natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The challenge is one of revitalisation and to maintain economic activity and the availability of adequate public services.
Haasteena on taloudellisen toimeliaisuuden palauttaminen ja säilyttäminen ja asianmukaisten julkisten palvelujen järjestäminen.
And there is a need to develop links with towns even if they are relatively far away.
Tarvitaan myös kaupunkien välisten yhteyksien kehittämistä, mikäli nämä sijaitsevat kohtuullisen kaukana.
Though further research is required, the conclusions from the studies which have been carried out suggest that economic diversification from agriculture to services tends to happen at a faster pace in lowland than inmountainous regions, that the existence of large cities in mountain areas or nearby give an important stimulus to industrial activity (or, alternatively, that the wealth of resources in mountain areas can lead to the development of large cities in their vicinity), and that service employment tends to be high in the more prosperous mountain areas, mainly in tourism (such as in the Alps) or in public services in sparsely populated areas (especially in Sweden and Finland).
Vaikka lisätutkimuksia tarvitaan, toimeenpantujen tutkimusten loppupäätelmissä talouden monipuolistuminen maataloudesta palveluihin siirryttäessä on nopeampaa alavilla mailla kuin vuoristoalueilla, suurkaupungit vuoristoalueilla tai niiden läheisyydessä edistävät teollisuuden kehittymistä (tai sitten voi käydä niin, että vuoristoalueiden luonnonvarat kehittävät lähellä sijaitsevia kaupunkeja), ja että palvelualoilla, enimmäkseen matkailun parissa, työskentelee enemmän väkeä rikkaammilla vuoristoalueilla (kuten Alpit) tai palvelualoilla harvaan asutuilla alueilla (erityisesti Ruotsi ja Suomi).
Islands are distributed fairly evenly between theAtlan- tic, Baltic and Mediterranean, though the 119 islands in the last account for 95% of their total population, with 85% living on Sicilia, Sardegna, the Illes Balears, Kriti and Corse.
Mainittujen 119 saaren väestö (95 % kaikista) jakautuu varsin tasaisesti Atlantin valtameren, Itämeren ja Välimeren kesken viimeisimmässä laskennassa, toisaalta 85% väestöstä asuu Sisiliassa, Sardiniassa, Baleaareilla, Kreetalla ja Korsikalla.
The islands elsewhere, by contrast, tend to be smaller and more sparsely populated.
Muualla sijaitsevat saaret sitä vastoin ovat usein pienempiä ja harvemmin asuttuja.
The only ones of any size are the Swedish island of Gotland, the Scottish islands of Lewis and Harris and the main island of Orkney.
Ainoat suuremmat saaret ovat Ruotsin Gotlanti, Skotlannin Lewis ja Harris ja Orkneyn pääsaari.
Their averageGDPper head in 2001was 72% of the EU15 average and in most cases (the Illes Balears are the main exception) lower than in other parts of the irrespective countries.
Näiden keskimääräinen bruttokansantuote henkeäkohden vuonna 2001 oli 72% nykyisen EU:n keskiarvosta ja useimmissa tapauksissa (Baleaarit ovat tärkein poikkeus) se on alempi kuin kyisen maan muissa osissa.
They tend to be vulnerable in economic terms because of the concentration of activity in two broad sectors — agriculture and fishing and tourism.
Ne ovat usein taloudellisesti haavoittuvia elinkeinojen rajoittuessa muutamaan pääalaan — maatalouteen, kalastukseen ja matkailuun.
Since Finland and Sweden joined in the EU in 1994, sparsely populated areas have become an issue for cohesion policy.
Suomen ja Ruotsin liityttyä EU:iin vuonna 1994 harvaan asutut alueet ovat tulleet koheesiopolitiikan piiriin.
Parts of the sub-arctic and arctic in these two countries, have an average population density of under 5 inhabitants per square km, well below the level anywhere else in the Union, except in the Highlands and Islands of Scotland11.
Osassa näiden kahden maan havumetsävyöhykkeitä ja arktisia alueita väestötiheys on alle 5 asukasta nelikilometriä kohden, selvästi alle muiden unionin alueiden, Skotlannin Highlands ja Islands alueita lukuunottamatta11.
