natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Note: *data refers to change between 1990 and 1995
Huomautus: *tieto ajanjaksolta 19901995
Source: Danish EPA, 1998
Lähde: Tanskan EPA, 1998
Since the Dobris assessment, there have been some new national and international initiatives for reducing the possible impacts of chemicals on the environment, including voluntary reduction programmes, taxation of particular chemicals and providing public access to data similar to the US Toxic Release Inventory, as for example under the Integrated Pollution Prevention and Control Directive in the EU.
Doifis-arvioinnin jälkeen on tehty muutamia uusia kansallisia ja kansainvälisiä aloitteita kemikaalien mahdollisten vaikutusten vähentämiseksi ympäristössä, mukaan lukien vapaaehtoiset vähennysohjelmat, tiettyjen kemikaalien verotustoimet sekä tarjoamalla julkinen pääsy tietoihin, kuten yhdysvaltalaiseen vaarallisten päästöjen rekisteriin (Toxic Release Inventory) EU:n ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi annetun direktiivin mukaisesti.
There is scope for a wider application of such instruments in all parts of Europe.
Näitä välineitä voidaan käyttää entistä laajemmin Euroopan kaikissa osissa.
Waste Reported total waste generation in OECD Europe increased by nearly 10% between 1990 and 1995.
OECD:n Euroopan alueella ilmoitettu syntyneen jätteen kokonaismäärä kasvoi lähes 10 prosentilla vuosina 1990 -1995.
However, part of the apparent increase may be the result of improved waste monitoring and reporting.
Osa näennäisestä kasvusta saattaa kuitenkin johtua jätteiden parantuneesta seurannasta ja ilmoitusmenettelystä.
Lack of harmonisation and incomplete data collection continue to make it difficult to monitor trends and improve the targeting of waste policy initiatives across Europe.
Epäyhtenäiset käytännöt ja epätäydellinen tietojen kerääminen vaikeuttavat jatkuvasti kehityksen seuran taa ja jätepolitiikan aloitteiden kohdentamisen parantamista koko Euroopassa.
Municipal waste generation is estimated to have increased by 11% in OECD European countries between 1990 and 1995.
Yhdyskuntajätteen määrän arvioidaan lisääntyneen 11 prosentilla OECD:n Euroopan maissa vuosina 1990 - 1995.
Approximately 200 million tonnes of municipal waste was generated in 1995, equivalent to 420 kg/person/year.
Yhdyskuntajätettä syntyi vuonna 1995 noin' 200 miljoonaa tonnia, mikä vastaa 420 kiloa henkeä kohden vuodessa.
Data on municipal waste for CEE countries and the NIS are not sufficiently robust to enable the determination of an underlying trend.
Tiedot KIE-ja IVY-maiden yhdyskuntajätteistä eivät ole riittävän tarkkoja, jotta vallitsevaa suuntausta voitaisiin määritellä.
Germany and France were the largest contributors to the approximately 42 million tonnes per year of hazardous waste reported by OECD European countries for the period around 1994.
Saksanja Ranskan osuus oli suurin noin 42 miljoonan tonnin vaarallisen jätteen vuosittaisesta määrästä, jonka OECD:n Euroopan maat ilmoittivat vuoden 1994 tienoilla.
The Russian Federation accounted for about two-thirds of the 30 million tonnes of hazardous waste generated per year by the whole of Eastern Europe during the early 1990s.
Venäjän federaation osuus oli noin kaksi kolmasosaa Itä-Euroopan alueella 1990-luvun alkupuoliskolla vuosittain syntyneestä 30 miljoonan tonnin suuruisesta vaarallisen jätteen määrästä.
These totals are only indicative because of differences in definition.
Määrittelyerojen takia nämä määrät ovat vain viitteellisiä.
Waste management in most countries continues to be dominated by the cheapest available option: landfill.
Jätehuollossa on edelleen käytössä useimmissa maissa halvin mahdollinen vaihtoehto: kaatopaikat.
However, the costs of landfill rarely include full costs (post-closure costs are seldom included), despite the use of waste taxes in some countries (e.g. Austria, Denmark and the UK).
