natgillin/translations-raw huggingface dataset:
10%+and 25%+ :theregions with the highest GDP per head (PPS), accounting for 10% and25% respectively ot'totalpopulation in the Union 10% - and 25% -: the regions with the lowest GDP per head (PPS), accounting for 10% and 25% respectively of total population in the Union Source: Eurostat, calculations DG REGIO economies and that it is important to consider regional as well as national features and trends.
10%+ja 25%+: alueet, joiden ostovoimakorjattu BKT/asukas on korkein, tarkasteltuna joko 10% tai 25% koko EU:n väestöstä 10%-ja 25%-: alueet, joissa vastaavasti on alhaisin ostovoimakorjattu BKT/asukas, 10% tai 25% EU:n väestöstä Lähde: Eurostat, laskelmat DG REGIO mä jää melkein 40 % alle keskiarvon.
However, there was significant convergence over the period 1988 to 1998 (see Map A. 1).
Tolsin sanoen menestyneimpien 10 % ryhmän BKT/asukas on 2,4 kertaa korkeampi kuin alhaisimman tulotason ryhmän.
In the bottom 10% of regions, GDP per head rose from 55% of the EU average to 60%, though in the bottom 25%, it only rose from 66% of average to 68%.
Samalla tavoin menestyneimpien 25 % ryhmän BKT/asukas on 1,9 kertaa korkeampi kuin vastaavan alhaisen tulotason ryhmän.
(These increases are not as dramatic as reported in the 6th Periodic Report, where the top and bottom regions were defined merely in terms of numbers of regions instead of the population they cover.)
Edellinen vastaa kolmannesta EU:n kokonaisbruttokansantuotteesta, jälkim
Again, this underlines the long-term nature of convergence, since the gap between the bottom 10% of regions and the EU average narrowed by only 11 % over these 10 years.
Tämä osoittaa selkeästi ettei maita voi pitää homogeenisina talouksina ja on tärkeää huomioida sekä alueelliset että kansalliset ilmiöt ja kehityslinjat.
Nevertheless, the recent reduction in disparities which has occurred in a few Member States may simply be cyclical, since lagging regions tend to converge more in periods of growth than during recessions.4
(Nämä muutokset eivät ole yhtä dramaattisia kuin mitä Kuudennessa kausikertomuksessa on raportoitu, koska siinä alueita ei oltu määritelty asukasluvun suhteen.)
(EU=100), standard deviation
EU=100 normaalihajonnalla
EU 15 (by region)
EU 15 (alueittain) y ï
New NUTS breakdown
Uusi NUTS-jaottelu
EU15 (by Member State)
EU 15 (maittain)
» - - Without new Lander i i i i i i i i i i
- " - Ilman Saksan uusia osavaltioita
In addition to regional disparities across the EU as a whole, there are in many cases large disparities within individual Member States (see Table A.2 and Graph 1).
Sen lisäksi että kokonaisuutena EU:ssa alueelliset erot ovat suuria, näin on myös monien jäsenmaiden sisällä. (Ks. taulukko A.2 ja kaavio 1 ).
The divided economies of Italy and Germany are obvious examples, but in most countries, one region, or a few of them, have levels of GDP per head far above, or below, the national average.
Italian ja Saksan aluekehityksen jakautuneisuus on selkeä esimerkki, mutta lä hes kaikista maista löytyy alueita jotka ovat kaukana maan keskiarvosta, joko sen ylä- tai alapuolella.
Capital cities, such as London or Paris (lie de France), tend, in particular, to have levels much higher than average,3 while in many remote and rural regions, such as Ipeiros in Greece, Calabria in Italy and Agores in Portugal, GDP per head is well below that elsewhere.
Pää kaupungit kuten Lontoo ja Pariisi (Ile de France) ovat yleensä korkealla keskiarvon yläpuolella3, kun taas monilla perifeeriset maaseutualueilla BKT/asukas on huomattavan alhainen.
1.1 Economic cohesion
1.1 Taloudellinen koheesio kemia noususuhdanteessa kuin lamatilanteessa4.
Moreover, substantial disparities remain, especially in some of the less prosperous Member States.
Lisäksi, olennaiset erot säilyvät erityisesti vähemmän vauraissa jäsenmaissa.
Oporto and the Algarve, though disparities have narrowed over the past 10 years.
