natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Postcode: . . . . . . . . . . . . . . . .Town: . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .Country: . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Postinumero: . . . . . . . .Kaupunki: . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .Maa: . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
E-mail: . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Sähköposti: . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
No 34 May 2007
Nro 34 Toukokuu 2007
Reducing bycatches and eliminating discards
Sivusaaliiden vähentäminen ja poisheittämisen lopettaminen
Aquaculture: cod in the Shetland Islands
Vesiviljely:Shetlandinsaarten turska
Bluefin tuna:recovery plan
Tonnikala: elvyttämissuunnitelma
•Annual session of the IOTC, Grand Baie (Mauritius),
•IOTC:n vuosikokous, Grand Baie (Mauritius),
13-18 May 2007The annual meeting of the members of the regional Indian Ocean Tuna Commission will focus on management measures affectingdifferent tropical stocks from this part of the world. > For more information:Tel: +248 225494E-mail: iotc.secretary@iotc.org Website: www.iotc.org Reducing bycatches and discards: a priority for European fisheries
13.–18. toukokuuta 2007Intian valtameren tonnikalavarojen alueelliseen hoitojärjestöönkuuluvien valtioiden vuosikokouksessa käsitellään kyseisenalueen trooppisia kalakantoja koskevia hoitotoimenpiteitä. > Lisätiedot:Puh: +248 225494S-posti: iotc.secretary@iotc.org Internet: www.iotc.org •The Tuna Conference, Lake Arrowhead,
•The Tuna Conference, Lake Arrowhead,
Sivusaaliiden vähentäminen ja poisheittämisen lopettaminen: Euroopan kalatalousalan ensisijainen tavoite
Better to sort on the sea bottom rather than on deck
Parempi lajitella merenpohjassa kuin laivan kannella
California (United States), 21-24 May 2007An international meeting of those with a scientific or commercialinterest in tuna and tuna like fisheries. > For more information:Tel: + 1 858 546 71 20E-mail: info@tunaconference.org Website: www.tunaconference.org
Kalifornia (Yhdysvallat), 21.–24. toukokuuta 2007Kansainvälinen tapaaminen henkilöille, jotka ovat tieteellisestä taikaupallisesta näkökulmasta kiinnostuneita tonnikalan ja muidensuurten pelagisten lajien hyödyntämisestä. > Lisätiedot:Puh: +1 858 546 71 20S-posti: info@tunaconference.org Internet: www.tunaconference.org
In brief and Aquaculture, Athens (Greece), 8-10 June 2007 The exhibition presents the latest technological and commercialdevelopments in the Mediterranean fisheries and aquaculturesector. > For more information:Tel: +30 210 92 21 254 E-mail: info@europartners.gr Website: http://www.europartners.gr •Annual meeting of the IATTC and the AIDCP,
Aquaculture, Ateena (Kreikka), 8.–10. kesäkuuta 2007 Messuilla esitellään Välimerellä harjoitettavan kalastuksen javesiviljelyn alalla tapahtunutta teknistä ja kaupallista kehitystä. > Lisätiedot:Puh: +30 210 92 21 254 S-posti: info@europartners.gr Internet: http://www.europartners.gr •IATTC:n ja AIDCP:n vuosikokous, Cancun (Meksiko),
Cancun (Mexico), 18-19 June 2007Stock management measures for eastern Pacific tuna are decided at this yearly meeting. > For more information:Tel: +1 858 546 7100E-mail: webmaster@iattc.org Website: http://www.iattc.org
18.–19. kesäkuuta 2007Vuosikokouksessa päätetään itäisen Tyynenmerentonnikalakantojen hoitotoimenpiteistä. > Lisätiedot:Puh: +1 858 546 7100S-posti: webmaster@iattc.org Internet: http://www.iattc.org
Fisheries and aquaculture in Europeis published five times a year and it is also available on the Fisheries and Maritime Affairs DGweb site: http://ec.europa.eu/fisheries/publications/magazine_en.htm Editor: European Commission, Directorate-General for Fisheries and Maritime Affairs, Director-General.Disclaimer: Whilst the Fisheries and Maritime Affairs DG is responsible for the overall production of this magazine, it is not responsible for the accuracy, content or viewsexpressed within particular articles.
