natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For the first few years, the concepts, definitions and rules of accounting were not uniform and it was not until 1969 that the six original Member States began to use the European System of Integrated Economic Accounts (ESA)(1) as the basis for their calculations covering the period from 1963 onwards.
Ensimmäisinä vuosina käsitteet, määritelmät ja laadintasäännöt olivat vielä epäyhtenäiset, ja kuusi alkuperäistä jäsenvaltiota ottivat vasta vuonna 1969 käyttöön Euroopan kansantalouden yhtenäisen tilinpitojärjestelmän (EKT 1979)(1). laskelmiensa perustaksi. Laskelmat kattoivat ajanjakson vuodesta 1963 eteenpäin.
In 1969 also, the system of Economic Accounts for Agriculture (EAA) was supplemented by the system of Economic Accounts for Forestry (EAF), which was based on the ESA from the outset.
Vuonna 1969 täydennettiin lisäksi "Maatalouden taloustilit" -järjestelmää "Metsätalouden taloustilit" -järjestelmällä, joka perustui alusta alkaen EKT1979:ään.
Since the concepts, ideas and rules of accounting laid down in the ESA represent only a general framework applicable to the economy as a whole and cannot therefore make provision for all aspects specific to each of its individual industries, they had to be amplified to cover the specific requirements of agriculture and forestry.
EKT 1979:ssä vahvistettujen tilinpidon käsitteiden, periaatteiden ja sääntöjen muodostama, yleinen tilinpitokehikko koskee vain kansantaloutta kokonaisuutena, joten siinä ei voida ottaa huomioon jokaista yksittäistä toimialaa koskevia erityispiirteitä. Tästä syystä käsitteitä ja sääntöjä on täytynyt laajentaa maaja metsätalouden erityistarpeisiin soveltuviksi.
This was done initially in 1969 in two working documents produced by the SOEC Committee on Agricultural Statistics' Working Party on Economic Accounts for Agriculture (2).
Laajennustyö aloitettiin vuonna 1969 kahdessa valmisteluasiakirjassa, jotka oli laatinut Euroopan yhteisöjen tilastotoimiston maataloustilastokomitean alainen maatalouden taloustilejä käsittelevä työryhmä (2).
These were regularly expanded in the course of the next few years.
Asiakirjoja täydennettiin ja laajennettiin säännöllisesti seuraavina vuosina.
The work subsequently carried out by the Working Party on Economic Accounts for Agriculture has made it possible to develop a common methodology for all the Member States.
Maatalouden taloustilejä käsittelevän -työryhmän tekemän jatkuvan työn ansiosta on kyetty kehittämään kaikille jäsenvaltioille soveltuvat yhteiset menetelmät.
This aims to provide a coherent, practical and readily-comprehensible tool for the compilation and use of the EAA and the EAF.
Kehittämistyön tavoitteena on ollut luoda yhtenäinen, käytännönläheinen ja helposti ymmärrettävissä oleva ohjeisto maa- ja metsätalouden taloustilien laadintaan ja käyttöön.
It was first published in 1989 (3).
Ensimmäinen ohjeisto julkaistiin vuonna 1989 (3).
The revision of the System of National Accounts in 1995 (4) and the need to adapt to economic and structural developments in the agriculture and forestry sectors have led to radical changes in the basic methodology used for the economic accounts for agriculture and forestry.
Kansantalouden tilinpitojärjestelmän (The System of National Accounts) tarkistaminen vuonna 1995 (4) sekä tarve saattaa maa- ja metsätalouden taloustilit vastaamaan näillä toimialoilla tapahtuneita taloudellisia ja rakenteellisia muutoksia ovat johtaneet perinpohjaisiin muutoksiin maa- ja metsätalouden taloustilien laadinnan perusmenetelmissä.
These have been studied by a Task Force set up for this purpose and formally adopted by the Working Party on Economic Accounts for Agriculture.
Tehtävää varten asetettu erityistyöryhmä on pohtinut näitä muutoksia, jotka maatalouden taloustilejä käsittelevä työryhmä on virallisesti hyväksynyt.