Vaikka alueelliset erot ovat kaventuneet viimeisen 10 vuoden kuluessa, tämä näyttäisi olevan seurausta ennen muuta muuttoliikkeen suuntautumi­sesta vauraimmille alueille kuin vähemmän kehitty­neiden alueiden nopeutuneesta kasvusta.
Migration has been a feature in Sweden and Finland, from the sparsely populated, remote regions in the north - as well as from the east in the latter - as economic recession hit hard in the early 1990s.
Esimerkiksi, vaikka BKT/asukas el juuri vaihtele Krei­kan eri alueiden välillä ovat erot kasvaneet viime vuo­sina Attlkin (jossa Ateena sijaitsee), Thessalonlkin ja muun maan keskeisissä talouskeskuksissa.
Outward migration has continued since then, despite the partial recovery in GDP per head.
Tämän seu­rauksena ovat syrjäisimmät vuoristoalueet maan poh­jols­osassa säilyttäneet heikoimman asemansa man­ner­EU:ssa.
For example, while GDP per head does not differ much between regions in Greece, a gap has opened up in recent years between the main centres of economic activity around Athens and Thessaloniki and the rest of the country.
Muuttoliike on myös ollut merkittävä ilmiö Ruotsissa ja Suomessa, jossa muuttoliike on suuntautunut har­vaan asutuilta ja syrjäisiltä alueilta pohjoisesta ­ Suo­messa myös itä­osista ­ kohti etelää.
Indeed, since the closure of land routes to the rest of the EU through the former Yugoslavia, the port and airports in Athens are the main entry and exit points for trade with the rest of the world.
Muuttoliike on ollut seurausta 1990­luvun alun voimakkaasta lamas­ta ja on jatkunut siitä lähtien huolimatta asukaskohtai­sen BKT:n osittaisesta paranemisesta.
Disparities are both wide and long-standing between the north and south of Italy.
Italiassa alueelliset erot maan pohjols­ ja etelä­osien välillä ovat sekä suuret että pitkään jatkuneet.
Despite the economic upturn elsewhere, GDP per head in the Mezzogiorno has continued to stagnate at around 60-70% of the EU average.
Huoli­matta muualla maassa tapahtuneesta talouskasvus­ta, on Mezzogiornon asukaskohtainen BKT säilynyt 60­70 %:n tuntumassa EU:n keskiarvosta.
Only in Basilicata has growth over the past decade been significant and even here, GDP per head only rose from 63% of the EU average to 72% between 1988 and 1998.
Vain Basi­licatassa on viime vuosina ollut merkittävää kasvua, mutta sielläkin BKT/asukas kasvoi vain 65 %:sta 69 %:in EU­keskiarvosta vuosina 1987­1997.
GDP per head in terms of PPS in the new German Lander, where growth was very rapid in the first few years following unification, was also around 68-70% of the EU average in 1998.
Myös Saksan uusissa osavaltioissa, jossa kasvu oli hyvin voimakasta yhdistymisen jälkeisinä vuosina,
In Spain, the second largest country in terms of land area in the EU, the pattern of development is also varied.
Myös Espanjassa, joka on maa­alaltaan EU:n toiseksi suurin jäsenmaa, on kehityksen kuva hyvin vaihtele­va.
GDP per head remains relatively high in Madrid and Cataluha and has risen further over the past decade.
BKT/asukas on perinteisesti ollut korkein Madri­dissa ja Kataloniassa, joissa se on myös noussut edelleen viime vuosina.
Other regions in the north, notably Navarra and Pais Vasco, have also performed well, but those in the remote north-east and underdeveloped south have tended to do less well, GDP growing by less than the EU average in the former and hardly at all in the latter, which are among the least developed parts of the EU.
Myös muut pohjoisen Espan­jan alueet ovat menestyneet hyvin, mutta syrjäisim­mät alueet maan luotels­osassa ja alikehittyneet ete­läosat ovat menestyneet heikommin.
Accordingly, regional disparities in Spain have widened further.
Koillls­osassa BKT kasvaa heikommin kuin EU:ssa keskimäärin ja etelässä, joka on EU:n heikoimmin kehittyneitä osia, tuskin lainkaan.
Disparities double in scale with the inclusion of applicant countries
Siten Espanjan alueelliset erot ovat kasvaneet edelleen.