Mountain areas are spread across the EU15, covering 40% of the land area and having a population of some 67 million, or around 18% of the EU15 area.
Vuoristoalueet levittäytyvät koko nykyisen EU:n alueella, kattaen 40% maa-alueesta, niiden väestön määrän ollessa noin 67 miljoonaa tai noin 18% nykyiseen EU:iin nähden.
After enlargement to EU25, theywill account for much the same proportion of population but a slightly smaller proportion of the land area since in the newMemberStates population density in mountain areas is slightly higher than in other regions.
25 jäsenvaltion EU:ksi laajentumisen jälkeen niiden väestön osuus pysyy paljolti samana, mutta niiden maa-alan osuus pienenee, koska uusissa jäsenvaltioissa vuoristoalueilla asuvan väestön määrä on hieman korkeampi kuin muilla alueilla.
Mountain areas are more dependent on agriculture than other areas particularly in the accession countries, but also in the EU15.
Vuoristoalueet ovat riippuvaisempia maataloudesta kuin muut alueet erityisesti hakijamaissa, mutta myös EU:n nykyisissä jäsenvaltioissa.
Although a number of mountainous areas are located close to economic centres and large markets, because of the terrain, transport costs tend to be high and many agricultural activities unsuitable.
Vaikka monet vuoristoalueet sijaitsevat lähellä talouskeskuksia ja suuria markkinoita, maastosta johtuvat kuljetuskustannukset ovat yleensä korkeita eivätkä monet maatalouden alat alueella menesty.
The averageGDPper head in these areas is 87% of theEUaverage, significantly lower than in other parts of the irrespective countries.
Erityisesti Ruotsin alueilla bruttokansantuotteen kasvu on ollut taantunutta 1990luvun puolivälistä alkaen (kasvuvauhti oli vain noin puolet EU:n keskiarvosta) ja työllisyys ei ole elpynyt merkittävien työpaikkojen menetysten jälkeen 1990luvun laman kourissa.
In general, a large proportion of employment is in services, especially public services, in Sweden, while in Finland, more people work in agriculture and industry, especially wood, pulp and paper.
1990-luvulla Kainuun ja Suomen Lapin väestö laski vuosittain keskimäärin 1%, kun taas Ruotsin Norrbottenissa väestön
Unemployment tends to be higher in mountain areas which are the most peripheral, such as the northern parts of the Nordic countries, Scotland, Northern Ireland and the UK, the southern mountain ranges of Spain, Corse, southern Italy and Sicilia. Conversely
Työttömyys on yleensä syrjäisimmillä vuoristoalueilla, kuten Pohjolan pohjoisosissa, Skotlannin, Pohjois-Irlannin ja Yhdistyneen kuningaskunnan pohjoisosissa, Espanjan eteläisillä vuoristoalueilla, Korsikalla, Etelä-Italiassa ja Sisiliassa, korkeampi.
In the Swedish regions, in particular, GDP growth has been depressed since the mid1990s (the growth rate being only aroundhalf the EU average) and employment has not recovered from the substantial job losses suffered during the recession years of the early
Sitä vastoin työttömyys on enimmäkseen suhteellisen vähäistä tärkeimpiä kaupunkikeskuksia lähellä sijaitsevilla vuoristoalueilla tai joiden keskukset ovat tällaisten alueiden rajalla, näitä on Walesissa, Apenniinien pohjoisosissa Italiassa ja Ranskan, Saksan ja Italian Alppien pohjois- ja eteläosissa. Poikkeuksiakin on: Belgian Ardennit ja Tsekin tasavallan ja Saksan Ore-vuoret.
