natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ways must be found to address the ageing and shrinking of thelabour force and the pressure on pension and health expenditure emanating fromdemographic trends. The information revolution challenges welfare systems toensure that the opportunities offered by new technologies are exploited to the fulland that the risks of adverse side effects are minimised.
Väestökehitykseenliittyviin ongelmiin, kuten työvoiman ikääntymiseen ja vähentymiseen sekä eläke- jaterveydenhuoltokuluihin kohdistuviin paineisiin, on löydettävä toimivat ratkaisut.Tietotekniikan vallankumous pakottaa sosiaaliturvajärjestelmien kehittäjät varmistamaan, että uusien teknologioiden mahdollisuudet hyödynnetään täysimääräisesti jahaitallisten sivuvaikutusten riskit minimoidaan.
Achieving sustainable economic growth and full employment amid a successfultransition to a knowledgebased but older Europe will mean scarce humanresources have to be treated with much more care than in the past and thus newimportance given to social policy.
Vaikka Euroopan väestö onkin vastaisuudessa entistä ikääntyneempää, kestävän talouskasvun ja täystyöllisyyden saavuttaminen osaamistalouteen siirryttäessä merkitsee sitä,että vähäisistä henkilöresursseista on huolehdittava entistäkin paremmin, mikä lisääsosiaalipolitiikan merkitystä.
Current inequalities in income distribution,education and health represent a barrier to people participating fully in society.However, social policy can encourage the positive interactions between income,education, health and employment and this is something we must build on.
Nykyinen tulonjaon, koulutuksen ja terveyden alalla ilmenevä eriarvoisuus estää ihmisiä osallistumasta yhteiskuntaan täysimääräisesti.Sosiaalipolitiikka voi kuitenkin tukea tulojen, koulutuksen, terveyden ja työllisyydenkeskinäistä myönteistä vuorovaikutusta, ja tälle perustalle on rakennettava.
The timing and magnitude of changes will vary between Member States, but on thebasis of demographic ageing the EU can expect:a drop in the number of young labourmarket entrants;an increase in the average age of the workforce;a fall in the overall size of the labour force;a rise in the number of pensioners, andan increase in the number of very elderly and of frail and dependent people.
Muutosten ajoitus ja laajuus vaihtelee eri jäsenvaltioissa, mutta väestön ikääntymisenvoidaan odottaa aiheuttavan EU:ssa seuraavanlaisia ilmiöitä:Nuorien työmarkkinoille tulijoiden määrä vähenee.Työntekijöiden keski-ikä nousee.Työvoiman kokonaismäärä vähenee.Eläkeläisten määrä lisääntyy.Erittäin vanhojen ja heikossa kunnossa olevien huollettavien ihmisten määrälisääntyy.
Demographic trends by age group in the EU
EU:n väestökehitys ikäryhmittäin
-8,9 population c hang
Väestö m
The economic and social impact of ageing will be particularly pronounced in thecoming decades as the lower fertility levels of the recent past combine with theretirement of the ‘baby boomers’ to affect dependency rates.
Ikääntymisen taloudelliset ja sosiaaliset vaikutukset ovat erityisen huomattavia tulevina vuosikymmeninä, koska viime aikojen alhainen syntyvyys ja suurten ikäluokkieneläkkeelle jäänti heikentävät väistämättä huoltosuhdetta.
The total fertility rateis below the replacement level in all Member States, but is especially low in thesouth.
Kokonaissyntyvyys jää kaikissa jäsenvaltioissa väestön luontaisen uusiutumisen tason alapuolelle, muttaetelässä syntyvyys on erityisen alhainen.
Lisbon Employment Scenario From fighting unemployment to mobilising inactive resources
Lissabonin työllisyysnäkymä – työttömyyden torjunnasta passiivisten resurssien aktivointiin
Working-Age population (15-64)
Työikäinen väestö (15–64)
Labour Force (based on 1999 activiy rates) e in million s
Työvoima (vuoden 1999 työllisyysasteen mukaan)
Fighting unemployment
Työttömyyden torjuminen
Mobilising inactiveresources
Passiivisten resurssienaktivointi
Employment Level:dotted line indicates levelto be achieved in order to meet Lisbon objective:before 2001 ex post data population c hang
Työllisyysaste:katkoviiva osoittaa tasoa,joka on saavutettava Lissabonintavoitteen toteutumiseksi (taannehtivasti ennen vuotta 2001)
The Lisbon employment goal of achieving a 70 % employment rate by the year 2010,combined with these demographic trends, has important policy implications.Although Europe has succeeded in creating more jobs, it now needs active policiesto reduce the number of inactive people.