Average group 3
Keskiarvoryhmä 3
Average EU26
Keskiarvo EU26
Average group 2
~" Keskiarvoryhmä 2
Average group 1
Keskiarvoryhmä 1
1.1 Economic cohesion second group, with GDP per head between 68% (the Czech Republic) and 95% (Spain) of the EU 27 average, while the remaining 8 applicant countries form the third group, with GDP per head below this (and, on average, only 40% of the EU27 average, though 56-58% for Slovakia and Hungary).
Nämä kolme viimeksi mainittua ko heesiomaata, sekä Kypros, Tsekin tasavalta, Slovenia ja todennäköisesti myös Malta (ostovoimakorjattu BKT ei ole saatavissa) muodostavat seuraavan ryhmän, jossa BKT/asukas vaihtelee 68 %:n (Tsekin Tasavalta) ja 95 %:n (Espanja) välillä.
countries5 were considered together with the existing 15 Member States.
kaan tarkasteluun nykyisten 15 jäsenmaan lisäksi.
However, it is recognised that by the time these countries actually enter the Union their GDP per head could be higher than at present, depending on their economic performance in the intervening period and the effect of accession itself on this.
On kuitenkin huomattava, että siinä vaiheessa kun nämä maat tosiasiallisesti tulevat Unionin jäseniksi, niiden BKT/asukas voi olla korkeampi kuin nykyisin, riippuen talouden toimintakyvystä tänä välissä olevana aikana sekä jäsenyyden itsessään vaikutuksesta talouteen.
It also has to be recognised that there are significant differences between the candidate countries, not only in terms of GDP per head but also in terms of their economic performance since the transition was initiated, which in part reflects the pace and extent of reforms during this period (see Box).
On myös huomattava, että hakijamaiden välillä on merkittäviä eroja, ei pelkästään asukaskohtaisen BKT:n suhteen vaan myös talouden suorituskyvyssä siitä saakka kun maat ovat siirtyneet markkinatalouteen. Tämä heijastaa osaltaan uudistusten no peutta ja laajuutta (Ks. seuraava laatikko).
Enlargement will, therefore, pose a challenge to cohesion in two ways (Table 2).
Laajentuminen lisää siten eroja kahdella eri tavalla (Ks. Taulukko 2).
First, it will more than double the population living in regions with GDP per head of less than 75% of the present EU average -EUR 20,213 per head -from 71 million to 174 million, or from 19% of the EU 15 total to 36% of the EU27 total (or to 26% of the EU27 total if the EU average GDP per head is reduced to that of the 27 countries, ie EUR 16,504).
Ensinnäkin, se merkitsee se väestön osuus kaksinkertaistamista, joka asuu alueilla, joiden BKT on vähemmän kuin 75 % EU-kesklarvosta, ts. heikoimmin kehittyneet alueet.
Three groups of countries can be distinguished in the EU of 27 in terms of GDP per head instead of the present two (Graph 3).
Osuus kasvaa kuudesosasta (18 %) neljäsosaan (26 %) eli väestön määrä kasvaa 69 miljoonasta 127 miljoonaan.
Recent economic developments in the candidate countries
Hakijamaiden viimeaikaisia kehityssuuntia
The long-term growth potential of the candidate countries is substantial and this is likely to benefit the present EU Member States in future years.
Hakijamaiden pitkän aikavälin kehitysmahdollisuudet ovat merkittävät ja hyödyttävät tulevaisuudessa myös nykyisiä jäsenmaita.
Deficits have been financed to a large extent by capital inflows linked to privatisation, but new investment has also increased in a number of countries.
huomattava alijäämä. Alijäämää on rahoitettu yksityistämisestä saaduilla pääomatuloilla, mutta myös uudet investoinnit ovat lisääntyneet monissa maissa.
Despite efforts to reduce the budget deficit in most countries, public finance sustainability remains a cause of concern.
Budjetin alijäämän korjaamiseksi on useissa maissa ryhdytty toimenpiteisiin, mutta kestävä julkinen rahapoI tukka on edelleen suuri huolenaihe.
The economic performance of the candidate countries in Central Europe has, in most cases, improved significantly since the mid-1990s, though because of the growth of the EU over this period, there has been little convergence in terms of GDP per head.
Keskieurooppalaisten hakijamaiden taloudellinen toi mintakyky on useimmissa tapauksissa parantunut merkittävästi 1990-luvun puolivälin jälkeen, vaikkakin EU:n kasvukehityksestä johtuen varsinaista lähenemistä BKT:llä mitattuna on tapahtunut vain vähän.
