natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The regional workshops that have been recently organised by the Commission to address specific management problems have been considered as a move in the right direction but it is clear that the stakeholders request more than that.
Komission viime aikoina järjestämiä alueellisia työryhmiä erityisten hallinnollisten ongelmien huomioon ottamiseksi on pidetty oikeansuuntaisina, mutta on selvää, että sidosryhmät odottavat enemmän.
These include a system of decentralised regional or zonal management, a system of regional advisory committees providing advice to the Commission and a system of Community individual fishing rights administered through a centralised Community management framework with adequate involvement of scientists and industry.
Näihin kuuluu alueellinen tai vyöhykkeittäinen hajautettu hallinto järjestelmä, alueellisten komissiota avustavien neuvoa-antavien komiteoiden järjestelmä ja järjestelmä, jossa yhteisön yksittäiset kalastusoikeudet jaettaisiin yhteisön keskitetyn hallintorakenteen kautta niin, että tutkijoilla ja kalastus alan edustajilla olisi riittävä mahdollisuus osallistua päätöksentekoon.
The reform of the CFP can only succeed if fishermen consider that fisheries policy takes into account their interests, views and experience.
Yhteisen kalastuspolitiikan uudistaminen voi onnistua vain, jos kalastajat uskovat, että kalastuspolitiikassa otetaan huomioon heidän etunsa, näkemyksensä ja kokemuksensa.
• The current arrangements are insufficient and cannot ensure a level playing field across the Union.
• Nykyiset järjestelyt ovat riittämättömät, eikä niiden avulla voida varmistaa tasavertaisia toimintaedellytyksiä koko unionin alueella.
• The organisation of monitoring and control is fragmented.
• Seuranta- ja valvontajärjestelyt ovat hajanaisia.
Better coordination and optimal use of monitoring and inspection resources are needed.
Tarvitaan seuranta- ja valvontavarojen parempaa yhteensovittamista ja optimointia.
• A satisfactory followup of infringements has not been achieved.
Rikkomisia ei seurata tyydyttävästi.
In almost all Member States, fishermen are calling for a more-centralised and harmonised control system at Community level which, they believe, would provide more-efficient action and equal treatment throughout the Community.
Lähes kaikissa jäsenvaltioissa kalastajat toivovat yhteisön tasolla keskitetympää ja yhdenmukaisempaa valvontajärjestelmää, mikä heidän mielestään tarjoaisi tehokkaampaa toimintaa ja tasa-arvoisempaa kohtelua koko yhteisössä.
Although the latest amendments to the 'control' Regulation (EEC) No 2847/93 (OJ L261, 20.10.1993, p. 1) went in the right direction, proposals to strengthen Community rules and to increase the powers of Community inspectors did not obtain agreement from the Member States.
Vaikka viimeisimmät valvonta-asetuksen (ETY) N:o 2847/93 (EYVL L 261, 20.10.1993) muutokset olivat oikeansuuntaisia, ehdotukset vahvistaa yhteisön sääntöjä ja lisätä yhteisön tarkastajien toimivaltaa eivät saaneet hyväksyntää jäsenvaltioissa.
The CFP reform offers the opportunity to reopen the debate on the improvement of control arrangements and to explore new options for moreeffective penalties.
Yhteisen kalastuspolitiikan uudistaminen antaa mahdollisuuden jatkaa keskustelua valvontajärjestelyiden parantamisesta ja tutkia uusia tehokkaampia seuraamuksia koskevia vaihtoehtoja.
EUR 1.1 billion of public money (Community and national) is injected into the fisheries sector each year.
Kalastusala vie 1,1 miljardia euroa julkisia (yhteisön ja kansallisia) varoja vuosittain.
Overcapacity has negative economic effects on the profitability of the fleet.
Liikakapasiteetilla on kielteisiä taloudellisia vaikutuksia laivaston kannat tavuuteen.
Reference is made in Regulation (EEC) No 3760/92 to the long-term development of the sector, the particular needs of regions where local populations are especially dependent on fisheries and related activities and the economic and social consequences of restructuring.
