lle myönnetty kiintiö ehti ylittyä.
The Commission released last May its annual policy statement on fisheries, which outlines the approach it will take when setting total allowable catches (TACs) and restrictions on fishing effort for 2009.
Komissio julkaisi viime toukokuussa kalastusta koskevan vuotuisen poliittisen julkilausumansa, jossa se selvitti lähestymistapaansa suurimpien sallittujen saaliiden (TAC) ja pyyntiponnistuksen rajoitusten määrittämiseksi vuodelle 2009.
The statement regrets the lack of real progress since the 2002 reform and makes an alarming observation: 88% of EU stocks are overexploited, compared to an average of 25% globally.
Julkilausumassa se totesi huolestuneena, ettei tilanteessa ole tapahtunut mainittavaa edistystä vuoden 2002 uudistuksen jälkeen: 88 prosenttia EU:n kannoista on liikakalastettuja, kun tämä osuus koko maailman kannoista on keskimäärin 25 prosenttia.
The reason is that TACs are systematically set much higher than scientific recommendations, and with the complex derogations that compensate for reductions in days at sea, targets for fishing effort reduction are not being met.
Syynä on se, että TACit ovat jatkuvasti tieteellisiä suosituksia suurempia ja että merelläolopäivien vähennyksiä kierretään monimutkaisilla poikkeuksilla. Näin ei pyyntiponnistuksen vähentämistavoitteita saavuteta.
For fishing possibilities, the Commission now intends to work in terms of the fishing mortality rate, which will deliver the highest yield in the long term.
Kalastusmahdollisuudet on vahvistettava sellaiselle kalastuskuolevuuden tasolle, jolla kannasta saadaan pitkällä aikavälillä korkein mahdollinen tuotto.
Annual variations in TACs will no longer be limited to 15% in either direction.
TACien vuosittainen vaihtelu ylös- tai alaspäin oli aiemmin rajoitettu 15 prosenttiin.
Based on the opinions of the Scientific, Technical and Economic Committee for Fisheries, TACs may be reduced by up to 20% for stocks with low biomass and may be increased by up to 25% for stocks that can deliver their highest yield.
Nyt komissio ehdottaa tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomiteansa (STEFC) lausunnon perusteella, että TACeja voidaan alentaa enintään 20 prosenttia vuodessa silloin, kun kantojen biomassa on laskenut alhaiselle tasolle, ja korottaa enintään 25 prosenttia vuodessa, kun kannat ovat elpyneet yli tason, joka mahdollistaa enimmäistuoton saannin.
It is on that basis that effort limitation proposals will be developed for 2009.
Pyyntirajoituksia koskevat ehdotukset vuodeksi 2009 tehdään tämän perusteella.
Number of copies: . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Kappalemäärä: . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
First name: . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Etunimi: . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Organisation/Title: . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Organisaatio/asema: . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
E-mail:. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Sähköposti:. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
No 41 January 2009
Nro 41 tammikuu 2009
Reform of the control system: from the net to the plate
Valvontajärjestelmän uudistus: valvontaa verkosta kuluttajan lautaselle
Agency:broader powers
Virasto:lisää valtuuksia
Common Fisheries Policy: on course for 2012
Yhteinen kalastuspolitiikka: suunnantarkistus vuoteen 2012 mennessä
Editorial Fact File
Pääkirjoitus Asiakirja
Fisheries control moves into the 21st century
Kalastuksenvalvonta siirtyy 2000-luvulle
Med Seafood & Processing, Rimini (Italy), 14-17 February 2009A trade fair that includes conferences and workshops, Med Seafood & Processing focuses on the Italian and Mediterranean fisheries and aquaculture market chain, from production to the table. > For more information:Tel: +39 0541 74 42 58E-mail: o.foschi@riminifiera.it Website: www.medseafood.it 11
Med Seafood & Processing, Rimini (Italia), 14.–17. helmikuuta 2009Näillä kaupallisilla messuilla ja niihin liittyvissä kokouksissa ja työpajoissa käsitellään Italian ja myös Välimeren kalastus- ja vesiviljelyalan markkinaketjua tuotannosta aina ruokapöytään asti. > Lisätiedot: Puh: +39 0541 74 42 58 S-posti: o.foschi@riminifiera.it Internet: www.medseafood.it 11
CFP: laying foundations for the future
YKP: tulevaisuuden tienraivaaja o m m air S
