natgillin/translations-raw huggingface dataset:
180 Leverage effect of Structural Funds on public and private expenditure under Objective 1, 1994-1999 and 2000-2006. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .181 EIB lending, 1989-2002. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .181 Objective 1: indicative breakdown of Structural Funds by category of expenditure, 2000-2006. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .182 Structural Fund expenditure on transport under Objective 1, 2000-2006. . . . . . . . . . . . . . . . . . 183 Ex post macroeconomic effects of structural policy 1994-1999: HERMIN simulation results. .
A4.7 ja 2000-2006.....................................................................................................................................181 EIP:n lainananto 1989-2002.............................................................................................................181 Tavoite 1: rakennerahastojen suuntaa-antava jakauma menoluokittain 2000-2006........................182 Rakennerahastojen liikennemenot Tavoite 1 -alueilla 2000-2006....................................................183 Rakennepolitiikan Ex post -makrotaloudelliset vaikutukset 1994-1999: HERMIN-simuloinnin tulokset ...........................................................................................................................................
183 Effect of structural policy on physical infrastructure and human capital, 1994-2010: HERMIN simulation results. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .184 Trade effects of Objective 1 intervention, 2000-2006 NonObjective 1: indicative breakdown of Structural Funds by category of expenditure, 2000-2006. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .185 Structural Fund appropriations for rural development, 2000-2006. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .186 Commitment appropriations under the Structural Funds in newMember States, 2004-2006. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .186 Indicative breakdown of commitment appropriations under the Structural Funds in newMember States, 2004-2006. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .186
183 Rakennepolitiikan vaikutukset fyysisiin yhdyskuntarakenteisiin ja inhimilliseen pääomaan, 1994-2010: HERMIN-simuloinnin tulokset........................................................................................184
Main regional indicators. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .188
KOLMAS TALOUDELLISTA JA SOSIAALISTA YHTEENKUULUVUUTTA KOSKEVA KERTOMUS
Thirdreportoneconomicandsocialcohesion — COM(2004) 107 of 18 February 2004
Kolmas taloudellista ja sosiaalista koheesiota käsittelevä kertomus – COM (2004) 107, 18.2.2004
European regional policy is a policy promoting solidarity.
Euroopan unionin aluepolitiikka on yhteisvastuullisuutta edistävää politiikkaa.
It allocates more than a third of the budget of the European Union to the reduction of the gaps in development among the regions and disparities among the citizens in terms of well-being.
Yli kolmannes Euroopan unionin talousarviosta käytetään alueiden välisten kehityserojen kuromiseen umpeen ja kansalaisten välisten hyvinvointierojen vähentämiseen.
The Union seeks to use the policy to help lagging regions to catch up, restructure declining industrial regions, diversify the economies of rural areas with declining agriculture and revitalise declining neighbourhoods in the cities.
Unioni pyrkii aluepolitiikan avulla auttamaan kehityksessä jälkeenjääneitä alueita saavuttamaan muita, edistämään taantuvien teollisuusalueiden rakennemuutosta, monipuolistamaan maataloustuotannon vähentymisestä kärsivien maaseutualueiden elinkeinoja sekä elvyttämään taantuvia kaupunginosia.
It sets job creation as its primary concern.
Sen ensisijaisena tavoitteena on työpaikkojen luominen.
In a word, it seeks to strengthen the economic, social and territorial ‘cohesion’ of the Union.
Lyhyesti sanottuna se pyrkii lisäämään unionin taloudellista, sosiaalista ja alueellista yhteenkuuluvuutta eli koheesiota.
This policy of solidarity is more than mere talk.
Yhteisvastuullisuuspolitiikka ei ole vain puhetta.
Specifically, regional policy helps people to find work and live better in their country, region, neighbourhood or village.
Ihmiset saavat työtä ja viihtyvät yhä paremmin maassaan, alueellaan, kaupunginosassaan tai kylässään aluepolitiikan ansiosta.
It makes it possible for highways, highspeed trains and airports to bring regions on the periphery closer to the great centres of economic development.