Kaatopaikoista aiheutuvat kustannukset sisältävät kuitenkin harvoin kaikki kustannukset (sulkemisen jälkeiset kustannukset puuttuvat usein) eräissä maissa (esimerkiksi Itävallassa, Tanskassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa) käytössä olevista jäteveroista huolimatta.
Waste prevention and minimisation are being increasingly recognised as environmentally more desirable solutions for waste management.
Jätteiden syntymisen ehkäiseminen ja niiden määrän minimoiminen tunnustetaan yhä laajemmin ympäristön kannalta kaatopaikkoja paremmiksi ratkaisuiksi jätehuoltoon.
29 would benefit from further application of cleaner technologies and waste prevention measures.
29 jätteiden syntymistä estävistä toimenpiteistä.
Recycling is increasing in countries with strong waste management infrastructures.
Kierrätys lisääntyy maissa, joiden jätehuollolla on vahva infrastruktuuri.
Many countries in CEE and the NIS face the problems of a legacy of poor waste management and increases in waste generation.
Monissa KIE- ja IVY-maissa ongelmana on heikko jätehuollon perinne ja jätteen syntymisen lisääntyminen.
Waste management in these countries requires better strategic planning and more investment.
Jätehuolto edellyttää näissä maissa nykyistä parempaa strategista suunnittelua ja entistä enemmän investointeja.
Priorities include improving municipal waste management through better separation of wastes and better landfill management, the introduction of recycling initiatives at local level and carrying out low-cost measures to prevent soil contamination.
Painopisteisiin kuuluvat yhdyskuntajätehuollon parantaminen jätteiden lajittelua tehostamalla ja nykyistä paremmalla kaatopaikkojen hoidolla, kierrätysaloitteiden tekeminen paikallisella tasolla sekä kustannuksiltaan edullisten toimien toteuttaminen maaperän saastumisen estämiseksi.
A commitment to the sustainable use of resources, minimising environmental damage and following the "polluter pays principle" and the "proximity principle" has led the EU to create an extensive range of legislative instruments intended to promote and harmonise national legislation on waste.
Luonnonvarojen kestävään käyttöön sitoutumisen ja ympäristövahinkojen minimoimisen sekä "saastuttaja maksaa -periaatteen" ja "läheisyysperiaatteen" noudattamisen myötä EU on luonut laajalle ulottuvia lainsäädännöllisiä keinoja kansallisen jätteitä koskevan lainsäädännön yhdenmukaistamiseksi ja edistämiseksi.
Some Central European countries are beginning to adopt similar approaches, prompted by the EU accession process.
Eräissä Keski-Euroopan maissa on alettu noudattaa samanlaisia lähestymistapoja EU:hun jäseneksi liittymisen kannustamana.
However, waste legislation is still poorly developed in most other CEE countries and in the NIS.
Jätelainsäädäntö on silti yhä heikosti kehittynyttä useimmissa muissa KIE- ja IVY-maissa.
Share of countries with the following instruments in waste policy
Jätehuollon eri ohjauskeinojen keinojen käytön yleisyys
Hazardous waste controls
Ongelmajätteiden valvontatoimet
Ratified Basel convention
Baselin sopimuksen ratifiointi
Targets for recovery/recycling
Uusiokäyttö-/kierrätystavoitteet
Targets for prevention
Jätteiden vähentämistavoitteet
40 50 60 percentage of countries
30 40 50 60 maiden prosenttiosuus
Source: EEA
Lähde: EEA
Biodiversity The threat to Europe's wild species continues to be severe and the number of species in decline is growing.
Euroopan luonnonvaraisiin lajeihin kohdistuva uhka on edelleen vakava, ja vähenevien lajien lukumäärä kasvaa.
In many countries, up to half of the known vertebrate species are under threat.
Monissa maissa jopa puolet tunnetuista selkärankaisten lajeista on uhanalaisia.
More than one-third of the bird species in Europe are in decline, most severely in north-western and central Europe.
Yli kolmanneksessa Euroopan lintulajeista on havaittu vähenemistä, vakavimmin Luoteis­ja Keski­Euroopassa.
This is mainly caused by damage to their habitats by land-use changes, particularly through intensification of agriculture and forestry, increasing infrastructure development, water abstraction and pollution.