Asetuksessa (ETY) N:o 3760/92 viitataan alan pitkän aikavälin kehitykseen, sellaisten alueiden erityistarpeisiin, joiden paikallisväestö on erityisen riippuvaista kalastuksesta ja siihen liittyvästä toiminnasta, sekä rakenneuudistuksen taloudellisiin ja yhteiskunnallisiin seurauksiin.
The CFP has a significant economic impact. The common market organisation and the common commercial policy offer price support and tariff protection to the Community producer.
Yhteisellä kalastuspolitiikalla on merkittävä taloudellinen vaikutus.
Finally, some State aids falling outside the FIFG are also provided to the sector.
Yhteisellä markkinajärjestelyllä ja yhteisellä kauppapolitiikalla yhteisön tuottajille
about EUR 1.1 billion of public money into the fisheries sector each year, which represents a significant proportion of the value of the total Community production (about EUR 7 billion for fishing landings and EUR 2 billion for aquaculture).
Näiden politiikkojen yhteisön tasolla ja kansallisella tasolla yhteenlaskettu arvo nousee noin 1,1 miljardiin euroon julkista tukea kalastusalalle vuodessa, mikä edustaa merkittävää osaa yhteisön kokonaistuotannosta (puretut saaliit 7 miljardia euroa ja vesiviljely 2 miljardia euroa).
The long-term development of the sector, the particular needs of regions where local populations are especially dependent on fisheries and related activities and the economic and social consequences of restructuring are referred to in Regulation (EEC) No 3760/92.
Asetuksessa (ETY) N:o 3760/92 viitataan alan pitkän aikavälin kehitykseen, sellaisten alueiden erityistarpeisiin, joiden paikallisväestö on erityisen riippuvaista kalastuksesta ja siihen liittyvästä toiminnasta, ja rakenneuudistuksen taloudellisiin ja yhteiskunnallisiin seurauksiin.
In addition, under the Structural Funds, the European Union's less-prosperous coastal areas and islands are eligible for major programmes of support under Objective 1 (regions where development is lagging behind) during the period up to 2006.
Lisäksi Euroopan unionin vähävaraisemmat rannikkoalueet ja saaret ovat vuoteen 2006 asti oikeutettuja merkittäviin tavoite 1 -tukiohjelmiin (alueet, joiden kehitys on jäljessä).
These programmes cover the major part of the coastal areas and islands belonging to four countries: Greece, Spain, Italy and Portugal.
Nämä ohjelmat kattavat huomattavan osan neljään maahan, Portugaliin, Espanjaan, Italiaan ja Kreikkaan, kuuluvista rannikkoalueista ja saarista.
Under this heading, areas in five Member States containing 1 million of population are eligible for Objective 2 support.
Tämän tavoite 2 -ohjelman piiriin kuuluu viidessä jäsenvaltiossa alueita, joissa väestöä on yhteensä miljoona.
A special common programme, PESCA, was also introduced in the previous planning period, 1994—99, to help the adaptation of fishermen to the changes affecting the sector and to prepare them for alternative activities.
Edellisellä ohjelmakaudella (1994-1999) otettiin käyttöön myös erityinen Pescaohjelma, jolla autetaan kalastajia sopeutumaan alansa muutoksiin ja valmis tetaan heitä vaihtoehtoiseen toimintaan.
Despite the importance of Community economic involvement in fishing, however, the definition of an economic or 'industrial' strategy for the fishing industry has remained the responsibility of the Member States, which pursue very different and sometimes conflicting objectives in this area (in contrast to other sectors where the Community has followed a policy of structural adjustment).
Huolimatta yhteisön merkittävästä taloudellisesta osallistumisesta kalastukseen, kalastusalan taloudellisen tai "teollisen" strategian määrittely on jäänyt jäsenvaltioille, jotka pyrkivät hyvin erilaisiin ja joskus keskenään ristiriitaisiin tavoitteisiin tällä alalla (verrattuna muihin aloihin, joilla yhteisö on seurannut rakenteellisen mukauttamisen politiikkaa).
However, the financial returns of large-scale fishing — data on small-scale fisheries are scarce — are often modest and fluctuate greatly from year to year, placing the sector in a permanently unstable situation.