1.6 Change in population, 1996-1999: main components
1.6 Väestönmuutos, 1996-1999: tärkeimmät tekijät
Population increase with
Väestönkasvu ja
Source: ESPON DataBase Origin of data: EU15 and N12: Eurostat; Norway and Switzerland: National Statistical Offices
Positiivinen muuttoliikkeen tasapaino ja positiivinen syntyvyyden tasapaino Positiivinen muuttoliikkeen tasapaino ja negatiivinen syntyvyyden tasapaino
This map does not necessarily reflect the opinion of the ESPON Monitoring Committee
Lähde: ESPON database Tietojen alkuperä: EU15 and N12: Eurostat; Norja ja Sveitsi: Kansalliset tilastokeskukset
Population decrease with negative migratory balance and positive natural balance positive migratory balance and negative natural balance negative migratory balance and negative natural balance
Positiivinen muuttoliikkeen tasapaino ja negatiivinen syntyvyyden tasapaino Negatiivinen muuttoliikkeen tasapaino ja negatiivinen syntyvyyden tasapaino
Cohesion, competitiveness, employment and growth
Luonnonhaitta-alueiden yhteiset ongelmat
Accessibility of mountain areas
Vuoristoalueille pääsy
During the 1990s, Kainnu and Lappland in Finland lost an average of 1% of their population annually while in Norrbotten in Sweden, population fell by 0.6% a year12 (Table A1.8).
Monissa tapauksissa väestö tai markkinoiden laajuus jää alle sijoitukselle taloudellisten takuiden myöntämistä varten edellytetyn kriittisen massan.
0 0 As part of a recent study of mountain areas, an index was constructed to classify these according to their accessibility, taking account of their distance by air from national capitals and other cities and from universities and health care facilities, aswell as of the density of transport networks (roads, railways and airports).
Tätä ongelmaa pahentaa ikääntyvä ja vähenevä väestö nuorten lähtiessä paikkakunnalta (Kartta 1.6).
Mountain areas with ‘very good’ or ‘good’ accessibility are located, for example, in the north of England, Sicilia and Slovakia.
Vuoristoalueet, joille oli erittäin helppo tai helppo saapua sijaitsevat Pohjois-Englannissa, Sisiliassa ja Slovakiassa.
They also include the Alps, the Carpathians, the Sudetes, all the German areas and the Ardennes, aswell as three Spanish and two Portuguese areas.
Alpit, Larpaatit, Sudeetit, kaikki Saksan alueet ja Ardennit kuuluvat myös näihin alueisiins sekä kolme Espanjan ja kaksi Portugalin aluetta.
Areas with a ‘fair’ accessibility encircle the first two groups.
Kohtailaisen helposti pääsee alueille, jotka jakautuvat kahteen ryhmään.
These include areas in Greece, Spain, Wales and Finland and the ‘Massif Central’ in France.
Mäitä alueita on Kreikassa, Espanjassa, Walesissa ja Suomessa ja Ranskan keskiylänkö.
Areas with ‘poor’ accessibility are found north of the third group, in particular, Highlands and Islands in Scotland and most Swedish and Finnish mountain areas.
Vaikeapääsyisiä alueita on kolmannen ryhmän pohjoisosissa, Skotlannin Highlands and Islands ja useimmat Suomen ja Ruotsin tunturialueet.
All of these regions, in whichever part of the EU they are located, have common problems of accessibility and of remoteness from major markets which tend to add to both travel and transportation costs and constrain their economic development.
Saarten osalta kriittinen koko on noin 4–5,000 asukasta, jonka yläpuolella luvut kasvavat nopeasti, nuorten osuus on suhteellisen suuri ja koulutus ja terveydenhoitopalvelut ovat hyvät.
In many cases, the population, or size of the market, is below the ‘critical mass’ required to warrant investment in economic terms.
Mainitun rajan alapuolella taas kärsitään alueelta muutosta, väestön ikääntymisestä ja riittämättömistä palveluista.
More equal access to Services of General Economic Interest
lön asuinpaikasta riippumatta alueellisen yhteenkuuluvuuden avaintekijä.
Despite the difficulties of some regions, equality of access to basic facilities, essential services and knowledge — to what are termed ‘Services of General Economic Interest’ — for everyone, wherever they happen to live, is a key condition for territorial cohesion.
EU:n nykyisten jäsenvaltioiden vuoristoalueilla väestöntiheys (51 asukasta neliökilometrillä) on alle puolet EU:n keskiarvosta, vaikka niiden välittömässä läheisyydessä se on yleensä paljon isompi, heijastaen niiden suhteellista vetoivoimaa asuin- ja työskentelyalueina.