Tämä johtuu pääasiassa niiden asuinalueille kohdistuneista tuhoista, joita ovat aiheuttaneet muutokset maankäytössä erityisesti maa­ja metsätalouden tehostumisen, infrastruktuurien kehittymisen voimistumisen, vedenoton ja saastumisen seurauksena.
Source: EEA-ETC/NC
Lähde: EEA-ETC/NC
However, the populations of a number of animal species associated with human activities are increasing and some plant species tolerant to high nutrient levels or acidity are spreading.
Ihmisen toimintaan sopeutuneiden eläinlajien kannat kuitenkin kasvavat, samoin eräät korkeita ravinne- tai happopitoisuuksia sietävät kasvilajit leviävät.
There has also been some recovery in the number of breeding birds in areas where organic farming is practised.
Pesivien lintujen määrä on lisääntynyt alueilla, joilla harjoitetaan luonnonmukaista maataloutta.
The introduction of alien species is causing problems in marine, inland water and terrestrial habitats.
Vieraiden lajien istuttaminen aiheuttaa ongelmia merien, sisävesien ja maaalueiden kasvuympäristöissä.
Wetland loss is greatest in southern Europe, but major losses are also occurring in many agricultural and urbanised areas in north-western and central Europe.
Kosteikkojen häviäminen on suurinta Etelä-Euroopassa, mutta huomattavaa häviämistä tapahtuu myös monilla maatalous- ja taajamaalueilla Luoteis- ja Keski-Euroopassa.
The main causes are land reclamation, pollution, drainage, recreation and urbanisation.
Suurimpina syinä ovat maan otto viljelykseen tai muuhun käyttöön, pilaantuminen, maankuivatus, virkistyskäyttö ja kaupungistuminen.
Some large and many minor restoration projects in rivers, lakes, bogs and mires are, to some extent, compensating for these losses, though mostly on a small scale.
Eräät suuret ja monet pienet jokien, järvien, suo-ja rämealueiden kunnostushankkeet ovat jossain määrin tasapainottaneet näitä menetyksiä.
The extent of sand dunes has fallen by 40% this century, mainly in along the western shores of Europe; a third of the loss has occurred since mid 1970s.
Hiekkadyynialueet ovat pienentyneet 40 prosentilla tällä vuosisadalla, pääasiassa Euroopan länsirannoilta; kolmannes on kadonnut 1970-luvun puolivälin jälkeen.
The main causes are urbanisation, recreational use and forest plantation.
Suurimpia syitä ovat olleet kaupungistuminen, virkistyskäyttöjä metsänistutus.
The total area of forest is increasing, as is total timber production.
Metsien kokonaisalueen osuus kasvaa samoin kuin puuaineksen määrä.
"Extensive" forest management, formerly the most common practice, continues to be replaced by more intensive and uniform management.
"Laajaperäistä" metsänhoitoa, joka oli aikaisemmin yleisin metsänhoitomuoto, korvataan edelleen voimaperäisemmällä ja yhdenmukaisemmalla hoidolla.
The use of exotic species is still increasing.
Eksoottisten lajien käyttö kasvaa.
The severe loss of old natural and semi-natural woodlands has continued.
Vanhojen luonnontilaisten ja luonnontilaisten kaltaisten metsämaiden häviäminen jatkuu voimakkaana.
Most of the old and almost untouched forests are now to be found in CEE and the NIS, although smaller areas still exist elsewhere.
Suurin osa vanhoista ja lähes koskemattomista metsistä löytyy nykyisin KIE-ja IVY-maista, vaikka pienempiä alueita on muuallakin.
Forest fires are still a problem around the Mediterranean, though there has been a decrease in the area affected.
Metsäpalot ovat yhä ongelma Välimeren ympäristössä vaikka palaneiden alueiden koko onkin pienentynyt.
The concept of sustainable forestry is beginning to be introduced in forest use and management, but general effects on biodiversity have yet to be seen.
Metsänhoidossa ja metsän käytössä ollaan siirtymässä kestävän metsätalouden mukaiseen käytäntöön, mutta yleiset vaikutukset biologiseen monimuotoisuuteen jäävät nähtäviksi.
As agriculture has become more intensive and afforestation has continued in low-yielding areas, semi-natural agricultural habitats such as meadows are rapidly being lost or degraded.