Kalastus ja vesiviljely Euroopassailmestyy viisi kertaa vuodessa ja on luettavissa myös Internetissä kalastus- ja meriasioiden pääosaston kotisivulla osoitteessa http://ec.europa.eu/fisheries/publications/magazine_fi.htm. Vastaava julkaisija: Euroopan komissio, kalastus- ja meriasioiden pääosaston pääjohtaja.
The Commission has not, save where otherwise stated, adopted or in any way approved any view appearing in this publication and statements should not be relied upon asstatements of the Commission’s or the Fisheries and Maritime Affairs DG’s views.The Commission does not guarantee the accuracy of the data included in this publication, nor does the Commission or any person acting on its behalf accept responsibilityfor any use made thereof.© European Communities, 2007.Reproduction is authorised provided the source is acknowledged.Photo: © European Commission
Vastuuvapauslauseke: Vaikka kalastus- ja meriasioiden pääosaston vastaakin lehden koko tuotannosta, se ei ole vastuussa yksittäisiin artikkeleihin sisältyvien tietojen oikeellisuudesta, artikkelien sisällöstä tai niissä esitetyistä näkökannoista. Mitkään tässä julkaisussa esitetyistä näkökannoista eivät ole – ellei toisin mainita – komission omia tai sen vahvistamia näkökantoja, eikä julkaisussa esitettyjä näkemyksiä voida pitää komission tai kalastus- ja meriasioiden pääosaston omina näkemyksinä.
Reducing discards: vital for an effective CFP
Poisheittämisen torjunta: olennaista YKP:n toimivuuden kannalta
The catching and discarding at sea of occasionally large volumes (up to 60 % in certain fisheries) of non-target fish, or i a l E d it especially juveniles, is a glaring example of the waste and damage caused by overfishing.
Liikakalastusaiheuttaa haaskausta ja vahinkoja, mikä ilmenee erityisen selkeästi siinä, kuinka merkittäviä määriämuita kuin kohdekaloja ja erityisesti kalanpoikasia, jotka pyydetään ja heitetään pois (joillakin pyyntialueilla jopa 60 prosenttia).
The experts concur thatexcess fishing effort is the leading cause of high bycatch rates.
Asiantuntijat ovat nimittäin yksimielisiä siitä, että näiden sivusaaliiden korkea taso johtuu pääasiallisestiliian suuresta pyyntiponnistuksesta.
Indeed, while limited bycatches are sometimesunavoidable, excessive levels are due to the weakening of stocks and a larger proportion of juveniles compared to adultfish.
Voi tosiaan olla, että joskus on mahdotonta välttyä pieneltä sivusaaliilta, muttasivusaaliiden erittäin korkea taso on kyllä seurausta kalakantojen heikkenemisestä ja kalanpoikasten aikuisiasuuremmasta osuudesta.
Many juveniles in turn are decimated by these unwanted catches, a vicious circle that is particularly dangerous forresources and the marine environment.
Suuri määrä kalanpoikasia kuolee turhaan joutuessaan hyödyttömäksi saaliiksi. Tämänoidankehä on vaaraksi meren luonnonvaroille ja meriympäristölle.
Another pernicious effect of discards is that they lessen the effectiveness of other resource conservation measurestaken under the Common Fisheries Policy (CFP).
Poisheittämisen toinen kielteinen seuraus on, että se heikentää muiden yhteisen kalastuspolitiikan (YKP) puitteissatoteutettujen luonnonvarojen säilyttämistoimenpiteiden tehoa.
For example, when bycatches are made up of species covered by TACsand quotas or fishing bans, discards represent a form of exploitation as harmful to stocks as actual landings.
Jos sivusaaliiseen sisältyy lajeja, joihin sovelletaan TACeja ja kiintiöitä tai joiden kalastus on kielletty, kalojen poisheittäminen heikentää kalakantaa yhtä paljon kuin jos neolisi purettu maihin.
Even worse,since discards are often not measured or accounted for, they keep the authorities from judging the real impact offisheries on the species concerned.
Se on oikeastaan vielä pahempaa, koska poisheitetyt määrät jäävät usein mittaamatta tailaskematta, joten ne hämärtävät kuvaa kalastuksen todellisesta vaikutuksesta kyseisiin lajeihin.