At the same time, regional disparities within the countries have tended to widen, especially between the capital cities plus the regions bordering the EU and eastern areas.
Samalla maiden sisäiset alueelliset erot ovat lisääntyneet, erityi sesti pääkaupunkiseutujen ja EU:n raja-alueiden suhteessa itäisiin alueisiin.
Future policies will need to tackle these disparities.
Tulevan politiikan täytyy puuttua tähän ongelmaan.
The privatisation of large enterprises is underway in Hungary, the Czech Republic, Estonia and Bulgaria and, to a lesser extent, in Latvia.
Suuryritysten yksityistäminen on käynnissä Unkarissa, Tsekin Tasavallassa, Virossa, Bulgariassa ja pienemmässä määrin Latviassa.
In Poland, the rate of privatisation has been sustained but restructuring has only just begun in the iron and steel industry and agriculture.
Puolassa yksityistämistä kan natetaan, mutta rakennemuutos vasta alullaan rauta- ja terästeollisuudessa sekä maataloudessa.
In banking, privatisation has progressed in the Czech Republic, Bulgaria, Latvia and Slovakia, as well as in energy supply and telecommunications.
Tsekin Tasavallassa, Bulgariassa, Latviassa ja Slovakiassa yksityistäminen on käynnistynyt pankkitoiminnassa sekä energian tuotannossa ja telekommunikaatiossa.
While GDP growth in the candidate countries taken together (but excluding Turkey) was only 2.2% in 1999, that is less than in the EU15, in five of them (Slovenia, Hungary, Cyprus, Poland and Malta), it exceeded 4%.
BKT:n kasvu näissä hakijamaissa oli vuonna 1999 keskimääräisesti (Turkki poissulkien) 2,2 % , mikä on EU:n keskiarvon alapuolella. Kuitenkin viidellä näistä maista (Slovenia, Unkari, Kypros, Puola ja Malta) se ylitti 4 %.
Apart from Romania (and Turkey), inflation has stabilised at around 10% a year or even below, though the relatively slow reduction of inflation in Hungary and Poland remains a concern.
Romaniaa (ja Turkkia) lukuunottamatta inflaatio on pysytellyt vuositasolla 10 % tietämissä tai sen alapuolella. Suhteellisen hidas inflaation lasku on huolena Unkarissa ja Puolassa.
The macroeconomic situation in the candidate countries is mixed, with favourable aspects (growth potential, FDI, the growth and shift of trade flows and even inflation) and others which are weaker (the current account deficit, unemployment and the budget deficit).
Hakijamaiden makrotaloudellinen tilanne on vaihteleva, sisältäen sekä myönteisiä odotuksia (kasvumahdollisuudet, suorat ulkomaiset investoinnit, kauppavirtojen kasvu ja inflaatio) että heikkoja kohtia (vaihtotaseen alijäämä, työttömyys ja budjetin alijäämä).
But the situation in these countries cannot be compared directly with that in the present EU Member States, given their starting point and the importance of restructuring.
Peruslähtökohtana talouden tarkastelulle on rakennemuutos ja siten näiden maiden tilannetta ei voida suoraan vertailla EU:n nykyisiin jäsenmaihin.
While the balance of payments on current account has improved in a number of countries, the deficit remains significant in Estonia, Latvia, Lithuania and Poland.
Vaikka vaihtotase on parantunut useissa maissa, on Virossa, Latviassa, Liettuassa ja Puolassa edelleen
1.1 Economic cohesion together had a GDP per head of less than half (48%) the average.
1.1 Taloudellinen koheesio sekä Andalucía ja Extremadura Espanjasta ja kolme Saksan uutta osavaltiota.
enlarged Union.
Toisaalta laajentuminen laajentaa kehittyneisyyserojen mittakaavaa.
It is also noteworthy how much GDP per head of the 10% of the bottom regions is reduced, falling from 61 % of the EU average at present to only 31% of the average for an enlarged EU.
Lisäksi on huomattava, että 10 % ryhmän koko on vähentynyt nykyisestä (EU 15) 61 %:sta ainoastaan 31 %:in EU-kesklarvosta laajentuneessa EU:ssa.
Whereas at present, only Ipeiros in Greece has an income less than half the EU average, in an enlarged EU, some 79 million people would live in regions with GDP per head less than in Ipeiros.