Koska maataloudesta on tullut yhä voimaperäisempää ja metsänistutus on yhä jatkunut heikkosatoisilla alueilla, lähes luonnontilaiset maatalouden kasvuympäristöt, kuten niityt, katoavat tai muuttuvat nopeasti.
These habitats were formerly very widespread in Europe and depended on extensive agricultural management with low inputs of nutrients.
Näitä kasvuympäristöjä esiintyi aikaisemmin Euroopassa hyvin laajalla alueella. Tuolloin käytettiin laajaperäistä maataloutta, ja ravinteiden käyttö oli vähäistä.
They now suffer from excessive nutrient input and acidification.
Nyt rasitteena on ylenmääräinen ravinteiden käyttö ja happamoituminen.
With the disappearance of their often very rich plant and animal life, the natural biodiversity of the open landscape has severely diminished.
Kasvuympäristöjen usein hyvin monipuolisen kasviston ja eläimistön hävitessä avointen maisema-alueiden luonnollinen biologinen monimuotoisuus on vähentynyt selkeästi.
A wide range of initiatives and legal instruments for the protection of species and habitats has been introduced internationally and nationally in all countries.
Kaikissa maissa on toteutettu suuri määrä aloitteita ja otettu käyttöön lainsäädännöllisiä keinoja lajien ja kasvuympäristöjen suojelemiseksi kasainvälisesti ja kansallisesti.
All these have succeeded in protecting considerable land and sea areas and saving a number of species and habitats, but implementation is often difficult and slow and has not been able to counteract the general decline.
Nämä toimet ovatjohtaneet huomattavien maa-ja merialueiden suojeluun ja lukuisia lajeja ja kasvuympäristöjä on pelastettu. Toimien toteuttaminen on usein vaikeaa ja hidasta, eikä niiden avulla ole pystytty vastustamaan yleistä huononemista.
At European level, the implementation of the Natura 2000 network of designated sites in the EU, and the upcoming EMERALD network under the Bern Convention in the rest of Europe, are currentiy the most important initiatives.
Eurooppalaisella tasolla EU:n Natura 2000 -alueiden verkosto sekä muuta Eurooppaa koskeva Bernin yleissopimuksen mukainen EMERALD-verkosto ovat tällä hetkellä tärkeimmät aloitteet.
Overall, the conservation of biodiversity is often regarded as less important than the shorter-term economic or social interests of the sectors influencing it most heavily.
Yleisesti ottaen biologisen monimuotoisuuden säilyttämistä on usein pidetty vähemmän tärkeänä kuin siihen eniten vaikuttavilla sektoreilla saavutettuja lyhyen aikavälin taloudellisia tai yhteiskunnallisia etuja.
A major obstacle to securing conservation goals remains the need to incorporate biodiversity concerns into other policy areas.
Suuri hankaluus suojelutavoitteiden turvaamisessa on edelleen tarve sisällyttää muiden sektorien toimintaan biologisen monimuotoisuuden huomioon ottaminen.
Strategic Environmental Assessments for policies and programmes, together with nature conservation instruments, can be important tools for enhancing such integration.
Toimenpiteiden ja ohjelmien strategiset ympäristöarvioinnit yhdessä luontoa suojelevien keinojen kanssa voivat olla tärkeitä välineitä edistettäessä biologisen monimuotoisuuden huomioon ottamista.
Inland waters There has been a general reduction in total water abstraction in many countries since 1980.
UsKokonaisvedenotto on yleisesti vähentynyt monissa maissa vuoden 1980 jälkeen.
In most countries, industrial abstraction has been falling slowly since 1980 because of the shift away from industries that are heavy users of water, the growth of services, technical improvements and increased recycling.
Useimmissa maissa teollisuuden vedenotto on vähentynyt hitaasti vuodesta 1980 kun on siirrytty pois paljon vettä käyttävästä teollisuudesta, tekniikka on kehittynyt ja kierrätys on lisääntynyt.
However, demand around urban areas may still exceed availability and, in the near future, water shortages may occur.
Taajamaalueilla kysyntä voi yhä kuitenkin ylittää tarjonnan, ja lähitulevaisuudessa voi esiintyä vesipulaa.
Future water supply may also be affected by climate change.
Myös ilmastonmuutokset voivat vaikuttaa tulevaisuuden vesivaroihin.