Taking decisive action to curb this phenomenon is consequently essential for an effective CFP, which aims to ensurethe exploitation of living aquatic resources under sustainable economic, environmental and social conditions.
Ilmiöön on siis puututtava määrätietoisesti, jotta YKP:llä voidaan tehokkaasti taata talouden, ympäristön ja sosiaalistentekijöiden osalta kestävät edellytykset elollisten vesiluonnonvarojen hyödyntämiselle.
This mustbe done in keeping with the main thrusts of conservation policy: reducing fishing effort, limiting catches (TACs andquotas), technical measures and a longer-term approach that involves the implementation of multiannual recoveryplans for stocks that have slipped below safe biological limits and multiannual management plans for other stocks.
Toiminnassa on otettavahuomioon säilyttämispolitiikan painopistealueet eli pyyntiponnistuksen vähentäminen, saaliiden rajoittaminen (TACitja kiintiöt) ja tekniset toimenpiteet. Lisäksi tarvitaan pitkäjänteistä lähestymistapaa, johon kuuluu monivuotistenelvyttämissuunnitelmien laatiminen kannoille, jotka jäävät turvallisten biologisten rajojen alapuolelle, ja monivuotistenhoitosuunnitelmien laatiminen muille kannoille.
Through their interaction, these different management approaches can gradually transform today's vicious circle intoa virtuous circle.
Näiden erilaisten hoitotoimenpiteiden yhteisvaikutuksella kielteinen kierre muutetaan vähitellen myönteiseksikierteeksi.
Improving the state of resources through adapted management measures will result in fewer bycatches and discards.
Sopivilla hoitotoimenpiteillä parannetaan luonnonvarojen tilaa, jolloin sivusaaliit ja poisheitetyt määrätvähenevät.
Similarly, by adapting their practices radically to reduce bycatches, fishermen will help improvethe state of stocks.
Kun kalastajat muuttavat perusteellisesti käytäntöjään ja sivusaaliit pienenevät, kalakantojen tila paranee.Tämän kaiken seurauksena kalastuksen tuottavuus paranee.
In time, this will lead to more profitable fisheries. The European Commission's communication ondiscards calls on fishermen and fisheries management officials throughout the European Union to take up this vitalchallenge for the future.
Euroopan komissio kehottaa poisheitetyistä määristäantamassaan tiedonannossa kaikkia alan ammattilaisia ja kalastuksen hoidosta vastaavia tahoja tarttumaan tähänkalatalousalan tulevaisuuden kannalta ratkaisevan tärkeään haasteeseen.
Reducing bycatches and discards: a priority for European fisheries
Sivusaaliiden vähentäminen ja poisheittämisen lopettaminen: Euroopan kalatalousalan ensisijainen tavoite
Every year, from 10 to 60 % of fish and other live organisms caught in European netsare purely and simply thrown back into the sea.
Joka vuosi 10–60 prosenttia eurooppalaisiin kalastusverkkoihin pyydetyistä kaloista ja muista elävistä eliöistä yksinkertaisesti vain heitetään takaisin mereen.
Most of these fish, which are oftenjuveniles, do not survive.
Suurin osanäistä kaloista, jotka ovat usein kalanpoikasia, kuolee.
This tremendous waste can hamper the stock's subsequentreproduction, and the European Union cannot stand by and let this happen.
Tämä valtava haaskaus voiheikentää kantojen lisääntymiskykyä.
A Commission communication lays out proposals to solve this problem, faced bymost fisheries to varying degrees.
Euroopan unioni ei voi jäädä toimettomaksi tässä tilanteessa.
Whena vessel raises its nets, they can contain unwanted bycatches, namely fish taken unintentionally by the fishing gear.Generally, these are individuals of one or more non-targeted species, juveniles too small to be landed, crustaceans, molluscs,marine mammals and sea birds.
yhteisön vesillä verkkojen ja riimuverkkojen saaliista heitettäneenpois alle 20 prosenttia, kun taas pohjatroolien saaliista heitetäänpois 30–60 prosenttia.
In many cases, the "unwanted"animals are then thrown back into the sea and succumb to theinjuries and trauma of being caught.