For islands, there seems to be a critical size of population of around 4–5,000 inhabitants, above which numbers are usually expanding, there is a relatively large proportion of youngpeople and education and health care facilities are good.
Keskimäärin väestö vähenee, mutta monet alueet ovat alkaneet vetää muuttajia ja uusia yrityksiä puoleensa.
Below this level, net emigration, population ageing and inadequate facilities are the norm.
Hakijamaissa tilanne on samanlainen, vaikka tämänlaisten alueiden väestötiheys siellä on miltei kaksinkertainen verrattuna EU:n nykyisiin jäsenvaltioihin ja vain hieman alle keskiarvon muihin verrattuna.
Access to an efficient transport system with adequate links to the core area of the Union is the first determinant of a region’s peripherality.
Tehokkaan kuljetusjärjestelmän saatavuus yhteyksin unionin keskusalueille kertoo selvimmin alueen syrjäisyydestä.
Regions with better access tomarkets are likely to be more productive and more competitive than others.
Alueet, joilta on parempi pääsy markkinoille, ovat todennäköisesti tuottavampia ja kilpailukykyisempiä kuin muut.
At present, the road network tends to be muchmore developed in the central parts of the EU than in peripheral regions and while construction of motorways in recent years has increased, the accessibility by road for the latter to central areas where markets are concentrated remains verymuch less than elsewhere.
Nykyään tieverkosto on yleensä kehittyneempi EU:n keskiosissa kuin reuna-alueilla ja vaikka moottoriteiden rakentaminen on viime vuosina lisääntynyt, pääsy maanteitä pitkin viimeksi mainituilta alueilta keskeisille alueille, mihin markkinat keskittyvät, on paljon heikompaa kuin muualla.
It is particularly poor in most Objective 1 areas in Portugal, Greece, the west of Ireland and the Baltic States (Map A1.5).
Näin on erityisesti köyhillä Tavoite 1 -alueilla Portugalissa, Kreikassa, Länsi-Irlannissa ja Baltian maissa (Kartta A1.5).
In mountain areas in the EU15, population density (51 inhabitants per square km) is less than half theEUav-erage, though in immediately surrounding areas it tends to be much higher, reflecting their relative attractiveness as places to live and work.
Huolimatta joidenkin alueiden vaikeuksista tasaarvoiset mahdollisuudet käyttää peruspalveluita ja käytettävissä olevaa tietoa — mitä kutsutaan nimellä ‘Yleishyödylliset talouspalvelut’ — on henki-
On average, there is an ongoing decline in population, but a number of areas have begun to attract people and new businesses.
Rautatiet ovat jääneet maanteitä selvemmin jälkeen reuna-alueilla.
In the accession countries, the picture is similar, though population density in such areas is almost twice that in the EU15 and only slightly below the average elsewhere.
Romaniasta, Bulgariasta, Ete-lä- ja Keski-Italiasta ja Pohjois-Tanskasta sekä Kreikasta ja osista Espanjaa, kaukana Madrid-Sevillan luotijunasta, on erityisen vaikeaa päästä rautateitse EU:n keskeisille alueille (Kartta A1.6).
Cohesion, competitiveness, employment and growth
Osa 1 — Yhteenkuuluvuus, kilpailukyky,työllisyysja kasvu – Tilanneja suuntaukset parantaa alueille pääsyä ja säilyttää tai kehittää tärkeimpiä palveluja.
Accessibility to central regions by air is significantly better because of the presence of international airports even in the most remote areas, though the improvement in connectivity through this means needs to be put into perspective given the small amount of goods which are generally transported by air (Map A1.7).
Ilmateitse keskeisille alueille pääsee selvästi paremmin, koska kansainvälisiä lentokenttiä on jopa kaukaisimmilla alueilla, vaikka yhteyksiä kehitettäessä on hyvä olla realisti, ottaen huomioon pieni ilmateitse yleensä kuljetettavien tuotteiden määrän (Kartta A1.7).
Although the construction of the transEuropean networks will improve accessibility, particularly in the accession countries — Bulgaria and Romania, most especially— the effect will vary considerably between different regions on the periphery depending on how well they are connected to the main routes, which depends in turn on the state of secondary networks.