Agriculture is the most important user of water in Mediterranean counuies, mainly for irrigation.
Pääasiassa kastelun vuoksi maatalous on tärkein vedenkäyttäjä Välimeren maissa.
The area under irrigation and the abstraction of water for irrigation have been rising steadily since 1980.
Kastelualueen laajuus samoin kuin kasteluun tarvittavan veden määrä on kasvanut tasaisesti vuodesta 1980.
In southern European countries, 60% of all water abstracted is used for irrigation.
Etelä-Euroopan maissa 60 prosenttia veden kokonaismäärästä käytetään kasteluun.
In some regions, groundwater abstraction is exceeding the recharge rate, causing lowering of the groundwater table, loss of wetlands and seawater intrusion.
Eräillä alueilla pohjaveden otto ylittää sen imeytymisnopeuden, mikä aiheuttaa pohjaveden pinnan laskua, kosteikkojen häviämistä ja meriveden tunkeutumista.
Tools for limiting future demand for water include improvements in the efficiency of water use, price controls and agricultural policy.
Keinot vedenkysynnän rajoittamiseksi tulevaisuudessa ovat parannukset vedenkäytön tehokkuudessa, hintaohjaus ja maatalouspolitiikka.
Despite the introduction of water quality targets in the EU and the attention to water quality in the Environmental Action
EU:n vedenlaadulle asettamista tavoitteista ja Keski-ja Itä-Euroopan ympäristöohjelmassa veden laatuun kohdistetusta huomiosta huolimatta jokivesien laadussa ei ole tapahtunut yleistä paranemista vuosista 1989/1990 lähtien. Euroopan maat raportoivat erilaisesta
There have been some improvements in the most seriously polluted rivers, however, since the 1970s.
Vakavimmin saastuneissa joissa on tapahtunut kuitenkin jonkin verran paranemista 1970-luvun jälkeen.
Freshwater availability in Europe
Makean veden saatavuus Euroopassa
Classification of per capita water availability1
Veden saatavuusluokitus asukasta kohti'
Water availability (m1 per capita per year)
Veden saatavuus (m3/asukas/vuosi
Medium
Niukka
Above medium
Keskimääräinen
Very high more then 50 000
20 000 - 50 000 yli 50 0O0
"] river flows from other countries UHI water generated within the country
I muista maista virtaava vesi omasta maasta peräisin oleva vesi
95030 6Ó6471 per capita per year m3
95000 6664 iVasukas/vuosi
Phosphorus and nitrogen continue to cause eutrophication of surface waters.
Fosfori ja typpi rehevöittävät edelleen pintavesiä.
Improvements in waste-water treatment and reductions in emissions from large industries between 1980 and 1995 resulted in total discharges of phosphorus into rivers falling by between 40% and 60% in several countries.
Parannukset jätevesien käsittelyssä sekä vähennykset suurteollisuuden päästöissä vuosina 1980­ 1995 johtivat siihen, että fosforin kokonaispäästöt jokiin vähenivät 40 ­ 60 prosentilla useissa maissa.
Phosphorus concentrations in surface waters decreased significantly, particularly in those previously most severely affected.
Pintavesien fosforipitoisuudet pienenivät merkittävästi erityisesti siellä, missä vaikutukset olivat aikaisemmin olleet pahimmat.
Further improvements are expected since the recovery time, particularly of lakes, may be several years.
Vesien laadun odotetaan paranevan palautumisajan jälkeen, erityisesti järvissä, mutta vasta useamman vuoden kuluttua.
Phosphorous concentrations at about a quarter of the river monitoring sites are still about ten times higher than those in water of good quality.
Noin neljänneksessä jokien seurantapaikoista fosforipitoisuudet ovat yhä noin kymmenkertaisia hyvälaatuiseen veteen verrattuna.
Europe's Environment: The Second Assessment of a problem in rivers, but can cause problems when transported to the sea; emissions need to be further controlled to protect the marine environment.
Euroopan ympäristö: Toinen arviointi jonka päälähteenä on maatalous, ei ole yhtä suuri ongelma joissa, mutta se voi aiheuttaa ongelmia kulkeutuessaan mereen. Näin ollen tarvitaan päästöjen lisävalvontaa meriympäristön suojelemiseksi.