North Atlantic Seafood Conference, Oslo (Norway), 4-5 March 2009This now yearly conference brings together decision makers from the seafood industry worldwide, from producers to traders, suppliers and public authorities. > For more information:Tel: +47 66 93 91 00E-mail: jjl@messe.no; sfs@messe.no Website: http://messe.no/en/ntf/Projects/North-Atlantic-Seafood GFCM, annual meeting, Tunis (Tunisia), 23-27 March 2009The Mediterranean fishing countries will gather for the annual meeting of their regional fisheries organisation (RFO) to adopt management plans for stocks exploited in this zone, on the basis of the Scientific Advisory Committee’s recommendations. > For more information:Tel: +39 0657 05 64 41 E-mail: alain.bonzon@fao.org Website: www.gfcm.org Note to readers We welcome your comments or suggestions at the following address: European Commission – Directorate-General for Maritime Affairs and Fisheries – Information, communication, inter-institutional relations, evaluation and programming Unit – Rue de la Loi/Wetstraat 200 – B-1049 Brussels or by fax to: (+ 32) 2 299 30 40 with reference to Fisheries and aquaculture in Europe. E-mail: fisheries-magazine@ec.europa.eu
North Atlantic Seafood Conference, Oslo (Norja), 4.–5. maaliskuuta 2009Nyttemmin vuosittain järjestettävään konferenssiin kokoontuu kalatalousalan päättäjiä eri puolilta maailmaa niin tuottajien, kauppiaiden ja hankkijoiden kuin viranomaistenkin tasolta. > Lisätiedot: Puh: +47 66 93 91 00 S-posti: jjl@messe.no; sfs@messe.no Internet: http://messe.no/en/ntf/Projects/North-Atlantic-Seafood CGPM:n vuosikokous, Tunis (Tunisia), 23.–27. maaliskuuta 2009Välimeren alueen valtioiden edustajat kokoontuvat tänäkin vuonna alueelliseen kalastusjärjestöönsä keskustelemaan tällä vesialueella hyödynnettävien kantojen hoitolinjauksista tiedekomitean suositusten perusteella. > Lisätiedot: Puh: +39 0657 05 64 41 S-posti: alain.bonzon@fao.org Internet: www.gfcm.org Huomautus lukijoille Voitte lähettää meille kommenttejanne ja ehdotuksianne osoitteeseen Euroopan komissio, meri- ja kalastusasioiden pääosasto – Viestintä- ja tiedotusyksikkö Rue de la Loi 200 – B-1049 Bruxelles tai faksilla numeroon (+ 32) 2 299 30 40 – varustettuna merkinnällä Kalastus ja vesiviljely Euroopassa.
Towards a long-term fisheries management policy
Kohti pitkän aikavälin politiikkaa kalastuksenhoidossa
The Common Fisheries Policy (CFP) was reformed in 2002 to strengthen Community action in support of sustainable fisheries. The idea was to tackle overfishing, which had come to pose an increasing threat to stocks.
Yhteisen kalastuspolitiikan (YKP) uudistuksessa vuonna 2002 tehostettiin yhteisön toimia kestävän kalastuksen edistämiseksi puuttumalla liikakalastukseen, jonka takia kantojen tila oli muuttunut yhä huolestuttavammaksi.
The key components of the problems affecting the fisheries sector were already apparent at the time: overcapacity of the fishing fleet, weakened stocks and ecosystems, growing difficulty for fishermen to turn a profit on their work tool.
Kalastusalan ongelmien perussyyt – kalastuslaivaston liikakapasiteetti, uhanalaiset kannat ja ekosysteemit ja kalastajien vaikeudet pitää toiminta kannattavana – olivat totta jo tuolloin.
Real progress has been made as a result of the 2002 reform.
Uudistuksella saavutettiin merkittävää edistystä.
The introduction of long-term planning, notably recovery plans for very vulnerable stocks, has already produced visible results in some cases.
Jo pidemmän aikavälin suunnittelulla ja etenkin elvytyssuunnitelmien laatimisella erittäin uhanalaisille kannoille saatiin tietyissä tapauksissa aikaan näkyviä tuloksia.
The principle of fisheries management based on maximum sustainable yield (MSY) rather than shortterm considerations was adopted (1).
Uudistuksessa omaksutun periaatteen mukaan kalastuksenhoidon tulisi perustua kestävään enimmäistuottoon eikä lyhyen aikavälin päätöksiin (1).
Regional Advisory Councils have been put in place to involve all stakeholders in decision-making, so that decisions are better adapted to the realities on the ground and applied more effectively.
Sen yhteydessä perustettiin alueellisia neuvoa-antavia toimikuntia, joissa kaikilla sidosryhmillä oli mahdollisuus osallistua päätöksentekoon. Näin päätökset vastasivat paremmin tilannetta kentällä, ja niiden soveltaminen tehostui.
Headway can also be seen in efforts to curb illegal fishing and discards, the Community Fisheries Control Agency was created, and so on.
Edistystä tapahtui myös laittoman kalastuksen ja poisheitettyjen saaliiden vähentämisessä, ja EU:hun perustettiin uusi kalastuksenvalvontavirasto.
But the fact remains that the situation has yet to evolve satisfactorily.
Totuus on kuitenkin se, ettei tilanne ole vielä parantunut riittävästi.
Fishing fleets are still in overcapacity, which makes it particularly hard to implement measures to reduce pressure on stocks.
Kalastuslaivastojen kapasiteetti on yhä liian suuri, ja se vaikeuttaa kantoihin kohdistuvan paineen vähentämistä.