Aluepolitiikan ansiota ovat myös valtatiet, pikajunat ja lentoasemat, jotka tuovat syrjäseudut yhä lähemmäs suuria taloudellisen kehityksen keskuksia.
Small and medium-sized enterprises are created in backward regions.
Pieniä ja keskisuuria yrityksiä perustetaan kehityksessä jälkeenjääneille alueille.
The environment in old industrial wastelands is improved.
Ympäristön tilaa vanhojen teollisuusalueiden joutomailla kohennetaan.
Information society takes root in rural areas.
Tietoyhteiskunta levittäytyy maaseudulle.
Education and recreational services become established in the suburbs.
Koulutus- ja harrastuspalveluja luodaan lähiöihin.
Since 2000, regional policy has also provided considerable assistance to the economic development of countries applying for accession to the European Union.
Aluepolitiikalla on vuodesta 2000 lähtien tuettu merkittävällä tavalla myös Euroopan unionin jäsenyyttä hakeneiden maiden taloudellista kehitystä.
On 1 May 2004, the European family welcomed 10 of them.
Kymmenen niistä liittyi suureen eurooppalaiseen perheeseen 1. toukokuuta 2004.
This major event is a historic opportunity for Europe and a challenge for regional policy: in a single blow, the range of disparities within the Union was enlarged.
Tämä tärkeä tapahtuma on historiallinen tilaisuus Euroopalle ja haaste aluepolitiikalle: unionin sisäiset erot kasvoivat yhdellä iskulla.
It will be necessary both to respond to the enormous needs of the new Member States and also to the difficulties that remain in the rest of the Union.
Unionin on pystyttävä vastaamaan sekä uusien jäsenvaltioiden valtaviin tarpeisiin että muualla unionissa edelleen ilmeneviin vaikeuksiin.
European regional policy, therefore, is necessary now more than ever.
Tämän vuoksi eurooppalainen aluepolitiikka on nyt tarpeellisempaa kuin koskaan ennen.
It is neither archaic nor outdated.
Se ei ole vanhanaikaista eikä vanhentunutta.
It is not a policy ‘from above’ but rather a decentralised policy based on partnerships in which the responsibilities are divided and concrete projects are administered on site.
Se ei ole ylhäältäpäin saneltua politiikkaa vaan hajautettua toimintaa, joka perustuu yhteistyöhön, vastuun jakamiseen ja käytännön hankkeisiin, joita hallinnoidaan paikan päällä.
It is also a policy in which knowledge, technology and ‘good practices’ are exchanged, and cooperative networks are developed throughout Europe as a whole.
Se on politiikkaa, jossa vaihdetaan tietoa, teknologiaa ja hyviä toimintatapoja sekä kehitetään koko Euroopan kattavia yhteistyöverkostoja.
It is a coordinated policy that leaves room for initiatives and, better yet, encourages and strengthens them.
Se on koordinoitua politiikkaa, jossa on tilaa aloitteille ja jossa vieläpä kannustetaan niiden tekemiseen sekä vahvistetaan niitä.
It cannot be replaced by a simple policy of calls for tender at European level.
Sitä ei voida korvata pelkällä Euroopan tason tarjouspyyntöpolitiikalla.
This emerges clearly from the debate on its future, launched throughout the entire Union in 2000.
Tämä on noussut selvästi esiin keskustelussa, jota aluepolitiikan tulevaisuudesta on käyty kaikkialla unionissa vuodesta 2000.
The results are in: for some 15 years, the value of regional policy has been tested.
Tuloksiakin on saatu: aluepolitiikan merkitystä on nyt voitu kokeilla käytännössä noin 15 vuoden ajan.
It will meet the challenges if it adjusts its objectives, resources and methods to meet the new tasks of the enlargement and the growing tasks emerging from economic globalisation.
Sen avulla pystytään vastaamaan tuleviin haasteisiin, jos sen tavoitteita, resursseja ja menetelmiä mukautetaan niin, että ne soveltuvat laajentumisen myötä syntyneisiin uusiin tehtäviin ja taloudellisesta globalisaatiosta aiheutuviin kasvaviin haasteisiin.
