natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Why is it so difficult to define Territorial Cohesion − the first question for debate that the Green Paper poses, and one often raised in discussions?
Miksi alueellista koheesiota on niin vaikeaa määritellä? Tämähän on vihreässä kirjassa esitetty ensimmäinen kysymys, joka tulee myös usein esiin keskusteluissa.
Being a discussion document, the Green Paper on Territorial Cohesion as such does not pretend to ‘change things on the ground’, but one may of course ask what the effects might be of the discussion which it will generate.
Koska vihreä kirja alueellisesta koheesiosta on keskusteluasiakirja, se ei sinällään ”muuta asioita käytännössä”. Sen sijaan vihreän kirjan herättämällä keskustelulla voi toki olla vaikutuksia.
In these terms, I envisage more attention being paid to where people live, where firms are located, where local communities or regions are in relation to their partners, their competitors, their markets, etc.
Tämän perusteella oletankin tulevaisuudessa kiinnitettävän enemmän huomiota muun muassa siihen, missä ihmiset asuvat, missä yritykset sijaitsevat ja millaiset suhteet paikallisyhteisöillä tai alueilla on kumppaneihinsa, kilpailijoihinsa ja markkinoihinsa, Siten kiinnitään enemmän huomiota ”maantieteellisiin asioihin”, kuten yhteisön strategisissa suuntaviivoissa perustellusti vaaditaan.
In other words, as the Community Strategic Guidelines rightly claim, ‘geography matters’, and I hope that as a result of the Green Paper, public and private actors will combine forces to better understand geography and how to take their geographic positions into account.
Toivon myös, että vihreä kirja saa julkiset ja yksityiset toimijat toimimaan yhteistyössä, jotta ne ymmärtäisivät maantiedettä paremmin ja osaisivat ottaa huomioon maantieteellisen sijaintinsa.
On this basis, they may also understand each other better and improve their individual and joint policies.
Siten ne voivat myös oppia ymmärtämään toisiaan ja kehittämään omia ja yhteisiä toimiaan.
Cooperation seems to be a key theme in the Green Paper − what issues do you feel may need to be overcome in order to bring about real crossborder and transnational regional co-operation?
Vihreän kirjan keskeisenä aiheena näyttää olevan yhteistyö. Mitä ongelmia on mielestänne ratkaistava todellisen alueiden välisen yhteistyön ja valtioiden välisen alueellisen yhteistyön aikaansaamiseksi?
As with economic and social cohesion which equally elude simple definitions, Territorial Cohesion is an umbrella concept.
Aivan kuten taloudellista ja sosiaalista koheesiotakaan ei voida määritellä yksinkertaisesti, alueellinen koheesio on laaja käsite.
Michel Barnier who, as the Commissioner for Regional Policy in 2000−04 was responsible for introducing Territorial Cohesion into the debate, identified several elements to it: equity concerns (i.e. where people live should not crucially determine their opportunities nor their quality of life); competitiveness (regions and localities each in their own way play a crucial role in growth and job creation); sustainability and good governance. ese represent different, and potentially contradictory, concerns that need to be specified, and hopefully reconciled, from case to case.
Aluepolitiikasta vastaavana komission jäsenenä vuosina 2000-2004 toiminut Michel Barnier toi alueellisen koheesion mukaan keskusteluihin ja määritteli sen muodostuvan useista osatekijöistä: oikeudenmukaisuudesta (ihmisten asuinpaikka ei saisi vaikuttaa ratkaisevasti heidän mahdollisuuksiinsa ja elämänlaatuunsa), kilpailukyvystä (alueet ja seudut edistävät kukin omalla tavallaan kasvua ja työpaikkojen luomista), kestävyydestä ja hyvästä hallinnosta. Nämä ovat erilaisia ja mahdollisesti keskenään ristiriitaisia huolenaiheita, jotka on täsmennettävä ja jotka toivottavasti saadaan sovitettua yhteen tapauskohtaisesti.
Territorial Cohesion is thus an invitation to a dance, it is not the dance itself.
Alueellinen koheesio on siis kutsu tanssiin, ei oma tanssinsa.