Lissabonin tavoite 70 prosentin työllisyysasteesta vuoteen 2010 mennessä sekäedellä mainitut väestökehityksen suuntaukset vaikuttavat selvästi politiikkaan. Vaikka Euroopassa onkin onnistuttu luomaan lisää työpaikkoja, nyt tarvitaan aktiivista politiikkaa työelämän ulkopuolella olevien ihmisten lukumäärän vähentämiseksi.
That is why the EU has already put in placemeasures to:encourage people to retire later in their lives;facilitate the reconciliation of work and private life;promote geographical and occupational mobility;combat labourmarket discrimination;take full advantage of new technologies to promote a labour market open to all;increase the quality of jobs.
Siksi EU:ssa on jo otettu käyttöön toimenpiteet, joilla on seuraavat päämäärät:ihmisten rohkaiseminen jäämään eläkkeelle vanhempinatyön ja yksityiselämän yhdistämisen helpottaminenmaantieteellisen ja ammatillisen liikkuvuuden edistäminentyömarkkinoilla tapahtuvan syrjinnän torjuntauusien teknologioiden hyödyntäminen kaikille avoimien työmarkkinoidenkehittämiseksityöpaikkojen laadun parantaminen.
These policies are some of the essential ingredients of any strategy to guarantee fullemployment and an efficient, fair and sustainable European labour market in theyears ahead.
Nämä toimintalinjat ovat oleellinen osa strategioita, joilla taataan tulevina vuosinatäystyöllisyys ja tehokkaat, oikeudenmukaiset ja kestävät eurooppalaiset työmarkkinat.
Never too young to learn.The Stockholm European Council set EU Member Statesthe challenge of achieving an employment rate of 50% for older workers by2010.
Kukaan ei ole liian vanha oppimaan.Tukholman Eurooppa-neuvosto kehottijäsenvaltioita pyrkimään ikääntyneiden henkilöiden 50 prosentin työllisyysasteeseenvuoteen 2010 mennessä.
Economic dependency ratios in 1999Population 20 and over not in work as % of total employed
Työelämän ulkopuolella olevien yli 20-vuotiaiden prosenttiosuus kaikista työllisistä
2) Ageing, employment and pensions sustainability
2) Ikääntyminen, työllisyys ja eläkkeiden kestävyys
No reasonable policy measures will be able to counteract the change over the yearsahead in the demographic structure of the European Union.
Euroopan unionin väestörakenteen muutokseen ei voida vaikuttaa millään järkevilläpoliittisilla toimenpiteillä.
However, it is not thedemographic old-age dependency ratio that matters for the sustainability ofpensions, but the economic dependency ratio.
Eläkkeiden kestävyyteen vaikuttaa kuitenkin lähinnä taloudellinen eikä niinkään väestöllinen vanhusten huoltosuhde.
It is therefore relevant to examine how demographic dependency translates into theeconomic dependency ratio (which is significantly higher) and transfer payments.Currently, the economic dependency ratio (people aged 20 and over not in workas a proportion of total employed) is 0.86 in the EU, which means that there arenearly as many working-age people who are not in work as people who are.
On syytä tarkastella sitä, miten väestöllinen huoltosuhde vaikuttaa taloudelliseenhuoltosuhteeseen (joka on selvästi korkeampi) ja tulonsiirtoihin. Nykyinen taloudellinen huoltosuhde (yli 20-vuotiaat työelämän ulkopuolella olevat henkilöt suhteessatyössäkäyvien kokonaismäärään) on Euroopan unionissa 0,86, joten työikäisiä ontyöelämän ulkopuolella lähes yhtä paljon kuin työelämässä.
Withinthe group of non-working adults nearly 6 out of 10 are below the age of 65, manyof them in receipt of various benefits.
Työelämän ulkopuolellaolevista aikuisista miltei kuusi kymmenestä on alle 65-vuotias, ja heistä moni saa erityyppisiä etuuksia.