This is the goal of the reform proposal for the programming period that will begin on 1 January 2007 that the European Commission has just presented after three years of debate.
Tämä on tavoitteena 1. tammikuuta 2007 alkavaa ohjelmakautta koskevassa uudistusehdotuksessa, jonka Euroopan komissio on äskettäin esittänyt kolmen vuoden keskustelujen jälkeen.
This brochure makes it possible for everyone to discover the possibilities of a policy that, more than anything else, is at the service of the regions and their citizens.
Tässä esitteessä kerrotaan tämän ennen kaikkea alueiden ja niiden asukkaiden palveluksessa olevan politiikan tarjoamista mahdollisuuksista.
List of principal abbreviations
Tärkeimmät lyhenteet
European Regional Development Fund
Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahasto
Financial Instrument for Fisheries Guidance
ISPA: liittymistä edeltävä rakennepolitiikan väline
GNP: gross national product
Keski- ja Itä-Euroopan maat
Instrument for Structural Policies for Preaccession
KOR: kalatalouden ohjauksen rahoitusväline
Phare: the ‘general’ financial instrument in the preaccession strategy
Phare: liittymistä edeltävän strategian yleinen rahoitusväline pk-yritykset: pienet ja keskisuuret yritykset
R & D: research and development Sapard:
Sapard: maatalouden ja maaseudun kehittämisen erityinen liittymisohjelma
SMEs: small and medium-sized enterprises
T & K: tutkimus ja kehitys
Some key dates
Keskeisiä vuosilukuja
The countries signing the Treaty of Rome refer in its preamble to the need ‘to strengthen the unity of their economies and to ensure their harmonious development by reducing the differences existing among the various regions and the backwardness of the less-favoured regions’.
Rooman sopimuksen allekirjoittaneet valtiot mainitsevat sopimuksen johdanto-osassa, että ne pyrkivät ”lujittamaan talouksiensa ykseyttä ja takaamaan niiden sopusointuisen kehityksen vähentämällä eri alueiden välisiä eroavuuksia ja muita heikommassa asemassa olevien alueiden jälkeenjääneisyyttä”.
Setting-up of two sector-based funds: the European Social Fund (ESF) and the European Agricultural Guidance and Guarantee Fund (EAGGF).
Kaksi sektorirahastoa – Euroopan sosiaalirahasto (ESR) ja Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahasto (EMOTR) – perustetaan.
Creation of the European Regional Development Fund (ERDF) to redistribute part of the Member States’ budget contributions to the poorest regions.
Euroopan aluekehitysrahasto (EAKR) perustetaan, jotta osa jäsenvaltioiden osuuksista saataisiin jaettua muita köyhempien alueiden käyttöön.
The Single European Act lays the basis for a genuine cohesion policy designed to offset the burden of the single market for the southern countries and other less-favoured regions.
Euroopan yhtenäisasiakirjassa luodaan perusta todelliselle koheesiopolitiikalle, jonka tarkoituksena on tasapainottaa yhtenäismarkkinoiden rajoitusten vaikutuksia eteläisissä jäsenvaltioissa ja muilla muita heikommassa asemassa olevilla alueilla.
The European Council in Brussels in February 1988 overhauls the operation of the Solidarity Funds (now referred to as the Structural Funds) and allocates ECU 68 billion to them (at 1997 prices).
Brysselissä kokoontunut Eurooppaneuvosto (helmikuu 1988) uudistaa solidaarisuusrahastojen toimintatapaa ja myöntää tästä lähtien rakennerahastoiksi kutsuttaville rahastoille 68 miljardia ecua (vuoden 1997 hintoina).
The Treaty of the European Union, which came into force in 1993, designates cohesion as one of the main objectives of the Union, alongside economic and monetary union and the single market.
Vuonna 1993 voimaan tulleessa Euroopan unionista tehdyssä perustamissopimuksessa koheesio mainitaan yhtenä unionin ensisijaisista tavoitteista talous- ja rahaliiton sekä yhtenäismarkkinoiden rinnalla.
It also establishes the creation of the Cohesion Fund to support projects in the fields of the environment and transport in the least prosperous Member States.