Suurimittaisen kalastuksen taloudellinen tuotto - pienimuotoista kalastusta koskevia tietoja on niukasti - on usein vähäinen, ja se vaihtelee suuresti vuodesta toiseen, jolloin ala on jatkuvasti epävakaassa tilanteessa.
In a number of cases, profit margins frequently do not make it possible to cover costs and capital depreciation.
Monissa tapauksissa voittomarginaaleilla ei ole mahdollista kattaa kustannuksia eikä pääoman arvon alenemista.
After several years of substantial deficit, there was some improvement in the mid-1990s.
Usean vuoden merkittävän alijäämän jälkeen 1990-luvun puolivälissä tilanne parani jonkin verran.
In other words, financial improvement has been the result of cyclical rather than structural factors.
Toisin sanoen taloudellinen edistys on johtunut pikemminkin suhdannevaihteluista kuin rakenteellisista tekijöistä.
The close correlation between turnover and the capacity of fishing enterprises to make a profit is an indicator of the critical importance for profitability of the balance between the number and capacity of vessels, on the one hand, and available fishery resources, on the other.
Läheinen korrelaatio liikevaihdon ja kalastusyritysten voitontekokyvyn kanssa on osoitus siitä, miten tärkeää toisaalta alusten lukumäärän ja kapasiteetin ja toisaalta käytettävissä olevien kalavarojen välinen tasapaino on kannatta-
The profitability of the fleet is jeopardised by the under-utilisation of investGreen Paper — The future of the common fisheries policy, vol. I
Vihreä kirja - Yhteisen kalastuspolitiikan tulevaisuus, I osa
ments; at the same time, the absence of sufficient return on capital delays modernisation and further weakens competitiveness.
vuuden kannalta. Silloin kun kapasiteettia on liikaa, suunnilleen vakiona pysyvä määrä saaliita on jaettava useamman osapuolen kanssa.
Improvement of the economic and financial performance of the Community fishing fleet there fore requires first-and-foremost a reduction in the overall level of capital employed.
Yhteisön kalastuslaivaston taloudellisen ja rahoituksellisen suorituskyvyn parantaminen edellyttää ennen kaikkea käytetyn kokonaispääoman vähentämistä.
By artificially reducing the costs and risks of investment in an already overcapitalised industry, they promote oversupply of capital.
Vähentämällä keinotekoisesti kustannuksia ja investointiriskejä alalla, johon on muutenkin sidottuna liikaa pääomaa, ne edistävät pääoman ylitarjontaa.
Such a policy also has an adverse effect on competition, as subsidised and unsubsidised vessels share the same fishing grounds and market.
Tällaisella politiikalla on myös haitallisia vaikutuksia kilpailuun, koska tuetut alukset ja alukset, jotka eivät saa tukea, jakavat samat kalavedet ja -markkinat.
And the high costs to vessel-owners of repayments on capital invest ment reduce their ability to reward their labour-force better (or to expand it).
Alusten omistajien pääomakustannusten takaisinmaksun aiheuttamat suuret kustannukset vähentävät heidän kykyään maksaa työntekijöilleen paremmin (tai palkata lisää työntekijöitä).
As a consequence, the sector has attracted more resources than would have otherwise been the case and has thus imposed a cost on the rest of the economy as resources utilised could be more-profitably exploited elsewhere.
Tämän seurauksena ala on houkutellut enemmän varoja kuin mitä se muutoin olisi tehnyt ja on täten aiheuttanut kustannuksia muulle taloudelle, koska käytetyt varat olisi voinut käyttää kannattavammin muulla tavalla.
Over the period 1990-97, employment has decreased in catching (- 19 %) and processing (-10 %) and increased in aquaculture (+ 22 %); total employment in these areas shows a decrease of 13 % (i.e. a loss of 60 000 jobs).
Vuosien 1990 ja 1997 välisenä aikana työllisyys on vähentynyt kalastuksessa (-19 %) ja jalostuksessa (-10 %) ja lisääntynyt vesiviljelyssä (+22 %). Kalastusalan koko työllisyys on vähentynyt 13 prosenttia, eli työpaikkoja on menetetty 60 000.