Kun nykyisin käytännössä yhdellä kään alueella BKT/asukas el alita 50 % tasoa, laajentuneessa EU:ssa noin 18 % asukkaista asuisi alueilla joissa BKT/asukas jää puoleen EU-kesklarvosta.
On the basis of the present data, the statistical effect of including the 12 applicant countries is to reduce the EU average GDP per head by 18%.
Kun 12 hakijamaata luetaan mukaan BKT-tarkaste-luun sillä on tietty tilastollinen vaikutus, eli EU-kesklar-vo laskee 18 %.
As a result of this hypothetical exercise, 27 of the regions in the existing EU with some 49 million inhabitants are raised above 75% of the average of the 27 countries.
Tämä tarkoittaa, että 25 nykyisten jä senmaiden aluetta, joiden asukasmäärä on noin 45 miljoonaa, nousee yli 75 % vähimmäisrajan.
This, of course, does nothing in itself to resolve the development problems of the regions concerned, it just signifies that their relative position is improved by the entry of regions even worse off than themselves.
Tämä ei tietysti sinällään ratkaise millään tavoin näiden alueiden kehitysongelmia, vaan pelkästään osoittaa, että niiden suhteellinen asema on kohentunut niitä heikompien alueiden liittyessä EU:hun.
As in the case of disparities between countries, the ratio of GDP per head in the top regions to that in the bottom in the enlarged Union is around double the ratio for the present EU.
Kuten maiden välisissä eroissa erot laajentuneen Unionin vauraimpien ja heikoimpien alueiden välisissä ryhmissä kaksinkertaistuisivat nykyiseen verrattu na.
The top 25% of regions in an enlarged EU, therefore, would have an average level of GDP per head of 3.3 times that of the bottom 25% as against a ratio of 1.9 in the present EU, while the top 10% of regions after enlargement have a level 5.3 times the bottom 10% as compared with a ratio of 2.4 at present.
Korkeimman 25 % alueiden ryhmässä olisi keskimääräinen asukaskohtainen BKT 3,3 kertaa suurempi kuin alhaisimman 25 % ryhmässä, kun se nykytilanteessa on 1,9 kertainen. Vastaavasti tarkasteltaessa 10 % alueista ero olisi 5,3 kertainen nykyiseen 2,4 kertaiseen eroon.
Trends towards convergence
Lähentymisen kehityssuunnat
Given the present data and assuming that the EU were suddenly expanded by 12 Member States, the challenge to cohesion, therefore, in an EU27 can be said to be twice as widespread and twice as large in scale as at present.
Yhteenkuuluvuuden haaste on siten laajentuneessa 27 jäsenvaltion EU:ssa kaksi kertaa niin laajalle levinnyt ja kaksi kertaa niin suuri kuin nykyisin.
The challenge, moreover, is likely to persist for a long time.
Tämä haaste myös pysyy voimassa pitkään.
If the applicant countries were to experience the same rate of growth as the cohesion countries over the past decade, their present level of GDP per head implies a convergence process lasting for at least two generations.
Vaikka hakijamaiden kasvuasteen olisi korkeampi kuin mitä nykyisillä koheesiomailla on ollut viime vuosikymmenenä, nii den nykyisen asukaskohtaisen BKT:n perusteella voi daan olettaa, että lähentymisen prosessi kestää useita sukupolvia.
Even with the kind of growth experienced in Ireland over the past decade, it would take 20 years before they reached 90% of EU15 GDP per head.
Jopa Irlannin esimerkki viime vuosikymmenen voimakkaasta talouskasvusta osoittaa, että kestää 20 vuotta ennen kuin maa on saavuttanut 90 %:n tason EU-keskiarvosta.
Regional disparities also double with enlargement
Myös alueelliset erot kaksinkertaistuvat laajenemisen myötä
First, if past trends continue, it will take a number of decades for regional disparities in the present EU to be eliminated.
Näistä malleista voidaan löytää kolme pääasiallista johtopäätöstä.
Secondly, there can be no guarantee that such an elimination will occur. More specifically, while regional economies might converge over time to their own equilibrium level of GDP, given the underlying
Ensinnäkin, jos aiemmat kehityssuunnat jatkuvat edelleen, kestää vuosikymmeniä ennen kuin nykyisessä EU:ssa vallitsevat alueelliset erot poistuvat.