This study of the amendments to the basic methodology had to satisfy two, often conflicting, demands: on the one hand, methodological consistency with the ESA to allow harmonisation of the EAA and EAF both between Member States and with the central framework of the national accounts; and on the other hand, it had to ensure that the changes to be made were feasible.
Yhtäältä menetelmien oli oltava yhtenäiset EKT 1995:n kanssa, jotta jäsenvaltiot laatisivat maa- ja metsätalouden taloustilejä yhdenmukaisesti ja jotta tämä tilinpito olisi yhdenmukaista kansantalouden tilinpidon kanssa. Toisaalta oli varmistettava, että korjaukset ja muutokset voidaan käytännössä toteuttaa.
This manual has been drawn up with these considerations in mind as, in addition to the concepts, principles and basic rules for compiling the accounts, it also refers to any adaptations to specific characteristics in the field of agriculture and forestry.
Tämän käsikirjan laadinnassa on otettu nämä näkökohdat huomioon, sillä paitsi käsitteitä, periaatteita ja tilien laadinnan perussääntöjä, käsikirja sisältää maa- ja metsätalouden toimialoille ominaisten erityispiirteiden huomioon ottamiseksi tehtyjä muokkauksia.
Certain more specific methodological amendments, which had been adopted by the Working Party on Economic Accounts for Agriculture since 1989, have also been incorporated.
Käsikirjaan on lisäksi sisällytetty maatalouden taloustilejä käsittelevän työryhmän vuoden 1989 jälkeen tekemät tietyt yksityiskohtaiset menetelmäparannukset.
Statistical Office of the European Communities, European System Accounts - ESA 1995,, Luxembourg 1996.
Euroopan yhteisöjen tilastotoimisto, Euroopan kansantalouden tilinpitojärjestelmä - EKT 1995, Luxemburg, 1996.
A system of integrated economic accounts should provide an overview of economic activities which is systematic, comparable and as complete as possible, to serve as a basis for analyses, forecasts and political measures.
Yhtenäisen tilinpitojärjestelmän on annettava talouden toiminnoista yleiskuva, joka on järjestelmällinen, vertailukelpoinen ja mahdollisimman täydellinen, jotta sitä voitaisiin käyttää selvitysten, ennusteiden ja poliittisten päätösten perustana.
The vast number and variety of economic transactions and units covered by the system therefore have to be classified according to general criteria and set out clearly and simply in a coherent system of accounts and tables.
Järjestelmän kattamat lukuisat erilaiset taloustoimet ja niitä suorittavat talousyksiköt on siksi luokiteltava yleisten perusteiden mukaisesti ja esitettävä selkeästi ja yksinkertaisesti yhtenäisessä tilien ja taulukoiden järjestelmässä.
The European System of Integrated Economic Accounts, which is derived from the United Nations Revised System of National Accounts (SNA 93)(5), was created in response to the specific needs of the European Union.
Euroopan kansantalouden tilinpitojärjestelmä EKT on johdettu Yhdistyneiden kansakuntien tarkistetusta kansantalouden tilinpitojärjestelmästä (SNA 93)(5) ja se on tarkoitettu vastaamaan
It lays down concepts, definitions, accounting rules and uniform classifications to be used by the EU Member States.
Euroopan unionin eritystarpeita. Siinä vahvistetaan käsitteet, määritelmät, tilinpitosäännöt ja yhtenäiset luokitukset Euroopan unionin jäsenvaltioiden käytettäviksi.
The economy of a country is the sum of the activities of a very large number of units engaged in many different types of transaction with a view to producing, financing, insuring, distributing and consuming.
Tietyn maan kansantalous muodostuu lukuisten talousyksiköiden toiminnoista. Toiminnoilla saadaan aikaan monia luonteeltaan erilaisia tuotantoon, rahoitukseen, vakuutustoimintaan, jakeluun ja kulutukseen liittyviä taloustoimia.
Units and groups of units considered in the context of a system of national accounts have to be defined in terms of the economic models under examination.
Kansantalouden tilinpidon yhteydessä tarkasteltavat yksiköt ja niiden muodostamat luokat on määriteltävä tutkittavina olevien taloudellisten maitien suhteen.