The economic dependency ratio can beexpected to be negatively affected by the rising old-age dependency ratio, but byreducing the number of inactive people among the working-age population it will bepossible to alleviate the financial burden of ageing on the employed populace.
Vanhusten huoltosuhteen kasvun voidaan olettaa huonontavantaloudellista huoltosuhdetta. Ikääntymiskehityksestä työssäkäyville aiheutuvaa taloudellista rasitusta on kuitenkin mahdollista keventää, jos työelämän ulkopuolellaolevien osuutta työikäisestä väestöstä pienennetään.
3) Pensions and their future sustainability
3) Eläkkeet ja niiden tuleva kestävyys
Although responsibility for pension schemes lies with the individual Member States,the challenge of ageing — and its implications for pension provision and health care— is one that all have in common.
Vaikka vastuu eläkejärjestelmistä on kullakin jäsenvaltiolla, ikääntymisen haaste – jasen vaikutukset eläketurvaan ja terveydenhuoltoon – on kaikille yhteinen.
This is why there is an important European rolefor ensuring that there is an open exchange of experiences on pensions and theirreform among the Member States.
Tämänvuoksi on tärkeää varmistaa koko Euroopan tasolla, että jäsenvaltiot jakavat avoimesti tietoja toisilleen eläkkeitä ja niihin liittyviä uudistuksia koskevistakokemuksista.
In its communication entitled ‘The futureevolution of social protection from a long-term point of view: safe and sustainablepensions’, in 2000, the Commission set out its views on the main challenges forpension systems and pinpointed some areas of common concern which should formthe basis of a pan-European discussion.
Vuonna 2000 antamassaan tiedonannossa ”Sosiaalisen suojelun kehitys pitkällä aikavälillä: Turvatut ja kestävät eläkkeet” komissio esitteli näkemyksensäeläkejärjestelmien tärkeimmistä haasteista ja tarkasteli tiettyjä kaikille jäsenvaltioilleyhteisiä kysymyksiä, joiden pohjalta voidaan käydä yleiseurooppalaista keskustelua.
Long-term sustainability means:ensuring pensions can meet their social aims of providing safe and adequateincomes to retired persons and their dependants and ensuring decent livingconditions for all elderly persons;maintaining their financial sustainability so that the future impact of ageing onpublic finances does not lead to an unbearable weight on public expenditureor to unfair burden sharing between the generations; andtailoring them better to the changing needs of society and individuals, thereby contributing to enhanced labourmarket flexibility, equal opportunities forwomen and men in jobs and social protection.
Pitkän aikavälin kestävyys merkitsee seuraavia asioita:Varmistetaan, että eläkkeet antavat eläkeläisille ja heidän huolettavilleen turvatun ja riittävän tulotason ja että kaikilla vanhuksilla on kunnollisetelinolosuhteet.Ylläpidetään eläkkeiden taloudellista kestävyyttä siten, että ikääntymisen tulevat vaikutukset julkistalouteen eivät kuormita liikaa julkisia menoja eikä yksisukupolvi joudu kantamaan liian suurta taakkaa.Eläkkeet mukautetaan entistä paremmin yhteiskunnan ja yksilöiden muuttuviintarpeisiin, mikä parantaa työmarkkinoiden joustavuutta ja sosiaalista suojeluasekä lisää naisten ja miesten yhtäläisiä mahdollisuuksia työelämässä.
Poverty rate (%) by Member State — 1997
Köyhyysaste (prosentteina)jäsenvaltioittain – 1997
(60 % of median equivalence income)
(60 prosenttia tasoitetun tulon mediaanista)
Policy progress on pensions
Eläkepolitiikan kehitys
The Lisbon Summit gave a decisive impetus to developing closer cooperation in thearea of social protection.
Lissabonin huippukokous antoi alkusysäyksen sosiaalisen suojelun alan yhteistyönlisäämiselle.
Since then, the high-level working party, and subsequentlythe Social Protection Committee, has focused its work on the fight against socialexclusion and on the long-term sustainability of pensions.
Tämän jälkeen korkean tason työryhmä ja sittemmin sosiaalisen suojelun komitea on keskittynyt torjumaan syrjäytymistä ja kehittämään eläkkeidenkestävyyttä pitkällä aikavälillä.
In addition, the Economic Policy Committee gave long-term forecasts (2000–50) of the effect of ageing onpublic pension expenditure.