Vaikka Euroopan laajuisten liikenneverkkojen rakentaminen parantaa alueille pääsyä, erityisesti hakijamaissa — Bulgariassa ja Romaniassa erityisesti — vaikutukset vaihtelevat eri reunaalueiden välillä riippuen siitä, kuinka hyvät niiden yhteydet pääväyliin ovat, mikä puolestaan riippuu toissijasten verkkojen tilasta.
It is equally important that the economic development path they follow respects their natural heritage and does not endanger the very geographical features which are, or can be, a key aspect of their comparative advantage as locations not only for people to live but also for businesses to operate.
On aivan yhtä tärkeää, että niiden talouskehitys ottaa huomioon luonnonperinnön eikä vaaranna niiden maantieteellistä erityisluonnetta, joka on tai voi olla niille kilpailuetu sekä asuinalueina että myös liikeyritysten sijoittumista varten.
As the knowledgebased economy develops, therefore, proximity to raw materials or even to large markets is becoming a less significant determinant of location and the attractiveness of natural and physical surroundings of increasing importance—allied, of course, to the availability of the essential services and facilities described above.
Tietoon perustuvan talouden kehittyessä raaka-aineiden saatavuus tai jopa isoille markkinoille pääsy muuttuvat vähemmän merkittäviksi seikoiksi luonnonolojen ja fyysisen ympäristön tieltä — mikä liittyy tietysti tärkeimpien yllä kuvattujen palvelujen saatavuuteen.
Access to new technologies, especially ICT, is particularly important for peripheral regions and thosewith geographical handicaps.
Uusien teknologioiden, erityisesti tietotekniikan, saatavuus on erityisen tärkeää reuna-alueille ja luonnonhaitta-alueille.
This is not only because they serve to reduce the significance of distance and the time required to reach central areas of the EU, but, more critically, because any limitation on their availability is almost certain to damage their development prospects anddeter businesses from locating there .
Se ei pelkästään johdu siitä, että niiden avulla etäisyydet ja matkaan tarvittu aika lyhenee EU:n keskiöön matkustettaessa, vaan enemmänkin siitä, että millainen tahansa rajoitus niiden saatavuuteen vahingoittaa varmasti niiden kehittämistä ja estää liikeyrityksiä asettumassa alueille.
Development priorities
Ensisijaisesti kehitettävää
The economic development of these sensitive areas, therefore, evenmore than elsewhere, must take account of the need to safeguard the environment, whichmeans not only integrating this priority into the investment decision-making process, but also, wherever possible, searching for options which both improve the environment and strengthen regional competitiveness.
Näiden herkkien alueiden taloudellisen kehityksen on siis otettava paremmin huomioon, muita alueita enemmän, ympäristönsuojelun tarve, mikä tarkoittaa paitsi periaatteen nostamista ensi sijalle sijoituspäätöksiä tehtäessä mutta myös mahdollisuuksien mukaan haettaessa vaihtoehtoja, jotka sekä kehittävät ympäristöä että vahvistavat alueellista kilpailukykyä.
Examples of such ‘win-win’ options are the clean-up of areas previously damaged by industrial activity and their reconversion as sites for new business development, the modernisation of rail links to improve accessibility instead of the construction of new motorways, or the development of clean, renewable energy sources to replace coal or oil-fired electricity generating plants which both deplete scarce resources and pollute the atmosphere.
Esimerkkejä kumpaakin hyödyttävistä hankkeista tarjoaa esim. teollisuuden pilaamien alueiden puhdistus ja niiden käyttätarkoituksen muuttaminen uusyritysten kehittämistä varten, rautateiden nykyaikaistaminen parempien yhteyksien takaamiseksi uusien moottoriteiden rakentamisen sijaan tai puhtaiden, uusiutuvien energiamuotojen kehittäminen uusiutumattomia luonnonvaroja käyttävien ja ilmaa pilaavien kivihiilen louhinnan tai öljynjalostusteollisuuden tilalle sähkövoimaloita varten.
Although such ‘win-win’ options are not always possible to find, a central tenet of development policy in
Luonnonhaitat eivät aina tarkoita epäsuotuisia taloudellisia olosuhteita.