The bottom 10% of regions (in terms of population) in an enlarged EU consist entirely of those in eastern Poland, Bulgaria and Romania together with Lithuania and Lat-
Kahdentoista hakijamaan mukaanottaminen tarkasteluun el millään tavoin muuta niiden alueiden asemaa, joilla on korkein asukaskohtainen BKT EU:ssa6, mutta
Table 2 Summary statistics for regions below 75% of EU GDP per head, 1998 lnEU15
Taulukko 2. Yhteenvetotietoja alueista, joiden BKT/asukas on alle 75 % EU-keskiarvosta
Population in those regions (millions)
Alueiden määrä Alueilla asuva väestö (miljoonia) Väestön määrä suhteessa EU15/EU26
Average GDP/head (PPS) of regions falling below 75%
Keskimääräinen BKT/asukas (PPS) alueilla joiden taso on alle 75 % keskiarvosta sen sijaan vaikuttaa alhaisen asukaskohtaisen BKT:n omaa vien alueiden ryhmän kokoon panoon sekä suhteelliseen tulotasoon.
EU26 excludes Malta Source: Eurostat, calculations DG REGIO
EU26 ei sisällä Maltaa Lähde: Eurostat.laskelmat DG REGIO
GDP and other measures of the regional economy conditions which prevail and their own factor endowments, there is no necessary reason why this process in itself should lead to a convergence towards the EU level of GDP per head and to a reduction in regional disparities in these terms in the Union.
Toiseksi, alueellisten erojen poistumiselle ei ole mi tään takeita. Samalla kun aluetaloudet saattaisivat lä hentyä niiden omaa BKT:n tasa-painotilaa olemassa olevien peruslähtökohtien, resurssien ja kykyjen mukaan se ei välttämättä merkitse, että ne samalla lä hentyisivät EU:n keskimääräistä BKT-tasoa ja että se johtaisi alueellisten erojen kaventumiseen Unionin näkökulmasta.
The only way to be sure of the latter is if there is a change in the underlying conditions themselves and in relative factor endowments (in terms of capital of all kinds and different labour force skills).
Ainoa keino aluekehityksen erojen ta saamiseen on muuttaa kehityksen peruslähtökohtia itsessään sekä suhteellisia varantotekijöitä (kuten pääoman erilaisia muotoja ja työvoiman osaavuutta).
The primary objective of regional and structural policies is precisely to bring about such a change.
EU:n alue- ja rakennepolitiikan ensisijainen päämäärä on juuri tuottaa tämänkaltaisia muutoksia.
GDP per head in terms of PPS is the key indicator for assessing levels of economic development in regions and disparities in this.
Ostovoimakorjattu BKT/asukas on tärkein indikaattori arvioidessa alueiden talouskehitystä ja alueellisia eroja.
Its position is enshrined in the Structural Funds regulations and in Article 87(3)a of the Treaty on competition policy, both of which have been unanimously approved by the Member States.
Sen asema on vakiinnutettu Rakennerahastoja koskevassa säännöstössä sekä Artiklassa 87/(3) joka koskee sopimusta kilpailupolitiikasta. Molemmat on yksimielisesti hyväksytty jäsenmaiden kesken.
It is also conventionally used by numerous international institutions (including the World Bank, IMF, OECD and UN) as well as universities and research institutes, central banks and private enterprises as the single most useful measure of economic performance.
Se on myös yleisesti käytetty useissa kansainvälisissä organisaatioissa (kuten Maailman pankki, IMF, OECD ja YK), yliopistoissa ja tutkimus laitoksissa, keskuspankeissa ja yksityisissä yrityksissä käyttökelpoisimpana yksittäisenä talouden suorituskyvyn mittarina.
The reasons for this include the following:
Syyt tähän ovat:
• GDP is, almost by definition, the best measure of the output of the regional economy.
- BKT on, lähes määritelmällisesti, paras aluetalouden tuotoksen mittari
Thirdly, it is of key importance for convergence of regions towards the average EU level of GDP per head that disparities in human capital endowment - ie in the skills of the labour force - are eliminated, or at least significantly reduced.
Kolmanneksi, avaintekijä alueiden lähentymiseksi kohti EU:n keskitasoa, asukaskohtaisella BKTIIä mi taten, on se, että pystytään poistamaan - tai ainakin vähentämään - Inhimillisen pääoman varannossa, eli työvoiman osaamistasossa olevia eroja.