Lisäksi talouspoliittinen komitea on laatinut pitkänaikavälin ennusteet (2000–2050) ikääntymisen vaikutuksista julkisiin eläkemenoihin.Nämä ennusteet perustuvat yhteisiin väestö- ja talousnäkymiin sekä kunkin jäsenvaltion tarkkoihin arvioihin suunniteltujen tai nykyisten eläkeuudistusten pitkäaikaisistavaikutuksista.
These projections are based on commonly agreeddemographic and economic scenarios, as well as specific assumptions by each Member State about the long-term effect of planned or current pension reforms.
Mainittujen seikkojen perusteella sosiaalisen suojelun työryhmä antoi Nizzan Eurooppa-neuvostolle raportin, jossa vaaditaan kattavan tutkimuksen tekemistä eläkejärjestelmien kestävyydestä ja laadusta.
On the basis of these, the high-level working party on social protection submitteda progress report to the Nice European Council, calling for a comprehensiveexamination of the sustainability and quality of retirement pension systems.
Maaliskuussa 2001 Tukholman Eurooppa-neuvosto kehotti laatimaan selkeät strategiat kestävien ja riittävien eläkejärjestelmien varmistamiseksi.
It alsoinvited the Member States, in cooperation with the Commission, to exchange theirexperience and present their national strategies in this area.
Vajaa neljä kuukauttamyöhemmin heinäkuussa komissio antoi toisen asiakirjan, jossa se ehdotti Euroopanunionin yhteistyön virallistamiseksi ja vahvistamiseksi avointa koordinointimenetelmää (joka on jo käytössä Euroopan työllisyysstrategiassa ja nyt myös sosiaalisessasuojelussa).
4) Fighting poverty and exclusion
4) Köyhyyden ja syrjäytymisen torjuminen
One of the most distinctive features of the European social model is its commitmentto social inclusion — ensuring that everyone in society can be a stakeholder.
Eurooppalaisen yhteiskuntamallin erityispiirteitä on sitoutuminen sosiaalisen osallisuuden edistämiseen eli sen varmistaminen, että kaikki voivat olla yhteiskunnantoimivia jäseniä.
Thisis not just about moral rectitude; it makes good economic sense too.Marginalisation can be the source of antisocial and even criminal behaviour, and theprice society has to pay for this is very high.
Kyse ei ole vain oikeudenmukaisuudesta vaan myös taloudellisistaperusteista. Syrjäytyminen saattaa johtaa epäsosiaaliseen tai jopa rikolliseen toimintaan, josta yhteiskunta maksaa kovan hinnan.
Those who find themselves at the lowerend of the social scale can all too often face difficulties in getting access to educationor training, triggering a vicious circle in which deprivation and exclusion compoundeach other.
Niillä, jotka ovat sosiaalisen hierarkianalimmalla tasolla, on aivan liian usein vaikeuksia saada koulutusta, mikä aiheuttaapuutteen ja syrjäytymisen noidankehän.
This means that they cannot use their full economic and social potentialfor their own and the wider good.
Näin ihmiset eivät voi käyttää kaikkia taloudellisia ja sosiaalisia voimavarojaan omaksi hyväkseen ja yhteiskunnan hyväksi.
Consequently, the EU takes very seriously itscommitment to social inclusion, with a number of key developments in the fieldrecently.
Tämänvuoksi Euroopan unioni ottaa vakavasti sitoutumisen sosiaalisen osallisuuden edistämiseen. Viime aikoina asiassa on saavutettu merkittäviä edistysaskelia.
A new commitment to strengthening policy cooperation in the fight against povertyand social exclusion is evident.
Poliittisen yhteistyön lisäämiseen köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjunnassaon selvästi sitouduttu.
Efforts in the Member States to modernise policiesduring the second half of the 1990s led in 2000 to agreement on a new open formof policy coordination and cooperation on social inclusion at Community level.Important national and international developments have contributed to this.
Jäsenvaltioiden pyrkimys politiikan uudistamiseen 1990-luvunjälkipuoliskolla johti vuoden 2000 sopimukseen yhteisötason uudesta politiikan avoimesta koordinoinnista ja yhteistyöstä sosiaalisen osallisuuden edistämiseksi. Tähänovat vaikuttaneet myös asian kannalta merkittävä kansallinen ja kansainvälinen kehitys.