The ESA 95 is characterised by the use of three types of unit and two distinct ways of breaking down the national economy.
EKT 1995:lle on ominaista kolmenlaisten talousyksiköiden käyttöjä kaksi eri tapaa jakaa kansantalous osiin.
In order to analyse flows involving income, capital, financial transactions and assets, it is essential to select units which depict the interaction between economic operators (institutional units).
Jotta tuloihin, pääomaan, rahataloustoimiin ja varoihin liittyviä virtoja voitaisiin analysoida, on ensisijaisen tärkeää valita yksikköjä, jotka kuvaavat taloudellisten toimijoiden (institutionaalisten yksiköiden) välistä vuorovaikutusta.
In order to analyse the production process, it is crucial to select units which illustrate technicoeconomic relationships (i.e. kind-of-activity units at local level and units of homogeneous production).
Sitä vastoin analysoitaessa tuotantoprosessia on ratkaisevan tärkeää valita yksiköitä, jotka antavat tietoa teknistaloudellisista suhteista (paikalliset toimialayksiköt ja homogeeniset tuotantoyksiköt).
Thus, the economy may be broken down in two different ways:
Kansantalous voidaan siten jakaa osiin kahdella eri tavalla:
(i) into institutional sectors or sub-sectors, which represent groups of institutional units;
(i) institutionaalisiin sektoreihin ja alasektoreihin, jotka edustavat institutionaalisten yksiköiden ryhmiä;
(ii) into industries, which comprise groups of kind-of-activity units at local level (industry) or units of homogeneous production (homogeneous branch).
(ii) toimialoihin, jotka muodostuvat paikallisten toimialayksiköiden (toimiala) tai homogeenisten tuotantoyksiköiden (homogeeninen tuotannonhaara) ryhmistä.
The main purpose of the Economic Accounts for Agriculture and Forestry is to analyse the production process and primary income generated by it.
Maa- ja metsätalouden taloustilien laadinnan päätavoitteena on analysoida tuotantoprosessia ja prosessista saatavaa ensituloa.
The accounts are therefore based on the industry concept.
Tilien laadinta perustuu tämän vuoksi toimialan käsitteeseen.
The Economic Accounts for Agriculture and Forestry are a satellite account providing complementary information and concepts adapted to the particular nature of the agricultural and forestry industries.
Maa- ja metsätalouden taloustilit ovat täydentävää tietoa tarjoavia satelliittitilejä. Niissä käytetään maa- ja metsätalouden toimialojen erityisluonteisiin sovitettuja käsitteitä.
Although their structure very closely matches that of the national accounts, their compilation requires the formulation of appropriate rules and methods.
Vaikka maa- ja metsätalouden taloustilien rakenne vastaa hyvin läheisesti kansantalouden tilinpidon tilien rakennetta, näiden tilien laadinta vaatii tarkoitukseen soveltuvien sääntöjen ja menetelmien täsmentämistä.
In addition to the description of the agricultural production process and the income which it generates, it is interesting to measure the disposable income of agricultural households (6).
Maatalouden tuotantoprosessin ja siitä saatavan tulon lisäksi on kiinnostavaa mitata maanviljelijäkotitalouksien käytettävissä olevaa tuloa (6).
Apart from income from agricultural activity, agricultural households may have other sources of income (from property, social transfers, etc.).
Viljelijäkotitalouksilla voi olla maataloustoiminnan lisäksi myös muita tulonlähteitä (omaisuus, sosiaaliset tulonsiirrot jne.).
These two types of income (income generated by agricultural production and the total income of agricultural households) are measured for two distinct purposes, which require two distinct methods of breaking down the economy, the first,
Koska näitä kahta tulotyyppiä - maataloustuotannosta saatavaa tuloa ja viljelijäkotitalouksien
Manual on the EAA/EAF 97 (Rev. 1.1) for the EAA, is based on production units; which are defined by reference to an activity branch, the second is based on households (i.e. institutional units) whose main source of income is independent of agricultural activity (7).
