natgillin/translations-raw huggingface dataset:
At Member State level, employment performance for the year as a whole was generally positive, with negative annual employment growth only in Germany and the Netherlands.
Koko vuoden työllisyyskehitys oli jäsenvaltioissa yleisesti ottaen myönteistä: vuotuinen työllisyyskehitys oli negatiivista vain Saksassa ja Alankomaissa.
For the vast majority of Member States employment expanded in2005, with growth of over 1% in ten countries. Particularly strong growth wasexperienced in Luxembourg (2.9%), Spain (3.6%) and Ireland (4.7%).
Työllisyysparani valtaosassa jäsenvaltioita, ja kymmenessä maassa kasvu oli yli prosentin.Erityisen voimakasta kasvu oli Luxemburgissa (2,9 %), Espanjassa (3,6 %) ja Irlannissa (4,7 %).
…. reflecting continued strong employment expansion for women and olderworkers, but also for prime-age men in
Merkille pantavaa oli myös se, että ikääntyvien työllisyystilannejatkoi parantumistaan ja että osa- ja määräaikaisen työn osuus kasvoi voimakkaasti.
With regard to the characteristics of the expansion in employment between 2004and 2005, growth continued to be faster for women than for men, although anotable development was the upturn in the employment rate of prime-age males
Taustalla oli naisten ja ikääntyvienmutta myös parhaassa työiässä olevienmiesten työllisyystilanteen jatkuvaparantuminen sekä osa- ja määräaikaisen työn yleisyys.
Employment in Europe 2006
Työllisyys Euroopassa 2006
2005, and in the incidence of part-timeand fixed-term employment.
Työikäisten taitoprofiili on viime vuosina parantunut jatkuvasti.
The skill profile of the EU working age population continues to improve, withstrong improvements particularly in the skill composition of the female component, contributing to a more employable and adaptable workforce and in turn toincreased employment and participation rates.
EU:n työikäisen väestön taitoprofiili jatkaa parantumistaan erityisesti naistenkohdalla, mikä kohentaa työvoiman työllistettävyyttä ja mukautumiskykyä ja vastaavasti työllisyys- ja osallistumisasteita.
…is reflected in the substantial rise inemployment in highskilled non-manualoccupations.
Se on nostanut selvästi työllisyyttä korkeatasoista ammattitaitoa vaativissa,ei-manuaalisissa tehtävissä.
The highskilled non-manual occupations have been the main driver for overallincreases in employment in recent years, accounting for the major part of employment expansion since 2000.
Yleistä työllisyysastetta ovat viime vuosina nostaneet etenkin korkeatasoistaammattitaitoa vaativat, muut kuin ruumiilliset työtehtävät: työllisyyden parantuminen on ollut vuodesta 2000 suurelta osin niiden ansiota.
This suggests an underlying improvement in the skilllevel of those in employment, as well as reflecting the ongoing shift towards amore knowledgebased economy.
Kehitys viittaa siihen, ettätyöllisten taitotaso on parantunut, ja kuvastaa siirtymistä yhä enemmän osaamiseen nojaavaan talouteen.
However, there are indications of a certaindegree of polarisation in the changes in occupational structure towards highskilled occupations and very low-skilled occupations, with a decline in employment of the skilled manual occupations.
On kuitenkin merkkejä siitä, että ammattirakenne olisijossain määrin polarisoitumassa korkeatasoista ammattitaitoa vaativiin ja toisaaltavain hyvin vähän ammattitaitoa edellyttäviin tehtäviin. Työllisyys näyttäisi vähentyvän ammattitaitoa vaativissa manuaalisissa tehtävissä.
There are mixed trends in the incidenceof atypical working time arrangementsbut a generalised decline in shift workand in working hours per employedperson.
Epätyypillisten työaikajärjestelyjenkäytössä suuntaukset vaihtelevat, muttavuorotyö ja työaika työntekijää kohtiovat yleisesti vähenemässä.
There is a wealth of working arrangements in European labour markets, both interms of contractual and working hour arrangements, and with atypical workinghours not uncommon in most Member States.
Euroopan maiden työmarkkinoilla on käytössä koko joukko erilaisia järjestelyjäniin sopimussuhteiden kuin työaikojenkin osalta, eivätkä epätyypilliset työajat oleuseimmissa jäsenvaltioissa lainkaan harvinaisia.