Signs of growing inequalities prompted Member States to revisit key policies(employment, social protection, health, housing, justice, communication andmobility, and leisure and culture).
Lisääntyvän eriarvoisuuden vuoksi jäsenvaltioiden täytyi tarkistaa keskeisiä toimintalinjojaan, jotka koskevat työllisyyttä, sosiaalista suojelua, terveyttä,asuntoja, oikeutta, tiedotusta, liikkuvuutta, vapaa-aikaa ja kulttuuria.
The new policy insights stimulated aprocess of modernisation and improvement throughout the EU.Also during the second half of the 1990s came increased global/internationallevel action for growth strategies and policies conducive to poverty reduction
1990-luvun jälkimmäisellä puoliskolla köyhyyden torjuntaa ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta edistäviin kasvustrategioihin ja politiikkoihin liittyvät toimetlisääntyivät maailmanlaajuisella ja kansainvälisellä tasolla.
and social cohesion (UN Social Development Conferences in Copenhagen(1995) and Geneva (2000); new global poverty reduction initiatives and policies by the World Bank, the OECD and the EU).While the realities of poverty and social exclusion vary between Member States,the challenges they face are often similar as are the efforts needed to tacklethem.
Vaikka köyhyyteen ja sosiaaliseen syrjäytymiseen liittyvät ilmiöt ovat erilaisiakussakin jäsenvaltiossa, niiden asettamat haasteet ja tarvittavat toimenpiteetovat usein samankaltaiset.
As a result, views in the Member States are converging in favour of:(1) balanced and coordinated approaches able to tackle the multidimensionaland structural nature of poverty and social exclusion;(2) combining social and employment policies in mutually reinforcing ways tofoster sustained participation in the labour market and increase the impactof employability measures;(3) increased efforts to ensure universal access to vital services and goods inareas such as health care, housing, education and lifelong learning, justice orfamily counselling;(4) preventive policies which tackle poverty and social exclusion before theytake root;(5) fostering active participation of all in society — including the mostvulnerable — be it through work or otherwise;(6) involving all key stakeholders in society, government as well as socialpartners, NGOs, business, the media and academia, in addition to thoseaffected by exclusion.Encouraged by the favourable results of the EES, Member States have beenkeen to develop a similar approach for social inclusion too.
Tästä seuraa, että jäsenvaltiot yhä yksimielisemminkannattavat1) koordinoituja ja tasapainoisia lähestymistapoja, joilla voidaan käsitellämonitasoista ja rakenteellista köyhyyttä ja sosiaalista syrjäytymistä2) sosiaali- ja työllisyyspoliittista yhteistyötä, joka kannustaa jatkuvaan työmarkkinoihin osallistumiseen ja lujittaa työllistettävyyttä edistävientoimien vaikutusta3) sellaisten toimien lisäämistä, joilla varmistetaan, että esimerkiksi terveydenhuoltoon, asumiseen, koulutukseen, elinikäiseen oppimiseen,oikeusturvaan ja perheneuvontaan liittyvät keskeiset palvelut ja hyödykkeet ovat kaikkien saatavilla4) ennaltaehkäiseviä politiikkoja, joiden avulla torjutaan köyhyyttä ja sosiaalista syrjäytymistä ennen kuin niistä tulee vakiintuneita ilmiöitä5) yhteiskunnallisen aktiivisuuden – heikoimmassa asemassa olevat mukaanluettuina – ja sosiaalisen osallisuuden tukemista (työelämän kautta taimuuten)6) yhteiskunnan kaikkien sidosryhmien – hallituksen, työmarkkinaosapuolien, kansalaisjärjestöjen, yritysten, tiedotusvälineiden ja yliopistojen –osallistumista syrjäytymisestä kärsivien lisäksi.
The open methodof cooperation developed under the strategy works well: common objectiveswhich guide national action plans; comparable indicators by which to gaugeprogress, and a systematic exchange of experience and policy dialogue involving all stakeholders.
Euroopan työllisyysstrategian tulokset ovat rohkaisseet jäsenvaltioita kehittämään vastaavaa lähestymistapaa myös sosiaalisen osallisuudenedistämiseen. Strategian yhteydessä kehitetty avoin koordinointimenetelmätoimii hyvin: siihen sisältyvät kansallisia toimintasuunnitelmia ohjaavat yhteiset tavoitteet, vertailukelpoiset indikaattorit kehityksen mittaamiseen jakaikkien osapuolien järjestelmällinen kokemusten vaihto ja keskustelu politiikoista.