Siinä määrätään myös koheesiorahaston perustamisesta liikenteen ja ympäristöalan infrastruktuurihankkeiden tukemiseksi köyhimmissä jäsenvaltioissa.
The Edinburgh European Council (December 1993) allocates almost 200 billion ECU (at 1997 prices), one third of the Community budget, to cohesion policy.
Edinburghissa kokoontunut Eurooppaneuvosto (joulukuu 1992) päättää varata koheesiopolitiikkaan lähes 200 miljardia ecua (vuoden 1999 hintoina) eli kolmanneksen yhteisön talousarviosta.
The Berlin European Council (March 1999) reforms the Structural Funds and adjusts the operation of the Cohesion Fund.
Berliinissä kokoontunut Eurooppaneuvosto (maaliskuu 1999) uudistaa rakennerahastoja ja muuttaa koheesiorahaston toimintatapaa osittain.
These funds will receive over EUR 30 billion per year between 2000 and 2006, i.e. EUR 213 billion over seven years.
Rakennerahastot saavat vuosittain yli 30 miljardia euroa vuosina2000–2006 eli 213 miljardia euroa seitsenvuotisen ohjelmakauden aikana.
The Instrument for Structural Policies for Preaccession (ISPA) and the Special Accession Programme for Agriculture and Rural Development (Sapard) complements the Phare programme that has been in existence for seven years to promote economic and social development and environmental protection in the applicant countries in central and eastern Europe.
Keski- ja Itä-Euroopan ehdokasmaiden taloudellisen ja sosiaalisen tilanteen kehittämiseksi ja ympäristönsuojelun edistämiseksi seitsemän vuotta sitten perustettua Phare-ohjelmaa täydennetään liittymistä edeltävällä rakennepolitiikan välineellä (ISPA) sekä maatalouden ja maaseudun kehittämisen erityisellä liittymisohjelmalla (Sapard).
The European Council in Lisbon (March 2000) adopts a strategy focused on employment and designed to make the Union ‘the most competitive and dynamic knowledge-based economy in the world by the year 2010’.
Lissabonissa kokoontunut Eurooppaneuvosto (maaliskuu 2000) hyväksyy työllisyyteen keskittyvän strategian, jonka tavoitteena on tehdä unionista ”maailman kilpailukykyisin ja dynaamisin tietoon perustuva talous” vuoteen 2010 mennessä.
The Gothenburg Council (June 2001) completed this strategy by linking it with sustainable development.
Göteborgissa kokoontunut Eurooppaneuvosto (kesäkuu 2001) täydentää strategiaa liittämällä siihen kestävän kehityksen.
The European Council in Copenhagen (December 2002) leads to an agreement on the conditions for the accesion of 10 new Member States to the Union.
Kööpenhaminassa kokoontunut Eurooppaneuvosto (joulukuu 2002) sopii kymmenen uuden jäsenvaltion Euroopan unioniin liittymisen ehdoista.
On 18 February, the European Commission presents its proposals for the reform of cohesion policy for the period 2007–13: ‘A new partnership for cohesion: convergence, competitiveness, cooperation’.
Euroopan komissio esittää 18. helmikuuta ehdotuksensa koheesiopolitiikan uudistamiseksi kaudella 2007–2013: ”Uusi koheesiokumppanuus: lähentyminen, kilpailukyky, yhteistyö”.
On 1 May, accession to the European Union of Cyprus, the Czech Republic, Estonia, Hungary, Latvia, Lithuania, Malta, Poland, Slovakia and Slovenia.
Toukokuun 1. päivänä Kypros, Latvia, Liettua, Malta, Puola, Slovakia, Slovenia, Tšekki, Unkari ja Viro liittyvät Euroopan unioniin.
The European Union is one of the most prosperous economic zones in the world.
Euroopan unioni on yksi maailman vauraimmista talousalueista.
Since the accession of 10 new Member States on 1 May 2004, it has the power of an internal market and the human potential of more than 450 million citizens.