Recent data indicate varying trendsacross Member States in the incidence of atypical working hour arrangementssuch as night work and Sunday work, but a general reduction in the incidence ofshift work.
Epätyypillisten työaikajärjestelyjen, kuten yö- ja pyhätyön, käytössä on tuoreiden tietojen mukaan erilaisia suuntauksia eri jäsenvaltioissa, mutta vuorotyö on yleisesti vähenemässä.
Average working hours per employed person remain relatively high inthe new Member States, partly due to the low incidence of parttime work in thosecountries, although there appears to be a continued generalised decline in averageworking hours across EU Member States with few exceptions.
Työntekijäkohtainen keskimääräinen työaika on edelleen varsin pitkä uusissa jäsenvaltioissa– osin siksi että osa-aikatyö on niissä harvinaista – mutta keskimääräinen työaikanäyttäisi jatkavan yleistä lyhenemistään kaikissa EU-maissa muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta.
Prospects of ongoing employmentgrowth, albeit at relatively modest levels, and further decline in unemployment.
Työllisyyskasvu näyttäisi jatkuvan, joskin verrattain hitaana, ja työttömyys onvähenemässä lisää.
The employment growth prospects for 2006 and 2007 are similar to 2005.Employment growth is forecast to increase only marginally in 2006, remainingbelow the 1% level, and to stabilise at around 0.8% in 2007.
Työllisyyskasvunäkymät vuosille 2006 ja 2007 ovat vuoden 2005 kaltaiset. Työllisyyskasvun ennustetaan nousevan vuonna 2006 vain hieman eli alle prosentinverran ja vakiintuvan vuonna 2007 noin 0,8 prosenttiin.
The unemploymentrate is foreseen to fall gradually to 8.5% in 2006 and to decline further to 8.2%in 2007.
Työttömyysasteen odotetaan putoavan vuonna 2006 vähitellen 8,5 prosenttiin ja vuonna 2007 vielä 8,2prosenttiin.
Flexibility and security in the EU labour markets
Joustavuus ja turva EU:n työmarkkinoilla
“Flexicurity” has gained importance inthe EU policy debate.
Työelämän joustoturva on noussutnäkyvämpään asemaan EU:n poliittisessa keskustelussa.
The 2006 Annual Progress Report has called on Member States to seek a convergence of views on a set of common principles on the combinations of flexibilityand employment security in the labour market (i.e. “flexicurity”).
Vuoden 2006 vuosiraportissa kehotettiin jäsenvaltioita pyrkimään sopuun yhteisistäperiaatteista, jotka koskisivat joustavuuden ja työllisyysturvan yhdistelmiä työmarkkinoilla (ts. joustoturvaa).
Flexicurity is aresponse to the need to improve the adaptability of both workers and firms to arapidly changing labour market and to labour market segmentation.
Joustoturvalla vastataan tarpeeseen parantaa sekä työntekijöiden että yritysten kykyä mukautua nopeasti muuttuviin työmarkkinoihin ja niiden segmentoitumiseen.
A segmentedlabour market implies risks of increasing the precariousness of jobs, damagingsustainable integration in employment and limiting human capital accumulation.The 2006 Joint Employment Report highlights that a good balance between flexibility and security can be achieved by the interaction of four key elements: a) sufficiently flexible contractual arrangements; b) effective active labour market policies; c) credible lifelong learning systems; d) modern social security systems.
Työmarkkinoiden segmentoituminen saattaa lisätä työpaikkojen epävarmuutta, haitata pysyvää työllistymistä ja rajoittaa inhimillisen pääomankartuttamista. Vuoden 2006 yhteisessä työllisyysraportissa korostetaan, että hyvätasapaino joustavuuden ja turvan välillä voidaan saavuttaa seuraavien neljän keskeisen tekijän yhteisvaikutuksella: a) riittävän joustavat työsopimusjärjestelyt, b) tehokas aktiivinen työvoimapolitiikka, c) uskottavat elinikäisen oppimisen järjestelmätja d) modernit sosiaaliturvajärjestelmät.
The term “flexicurity” was initially used to describe the successful combinationsof flexibility and security realised by the Danish and Dutch labour markets.
