natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Mediterranean fisheries cannot be managed like Atlantic fisheries.It would be difficult, for example, to impose catch quotas in a seawhere operators do not target one or two species in particular.Apart from bluefin tuna, swordfish and shellfish, Mediterraneanfisheries are referred to as 'multispecies', meaning that, on everytrip to sea, fishermen take in a wide variety of species that thenhave to be sorted.
Tonnikalan, miekkakalan jasimpukoiden pyyntiä lukuun ottamatta Välimerellä harjoitettavakalastus on monilajikalastusta. Sillä tarkoitetaan, että kalastaja tuojokaiselta kalastusmatkalta useista lajeista muodostuvan saaliin,jonka hän sitten lajittelee.
This situation calls for effective conservation measures.
Tämäsaaliiden romahtaminen, joka ei johdu itse kalastuksenvähenemisestä, on merkki tiettyjen kantojen huolestuttavastaheikkenemisestä.
But suchmeasures must take account of the distinct features of this semiclosed sea.
Tonnikalan hyödyntämisenarviointia vaikeuttaa se, että sen laiton liikakalastus on kasvanuthuolestuttaviin mittoihin.
In October 2003, after a wide consultation of the sector, the Commission proposed a set of technical measures changing the rules that had regulated Mediterranean fisheries since 1994.
Alan laajan kuulemisen seurauksena komissio ehdotti lokakuussa2003 useita teknisiä toimenpiteitä Välimeren kalastukseenvuodesta 1994 sovellettujen sääntöjen muuttamiseksi.
This proposal for a regulation was discussed at length by the Commission, Parliament, the Member States and the sector.
Komissio,parlamentti, jäsenvaltiot ja kalastusalan toimijat keskustelivatpitkään tästä asetusehdotuksesta.
It wasamended and finally adopted in December 2006 (see pp. 6-7).
Sitä muokattiin, kunnes selopulta hyväksyttiin joulukuussa 2006 (ks. s. 6 ja 7).
In November 2003, the EU sponsored a major internationalconference in Venice that brought together the fisheries ministersof all the countries with Mediterranean fishery activities.
Marraskuussa 2003 EU järjesti Venetsiassa suuren konferenssin,johon osallistuivat kaikkien Välimeren kalastusvaltioidenkalastuksesta vastaavat ministerit.
The conference gave the General Fisheries Commission for the Mediterranean (GFCM)(3)a stronger role in managing sharedstocks and combating illegal fishing, and assigned it the task ofdeveloping conservation and control measures (see pp. 8-9).
Konferenssin tuloksena valtiot vahvistivat Välimeren yleisen kalastuskomission (GFCM)(3) rooliajaettujen kalakantojen hoidossa ja laittoman kalastuksen torjunnassa ja antoivat sille tehtäväksi valmistella säilyttämis- javalvontatoimenpiteitä (ks. s. 8 ja 9).
This particular environment cannot ensure the subsistence oflarge populations of marine animals.
Tällainen ympäristö ei elätä suuria merieläinten populaatioita.
It also determines the typesof fishing practiced: primarily coastal fishing aboard small boatsless than 12 metres in length (80% of the Mediterranean fleet) on short trips rarely lasting more than 12 hours.
Se myös määrittelee, millaista kalastusta voidaan harjoittaa:pääasiallisesti rannikkokalastusta pienillä, alle 12-metrisillä aluksilla(80 prosenttia Välimeren laivastosta), jotka tekevät lyhyitä, harvoinyli 12-tuntisia kalastusmatkoja.
This essentiallysmall-scale activity is also reflected in social terms.
Se, että kalastus on pääosinpienimuotoista, näkyy myös yhteiskunnassa.
Mediterraneanfishing is mainly a family affair.
Välimerellä kalastuson ennen kaikkea perheasia.
Fishermen generally own theirvessel and equipment and support their family with the activity,sometimes as a supplement to another job.
Kalastaja omistaa yleensä veneensäja tarvikkeensa.
They also learn thetrade in the family, from their elders.
Hän elättää perheensä kalastuksella, toisinaantoisen työn ohella.
With its centuries-oldtraditions, Mediterranean fishing has tremendous socio-culturalimportance for certain coastal communities, particularly in theislands and in southern Spain and Italy.