Maaja metsätalouden taloustilien laadinnan käsikirja 1997 (Rev. 1.1.) käytettävissä olevaa tuloa ­ mitataan kahta erillistä tarkoitusta varten, niiden mittaaminen edellyttää kahta selkeästi erilaista kansantalouden jakotapaa: ensimmäinen jakotapa, jota maatalouden taloustilit käyttävät, perustuu tuotantoyksiköihin, jotka määritellään toimialan mukaan, ja toinen jako perustuu kotitalouksiin (toisin sanoen institutionaalisiin yksiköihin), joiden päätulonlähteen muodostaa maataloustoiminnan itsenäinen harjoittaminen (7).
THE BASIC UNIT AND THE AGRICULTURAL INDUSTRY
PERUSYKSIKKÖ JA MAATALOUSTOIMIALA
In order to analyse flows generated by the production process and the use of goods and services, it is necessary to select units which emphasise relationships of a technicoeconomic kind.
Tuotantoprosessin sekä tavaroiden ja palvelujen käytön aikaansaamien virtojen analysoimiseksi on välttämätöntä valita yksiköitä, jotka korostavat teknistaloudellisia riippuvuuksia.
This requirement means that as a rule institutional units must be partitioned into smaller and more homogeneous units with regard to the kind of production.
Tämä vaatimus edellyttää, että institutionaaliset yksiköt on yleensä jaettava pienempiin ja homogeenisempiin yksiköihin tuotannon lajin mukaan.
Local kind-of-activity units (local KAUs) are intended to meet this requirement as a first but practically-oriented operational approach (ESA 95, 2.105.)(8).
Tämä edellytys pyritään täyttämään käyttämällä paikallisia toimialayksiköitä (paikallinen TAY), jotka tarjoavat lähtökohdaksi käytännönläheisen ja toiminnallisen lähestymistavan (ks. EKT 1995, kohta 2.105.)(8).
The local KAU is defined as the part of a KAU which corresponds to a local unit.
Paikallinen TAY määritellään toimialayksikön (TAY) osaksi, joka vastaa paikallista yksikköä.
The KAU groups all the parts of an institutional unit in its capacity as producer contributing to the performance of an activity at class level (4-digits) in NACE Rev.1 (the reference classification for economic activities, cf.
Toimialayksikön avulla ryhmitellään tuottajana toimivan institutionaalisen yksikön kaikki toiminnon harjoittamiseen osallistuvat osat NACE Rev 1:n (Euroopan yhteisön tilastollinen toimialaluokitus, ks. kohta 1.30.1.) nelinumerotason luokkiin.
1.30.1.) and corresponds to one or more operational subdivisions of the institutional unit.
TAY vastaa yhtä tai useampaa institutionaalisen yksikön toiminnallista osaa.
The institutional unit's information system must be capable of indicating or calculating for each local KAU at least the value of output, intermediate consumption, compensation of employees, the operating surplus and employment and gross fixed capital formation (ESA 95, 2.106.).
Institutionaalisen yksikön tietojärjestelmän on pystyttävä ilmoittamaan tai laskemaan jokaiselle paikalliselle toimialayksikölle ainakin tuotoksen arvo, välituotekäyttö, palkansaajakorvaukset, toimintaylijäämä, työlliset ja kiinteän pääoman bruttomuodostus (ks. EKT 1995, kohta 2.106.).
Although a local KAU may correspond to an institutional unit or part of an institutional unit in its capacity as a producer, it can never belong to two distinct institutional units.
Vaikka paikallinen TAY voi tuottajana vastata institutionaalista yksikköä tai sen osaa, se ei voi koskaan kuulua kahteen erilliseen institutionaaliseen yksikköön.
Since, in practice, most institutional units producing goods and services are involved in a number of different activities at once (a principal activity and one or more secondary activities), they can be subdivided into the same number of local KAUs.
Koska suurimmalla osalla tavaroita ja palveluja tuottavista institutionaalisista yksiköistä on käytännössä samanaikaisesti erilaisia toimintoja (pääasiallinen toiminto ja yksi tai useampi sivutoiminto), yksiköt voidaan edelleen jakaa toimintojen määrää vastaavaksi määräksi paikallisia toimialayksiköitä.
Ancillary activities (purchases, sales, marketing, accounting, transport, warehousing, maintenance, etc.; cf. 1.18.2.), however, cannot lead to the creation of a local KAU.