Groundwater quality is affected by increasing concentrations of nitrate and pesticides from agriculture.
Maataloudesta peräisin olevien nitraatti-ja torjunta-ainepitoisuuksien nousu vaikuttaa pohjaveden laatuun.
Nitrate concentrations are low in northern Europe, but high in several Western and Eastern countries, with frequent exceedances of the EU maximum admissible concentration.
Nitraattipitoisuudet ovat alhaiset Pohjois-Euroopassa, mutta korkeat useissa Länsi- ja Itä-Euroopan maissa, joissa EU:n suurimmat sallitut pitoisuudet ylitetään usein.
The application of pesticides in die EU fell between 1985 and 1995, but this does not necessarily indicate a decrease in environmental impact since the range of pesticides in use has changed.
Torjunta-aineiden käyttö väheni EU:ssa vuosina 1985 - 1995. Tämä ei välttämättä merkitse ympäristövaikutusten vähenemistä, sillä käytössä olevien torjunta-aineiden valikoima on muuttunut.
Groundwater concentrado ns of certain pesticides frequendy exceed EU maximum admissible concentrations.
Eräiden torjunta-aineiden pitoisuudet pohjavesissä ylittävät usein EU:n suurimmat sallitut pitoisuudet.
Significant pollution from heavy metals, hydrocarbons and chlorinated hydrocarbons has also been reported from many countries.
Monet maat ovat ilmoittaneet myös merkittävästä raskasmetallien, hiilivetyjen ja kloorattujen hiilivetyjen aiheuttamasta pilaantumisesta.
Integrated polices for the protection of inland waters are in place in many areas of Europe, for example around the North Sea, the Baltic Sea, the Rhine, the Elbe and the Danube.
Yhdennetty politiikka sisävesien suojelemiseksi on käytössä monilla Euroopan alueilla, esimerkiksi Pohjanmeren, Itämeren, Reinin, Elben ja Tonavan ympäristössä.
Although much has been achieved, better integration of environmental policies with economic policies remains a challenge for the future.
Vaikka paljon on saavutettu, ympäristö- ja talouspolitiikkojen entistä parempi yhdentäminen jää tulevaisuuden haasteeksi.
Agricultural policy, in particular, will be the key for tackling inputs from diffuse sources, but this continues to be both technically and politically difficult.
Erityisesti maatalouspolitiikka on avainasemassa hajakuormituslähteistä peräisin olevan kuormituksen taltuttamisessa, mutta kuormitukseen vaikuttaminen on edelleen sekä teknisesti että poliittisesti vaikeaa.
Although reform under the Common Agricultural Policy of the European Union is being used to integrate measures to reduce nutrient inputs, more will have to be done - for example, to ensure that policies such as setting aside agricultural land are designed to maximise environmental benefits.
Vaikka Euroopan unionin yhteisen maatalouspolitiikan mukaisia uudistuksia hyödynnetään ravinnekuormituksen vähentämistä koskevien toimien yhdentämiseksi, on tehtävä vielä enemmän. On esimerkiksi varmistettava, että toimenpiteistä, kuten maanviljelysmaan kesannoinnista, saadaan ympäristöllisesti paras mahdollinen hyöty.
The EU Urban Waste Water Treatment and Nitrate Directives should deliver substantial quality improvements, but their success depends on the extent to which Member States designate sensitive areas and vulnerable zones.
EU:n yhdyskuntajäteveden käsittelystä annetun direktiivin ja nitraattidirektiivin avulla pitäisi saada aikaan olennaisia laatuparannuksia, mutta niiden onnistuminen riippuu siitä, miten laajoja alueita jäsenvaltiot nimeävät herkiksi alueiksi ja pilaantumisalttiiksi vyöhykkeiksi.
The proposal for a Water Framework Directive will require integrated programmes of management and improvement.
Ehdotus veden kehysdirektiiviksi edellyttää hoito-ja parannusohjelmien yhdistämistä.
If implemented in a comparable way across the EU, this Directive, coupled with a further switch to demand-side management,
Jos tämä toteutetaan koko EU:ssa riittävän yhtenäisestiisesti, niin direktiivin pitäisi johtaa yhdessä kysynnän hallinnan kanssa merkittäviin vedenlaadun parannuksiin ja vesivarojen kestävään hoitoon.