Perhe on myös opettanut hänet kalastamaan.Vuosisataisten perinteiden muokkaamalla Välimeren kalastuksellaon ensisijainen sosiaaliskulttuurinen merkitys tietyissärannikkoyhteisöissä, erityisesti saarilla sekä Espanjan ja Italianeteläosissa.
Yet the impact of thisactivity on resources must not be underestimated: it can behighly efficient when large gears are used.
Tällaisen kalastuksen vaikutusta kalavaroihin eikuitenkaan pidä vähätellä: se voi olla tehokasta, jos siinä käytetäänsuuria pyydyksiä.
Alongside this myriad of small vessels, the importance of the fleetof vessels over 12 metres in length cannot be ignored.
Näiden päätösten myötä alkoi kehittyä Välimeren maiden välinenyhteistyö, jonka tuloksena syntyi toukokuussa 2004 Medisamak.Tämä yhdistys kokoaa kalastajien ammattijärjestöt 14:stä Välimeren maasta, jotka ovat EU:n 7 Välimeren alueen valtiota sekä Kroatia, Albania, Egypti, Libya, Tunisia, Algeria ja Marokko.
These aregenerally bottom and pelagic trawlers and seiners.
Myös Bulgaria ja Romania voivat liittyä siihen.
They oftentarget the same species in the same zones as the small-scaleoperators, creating use conflicts.
Entistä jäsentyneemmässä
In the wake of these decisions, transmediterranean collaborationbegan to develop, notably with the creation of Medisamak in May 2004.
Lukuisien pienien veneiden rinnalla on merkittävä määrä yli 12-metrisiä aluksia, lähinnä pohjatroolareita ja pelagisia troolareitasekä nuotta-aluksia.
This association represents the fishing professionalorganisations in the 14 Mediterranean countries: the seven Mediterranean EU States, as well as Croatia, Albania, Egypt, Libya,Tunisia, Algeria and Morocco.
Ne pyytävät usein samoja lajeja ja samoillaalueilla kuin pienet kalastusveneet, mikä aiheuttaa riitoja.Virkistyskalastajiakaan ei saa unohtaa, sillä he ovat toisinaan yhtätehokkaita kuin ammattimaiset kalastajat.
Bulgaria and Romania could alsojoin. With this more highly structured organisation, fishermen nowhave 'official' representatives who can play their role of'stakeholders' in the work carried out by regional fisheriesorganisations (GFCM and ICCAT(4)) and the European Union.
rakenteessa kalastajilla on ”virallisia”edustajia, jotka voivatosallistua alueellisten kalastusjärjestöjen (GFCM ja ICCAT(4)) ja
Because of this context, Mediterranean resources suffer from thesame problem of overexploitation as in other European seas.
Kalavarat kärsivät näin ollen Välimerellä samasta ylihyödyntämisenongelmasta kuin muilla Euroopan merillä.
The European members of Medisamak then set up a Mediterranean Regional Advisory Council (RAC)(5), with the
Juuri Medisamakin eurooppalaisten jäsenten vastuulla onperustaa Välimeren alueellinen neuvoa-antava toimikunta(Regional advisory council – RAC)(5), jonka on tarkoitus toimia
Action plan aim of making it the European Commission's institutional partner for all matters related to resource management in the Mediterranean and Black Seas.
Euroopan komission institutionaalisena keskustelukumppaninakaikissa Välimeren ja Mustanmeren kalavarojen hoitoa koskevissaasioissa.
For that reason, in 2002 the European Commission launched the debate with stakeholders, proposing measures such as thecreation of fisheries protection zones, restrictions on fishing effort,technical improvements, etc.
Euroopan komissio käynnisti jo vuonna 2002 vuoropuhelunasianosaisten kanssa ja ehdotti muun muassa kalastuksensuojelualueiden perustamista, pyyntiponnistuksen rajoittamista jateknisiä parannuksia.
It also announced plans to act atinternational level to ensure that the 27 Mediterranean and Black Sea coastal States contribute equally to the management effortand that the burden of conservation does not lie solely withfishermen from the nine coastal Member States of the European Union (EU).
Se myös ilmoitti ryhtyvänsä kansainvälisellätasolla toimiin, jotta kaikki Välimeren ja Mustanmeren 27 rannikkovaltiota osallistuisivat yhtäläisesti kalastuksen hoitoon ja jotta säilyttämistoimenpiteiden taakka ei lankeaisi yksin Euroopan unionin 9 rannikkovaltion kalastajille.