Aputoiminnoista (ostot, myynti, markkinointi, kirjanpito, kuljetus, varastointi ja huolto, ks. kohta 1.18.2.) ei sen sijaan voida muodostaa paikallista toimialayksikköä.
Basically, as many local KAUs should be recorded as there are secondary activities, but it can happen that statistical (accounting) information does not make it possible to separate a local KAU's secondary activities or parts of those activities from its principal activities.
Paikallisia toimialayksiköitä on periaatteessa kirjattava sama määrä kuin sivutoimintoja, mutta joskus ei ole mahdollista tilastotietojen (tilinpitotietojen) perusteella erottaa paikallisen toimialayksikön sivutoimintoja tai niiden osia pääasiallisista toiminnoista.
Thus, a local KAU may carry out one or more secondary activities alongside its principal activity (ESA 95, 2.107.).
Näin ollen yksi toimialayksikkö voi pääasiallisen toimintonsa ohessa harjoittaa yhtä tai useampaa sivutoimintoa (ks. EKT 1995, kohta 2.107.).
An activity can be said to take place when resources such as equipment, labour, manufacturing techniques, information networks or products are combined, leading to the creation of specific goods or services.
Toiminnon voidaan sanoa esiintyvän silloin, kun yhdistetään resursseja, kuten laitteita, työvoimaa, valmistustekniikkaa, tietoverkkoja ja tuotteita, ja tämä johtaa tiettyjen tavaroiden tai palvelujen
Recognising differing needs of analysts, the FAO has recommended the use of three types of unit as basic units for describing the Economic Accounts for Food and Agriculture, i.e. institutional units (including households), establishments (which are equivalent to the local KAUs referred to in the ESA) and products as recommended by the 1993 SNA - equivalent to the local KAUs referred to in the ESA - (cf.
FAO on ottanut huomioon analyytikkojen erilaiset tarpeet ja päätynyt suosittelemaan kolmentyyppisten yksiköiden käyttöä perusyksikköinä elintarvikealan ja maatalouden tilinpidon kuvaamisessa. Nämä ovat institutionaaliset yksiköt (myös kotitaloudet), toimipaikat (establishments) (jotka vastaavat EKT:n mukaisia paikallisia TAY:itä) ja SNA 1993:n suosituksen mukaisesti tuotteet­ (ks. FAO (1996) System of Economic Accounts for Food and Agriculture, United Nations, Rome).
It should be pointed out that, although the ESA gives preeminence to local KAUs, the unit best suited to analyses of the production process is the unit of homogeneous production.
On syytä korostaa, että vaikka EKT antaa etusijan paikallisille TAY:ille, homogeeninen tuotantoyksikkö soveltuu tuotantoprosessin analysointiin parhaiten.
This unit is used to analyse inputs and outputs, since it corresponds exactly to a type of activity.
Yksikköä käytetään panos­tuotos ­analyysissä, sillä se vastaa täsmälleen tiettyä toimintotyyppiä.
Institutional units are thus divided into as many UHPs as there are activities (other than ancillary).
Institutionaaliset yksiköt jaetaan siten niin moneen homogeeniseen tuotantoyksikköön kuin on toimintoja (muita kuin aputoimintoja).
By grouping these units of homogeneous production it is possible to break down the economy into "pure" (homogeneous) branches.
Homogeenisten tuotantoyksiköiden ryhmittelyn avulla kansantalous voidaan jakaa "puhtaisiin" (homogeenisiin) tuotannonhaaroihin.
A UHP cannot, as a rule, be directly observed.
Homogeenista tuotantoyksikköä ei yleensä voida suoraan havainnoida.
Therefore, the accounts of homogeneous branches cannot be compiled on the basis of groups of UHPs.
Tämän vuoksi homogeenisten tuotantohaarojen tilejä ei siis voida laatia homogeenisten tuotantoyksiköiden muodostamien ryhmien perusteella.
The ESA describes a method for compiling these accounts.
EKT 1995:ssä kuvataan menetelmä näiden tilien laatimista varten.