Joustoturva-termiä käytettiin alun pitäen kuvaamaan joustavuuden ja turvan onnistunutta yhdistämistä Tanskan ja Alankomaiden työmarkkinoilla.
However, flexicurity has then moved away from the description of specific nationalcontexts to become a tool to classify different labour markets.
Nyttemmin joustoturvalla ei enää kuvata erityisiä kansallisia toimintaympäristöjä, vaan luokitellaanerilaisia työmarkkinoita.
“Flexicurity” has moved away from thedescription of specific national contexts to become a tool to classify different labour markets.
Muitakin ominaispiirteitä on kuitenkin saatava mukaan, etenkinsisäinen ja funktionaalinen joustavuus.
Stringent EPL tends to reduce thedynamism of the labour market, worsening the prospects of the groups “atthe margin”…
Tiukka työsuhdeturvalainsäädäntönäyttää heikentävän työmarkkinoidendynamiikkaa ja huonontavan työmarkkinoiden laitamilla olevien näkymiä.
External flexibility refers to the ease of hiring and firing workers, and the use offlexible forms of labour contracts.
Ulkoisella joustavuudella tarkoitetaan työntekijöiden palkkaamisen ja irtisanomisen suhteellista helppoutta ja joustavien työsopimusten käyttöä.
This has been measured by the OECD's indicator on the strictness of employment protection legislation (EPL). Both theoreticaland empirical findings suggest that stringent EPL, while having an ambiguous orlimited impact on total unemployment and employment, worsens the employmentprospects of women, youths and older workers.
Sitä voidaan mitata OECD:n indikaattorilla, joka kuvaa työsuhdeturvalainsäädännön tiukkuutta.Sekä teoreettiset että empiiriset tutkimustulokset viittaavat siihen, että vaikka tiukalla työsuhdeturvalainsäädännöllä ei ole selkeitä eikä laajoja vaikutuksia kokonaistyöttömyyteen ja -työllisyyteen, se huonontaa naisten, nuorten ja ikääntyneiden työllisyysnäkymiä.
It can also slow down the flow oflabour between different jobs making the labour market less dynamic and increasing the average duration of unemployment spells.
Se voi myös hidastaa työvoiman siirtymistä työpaikastatoiseen heikentämällä työmarkkinoiden dynamiikkaa ja pidentämällä työttömyysjaksojen keskimääräistä kestoa.
…but deregulation “at the margin”only tends to favour the creation of segmented labour markets.
Sääntelyn purkaminen työmarkkinoiden laitamilla vain edesauttaa työmarkkinoiden segmentoitumista.
In recent years, certain Member States have increased external flexibility “at themargin”, chiefly by easing EPL for temporary contracts only, while keeping stringent rules for regular contracts largely intact.
Eräissä jäsenvaltioissa on viime vuosina lisätty ulkoista joustavuutta työmarkkinoiden laitamilla: työsuhdeturvalainsäädäntöä on pääosin höllennetty pelkästääntilapäisten sopimusten kohdalla, kun taas vakituisiin sopimuksiin sovelletaan pitkälti entisenlaisia tiukkoja sääntöjä.
This has favoured the developmentof two-tier labour markets in which the brunt of adjustment to shocks falls onemployees under atypical contractual forms (e.g. fixed-term contracts).
Toimet ovat edesauttaneet kahden kerroksentyömarkkinoiden kehittymistä. Niillä häiriöihin joutuvat sopeutumaan nimenomaan ne, joiden työsopimus on epätyypillinen (esim. määräaikainen).
This hasled to precarious employment and a lack of adequate provision of training forworkers under atypical contracts, with negative impact on productivity.
Heidäntyösuhteensa ovat muuttuneet epävarmoiksi, eikä heille tarjota riittävästi koulutusta,mikä haittaa tuottavuutta.
“Flexicurity” would rather call for a simultaneous easing of rules on both regular and atypical contracts as a way to provide for improved flexibility in the labour market.
Joustoturvamallissa sääntöjä höllennettäisiin sekä vakituisten että epätyypillisten työsopimusten kohdalla ja pyrittäisiin niin parantamaan työmarkkinoiden joustavuutta.
Well-designed unemployment benefitsystems seem to perform better as aninsurance against labour market risks.
Hyvin rakennetut työttömyysetuusjärjestelmät tarjoavat paremman suojantyömarkkinoiden riskejä vastaan.