This new approach was confirmed in December 2002 with theadoption of the broad principles of the reform of the Common Fisheries Policy and quickly found expression in detailedproposals(2).
Muutoshalu, joka vahvistettiin joulukuussa 2002, kun yhteisenkalastuspolitiikan uudistuksen pääperiaatteet hyväksyttiin, ilmenipian konkreettisina ehdotuksina(2).
Measures encouraging the sustainable exploitation of Mediterranean fishery resources were adopted in November 2006, after more than three years of dialogue with all thestakeholders.
Marraskuussa 2006 – asianosaisten kesken yli kolmen vuoden ajan käytyjen neuvottelujenjälkeen – hyväksyttiin asetus Välimeren kalavarojen kestävää hyödyntämistä tukevistatoimenpiteistä.
This regulation introduces technical and management measures adapted to the realities of the region.
Asetuksessa vahvistetaan alueen oloihin mukautettuja teknisiä toimenpiteitäja hoitotoimenpiteitä.
It aims to promote sustainable exploitation of resources and tosafeguard endangered species and habitats.
Sillä pyritään edistämään kalavarojen kestävää hyödyntämistä jasuojelemaan uhattuja lajeja ja elinympäristöjä.
The regulation also introduces decentralisationby allowing the Member States to take management initiatives.
Asetuksessa on hajautettu kalavarojen hoitoaja annettu jäsenvaltioille mahdollisuus päättää siihen liittyvistä aloitteista.
The first axis of the regulation is the enhancement of
Asetuksen ensimmäinen toimintalinja on kalastuksen jäsenvaltiolta ja Välimeren RAC:ltä sitten, kun se on perustettu.Toistaiseksi yksikään jäsenvaltio ei ole esittänyt Euroopankomissiolle kansallista suunnitelmaa, joka täyttäisi vaatimukset.
Derogation selectivity.
Poikkeaminen valikoivuuden parantaminen.
The aim is first and foremost to protect young fish.
Päätavoitteena on kalanpoikastensuojeleminen.
It is important to allow young fish to develop, both to add to thebiomass of their species and become catches with higher value,and also to perpetuate stocks.
Nuorten kalojen on tärkeää antaa kasvaa, yhtäältäsiksi, että ne voisivat lisätä lajinsa biomassaa ja tuottaaarvokkaamman saaliin, ja toisaalta siksi, että ne voisivat saavuttaasukukypsyyden ja edistää kantojen säilymistä.
A set of technical measures wasadopted from that standpoint (see box p. 7).
Tätä varten onvahvistettu useita teknisiä toimenpiteitä (ks. laatikko s.
The Member Statesmay nevertheless grant derogations from the application of thesemeasures (except for trawlers), on the explicit condition that they apply a national management plan guaranteeing animprovement in the state of resources (see box).
7).Jäsenvaltiot voivat kuitenkin sallia muiden kuin troolareidenpoiketa näistä toimenpiteistä sillä edellytyksellä, että kalavarojentilan paraneminen on turvattu kansallisella hoitosuunnitelmalla(ks. laatikko).
Long-term management plans
Pitkän aikavälin hoitosuunnitelmat
The national management plans can be used to create moreflexibility in applying some of the regulation's technicalaspects.
Toinen toimintalinja on kalakantojen hoito.
If a Member State considers that a measure, such asprohibiting the use of trawls within three nautical miles of thecoast, could create difficulties for a coastal communitydependent on a certain fishing practice, it may grantderogations under precise conditions.
Tärkeimpiätavoitteita ovat kalastuskuolevuuden rajoittaminen, sukukypsiksielävien nuorten kalojen osuuden kasvattaminen, lisääntymisenedistäminen ja ensimmäisten kehityskuukausien suojeleminen.Tehokkuuden varmistamiseksi toimenpiteiden on oltavamonivuotisia eli niitä on toteutettava pitkällä aikavälillä.
The most important ofthese is the development and implementation of a nationalmanagement plan for the fishery concerned.
Kansallisilla hoitosuunnitelmilla voidaan lisätä joustavuuttatiettyjen asetuksen teknisten osien soveltamisessa.
The derogationmust of course comply with a sustainable approach and beaccompanied by measures that guarantee a long-termimprovement in the state of resources exploited by thisfishery.