It involves attributing secondary production and the corresponding costs of activity branches to the appropriate homogeneous branches (ESA, 9.53. to 9.61.).
Menetelmässä toimialojen sivutoimintojen tuotos ja kustannukset kirjataan soveltuviin homogeenisiin tuotannonhaaroihin kuuluviksi (ks. EKT 1995, kohdat 9.53.­9.61.).
Chapter I - General features of the accounts eurostat
Luku I - Tilien yleispiirteet eurostat syntymiseen.
Agricultural industry
Maataloustoimiala
By grouping all local KAUs engaged in the same type of activity, it is possible to establish an industry.
Kaikki samantyyppistä toimintoa harjoittavat paikalliset toimialayksiköt muodostavat yhdessä toimialan.
This makes it possible to break down the economy by industry.
Kansantalous voidaan tällä tavoin jakaa toimialoihin.
The classification of these industries depends on the principal activity of the units thus grouped together.
Toimialaluokittelu on riippuvainen tällä perusteella yhteen ryhmiteltyjen yksiköiden pääasiallisesta toiminnosta.
At the most detailed level of classification, an industry includes all local KAUs in the same class (4-digit level) of NACE Rev.1 and therefore engaged in the same activity as that defined in NACE Rev.1.
Luokittelun yksityiskohtaisimmalla tasolla toimiala sisältää kaikki NACE Rev. 1:n samaan luokkaan (nelinumerotaso) kuuluvat paikalliset toimialayksiköt, jotka siis harjoittavat samaa NACE Rev. 1:n määritelmän mukaista toimintoa.
Although the agricultural industry was formerly defined as a grouping of units of homogeneous agricultural production, the local KAU was chosen as the basic unit of description for the EAA and EAF so as (i) to approach the EAA from the economic situation of agriculture, i.e. to take the existence of certain (inseparable) nonagricultural secondary activities into full account when measuring the total productive activity of agricultural units and (ii) to remain consistent with the rest of the national accounts.
Aikaisemmin maataloustoimiala määriteltiin maatalouden homogeenisten tuotantoyksiköiden muodostamaksi ryhmäksi. Maa- ja metsätalouden taloustileille valittiin kuitenkin kuvauksen perusyksiköksi paikallinen toimialayksikkö, jotta (i) maatalouden taloustilien lähtökohdaksi voitaisiin ottaa maatalouden taloudellinen asema, jotta maatalousyksiköiden tuotantotoimintaa mitattaessa voitaisiin ottaa täysin huomioon tietyt muuta kuin maataloutta olevat (ja siitä erottamattomat) sivutoiminnot ja jotta (ii) säilytettäisiin yhdenmukaisuus muun kansantalouden tilinpidon kanssa.
This represents a shiñ from an analytical approach based on the concept of the unit of homogeneous production and homogeneous branch to a statistical approach based on the concept of the KAU at local level and industry.
Näin ollen siirryttiin homogeenisen tuotantoyksikön ja homogeenisen tuotannonhaaran käsitteisiin perustuvasta analyyttisestä lähestymistavasta paikallisen toimialayksikön ja toimialan käsitteisiin perustuvaan tilastolliseen lähestymistapaan.
Inseparable, nonagricultural secondary activities are activities whose costs cannot be observed separately from those of the agricultural activity.
Muuta kuin maataloutta olevat ja siitä erottamattomat sivutoiminnot ovat toimintoja, joiden kustannuksia ei voida havaita erillään maataloustoiminnon kustannuksista.
Examples are the processing of farm products on the farm, forestry, logging, tourism.
Esimerkkejä ovat maataloustuotteiden jalostus maatilalla, metsätalous, puunkorjuu, maatilamatkailu.
The output of the agricultural industry thus results from two kinds of activity:
Maataloustoimialan tuotos on siten seurausta kahdenlaisista toiminnoista:
(i) agricultural activities (main or secondary) performed by agricultural units;
(i) maatalousyksiköiden harjoittamista maataloustoiminnoista (jotka voivat olla pää- tai sivutoimintoja);
(ii) nonagricultural secondary activities of agricultural units.
(ii) maatalousyksiköiden sivutoiminnoista, jotka eivät ole maataloutta.