At the moment, the articulation of territorial concerns and of territorial strategies is crucially shaped by an institutional setup that has evolved over centuries, with communes at the bottom of a pyramid, the nation state at the top and one or more layers in between. is is so well established that we can hardly think of ourselves and of our institutions and how to organise democratic legitimacy in any other terms.
Tällä hetkellä alueellisten huolenaiheiden ja strategioiden jäsentymiseen vaikuttaa ratkaisevasti vuosisatojen aikana kehittynyt institutionaalinen asetelma, jossa kunnat ovat pyramidin pohjalla, kansallisvaltio on huipulla ja niiden välissä on yksi kerros tai useampia kerroksia.
Lambert van Nistelrooij, Member of the European Parliament, Rapporteur on the Green Paper on Territorial Cohesion and the Fifth Cohesion Policy Progress Report
Lambert van Nistelrooij, Euroopan parlamentin jäsen, alueellista koheesiota koskevasta vihreästä kirjasta sekä koheesiota käsittelevästä viidennestä väliraportista laadittujen mietintöjen esittelijä
First and foremost, regions learn a lot from each other and they share experience in programmes like, Regions of Economic Change, Regions of Knowledge and the European Neighbourhood Programme Initiative.
Alueet oppivat ennen kaikkea paljon toisiltaan ja jakavat kokemuksiaan eri ohjelmissa, kuten ”Alueet talouden muutosten edistäjinä”, ”Tietämyksen alueet” ja ”EU:n naapuruusohjelma”.
Europe has a strong tradition of interregional and crossborder co-operation.
EU:lla on pitkät perinteet alueiden välisen ja rajat ylittävän yhteistyön alalla.
Public and private investments, open coordination or innovative ecosystems are modern concepts that have to be strongly supported.
Julkiset ja yksityiset investoinnit, avoin koordinointi ja innovatiiviset ekosysteemit ovat nykyaikaisia käsitteitä, joita on tuettava voimakkaasti.
Regions and cities are the territorial platform where policies get connected and gain added value.
Seudut ja kaupungit muodostavat alueellisen perustan, jossa politiikat yhdistyvät toisiinsa ja saavat lisäarvoa.
I want to emphasise the need for ‘horizontal policies’ with an integrated approach, to make the governing of the territories more efficient.
Haluan korostaa, että alueiden hallinnon tehostaminen edellyttää ”monialaista politiikkaa” ja kokonaisvaltaista lähestymistapaa.
EU budgets and policies are complementary to each other on a given territory.
EU:n talousarviot ja politiikat täydentävät toisiaan tietyllä alueella.
I therefore support the Commission’s approach of ‘connection, cooperation and concentration’. is leads to a European-wide overview of the level of growth and wealth.
Kannatan siksi komission lähestymistapaa, jossa painotetaan ”yhteyksiä, yhteistyötä ja keskittämistä”. Siten kasvua ja vaurautta voidaan tarkastella EU:n tasolla.
If Member States and regional and local authorities choose, EU funds can support ‘development peaks’.
Jos jäsenvaltiot sekä alue- ja paikallisviranomaiset niin haluavat, EU:n varoilla voidaan tukea ”kehityshuippuja”.
We see new entities of regional development, in crossborder and ‘meta-regions’ for instance, like in the Baltic Sea region.
Aluekehityksen uusia yksikköjä voidaan havaita raja-alueilla ja ”meta-alueilla”, kuten Itämeren alueella.
Besides these developments, Territorial Cohesion stresses support for sustainable growth and competition in all European regions. e future allocation of European funds will be influenced by our aim to work on a symmetric, multipolar and balanced Europe.
Näiden muutosten lisäksi alueellisessa koheesiossa painotetaan kestävän kasvun ja kilpailukyvyn tukemista EU:n kaikilla alueilla. Pyrimme kehittämään EU:ta tasasuhtaisesti, monikeskisesti ja tasapainoisesti, mikä vaikuttaa myös EU:n varojen tulevaan kohdentamiseen.
In the 2007−13 period, objective three (co-operation) has been limited in financial terms.
Kaudella 2007–2013 tavoitteen 3 (yhteistyö) rahoitus on rajallista.
I propose to boost this objective. e leverage of interregional and crossborder cooperation is huge, and should be more profiled.