EPL and unemployment benefit (UB) can be seen as two different ways of protecting workers against labour market risks.
Työsuhdeturvalainsäädäntöä ja työttömyysetuutta voidaan pitää kahtena eri tapana suojella työntekijöitä työmarkkinoiden riskeiltä.
Empirical studies suggest that workersfeel better protected by UB than by EPL.
Empiiristen tutkimustenmukaan työntekijät katsovat työttömyysetuuksien tarjoavan heille paremman suojan.
Relatively high UB tends to be associated with longer spells in unemployment, inter alia, because of the decline in theintensity of job search.
Suhteellisen suuriin työttömyysetuuksiin liittyy yleensä pitkähköjä työttömyysjaksoja mm. siksi, että työn hakeminen heikentyy.
However, this can be largely offset by setting efficient activation strategies that coordinate UB administration with active labour market policies (ALMPs).
Tilannetta voidaan kuitenkin pitkälti korjata tehokkailla aktivointitoimilla, joilla työttömyysetuudet nivotaan aktiivisiin työvoimapoliittisiin toimiin.
A possible reform strategy could be to “trade” more flexible EPLfor higher transfers to the unemployed both in the form of income compensation(i.e. passive labour market policies) and active measures (ALMPs).
Yksi keino uudistaa järjestelmää voisiolla, että joustavamman työsuhdeturvalainsäädännön vastapainoksi korotettaisiintyöttömille suunnattuja tulonsiirtoja – sekä korvauksina tulonmenetyksistä (ts.passiivisena työvoimapolitiikkana) että aktiivisina toimenpiteinä.
EU Member States can be grouped indifferent “flexicurity” models…
EU-maat voidaan jakaa joustoturvansuhteen eri ryhmiin.
The “flexicurity” debate emphasises the importance of interactions between labourmarket policies and institutions.
Joustoturvakeskustelussa korostetaan työvoimapolitiikan ja työelämän instituutioiden vuorovaikutusta.
In line with well-established theoretical results andstatistical procedures, EU Member States are clustered on the basis of a limited number of dimensions (or axes) to characterise national labour markets.
Tunnustettujen teoreettisten tulosten ja tilastomenettelyjen mukaan EU-maat voidaan ryhmitellä eräiden niiden työmarkkinoita kuvaavien piirteiden (akseleiden) mukaan.
This classification suggests the presence of three major axes, which can be broadly interpreted asrepresenting: a) (external numerical) flexibility/employability; b) security; and c) taxand social security contributions burden.
Luokittelu perustuu kolmeen keskeiseenakseliin, jotka karkeasti ottaen kuvaavat a) (ulkoista numeerista) joustavuutta/työl- listettävyyttä, b) turvaa ja c) veroja ja sosiaaliturvamaksuja.
A key finding of this analysis is that thereare significant synergies between the flexibility/employability and security axes interms of labour market outcomes.
Keskeinen havaintoon, että joustavuutta ja työllistettävyyttä ja toisaalta turvaa kuvaavan akselin välillä on yhteisvaikutusta, joka näkyy työmarkkinatilanteessa.
A high country score on both the flexibility andsecurity axes is positively correlated with favourable outcomes for socio-economicvariables, such as higher employment rates and a more equal distribution of income.
Hyvä sijoitus sekäjoustavuutta että turvaa kuvaavalla akselilla johtaa myös myönteisiin sosioekonomisiin tuloksiin, kuten parempiin työllisyysasteisiin ja tasapuolisempaan tulonjakoon.
… but political economy constraintscan make regime change problematic…
Talouspoliittiset rajoitukset voivat kuitenkin hankaloittaa järjestelmänvaihtamista.
The political feasibility of reform packages improving the combinations of flexibility and security can be enhanced by negotiations in the framework of (tripartite)social dialogue.
Joustavuuden ja turvan yhdistelmää parantavien uudistuspakettien poliittista toteutettavuutta voidaan tehostaa työmarkkinaosapuolten kolmikantaneuvotteluissa.
However, the largely compensatory nature of “flexicurity”reforms (i.e. loosening EPL in exchange for both higher and better spending on LMPs) may make their implementation problematic, because of the impliedincrease or shift in government expenditure, together with the necessary gainsrequired in the efficiency of public administrations.