Although the vast majority of the areas dependent on fisheries in 1990 were still dependent in 1997, the map of fisheries-dependent regions strongly evolved.
Vaikka suurin osa vuonna 1990 kalastuksesta riippuvaisista alueista oli edelleen riippuvaisia vuonna 1997, kalastuksesta riippuvaisten alueiden kartta muuttui suuresti.
There was a sharp fall in the degree of dependence of the most-dependent areas, particularly in Spain, but at the same time there has been an increase of dependence in regions of Greece.
Kaikista riippuvaisimpien alueiden riippuvuusasteessa oli voimakas vähennys varsinkin Espanjassa, mutta samanaikaisesti Kreikan alueilla riippuvuus on lisääntynyt.
A decrease in dependence on the catches/landings was, in some areas, compensated by an increase in employment in aquaculture.
Kun riippuvuus saaliista / puretuista saaliista väheni, sen korvasi joillain alueilla vesiviljelyn työllisyyden kasvu.
The form of aid most favoured by the Community, i.e. aid for capital investment, may have intensified the problem of overcapacity, low profitability and replacement of labour by capital in the catching sector.
Yhteisön eniten suosima tukimuoto eli pääomatuki on voinut kärjistää ylikapasiteettiongelmaa, heikkoa kannattavuutta ja kalastuksen työvoiman korvaamista pääomalla.
It may also have tended to increase fisheries-dependency, by giving more-favourable treatment to the fisheries sector than to sectors which might provide alternative employment to those leaving the fisheries sector.
Se on voinut myös lisätä riippuvuutta kalastuksesta käsittelemällä suotuisammin kalastusalaa kuin aloja, jotka voisivat tarjota vaihtoehtoisia työpaikkoja kalastusalan jättäville.
A notable exception was the PESCA programme, in which the Community actively sought to promote the adaptation of fishermen to alternative economic activities; this programme was modest compared to other aids, however, and the innovative elements were not sufficiently used.
Merkittävä poikkeus on ollut Pescaohjelma, jossa yhteisö aktiivisesti pyrki edistämään kalastajien mukautumista muihin taloudellisiin toimiin. Tämä ohjelma oli kuitenkin muihin tukiin nähden vaatimaton, eikä uutta luovia toimia käytetty tarpeeksi tehokkaasti.
A policy of trying to save jobs in fisheries-dependent regions by granting aid to the fisheries sector may be self-defeating.
Politiikka, jolla pyritään säilyttämään työpaikkoja kalastuksesta riippuvaisilla alueilla, voi olla tuomittu epäonnistumaan.
resources and technological progress which has dramatically increased labour productivity.
EU:n kalastusalan työllisyyden tasaista vähenemistä keskimäärin kahden prosentin vuosivauhdilla, koska kalavaroja on niin vähän ja tekninen kehitys on lisännyt erittäin merkittävästi työvoiman tuottavuutta.
A sustainable management of fisheries which restores fish stocks' productivity will offer improved economic and social returns to both the industry and society as a whole.
Kalastuksen kestävä hoito, jolla palautetaan kalakantojen tuottavuus, tarjoaa mahdollisuuden parantaa niin alan kuin koko yhteiskunnankin taloudellista ja sosiaalista tuottoa.
In the long run, increased fish stocks will translate into higher catch per unit of effort and increased profitability for the fishery, possibly attracting new entrants.
Pitkällä aikavälillä lisääntyvät kalakannat merkitsevät suurempia saaliita pyyntiponnistusyksikköä kohti ja lisäävät kalastuksen kannattavuutta.
Even in the short to medium term, a reduction in capital and labour inputs will have a positive impact on net income for those continuing to be employed, since remaining vessels will be able to harvest more fish at roughly the same operating costs.
Jopa lyhyellä tai keskipitkällä aikavälillä pääoma- ja työvoimapanoksen vähentämisellä on myönteinen vaikutus alalla jatkavien nettotuloihin, koska jäljelle jääneet alukset voivat pyytää enemmän kalaa suunnilleen samoilla toimintakustannuksilla.
Aquaculture contributes substantially to the supply offish products and provides alternative employment in many fisheries-dependent regions.