Ehdotankin tämän tavoitteen vahvistamista. Alueiden välisen ja rajat ylittävän yhteistyön vipuvoima on valtava, ja sitä olisikin painotettava.
How can the Parliament contribute to furthering the political debate on Territorial Cohesion, in light of the recent publication of the Green Paper?
Kuinka parlamentti voi edistää omalta osaltaan alueellisesta koheesiosta käytävää keskustelua hiljattain julkaistun vihreän kirjan valossa?
At this stage of the discussion on Territorial Cohesion, the Parliament will put forward new and challenging ideas to fuel the debate on the future of Cohesion Policy. ‘Territorial Cohesion’ should come in the mind of stakeholders as a horizontal concept aiming at defining the territorial impact of cohesion and sectoral policies on a given territory.
Tässä vaiheessa alueellisesta koheesiosta käytävää keskustelua parlamentti esittää uusia ja haastavia ajatuksia, jotka ruokkivat keskustelua koheesiopolitiikan tulevaisuudesta. ”Alueellisen koheesion” pitäisi jäädä sidosryhmien mieleen monialaisena käsitteenä, jonka tarkoituksena on määritellä koheesiopolitiikan ja alakohtaisten politiikkojen alueellinen vaikutus jollakin tietyllä alueella.
erefore, the European Parliament should be firm in demanding the publication of a White Paper on Territorial Cohesion, following the end of the Commission's consultation process.
Siksi Euroopan parlamentin pitäisi vaatia tiukasti komissiota julkaisemaan alueellista koheesiota käsittelevä valkoinen kirja kuulemisprosessin päätyttyä.
Only this will pave the way for translating ‘Territorial Cohesion’ into concrete provisions, which should be introduced in the next legislative package on Structural Funds for the post-2013 programming period.
Vain tällä tavoin voidaan tasoittaa tietä ”alueellista koheesiota” koskeville konkreettisille säännöksille, jotka voitaisiin esitellä vuoden 2013 jälkeisen ohjelmakauden rakennerahastoja koskevassa seuraavassa lainsäädäntöpaketissa.
I believe that the European Parliament will safeguard the territorial dimension of our policies in a stronger way than we did before. is will be an approach for the whole European area, not only for the poorer regions!
Uskon Euroopan parlamentin vaalivan politiikkamme alueellista ulottuvuutta paremmin kuin ennen. Siten siitä muodostuu koko EU:n – eikä pelkästään köyhimmät alueet – kattava lähestymistapa.
Innovation ecosystems, competitivity is helped along by cooperation and people exchange best practice.
Innovoinnin ekosysteemit, kilpailukykyä autetaan yhteistyöllä ja parhaita toimintatapoja vaihtamalla.
Jesús Bedoya Vega, Deputy Director - General of Economy in the Cantabrian Regional Ministry of Economy and Finance
Jesús Bedoya Vega, Cantabrian alueen talous- ja rahoitusministeriön talousasioista vastaava varapääjohtaja
motion common cooperation projects, even when no previous experiences of cooperation were recorded. at’s the real success of co-operation.
niillä ei ole ollut aiempaa kokemusta yhteistyöstä. Tämä on todellinen menestystarina yhteistyöstä.
e Green Paper is a highly interesting document that provides food for thought and opens up debate on concepts associated with Territorial Cohesion.
Vihreä kirja on erittäin mielenkiintoinen asiakirja, joka antaa ajattelemisen aihetta ja käynnistää keskustelun alueelliseen koheesioon liittyvistä käsitteistä.
However, in practice, the progress of this debate is impaired by its lack of concrete ideas and solutions regarding financial aspects, these being fundamental when trying to implement the ideas the document contains.
Käytännössä keskustelun etenemistä vaikeuttaa kuitenkin rahoitusnäkökohtia koskevien konkreettisten ajatusten ja ratkaisujen puute. Ne ovat olennaisia, kun asiakirjassa esitettyjä ajatuksia yritetään panna täytäntöön.
As a starting point, it is essential to define and delimit the nature and characteristics of every type of co-operation. e challenges, problems and solutions regarding crossborder cooperation are not the same as those faced by transnational or interregional co-operation.