Joustoturvaan pohjautuvat uudistukset ovat luonteeltaan pitkälti kompensoivia (työsuhdeturvalainsäädännön höllentämisen vastapainoksi lisätään ja parannetaanpanostusta työvoimapolitiikkaan), mikä saattaa tehdä niiden toteuttamisesta ongelmallista, koska valtion menoja on niiden vuoksi lisättävä tai kohdennettava uudelleen ja samalla on tehostettava julkishallinnon toimintaa.
Employment in Europe 2006
Työllisyys Euroopassa 2006 en työsopimustyyppien korvaaminen yhdellä mallilla, irtisanomiskustannusten vähentäminen ja lomautusveron käyttöönotto työttömyysetuuksien ja julkistentyövoimapalvelujen rahoittamiseen.
These measures/proposals illustrate that there can be different pathways toimproving the combination of flexibility and security – as concrete solutionsdepend on particular national circumstances and policy choices that can eventually yield equivalent socio-economic outcomes.
Nämä toteutetut tai ehdotetut toimenpiteetosoittavat, että joustavuuden ja turvan yhdistelmää voidaan parantaa eri tavoin.Konkreettiset ratkaisut riippuvat maakohtaisista olosuhteista ja poliittisista valinnoista, joista lopulta voidaan saada vastaavia sosioekonomisia tuloksia.
Effective European Active Labour Market Policies
Tehokas eurooppalainen aktiivinen työvoimapolitiikka
Effective active labour market policiesare a key element for successful implementation of “flexicurity” principles.
Joustoturvan periaatteiden toteuttaminen edellyttää tehokasta aktiivista työvoimapolitiikkaa.
In the context of the current “flexicurity” debate and according to the conclusions ofthe Spring 2006 Council, effective active labour market policies (ALMPs) – supporting transitions between jobs as well as from unemployment and inactivity to jobs– is one of the ingredients essential to achieve a good balance between flexibility andemployment security while reducing the risk of labour market segmentation.
Joustoturvasta käytävässä keskustelussa on neuvoston kevätkokouksen 2006 päätelmien tapaan päädytty siihen, että tehokasta aktiivista työvoimapolitiikkaa (jollatuetaan siirtymistä työpaikasta toiseen ja työttömyydestä ja työmarkkinoiden ulkopuolelta työelämään) on pidettävä olennaisena vaatimuksena sille, että työelämänjoustavuus ja turva saadaan asianmukaiseen tasapainoon niin, että työmarkkinoidensegmentoitumisen riski pienenee.
The EES emphasises both the need tostrengthen spending on active policiesand make them more effective.
Euroopan työllisyysstrategiassa korostetaan sekä aktiivisiin toimiin osoitettavien varojen lisäämistä että niiden käytön tehostamista.
Both the European employment strategy (EES) and the OECD Jobs Strategy haverecommended the following actions. Firstly, to shift resources from passive LMPs(i.e. those concentrating in providing income support) to active LMPs (i.e. thoseattempting to improve the labour market prospects of participants); and secondly,to take better account of the interactions between ALMPs and tax and benefit systems, preferably in the framework of activation strategies, in order to increase theeffectiveness of ALMPs.
Sekä Euroopan työllisyysstrategiassa että OECD:n työstrategiassa suositellaanseuraavia toimenpiteitä: siirretään resursseja passiivisesta työvoimapolitiikasta(tulotukeen keskittyvistä toimista) aktiivisiin toimiin (osallistujien työllisyysnäkymien parantamiseen tähtääviin toimiin) ja pyritään tehostamaan aktiivisia toimiaottamalla – mieluiten aktivointistrategioiden yhteydessä – paremmin huomioonniiden ja vero- ja etuusjärjestelmien vuorovaikutus.
Expenditure on active measuresaccounts for about one-third of totalspending on LMPs.
Aktiivisiin toimiin käytetään noin kolmannes työvoimapolitiikan kokonaismäärärahoista.
Average spending on LMPs in EU Member States totalled just over 2% of GDPduring the period 1985–2004, with a small downward drift emerging after the mid1990s.
EU:n jäsenvaltiot käyttivät työvoimapoliittisiin toimiin vuosina 1985–2004 hieman yli kaksi prosenttia BKT:stään; määrärahat kääntyivät lievään laskuun 1990luvun puolivälin jälkeen.