Kymmenen uuden jäsenvaltion liityttyä siihen 1. toukokuuta 2004 unionissa on yli 450 miljoonan ihmisen sisämarkkinat ja inhimillinen potentiaali.
But economic and social disparities among its Member States and among its regions weaken its dynamism overall.
Taloudelliset ja sosiaaliset erot jäsenvaltioiden ja alueiden välillä heikentävät kuitenkin sen yleistä dynamiikkaa.
These disparities are twice as great in the Europe of the Twenty-five, with its 254 regions, than they were in the Europe of the Fifteen.
Erot ovat kaksi kertaa suurempia 25 jäsenvaltion ja 254 alueen unionissa kuin ne olivat 15 jäsenvaltion unionissa.
Disparities in revenue and employment have declined in the European Union as a whole during the past 10 years and in particular since the mid-1990s.
Tulo- ja työllisyyserot ovat vähentyneet koko Euroopan unionissa viimeisten kymmenen vuoden aikana ja erityisesti 1990-luvun puolivälin jälkeen.
Between 1994 and 2001, in the ‘Cohesion Fund countries’ (see page 8), even if one excludes Ireland, which experienced exceptional development, the increase in the GDP per head has surpassed by 1 % per year the average of the Union, and in all these countries — with the exception of Greece — the proportion of the population of working age that holds a job has increased significantly more quickly than the average.
Vuosina 1994–2001 BKT:n kasvu henkeä kohden on niin sanotuissa koheesiomaissa (katso sivu 8) ylittänyt yhdellä prosentilla unionin keskiarvon, vaikka Irlantia, jonka kehitysvauhti on ollut poikkeuksellinen, ei luettaisi mukaan. Kaikissa näissä maissa – Kreikkaa lukuun ottamatta – työssä käyvän työikäisen väestön osuus on kasvanut selvästi keskimääräistä nopeammin.
Objective 1 of the Structural Funds (economic development of the least advantaged regions) involves the entire territory of the new Member States and almost 98 % of their population, of whom two thirds live in regions with a GDP per head of less than half the average GDP of the Twenty-five.
kohden on alle puolet 25 jäsenvaltion unionin keskiarvosta.
With respect to employment, unemployment rates (2002 data) vary greatly within the Twenty-five: from 2 % in Tyrol (Austria) and 3.3 % in Cyprus to 29 % on Réunion Island (France) and 26.3 % in the Lubuskie region (Poland).
Työttömyysaste (vuoden 2002 tiedot) vaihtelee suuresti 25 jäsenvaltion unionissa: Tirolin (Itävalta) kahdesta prosentista ja Kyproksen 3,3 prosentista Réunionin (Ranska) 29 prosenttiin ja Lubuskien alueen (Puola) 26,3 prosenttiin.
Outside the most disadvantaged regions, many regions and cities find themselves in an intermediate situation with areas in which serious economic and social difficulties accumulate.
Kaikkein heikoimmassa asemassa olevien alueiden lisäksi monet alueet ja kaupungit ovat hankalassa tilanteessa, koska myös niihin kuuluu alueita, joihin vakavat taloudelliset ja yhteiskunnalliset vaikeudet kasaantuvat.
These disparities have grown since the accession of the new Member States, however.
Erot ovat kuitenkin kasvaneet kymmenen uuden jäsenvaltion liityttyä unioniin.
While the GDP of the Twenty-five has only grown by 5 % by comparison with that of the Fifteen, the average GDP per head in the new countries acceding to the Union is less than half of the current average in the Union and only 56 % of the population of working age holds a job, as compared to 64 % in the Union of the Fifteen.
Kahdenkymmenenviiden jäsenvaltion unionin BKT on kasvanut vain viisi prosenttia verrattuna viidentoista jäsenvaltion unioniin. Tulevissa unionin jäsenvaltioissa keskimääräinen BKT henkeä kohden on alle puolet unionin nykyisestä keskiarvosta, ja niissä vain 56 prosenttia työikäisestä väestöstä käy työssä, kun viidentoista jäsenvaltion unionissa osuus on 64 prosenttia.