Lähtökohtaisesti on hyvin tärkeää määritellä ja rajata kaikenlaisten yhteistyön luonne ja ominaispiirteet. Rajat ylittävään yhteistyöhön liittyvät haasteet, ongelmat ja ratkaisut eivät ole samoja kuin valtioiden välisessä tai alueiden välisessä yhteistyössä.
Traditionally, the culture of cooperation has taken root in the regions’ neighbouring borders, and as a result transnational cooperation agents’ engagement will only increase if existing cooperation areas are successfully reinforced and consolidated.
Yhteistyökulttuurin juuret ovat perinteisesti naapurialueiden rajaseuduilla, ja näin ollen valtioiden väliseen yhteistyöhön osallistuvien toimijoiden sitoutuminen vain voimistuu, jos olemassa olevia yhteistyöalueita onnistutaan vahvistamaan ja lujittamaan.
What is your assessment on transnational cooperation in the south-west Europe area, in which your region acts as Managing Authority?
Miten arvioitte valtioiden välistä yhteistyötä Lounais-Euroopan alueella, missä oma alueenne toimii hallintoviranomaisena?
My assessment is very positive; a lot of progress has been made in recent years. is progress has allowed more than five hundred organisations of south-west Europe to set in
Arvioni on hyvin myönteinen: viime vuosina on tapahtunut paljon edistystä. Sen ansiosta yli 500 lounaiseurooppalaista organisaatiota on käynnistänyt yhteistyöhankkeita, vaikka
Health care, one of the areas which lends itself to crossborder co-operation.
Terveydenhuollon alalla panostetaan rajat ylittävään yhteistyöhön.
The European Grouping for Territorial Cooperation (EGTC) - furthering the aims of the Green Paper
Eurooppalainen alueellisen yhteistyön yhtymä (EAYY) – kohti vihreän kirjan tavoitteita
“Territorial Cohesion is about adapting to today’s realities and challenges.
”Alueellisessa koheesiossa on kyse sopeutumisesta nykypäivän todellisuuteen ja haasteisiin.
It is a European model for sustainable growth and jobs” explained Danuta Hübner, Regional Policy Commissioner, launching the debate on the future of Cohesion Policy.
Se on EU:n malli kestävän kasvun ja työpaikkojen luomiseksi”, kertoi aluepolitiikasta vastaava Euroopan komission jäsen Danuta Hübner käynnistäessään keskustelun koheesiopolitiikan tulevaisuudesta.
What is to be gained by forming an EGTC?
Mitä hyötyä EAYY:n perustamisesta on?
e approach to Cohesion Policy is becoming more decentralised: 2007−13 programmes hope to bring in public organisations at sub-regional level so boosting multilevel governance.
Koheesiopolitiikkaa käsitellään yhä hajautetummin: vuosien 2007–2013 ohjelmien toivotaan tuovan mukaan alueiden sisäisiä julkisia organisaatioita, mikä lisäisi hallinnon monitasoisuutta. Kun organisaatiot lyöttäytyvät yhteen ja perustavat oikeushenkilön, ne saavat äänensä paremmin kuuluviin.
By combining and forming a legal personality, organisations will have a clearer voice − it offers them an additional way to take part in the implementation of programmes on an equal footing with regional or national governments.
Lisäksi ne pääsevät osallistumaan ohjelmien täytäntöönpanoon samanlaisista lähtökohdista kuin alueelliset tai kansalliset hallituksetkin.
EGTC – Reducing the complexity of crossborder co-operation.
EAYY – rajat ylittävän yhteistyön hankaluuksien helpottaminen.
An EGTC in the making
EAYY työn touhussa
Transnational cooperation between regions is very much alive between Galicia, Spain, and the north of Portugal, as the Eixo Atlántico testifies.
Koheesiopolitiikkaa koskevassa vihreässä kirjassa puhutaan tasapainoisesta kehityksestä eri puolilla EU:ta sekä sen varmistamisesta, että kansalaiset voivat hyödyntää kotiseutujensa ominaispiirteitä mahdollisimman hyvin.
e Green Paper on Territorial Cohesion talks of harmonious development across the EU and ensuring that people are able to make the most of the inherent features of the regions in which they live.
Vihreän kirjan mukaan kilpailukyky riippuu siitä, onnistuuko alue luomaan yhteyksiä muihin alueisiin niin, että yhteisiä voimavaroja voidaan hyödyntää yhteen sovitetulla ja kestävällä tavalla.