Ilmiö on kuitenkin luonteeltaan sellainen,että sen laajuutta on vaikea arvioida tarkasti: koska kalaa ei puretaaluksesta, on mahdotonta tietää tarkasti, kuinka paljon aluksettosiasiassa heittävät takaisin mereen.
and Economic Committee for Fisheries (STECF) estimated that codfisheries in the Baltic have few discards, while in the North Sea,beam trawls reject 40 to 60 % of their catches and bottom trawlsaround 40 %.
Kunalus nostaa verkkonsa, niissä voi olla ei-toivottuja elikalastusvälineellä tahattomasti pyydettyjä sivusaaliita.
In zones to the west of the British Isles, discards bybottom trawling gear are estimated at between 20 and 40 %. In Community Atlantic waters further south, discards by trammelnets and gill nets are said to be below 20 %, while discards bybottom trawls stand at some 30 to 60 %.
Kyse onyleensä yhden tai usean muun kuin kohdelajin yksilöistä taialamittaisista kalanpoikasista, mutta sivusaaliiseen voi kuuluamyös äyriäisiä, nilviäisiä, nisäkkäitä tai merilintuja.
By definition, though,this phenomenon is hard to evaluate accurately: since the fish arenot landed it cannot be known with certainty what volumes areactually thrown back into the sea.
Nämä ”ei-toivotut” eläimet heitetään usein takaisin mereen, jossa nemenehtyvät pyynnistä aiheutuneisiin vammoihin.
Environmental and economic impacts o per u
Ympäristövaikutuksia ja taloudellisia seurauksia
There are two main reasons why these bycatches havetraditionally been thrown back into the sea.
Poisheitettävillä sivusaaliilla on kielteisiä vaikutuksia sekäympäristöön että talouteen.
The first is economic:their market value is too low or there are not enough marketoutlets.
Suuri osa poisheitetyistä kaloista onkalanpoikasia, mikä heikentää tulevaisuudessa kalastuksentuottavuutta ja kannan lisääntymiskykyä.
Even if certain low-value fish caught unintentionally canbe sold, fishermen prefer to use the vessel's available hold spacefor catches with higher market value.
Myös aikuisten kalojenpoisheittäminen (esimerkiksi kiintiöiden ylittymisen takia)heikentää lisääntymiskykyä.
The second is legal: eitherthere is a ban on catching the species (e.g. dolphins), or they aresubject to quotas or catch restrictions, for instance under arecovery plan (the case for cod), or else the fish are too small tobe landed (juveniles) under Community or national regulationsmeant to protect resources.
Kun pyydetään ja heitetään poissellaisia kaloja, äyriäisiä, merilintuja tai -nisäkkäitä, jotka eivät ole kalastuksen kohteena, vaikutetaan puolestaan merenekosysteemiin ja luonnon monimuotoisuuteen.
It is easy to understand that theexistence of discards undermines the effectiveness ofconservation measures, since even if these fish are not landed,their mortality is a fact and reduces the existing stock and itsreproduction capacity.
Sellaisten lajienvähäinenkin tahaton pyynti, joiden tilanne on valmiiksi heikko,saattaa uhata koko lajin säilymistä.
The negative impacts of bycatches and their discarding at sea areas much environmental as economic.
Saaliin poisheittäminen onlisäksi kalastajille raskas ja tuottamaton tehtävä.
A large proportion ofdiscards are juveniles, which reduces the future productivity ofthe fisheries as well as the stock's reproductive capacity.
Paitsi, että siinätuhlaantuu aikaa ja työvoimaa, se heikentää luonnonvaraa, jostahe saavat elantonsa, eikä tuota mitään taloudellista hyötyä.
Discardsof adults (due to quota overruns, for example) also cut intoreproduction capacity.
Sivusaaliiden perinteiseen poisheittämiseen on kaksi pääasiallistasyytä.
The discard of non-target fish, shellfish, or marine birds and mammals has repercussions on the marineecosystem and biodiversity.
Ensimmäinen syy on taloudellinen: niiden kaupallinen arvoon liian vähäinen tai niille ei ole markkinoita.
For species that are alreadyvulnerable, unwanted catches, even in limited numbers, canendanger their very survival.
Vaikka jotkintahattomasti pyydetyt vähäarvoiset kalat voisikin saattaamarkkinoille, kalastajat mieluummin säästävät ruumassaankäytössä olevan tilan kaupallisesti arvokkaammille kaloille.