All these developments culminated at the Lisbon European Council, wherethe fight against poverty and social exclusion was embedded as a key strategic element in the Union’s overall strategy for 2000–10.
Kaikki nämä edistysaskeleet huipentuivat Lissabonin Eurooppa-neuvostossa,joka määritteli köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjumisen oleelliseksiosaksi unionin kokonaisvaltaista strategiaa vuosina 2000–2010.
The Nice Summit six months later subsequently agreed on four key Community-level objectives:(1) to promote participation and access for all to: stable and quality jobs;social protection systems which safeguard human dignity and make work pay;decent and sanitary housing; appropriate health care and education, justiceand other public and private services such as culture, sport and leisure;(2) to prevent the risk of exclusion from new knowledge and technologicaldevelopments, in situations of life crises, when family solidarity is threatened;(3) to help particularly vulnerable people and areas, by including them amongthe beneficiaries of mainline policies and targeted special measures;(4) to mobilise all stakeholders and to mainstream the fight against exclusioninto overall policy.
Puoli vuotta myöhemmin Nizzan huippukokous sopi neljästä yhteisötason pää-tavoitteesta:1) Edistetään osallistumista ja turvataan kaikille vakaat, hyvät työpaikat,sosiaalisen suojelun järjestelmät, jotka suojaavat ihmisarvoa ja tekevättyöstä kannattavaa, kunnolliset ja hygieeniset asuinolot, tarkoituksenmukainen terveydenhuolto ja koulutus, oikeusturva ja muut, esimerkiksikulttuuriin, urheiluun ja vapaa-aikaan liittyvät julkiset ja yksityiset palve-lut.2) Estetään tieto- ja teknologiakehitykseen liittyvä syrjäytymisriski elämänkriisitilanteissa, kun perheen yhteenkuuluvuus on uhattuna.3) Autetaan erityisesti heikossa asemassa olevia ihmisiä ja alueita siten, ettänämä hyötyvät sekä yleispolitiikasta että kohdistetuista erityistoimenpi-teistä.4) Aktivoidaan kaikki yhteiskunnan toimijat ja otetaan syrjäytymisen torjunta osaksi yleispolitiikkaa.
The new open method of coordination is designed to help Member Statesmake decisive headway in eradicating poverty and social exclusion by 2010.Along the lines of the EES, the method combines national action plans (knownas NAPincl) and a Community programme to support policy cooperationbetween Member States.
Uuden avoimen koordinaatiomenetelmän avulla jäsenvaltiot voivat edistyäselvästi köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen poistamisessa vuoteen 2010mennessä.
A proposal for the programme was tabled by the Commission in June 2000.
Euroopan työllisyysstrategian tavoin tämä menetelmä yhdistääkansalliset toimintasuunnitelmat ja yhteisöohjelman jäsenvaltioiden poliittisenyhteistyön tukemiseksi.
It did not propose to fund measures which wouldbenefit excluded people directly, as this should remain the responsibility ofthe Member States.
Komissio ehdotti ohjelmaehdotuksen käsittelyä kesäkuussa 2000.
Rather, it was designed to support transnational cooperation which will help Member States increase the impact of policies on socialinclusion.
Ehdotus ei sisällä suoraan syrjäytyneiden hyväksi tehtävientoimenpiteiden rahoitusta, sillä tämä on edelleen jäsenvaltioiden vastuulla.Tarkoituksena on sen sijaan tukea kansainvälistä yhteistyötä, jonka avullajäsenvaltiot voivat tehostaa sosiaalista osallisuutta koskevia politiikkojaan.
It will do this by supporting measures conducive to better understanding of poverty and social exclusion in the Union, to exchanging goodpractice under the NAPincl process and to drawing in the widest possiblerange of interested parties at European level.
Tätävarten tuetaan toimenpiteitä, jotka lisäävät tietoa köyhyydestä ja sosiaalisestasyrjäytymisestä unionissa, tukevat hyvien käytäntöjen vaihtamista kansallistentoimintasuunnitelmien osalta ja saavat mukaan mahdollisimman paljon asiaankuuluvia osapuolia Euroopan tasolla.