Vesiviljelyllä edistetään osaltaan kalatuotteiden tarjontaa ja luodaan vaihtoehtoisia työpaikkoja monille kalastuksesta riippuvaisille alueille.
Aquaculture development has contributed to the supply of fish products without increasing pressure on wild stocks.
Vesiviljelyn kehittymisellä kalastustuotteiden tarjonta on lisääntynyt, ilman että siitä on aiheutunut lisää paineita luonnonvaraisille kannoille.
It has also provided alternative employment in many fisheries-dependent regions.
Se on myös tuonut vaihtoehtoisia työpaikkoja monille kalastuksesta riippuvaisille alueille.
Aquaculture has played a significant role in the improvement of the socioeconomic situation of coastal communities.
Vesiviljelyllä on ollut merkittävä vaikutus rannikkoyhteisöjen sosiaalis-talou-dellisen tilanteen kohenemisessa.
The ex-farm value per kilogram of all fish-
Vihreä kirja - Yhteisen kalastuspolitiikan tulevaisuus, I osa
farmed products was reduced, encouraging increased productivity and generating innovative approaches in marketing.
Viljeltyjen kalatuotteiden kilohintaa viljelylaitokselta alennettiin tuottavuuden lisäämiseksi ja innovatiivisten lähestymistapojen luomiseksi markkinointiin.
Some of the legislation introduced over the last decade, in particular on environmental or health protection requirements, increased production costs leaving less money for marketing and promotion.
Viime vuosikymmenellä voimaan tullut erityisesti ympäristöllisiä tai kansanterveydellisiä vaatimuksia koskeva lainsäädäntö lisäsi tuotantokustannuksia, jolloin markkinointiin ja menekinedistämiseen jäi vähemmän rahaa.
With tegard to aquaculture, the Community policy is expressed primarily through its principal financial instrument, the Financial Instrument for Fish eries Guidance (FIFG), which intervenes everywhere but with preferential aid rates in Objective 1 areas.
Vesiviljelyn osalta yhteisön politiikka tulee esiin lähinnä sen tärkeimmän rahoitusvälineen, kalatalouden ohjauksen rahoitusvälineen (KOR) kautta, jota käytetään kaikkialla, mutta tavoite 1 -alueilla tukea maksetaan eniten.
If this fund is undeniably a powerful European inte gration tool, the fact remains that the FIFG has until now provided support mainly bv capital grants for the productive investments of companies.
Vaikka tämä rahasto on kieltämättä tehokas yhteisön yhdentämisväline, KORin avulla on kuitenkin annettu tukea lähinnä pääomatukena yritysten tuottaville investoinneille.
The processing industry
3.8 Jalostusteollisuus
The European processing industry is made of mainly small and medium-sized enterprises coping with insufficient and irregular and non-competitive supplies, health and hygiene requirements, competition from third countries and the appearance of major retail companies which set prices at lower levels.
Euroopan jalostusteollisuus koostuu pääasiassa pienistä ja keskisuurista yrityksistä, jotka yrittävät pärjätä riittämättömän, epäsäännöllisen ja kilpailukyvyttömän tarjonnan, terveys- ja hygieniavaatimusten, kolmansien maiden kilpailun ja alempia hintoja soveltavien suurten vähittäisyritysten ilmaantumisen kanssa.
There are some 2 000 processing enterprises in this industry.
Tällä teollisuudenalalla on noin 2 000 jalostusyritystä.
These are mainly small or medium-sized enterprises (SMEs) which have had to cope with a number of problems: insufficient, irregular and non-competitive supplies, combined with difficulties due to outdated production equipment, partial conformity with health and hygiene requirements, major competition from third countries' products and the appearance of the major retail companies which set prices at lower levels.
Nämä ovat pääasiassa pieniä ja keskisuuria yrityksiä, joiden on tultava toimeen monenlaisten ongelmien kanssa: riittämätön, epäsäännöllinen ja kilpailukyvytön tarjonta, vanhentuneista tuotantolaitteista johtuvat ongelmat, terveys- ja hygieniavaatimusten osittainen noudattaminen, kolmansien maiden tuotteiden kova kilpailu ja suurten, hinnat alemmalle tasolle vahvistavien vähittäisyritysten ilmaantuminen.