Competitiveness, it argues, depends on building links with other territories to use common assets in a coordinated and sustainable way – but should those common assets be shared over different regions, or across the borders of Member States, the situation can become complex.
Tilanteesta voi kuitenkin tulla hankala, jos nämä voimavarat on jaettava alueiden tai jopa jäsenvaltioiden kesken. Komissio pyrkii helpottamaan alueellisen yhteistyön parantamista eurooppalaisen alueellisen yhteistyön yhtymän (EAYY) avulla.
To smooth the path to closer territorial cooperation the Commission has established the EGTC, which sets out to simplify the administration and financial control of territorial cooperation in Europe.
Eixo Atlántico on todiste siitä, että Galiciassa Espanjassa ja Pohjois-Portugalissa valtioiden välistä alueellista yhteistyötä pidetään tärkeänä.
e EGTC concept was set out in a 2006 regulation as a reaction to the pressure brought forward by crossborder Euroregions and similar organisations who called for a legal foundation for their co-operation.
EAYY:n käsite vahvistetaan vuonna 2006 annetussa asetuksessa. Sillä vastattiin rajat ylittävien Euroregions-alueiden ja vastaavien järjestöjen painostukseen, kun ne vaativat yhteistyölleen oikeusperustaa.
Bodies from at least two Member States have to be involved in an EGTC – members from outside the EU are potentially possible as well. ose involved can be at any level of government, regional or local authorities, associations or any other public body.
Myös EU:n ulkopuolisten valtioiden toimijat voivat osallistua yhtymään. Osallistujat voivat toimia millä tahansa hallintotasolla, ja ne voivat olla alue- tai paikallisviranomaisia, järjestöjä tai mitä tahansa muita julkisia laitoksia.
Although the journey has had its bumpy moments − the absence of a crossborder legal framework, prior to EGTC, meant other administrative levels felt the group was moving in on their scope of activity – the regional grouping has been successful. eir 15th anniversary finds them within their budget, involved in the setting up of an EGCT, and running strategies such as the Local Digital Agenda i2020, boosting new technologies, and the Studies Service which enables researchers to network.
Silti alueellinen yhtymä on ollut menestystarina. Yhtymä on nyt toiminut jo 15 vuotta: sen talousarvio on tasapainossa, se on perustamassa uutta EAYY:tä ja se toteuttaa erilaisia strategioita, kuten uutta teknologiaa tukevaa paikallista digitaalista i2020-ohjelmaa sekä tutkijoiden verkostumista tukevaa tutkimuspalvelua.
Report from the conference on Territorial Cohesion, Paris
Pariisin konferenssi alueellisesta koheesiosta
Territorial Cohesion – we think we want it, but we’re not sure what it is
Alueellinen koheesio – uskomme haluavamme sitä, mutta emme ole varmoja siitä, mitä se on
Are cooperation and competition mutually exclusive?
Ovatko yhteistyö ja kilpailu toisensa pois sulkevia asioita?
Should Cohesion Funding go to supporting territories that are lagging behind in terms of GDP or should they go to furthering poles of excellence?
Pitäisikö koheesiorahoituksella tukea alueita, joiden BKT on muita alueita pienempi, vai pitäisikö sillä kehittää osaamiskeskuksia entisestään?
Just how useful is GDP as an indicator?
Kuinka hyödyllinen indikaattori BKT oikein on?
Just some of the questions being asked at the conference on Territorial Cohesion and the Future of the Cohesion Policy.
Tässä muutama esimerkki kysymyksistä, joita esitettiin alueellisesta koheesiosta ja koheesiopolitiikan tulevaisuudesta järjestetyssä konferenssissa.
Held in Paris, from 30 to 31 October, the event attracted over a thousand delegates from a variety of Member States and speakers from the fields of policymaking, academia and science.
Konferenssi järjestettiin Pariisissa 30.–31. lokakuuta. Se houkutteli paikalle yli tuhat edustajaa eri jäsenvaltioista sekä puhujia yliopistomaailmasta ja politiikan ja tieteen parista.
Panorama attended the conference and reports back from Paris on the topics for debate, the concurrent workshops and the round-table summing up.