And lastly, for fishermen discards arenot only a non-productive burden and a waste of time andmanpower, but also a practice that adds to the depletion ofresources − their livelihood − without any economic benefit.
On selvää, että näiden sivusaaliiden poisheittäminenvähentää säilyttämistoimenpiteiden tehoa, koska tosiasiassa kalatkuolevat ja kanta ja sen lisääntymiskyky heikkenevät, vaikka kalojaei puretakaan aluksesta.
The reduction of bycatches and of discards is consequently a keyaim of the Common Fisheries Policy (CFP), as already made clear
Sivusaaliiden ja poisheitettyjen määrien vähentäminen on siisyhteisen kalastuspolitiikan (YKP) tärkeä tavoite, kuten komissio
(1) in a Commission communication published in 2002
Suurilla määrillä suuri vaikutus korosti jo vuonna 2002 antamassaan tiedonannossa
A main cause of discards is commercial value.Species that have no market outlets are thrown back into the sea.
Yksi poisheittämisen tärkeimmistä syistä onkaupallinen.
Pictured are discards of horse mackerels and blue whiting on a deep-sea trawler.
Kalastajat heittävät pois lajit, joille ei olemarkkinoita.
Reducing fishing pressure
Tässä troolarissa on poisheitettäviä piikkimakrilleja ja mustakitaturskia.
Each situationhas its own particular solution.
kannan biomassaa asianmukaisin toimenpitein.
This is why the Regional Advisory Councils (RAC), whose members are thoroughly familiar with thereality of their fisheries, should be involved in developing andimplementing the most appropriate solutions.
Tämä onkinuseiden YKP:n puitteissa päätettyjen toimenpiteiden tavoite, jaerityisesti siihen pyritään ehdotetulla kestävän enimmäistuoton
The Commission's text notes that, to control the phenomenon, it is vital to understand the reasons why such large quantities ofby-catches end up in fishermen's nets.
Pyydysten mukauttaminen on kuitenkin pitkän aikavälin toimi,joka edellyttää pitkiä tutkimusjaksoja, ennen kuin tekniikoitavoidaan soveltaa kentällä.
That is why the communicationstresses that, first and foremost, fishing effort on these stocks hasto be cut and appropriate measures put in place to build up thebiomass of reproductive stock.
Lisäksi se vaatii kalastajilta huomattaviaalkuinvestointeja, vaikka sivusaaliiden väheneminen ja kantojenelpyminen tuovatkin ajan mittaan merkittävää hyötyä.
That, moreover, is the aim ofnumerous measures taken under the CFP, and in particular theproposal for the maximum sustainable yield approach (MSY)(2),which is meant to introduce greater long-term stability ofresources(3).
(englanniksimaximum sustainable yield, MSY)(2)lähestymistavalla,jolla on tarkoitus vakauttaa luonnonvaran tila pitkällä aikavälillä.(3)
The adaptation of fishing gear is a long-term action, however,which includes lengthy periods of research before techniques canbe used on the ground. This approach also demands a sizeableinitial investment for fishermen, even if the reduction of bycatches and the rebuilding of stronger stocks will in time prove to be major benefits.
Toimintalinjojen tavoitteena on vähentää tahattomastipyydettyjen kalanpoikasten osuutta, mutta niillä ei yksinään voidaratkaista kaikkia sivusaaliisiin ja poisheittämiseen liittyviä ongelmia.Tarvitaan muitakin toimenpiteitä, koska ilmiön syyt ja ratkaisutovat monimutkaisia ja monimuotoisia.
Yet while this policy aims to act upstream by reducing theproportion of juveniles caught unintentionally, on its own itcannot solve all problems of bycatches and discards.
Tiedonannossa edellytetään kokonaisvaltaista lähestymistapaa,jossa kalastustekniikoiden ja alueiden sääntelyn lisäksi asetetaanlopputulosta koskeva velvoite.
Other measures have to be taken, because the causes of thephenomenon and the solutions needed are complex andnumerous.
Aluksi normit perustuisivatmäärien vähentämiseen nykyisistä, ja vähitellen niitä kiristettäisiinsiten, että sivusaaliit voitaisiin kokonaan välttää teknisenkehityksen avulla ja kalastuskäytäntöjä mukauttamalla.