In response to the problems the industry experienced in recent years, there was an important restructuring movement which gave rise to a concentration process with the emergence of major companies (often integrated into agri-feedstuff, financial or major distribution groups), having at least a national or even European dimension, in general, producing multi-products with high-added value, or of major vertically integrated companies which developed around the principle of privileged access to raw material.
Alan viime vuosina kokemien ongelmien seurauksena sen rakennetta uudistettiin merkittävästi keskittämällä yrityksiä suuremmiksi yrityksiksi (jotka usein integroitiin maatalousrehu-, rahoitus- tai jakeluyrityksiin), jotka toimivat usein ainakin kansallisella tasolla, ellei peräti Euroopan tasolla, ja jotka tuottavat muitakin aineksia kuin kalatuotteita sisältäviä tuotteita, joilla on suurempi lisäarvo, tai vertikaalisella integraatiolla suuremmiksi yrityksiksi, jotka kehittyivät sen periaatteen ympärille, että ne saavat raaka-ainetta etuoikeutetusti.
These conglomerates have become major actors in the sector.
Näistä monialayrityksistä on tullut alan merkittäviä toimi joita.
the sector, to a policy of restructuring and encouragement for the adoption of production techniques allowing for an overall improvement of competitiveness. tiveness.
Vuosien 1986 ja 1999 välillä yhteisön jalostusyrityksille kohdennettu tukipolitiikka muuttui alan kehittämiseen ja nykyaikaistamiseen tähtäävästä liitännäispolitiikasta rakenneuudistukseen ja uusien tuotantotekniikoiden käyttöön kannustavaksi politiikaksi, jolla kilpailukykyä saadaan kokonaisuudessaan parannettua.
• The current policy needs to adapt to changing circumstances and new challenges such as the emergence of new players, the legitimate aspirations of many developing States to develop their fishing industry and the requirements of sustainable development and responsible fisheries.
Nykyistä politiikkaa on mukautettava vaihtuviin olosuhteisiin ja uusiin haasteisiin, kuten uusiin toimijoihin, monien kehitysmaiden oikeutettuihin pyrkimyksiin kehittää kalastusteollisuuttaan ja kestävän kehityksen ja vastuullisen kalastuksen vaatimuksiin.
The Community has one of the largest fishing fleets in the world and although most of it operates within Community waters, a significant part of the Com munity fishing sector depends on access to non-Community resources, i.e. those which are shared with third countries, those in the waters under the jurisdiction of more-distant coastal States or those in international waters.
Yhteisöllä on yksi maailman suurimmista kalastuslaivastoista, ja vaikka suurin osa siitä toimii yhteisön vesillä, merkittävä osa yhteisön kalastusalasta on riippuvainen pääsystä muille kuin yhteisön kalavaroille eli sellaisille, jotka joko jaetaan kolmansien maiden kanssa, jotka kuuluvat kaukaisempien rannikkovaltioiden lainkäyttövaltaan tai jotka ovat kansainvälisillä vesillä.
Technical progress, the emergence of new fishing powers, the increasing number of flag-of-convenience vessels not respecting the international rules and the aspirations of newcomers to develop their fisheries sectors are changing the conditions of competition beyond the traditional conflicts which characterise the world of fisheries (gear conflicts, competition between small-scale and large-scale fisheries, etc.).
Tekninen kehitys, uusien kaksoisvaltioiden ilmaantuminen kalavesille, lisääntyvä määrä mukavuuslippulaivoja, jotka eivät noudata kansainvälisiä sääntöjä, ja uusien tulokkaiden halu kehittää kalastussektoriaan muuttavat kilpailuedellytyksiä perinteisten kalastusalalle ominaisten selkkausten lisäksi (pyydyksiä koskevat selkkaukset, pienimuotoisen ja suurimittaisen kalastuksen kilpailu ja niin edelleen).
Many States are trying to enhance their ability to develop their own fisheries and even to participate in high-seas fisheries.
Monet valtiot yrittävät lisätä kykyään kehittää omaa kalastustaan ja jopa osallistua avomerikalastukseen.