Panorama osallistui konferenssiin ja raportoi siellä käsitellyistä aiheista, rinnakkaisista työpajoista ja lopuksi käydystä pyöreän pöydän keskustelusta.
As speakers agreed, the concept of Territorial Cohesion is not easy to grasp, which makes the debate all the more necessary. ere is a pressing need for consensus on what the idea represents and how to go about making the notion work in concrete, practical terms, given the place the term holds in the Lisbon Treaty.
Se tekee keskustelusta entistäkin tärkeämpää. On tärkeää saavuttaa pian yhteisymmärrys siitä, mitä käsite edustaa ja kuinka se saadaan toimimaan käytännössä, kun otetaan huomioon tämän termin merkitys Lissabonin sopimuksessa.
Although unratified at the moment, speakers were unanimous in their hopes that the Treaty will be signed, which would make it necessary to establish a definition and long-term vision for the notion of Territorial Cohesion.
Vaikka sopimusta ei olekaan vielä ratifioitu, kaikki puhujat toivoivat sopimuksen allekirjoittamista: tällöin alueellisen koheesion käsite pitäisi määritellä ja siitä pitäisi laatia pitkän aikavälin visio.
Public consultation will run until the end of February.
Julkinen kuulemismenettely jatkuu helmikuun loppuun.
e last day started with a summing up of the conclusions gathered from the various workshops and offered speakers the chance to answer questions from the floor.
Toisen päivän aluksi eri työpajojen tuloksista tehtiin yhteenveto ja puhujat saivat tilaisuuden vastata yleisön kysymyksiin.
A final round table focused specifically on the future of Cohesion Policy with thoughts from Commissioner for Regional Affairs, Danuta Hübner, Pierre Dartout (Interministerial Delegate for Spatial Planning and Competitiveness of Territories, France), and the Organisation for Economic Cooperation and Development (OECD) Deputy Director for Public Governance and Territorial Development, Mario Pezzini, amongst others.
Viimeisessä pyöreän pöydän keskustelussa käsiteltiin erityisesti koheesiopolitiikan tulevaisuutta. Keskusteluun osallistuivat muun muassa aluepolitiikasta vastaava komission jäsen Danuta Hübner, aluesuunnittelusta ja alueiden kilpailukyvystä vastaavan Ranskan ministeriöiden välisen valtuuskunnan jäsen Pierre Dartout sekä taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön (OECD) julkishallinnosta ja aluekehityksestä vastaava varajohtaja Mario Pezzini.
Launching the debate, ‘opening Pandora’s box’ e effect of globalisation on what we can now recognise as fragile financial markets, climate change, demographic trends − all underline the need for adaptation to the situation unfolding in each of the regions around the EU.
Globalisaation vaikutukset epävakaisiin rahoitusmarkkinoihin, ilmastonmuutos ja väestörakenteen muutos korostavat tarvetta sopeutua EU:n eri alueiden tilanteisiin.
Gathering in the main conference hall, delegates heard a fairly unanimous assessment of what should be avoided, what Territorial Cohesion should not be: the funds are not to be considered as compensation, repairing the damage done by badly thought through sectoral policies, “Every stage of sectoral policymaking must take the territory into account or we will be wasting our time,” said Michel Delebarre, Vice-President of the Committee of the Regions.
Konferenssin pääsaliin kokoontuneet osallistujat kuulivat jokseenkin yksimielisen arvion siitä, mitä pitäisi välttää ja mitä alueellisen koheesion ei pitäisi olla: varoja ei saa pitää korvauksena huonosti suunnitellun alakohtaisen politiikan aiheuttamasta vahingosta. ”Alueet on otettava huomioon alakohtaisen politiikan kaikissa vaiheissa – muutoin hukkaamme aikaamme”, totesi alueiden komitean varapuheenjohtaja Michel Delebarre.
He described the committee as adamant that Territorial Cohesion must not be a tool kit, repairing the damage caused by problems arising from the implementation of other policies.
Hän kertoi alueiden komitean olevan tiukasti sitä mieltä, ettei alueellinen koheesio saa olla väline, jolla korjataan muiden politiikkojen täytäntöönpanosta johtuvien ongelmien aiheuttamaa vahinkoa.