In short, Europeans do not all have the same advantages in the face of the challenge of globalisation, depending on whether they live in a region that is prosperous or one that is lagging behind with respect to development, a dynamic or depressed area, a city or the countryside, a peripheral or isolated area, or one of the key economic centres of the Union.
Rakennerahastojen tavoite 1 (kehityksessä jälkeenjääneiden alueiden taloudellinen kehitys) kattaa uudet jäsenvaltiot kokonaisuudessaan ja lähes 98 prosenttia niiden asukkaista; heistä kaksi kolmasosaa asuu alueilla, joiden BKT henkeä
GDP per head, 2002
BKT asukasta kohti vuonna 2002
Average EU-25
EU-25:n keskiarvo
LUIEDKNLATUKBEFRSEFIDEITSource: Eurostat, national accounts.
Lähde: Eurostat, kansantalouden tilinpito.
Solidarity
Yhteisvastuullisuus
Employment, training, the competitiveness of firms, investment in infrastructure, the information society, research, and the quality of the environment are all primarily the responsibility of authorities and economic operators in each Member State and region.
Työllisyys, koulutus, yritysten kilpailukyky, infrastruktuuriinvestoinnit, tietoyhteiskunta, tutkimus ja ympäristön laatu ovat ensisijaisesti kunkin jäsenvaltion ja alueen viranomaisten ja taloudellisten toimijoiden vastuulla olevia asioita.
European solidarity is in fact already mentioned in the preamble of the Treaty on European Union.
Eurooppalainen yhteisvastuullisuus mainitaan jo Euroopan unionista tehdyn sopimuksen johdanto-osassa.
The Treaty specifies that the Community acts to strengthen its economic and social cohesion and specifically to reduce the gaps among levels of development in the various regions.
Sopimuksessa todetaan, että yhteisön tavoitteena on lujittaa taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta sekä erityisesti vähentää alueiden välisiä kehityseroja.
This is why the Member States participate in a European regional policy co-financed by the European funds, Structural Funds and Cohesion Fund, which embody Community solidarity.
Jäsenvaltiot harjoittavat tätä varten Euroopan unionin aluepolitiikkaa, joka rahoitetaan osaksi yhteisön varoin eli yhteisön solidaarisuuden välineinä toimivista rakennerahastoista ja koheesiorahastosta.
This policy plays more than just a financial role, however.
Politiikassa ei kuitenkaan ole kyse pelkästään rahoituksesta.
Its goal is not simply to redistribute resources but rather to create new ones by investing in the potential of the regions and their communities.
Sen tavoitteena on paitsi jakaa resursseja uudelleen myös luoda uusia resursseja investoimalla alueiden ja niiden yhteisöjen mahdollisuuksiin.
It also seeks to bring ‘added value’ to development activities, more specifically, the European dimension.
Sillä pyritään myös tarjoamaan kehitystoiminnalle ”lisäarvoa” eli eurooppalaista ulottuvuutta.
In other words, to support joint consideration and action and promote a European model of regional development: this is where opportunity lies for the regions of Europe in an increasingly global world.
Yhteisen suunnittelun ja toiminnan tukeminen sekä eurooppalaisen aluekehitysmallin edistäminen antavat Euroopan alueille ainutlaatuisen tilaisuuden menestyä globaalistuvassa maailmassa.
Equal opportunity for all.
Yhtäläiset mahdollisuudet kaikille
GDP per head by country and regional extremes, 2001
BKT asukasta kohti, maa- ja aluekohtaiset ääriarvot vuonna 2001
Source: Eurostat, regional accounts.
Lähde: Eurostat, alueiden tilinpito.
For whom?
Kenelle?
Northern Ireland and the counties on the border of the Republic of Ireland received aid until 2003 on the basis of a special programme to support peace and reconciliation.
Irlanti ja Irlannin tasavallan raja-alueen kreivikunnat saivat tukea vuoteen 2003 asti rauhaan ja sovintoon tähtäävää erityisohjelmaa varten.
The following are the principal obstacles to development in the regions in Objective 1: p a low level of general investment;
Suurimmat kehityksen esteet tavoite 1 -alueilla ovat seuraavat: alhainen yleinen investointiaste