These standards would initially be based on a reduction
Liitännäistoimenpiteet si viljely e
The measures being considered by the Commission include thetemporary closure "in real time" of zones where a high proportionof juveniles are observed.
Tällainen asteittainen kielto edellyttää tehokkaita valvonta- jaseurantavälineitä.
Fishermen would be notifiedimmediately when it is established that a zone is producingexcessive quantities of bycatches and asked to leave the area,which would then be closed to fishing for a certain time.
Poisheittämistä on todella vaikea havaita sillähetkellä, kun se tapahtuu, ja vielä vaikeampi todistaa sen jälkeen,kun se on tapahtunut.
Other communications addressing discards from the environmental standpoint: COM(2002) 186 final and COM(2004) 438 final.
Muita tiedonantoja saaliiden poisheittämisen ympäristönäkökohdista: KOM(2002) 186 lopullinen ja KOM(2004) 438 lopullinen.
(2) COM(2006) 360 – Implementing sustainability in EU fisheries through maximum sustainable yield.(3) See Fisheries and aquaculture in Europe No 32.
(2) KOM(2006) 360 – EU:n kalastusalan kestävyyden edistäminen kestävän enimmäistuoton avulla.(3) Ks. Kalastus ja vesiviljely Euroopassa Nro 32.
The Commission's aim is to give fishermen an incentiveto adopt more selective methods and fishing gear, in order to reduce the proportion of unwanted by-catches.
Komission tavoitteena on kannustaa kalastajia ottamaankäyttöön entistä valikoivampia kalastusmenetelmiä javälineitä ei-toivottujen sivusaaliiden vähentämiseksi.
Helping the sector adapt from the present levels and would then be gradually lowered toencourage technological developments and changes in fishingpractices to avoid by-catches.
Tukea voitaisiin myöntää myös aiemmin poisheitettyjen saaliidenvaihtoehtoisiin käyttötapoihin etenkin sellaisten lajien osalta, joitaajautuu väistämättä sivusaaliiksi ja joilla ei ole kaupallista arvoa taijoiden kaupallinen arvo on alhainen.
Such a ban on discards would mean that fishermen would haveto bear the costs (transport, handling, etc.) of any by-catches,which would further encourage their reduction.
Jos sivusaaliiden poisheittäminen kielletään, on ratkaistava, mitäniille sivusaaliille tehdään, jotka kaikesta huolimatta pyydetään jajotka siis joudutaan purkamaan aluksesta.
In this approach,regulations would determine a given result to be achieved (themaximum acceptable level of by-catches) and fishermen wouldbe free to use the solutions most compatible with the practicesand economic reality of their fishery to achieve that result.
Pitäisi muun muassamiettiä, jätetäänkö nämä sivusaaliit kalastuskiintiöidenulkopuolelle vai onko kiintiöjärjestelmää mukautettavasivusaaliiden sisällyttämiseksi kiintiöihin.
The communication suggests that the European Fisheries Fund(EFF) could support the development of the changes needed interms of technology and practices, in particular the adaptation offishing gear or information systems used to keep fleets informedabout the zones with a high risk of unwanted catches.
Samaten pitäisi valvoa,ettei purkamismahdollisuuden hyväksyminen tarjoa keinoa kiertääkiintiöiden ylitystä tai muita YKP:n sääntöjä.
A progressive ban would nonetheless require the introduction ofmajor control and observation systems.
Jäsenvaltioiden ja alan toimijoiden kanssa käydään vuonna 2007 tiedonannon pohjalta laaja keskustelu.
Indeed, it is difficult toobserve discarding at the time it occurs and establish evidenceonce the fish have been thrown back into the sea.
Sen yhteydessä eri kalastuksille voidaan määritellä aikataulut ja täytäntöönpanosuunnitelmat.
Aid could also be granted for the introduction of alternative usesfor the catches that used to be discarded, in particular theunavoidable bycatches of species with very limited or even nocommercial value.
Aluksista purettavien sivusaaliiden käyttökin olisi suunniteltava.Myydäänkö ne ihmisravinnoksi vai jalostetaanko niistäkalanruokaa, öljyä tai jotakin muuta?
A long-term process
Tukea alan mukauttamiseen