Although economic and social conditions vary greatly in regions with geographical handicaps, they typically are less prosperous and have higher unemployment than the country in which they are located or, in the case, of the outermost regions, to which they belong.
Itse asiassa, kuten useat esimerkit osoittavat, ne voidaan mahdollisesti muuntaa positiiviseksi pääomaksi, joka avaa uusia kehitysmahdollisuuksia. Lisäksi monet näistä alueista muodostavat tärkeän osan EU:n luonnonperintöä ja ovat vapaa-ajanviettoalueita, joilla voi harrastaa kulttuuria ja muuta toimintaa.
Nevertheless, the latter regions apart, both GDPper head and employment are inevitably influenced by the economic performance of the national economy of which they form part .
Jo tästä syystä on tärkeää, että ne säilytetään ja että asutus säilyy, mikä tarkoittaa, että on tärkeää vuorostaan
1.7 Territorial diversity – degree of fragmentation of natural areas less than 20% of natural areas between 20% and 50% of natural areas; highly fragmented between 20% and 50% of natural areas; moderatelyly fragmented between 20% and 50% of natural areas; low fragmentation
1.7 Alueellinen monimuotoisuus: luonnonmaiseman rikkoutuminen alle 20% luonnonmaisemasta
Natural areas = all areas (NUTS3 level) excluding built-up areas and agricultural areas.
Luonnonmaisema = koko alue (NUTS3 taso), ei rakennettua ympäristöä tai kulttuurimaisemaa
Source: CORINE Landcover more than 50% of natural areas built-up areas
Lähde: CORINE Landcover yli 50% luonnonmaisemasta rakennettu ympäristö
European cohesion policymakes amajor contribution to these objectives, especially in those regions where there is unused economic and employment potential whichcan be realised through targeted cohesion policy measures, so adding to the growth of the EU economyas awhole.
Euroopan koheesiopolitiikka myötävaikuttaa voimakkaasti näihin tavoitteisiin, erityisesti niillä alueilla, joilla on käyttämätöntä taloudellista tai työvoimapotentiaalia, jota voi käyttää kohdennetuin politiikan toimenpitein lisäten EU:n kokonaistalouskasvua.
These areas are by no means evenly distributed across the EU but are concentrated in particular places (Map 1.7).
kin paikkoihin (Kartta 1.7).
The need in these areas is to clean up the environment and to prevent any further damage.
Mainituilla alueilla on tarvetta ympäristön puhdistamiseen ja pahempien tuhojen ehkäisyyn.
But it is no less important to prevent any further deterioration of the environment in natural or semi-natural areas, where human activity is progressively encroaching or which are being abandoned and, becoming either increasingly fragmented or lacking protection for their natural resources.
Mutta ei ole vähemmän tärkeää estää ympäristön lisävaurioitumista luonnonalueilla tai kulttuurimaisema-alueilla, joilla ihmisen toiminta vähitellen kuluttaa ympäristöä tai jotka on hylätty ja sijaitsevat hajallaan ja joiden luonnonvaroja ei riittävästi suojella.
These aims, in consequence, need to be an integral part of economic development strategy across the EU to ensure that development is sustainable.
Näiden tavoitteiden ei siksi tarvitse kuulua täysin EU:n laajuiseen talouskehitysstrategiaan, jotta kehitys olisi EU:n kannalta varmasti kestävää.
In March 2000, at the LisbonSummit, the European Union set itself the goal of becoming the most competitive and dynamic knowledgebased economy in the world, capable of sustained and sustainable economic growth with more and better jobs and closer social cohesion.
Maaliskuun 2000 Lissabonin kokouksessa Euroopan unioni asetti itselleen päämääräksi tulla maailman kilpailukykyisimmäksi ja dynaamisimmaksi tietoon perustuvaksi taloudeksi, joka kykynee kestävään ja jatkuvaan talouskasvuun tarjoten enemmän ja parempia työpaikkoja ja tiiviimpää sosiaalista yhteenkuuluvuutta.
In so doing, it has identified a number of priorities:
Näin tehdessään se mainitsi ensisijaisia tavoitteita:
At the regional level, two complimentary sets of conditions need to be satisfied.
Aluetasolla kaksi ehtoa on täytettävä.