Josjäsenvaltio katsoo, että jokin toimenpide, kuten kielto käyttäätrooliverkkoa kolmen meripeninkulman etäisyydellärannikosta, saattaa uhata rannikkoyhteisöä, joka eläätietynlaisesta kalastuksesta, se voi sallia poikkeamisen siitätietyillä tarkoin määritellyillä edellytyksillä.
The second axis is stock management. The guiding principles are to limit fish mortality, allow more young fish to reach maturity,encourage reproduction and protect the early months ofdevelopment.
Edellytyksistä tärkeinon kyseisen kalastuksen kansallisen hoitosuunnitelmanlaatiminen ja soveltaminen.
The multiannual, i.e. long-term, nature of suchmeasures is essential to ensure that they are effective.
Poikkeamisen on oltava kestävänkalastuksen tavoitteen mukainen, ja siihen on liitettävätoimenpiteitä, joilla turvataan kyseisen kalastuksen kohteenaolevien kalavarojen tilan paraneminen.
Enhanced control op er u
Tehostettu valvonta ro op as sa u E es i viljely
The third axis is the control of fishing activities. If the measureslaid down by the regulation are to produce effects, it is crucial toensure that they are actually applied.
Useimpien Välimeren lajien hoitotoimenpiteet on toteutettavamannerjalustan alueella, joka on hyvin kapea, kuten edellä on jotodettu.
In general, rules on controlsare the same in the Mediterranean as in the other waters of the European Union, and the Community Fisheries Control Agency(CFCA)(1)will play a decisive role. The new regulation neverthelessintroduces a few innovative measures for Mediterranean fisheries.
Tästä syystä aluevesien ulkopuolella sovellettavienyhteisön hoitosuunnitelmienlisäksi asetuksessa annetaanjäsenvaltioille mahdollisuus laatia 12 meripeninkulmansisäpuolella sovellettavia kansallisia hoitosuunnitelmia.Maantieteellisesti rajatun soveltamisalan ansiosta näissäkansallisissa suunnitelmissa voidaan ottaa huomioon paikalliseterityispiirteet, etenkin sosioekonomisten vaikutusten osalta.
For most Mediterranean species, management measures mustnevertheless be taken at the level of the continental shelf, whichis generally narrow.
Kolmas toimintalinja on kalastustoiminnan valvonta.
That is why, along with the Communitymanagement plansapplicable in zones lying beyond territorialwaters, the regulation gives Member States the possibility toestablish national management planswithin the 12-mile zone.With their limited geographical scope, these national plans canaccount for local characteristics, particularly with regard to theirsocio-economic impact.
Jottaasetuksessa säädetyt toimenpiteet tuottaisivat tuloksia, niidentosiasiallinen soveltaminen on ehdottomasti varmistettava.Valvontasäännöt ovat yleisesti ottaen samat Välimerellä kuin muilla Euroopan unionin merillä, ja yhteisön kalastuksenvalvontavirastolla(CFCA – Community Fisheries Control Agency(1)) on tällä alallakeskeinen rooli. Uudessa asetuksessa on lisäksi joitakin innovatiivisiatoimenpiteitä Välimeren kalastusta varten.
National plans may target one or more stocks.
Kansalliset suunnitelmat voivat kohdistua yhteen tai useaankantaan.
Since it is notpractical to set quotas for most stocks the measures focus on gearselectivity, the reduction of discards and fishing effort restrictions,for example by limiting the number of fishing days, banningcertain gears that are too efficient or establishing closed zonesand seasons.
Kiintiöiden vahvistaminen on useimpien kantojenkohdalla hankalaa, joten toimenpiteet koskevat pyydystenvalikoivuutta, poisheitettyjen saaliiden vähentämistä japyyntiponnistuksen rajoittamista esimerkiksi vähentämälläkalastuspäivien määrää, kieltämällä joitakin liian tehokkaitapyydyksiä tai vahvistamalla kalastuskieltoalueita ja -aikoja.
If a national plan concerns a zone where vesselsfrom another Member State operate, it must also be submitted tothat Member State and to the Mediterranean RAC once the latteris in place.
Valvonnan helpottamiseksi kaikkein tuottavimmat alukset(pohjatroolarit ja pelagiset troolarit, kurenuotta-alukset, pelagisetpitkäsiima-alukset ja hydrauliset pohjahara-alukset) saavat purkaasaaliinsa ja saattaa ne myyntiin vain nimetyissä satamissa.