There is a wide variation in spending across countries, ranging from a lowof under 0.5% in the Czech Republic, Estonia, Latvia, Lithuania, Slovakia and the UK, to a high of 4.4% in Denmark in 2004.
Varainkäyttö vaihtelee runsaasti maasta toiseen: vuonna2004 osuus oli pienimmillään Latviassa, Liettuassa, Slovakiassa, Tšekissä, Virossa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa (alle puoli prosenttia) ja korkeimmillaan Tanskassa (4,4 prosenttia).
In the EU, the share of expenditureson active measures accounts, on average, for approximately one-third of total LMPspending.
Työvoimapolitiikan kokonaismenoista käytettiin EU:ssa aktiivisiin toimenpiteisiin keskimäärin kolmannes.
This indicates that EU Member States have not made any significantprogress on shifting resources from passive to active measures, despite thedeclared intentions of many governments.
EU-maat eivät monienmaiden lupauksista huolimatta näy juuri edistyneen resurssien siirtämisessä passiivisista aktiivisiin toimenpiteisiin.
The effectiveness of ALMPs is assessedusing either micro- or macroeconometric techniques.
Aktiivisen työvoimapolitiikan tehoaarvioidaan mikro- tai makroekonometrisin menetelmin.
The effectiveness of ALMPs is usually evaluated using either micro- or macroeconometric techniques.
Aktiivisen työvoimapolitiikan tehoa arvioidaan tavallisesti joko mikro- tai makroekonometrisin menetelmin.
The large majority of programme evaluations use microeconometric techniques to measure the impact of participation in the programmeon subsequent employment and/or earning prospects.
Useimmissa arvioinneissa mitataan aktivointiohjelmaan osallistumisen vaikutusta tuleviin työllisyys- ja/tai ansionäkymiin mikroekonometrisilla menetelmillä.
However, assuming adequate data availability, use of a general equilibrium/macro framework is preferableto a partial equilibrium/micro approach, as the former is capable also of measuring indirect and long-run effects, which might lead to a reversal of the policy conclusions drawn from the microeconometric evaluation.
Sillä edellytyksellä, että käytettävissä on riittävästitietoja, olisi kuitenkin parempi käyttää yleisen tasapainon (makroekonometrista)mallia kuin osittaisen tasapainon (mikroekonometrista) mallia, koska yleisellämallilla pystytään mittaamaan myös epäsuoria ja pitkän aikavälin vaikutuksia, joiden perusteella ehkä joudutaan tarkastelemaan uudelleen niitä poliittisia päätelmiä, joita mikroekonomisen analyysin perusteella on tehty.
Microeconometric evaluations suggestthat spending on training is relativelyineffective, while employment incentives and PES are associated with themost favourable post-programmeemployment outcomes.
Mikroekonometristen arvioiden mukaan koulutukseen panostaminen onsuhteellisen tehotonta, kun taas parhaitten aktivointiohjelman jälkeistentulosten taustalla ovat työllisyyskannustimet ja julkiset työvoimapalvelut.
Overviews of programme evaluations, including a recent meta-analysis of morethan 100 studies conducted in Europe, find the following: training has a modestlikelihood of making a positive impact on post-programme employment rates.
Ohjelmista tehdyissä arvioinneissa, joihin kuuluu myös tuore meta-analyysi ylisadasta Euroopassa tehdystä tutkimuksesta, on havaittu, ettei koulutus kovinkaantodennäköisesti nosta ohjelman jälkeisiä työllisyysasteita.
Incontrast, spending on employment incentives and PES is associated with significantly better outcomes.
Selvästi parempiatuloksia saadaan panostamisesta työllisyyskannustimiin ja julkisiin työvoimapalveluihin.
The evidence suggests that job search assistance programmes in general, and activation policies in particular, rank highly among themore cost-effective ALMP measures in terms of helping the unemployed find ajob and keep it.
Kun tarkastellaan työttömälle työpaikan löytämiseksi ja säilyttämiseksiannettavaa apua, näyttää siltä, että kustannuksiinsa nähden tehokkaimpia aktiivisen työvoimapolitiikan toimia ovat ohjelmat, joilla työnhakijoita avustetaan työnhaussa, ja erityisesti aktivointitoimet.