None of the Member States has yet submitted to the European Commission a satisfactory national plan that meets therequired standards.
Siihen onmerkittävä kaikki tietyn lajin saaliit, jotka painavat yli 15 kg(tonnikalan, miekkakalan, sardellin, kilohailin ja sardiinien osalta o 39 N r
The Commission stresses the urgency of thesituation in the Mediterranean, an urgency that can only beaddressed by developing a truly sustainable fisheries sector.
Tästätoimenpiteestä päätettiin Venetsian konferenssissa laittomankalastuksen torjumiseksi: kaikkien alusten, jotka eivät ole kyseisessärekisterissä, katsotaan rikkovan lakia, jos niiden todetaan kalastavan.
Adoption of this regulation represents an important step towardsimplementing the reform of the Common Fisheries Policy.
Asetuksen hyväksyminen on tärkeä edistysaskel yhteisönkalastuspolitiikan uudistuksen täytäntöönpanossa.
The European Union is keen to preserve fishing activities in all its Member States and has developed a management tool adapted tothe unique features of the Mediterranean.
Välinettä on kuitenkin sovellettava tarkasti,ja siksi Välimeren alueen jäsenvaltioiden kalastusasioiden johtajienkanssa on jo pidetty lukuisia tapaamisia vuoden 2006 jälkeen.Komissio painottaa, että Välimeren tilanteeseen on puututtavakiireellisesti, ja se voidaan korjata vain tosiasiallisesti kestävälläkalastuksella.
But its strict application is
Valikoivat tekniikat
More selective gear– Nets and long lines must now meetnew specifications, for rigging, mesh size (wider) and hooksize (bigger).
Entistä valikoivammat pyydykset – Verkkojen japitkiensiimojen on vastedes täytettävä uudet vaatimuksetsekä varustuksen että silmäkoon (suurempi) ja koukkukoon(suurempi) osalta.
Towed nets, for example, must present squaremeshed net of 40 mm at the codend.
Esimerkiksi vedettävien verkkojen perälläsilmäkoon on oltava 40 mm.
Smaller or fewer gears– To reduce the fishing effortproduced by each vessel, gears will now have to observeprecise limits in terms of size or number.
Entistä pienemmät tai harvemmat pyydykset– Veneidenpyyntiponnistuksen pienentämiseksi pyydysten kokoa jamäärää on rajoitettu.
For example, purseseines are limited to 800 metres in length and 120 metres indrop (except in the case of tuna vessels). No more than 250 traps for deepwater crustacean fishery and no morethan 3 500 hooks for long lines targeting swordfish areallowed on board.
Esimerkiksi kurenuotat saavat ollaenintään 800 m pitkiä ja 120 m leveitä (paitsi tonnikalaaluksilla), syvänmeren äyriäisten pyynnissä käytettäviensulkupyydysten enimmäismäärä on 250 ja miekkakalanpyynnissä käytettävissä pitkissäsiimoissa saa olla enintään 3 500 koukkua.
Protected habitats– By the same token, the use of certaingears (trawls, dredges, shore and boat purse seines) isprohibited above posidonia beds, corallogenic habitats andmaërl beds and at depths of more than 1 000 metres.
Merenpohjan vahvistettu suojelu – Merenpohjan ja sielläelävien nuorten kalojen suojelemiseksi tiettyjen pyydystenkäyttö on sallittua vain määritellyllä etäisyydellä rannasta jamääriteltyyn syvyyteen asti.
Transmediterranean cooperation l op p em en t e
Välimeren maiden välinen yhteistyö n ul l
The Mediterranean and Black Seas have no fewer than 27 rim countries, which differ widely in terms of development, research status and control capacity.
Välimeren ja Mustanmeren alueella on yhteensä 27 rannikkovaltiota, joiden välillä on suuria eroja kehitysasteessa, tutkimuksen asemassa ja valvontakapasiteetissa.
A full member of the GFCM, the European Union has worked tostrengthen this institution to give it greater responsibility forresource management.
GFCM:n täysivaltaisena jäsenenä Euroopan unioni on ajanutjärjestön vahvistamista sen vastuun kasvattamiseksi kalavarojenhoidon alalla.
At the same time, the GFCM's overallbudget has risen sharply. With more resources it can maintain apermanent secretariat, which is responsible, among other things,for organising meetings and assemblies and providingcoordination for scientific work.
Samalla GFCM:n budjetti on kasvanut voimakkaasti,joten se pystyy pitämään pysyvää sihteeristöä, jonka tehtävänäon muun muassa ohjata sopimusvaltioiden toimintaa, järjestäätapaamisia ja kokouksia sekä koordinoida tieteellistä työtä.
The Mediterranean – which links two continents and is aconvergence point between EU members and numerousnon-member countries – cannot do without internationalcooperation when it comes to managing its fish resources.The General Fisheries Commission for the Mediterranean(GFCM) has coordinated this cooperation for over 60 years.But its role has been stepped up appreciably since 2004,with its Member States' commitment to promotesustainable fisheries. It now also aims to improveknowledge, management and control.
Välimeri yhdistää kaksi mannerta, se yhdistää EU:njäsenvaltioita ja lukuisia muita maita, eikä sen kalavarojavoida siis hoitaa ilman kansainvälistä yhteistyötä.Välimeren yleinen kalastuskomissio (GFCM) onkoordinoinut tätä yhteistyötä jo lähes 60 vuotta.
The legal situation in the Mediterranean is quite specific. On
Sen roolikuitenkin kasvoi huomattavasti vuonna 2004, kunjäsenmaat sitoutuivat edistämään kestävää kalastusta.Komission keskeisenä tehtävänä on osaamisen,hallinnoinnin ja valvonnan parantaminen.
At the Venice Conference in November 2003, the States called on the RFO to develop management measures adapted to thereality of the Mediterranean, in other words based primarily onlimiting fishing effort and improving selectivity.
Venetsiassa marraskuussa 2003 pidetyssä konferenssissa valtiot pyysivät alueellista kalastusjärjestöä valmistelemaanhoitotoimenpiteitä, jotka on mukautettu Välimeren tilanteeseeneli jotka perustuvat pääasiallisesti pyyntiponnistuksenrajoittamiseen ja valikoivuuden parantamiseen.
ro p eu in E e the one hand, there is no exclusive economic zone (200 nauticalmiles): territorial waters (either 12 or 6 nautical miles) thereforedo not always encompass the entire continental shelf.
Välimerenalueen oikeudellinen tilanne on melko erikoinen.Yhtäältä Välimerellä ei ole yhtään yksinomaista talousvyöhykettä(200 meripeninkulmaa): aluevedet (12 tai 6 meripeninkulmaa)eivät siis peitä koko mannerjalustaa.
On theother, with its islands, peninsulas and gulfs, the Mediterraneanpresents numerous narrow zones where fishermen from differentcountries work side by side, as in the Black, Aegean, Adriatic,Alboran and Ionian Seas, the Gulf of Lion and the Straits of Gibraltar and Sicily.
Toisaalta Välimerellä onsaarien, niemimaiden ja lahtien ansiosta lukuisia kapeita alueita,joilla usean valtion kalastajat toimivat rinnakkain, esimerkiksi Mustallamerellä, Egeanmerellä, Joonianmerellä, Adrianmerellä ja Alboranmerellä, Lioninlahdella sekä Gibraltarinsalmessa ja Sisiliansalmessa.
The institution's Scientific Advisory Committee immediatelyundertook the first phase of this work, namely evaluation ofstocks.
Järjestön neuvoa-antava tieteellinen komitea aloitti välittömästityön ensimmäisen vaiheen eli kantojen arvioinnin.
This is a difficult task, for one reason because of thedifference in means allocated to fisheries research on thenorthern and southern shores of the Mediterranean. 'The problemis that it is the States that provides us with researchers', explains Alain Bonzon, General Secretary of the GFCM.
Tehtäväävaikeutti muun muassa se, että kalastustutkimukseenmyönnettävissä varoissa on eroja Välimeren etelä- japohjoispuolen välillä. ”Ongelmana on se, että valtiot tarjoavattutkijoita meidän käyttöömme, eikä meillä ole varaa itse maksaaheille tutkimuksista, joita tarvitsemme”, selittää GFCM:n pääsihteeri Alain Bonzon.
'We do not have thepossibility to pay them ourselves for the studies we need.'Anotherproblem is that some States still fear that detailed knowledge ofstocks may result in management measures that are hard toimplement.
Lisäksi tehtävää vaikeutti se, että jotkin valtiotpelkäävät kalakantojen tarkan tuntemuksen johtavanhoitotoimenpiteisiin, jotka on hankala panna täytäntöön.