natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It was therefore necessary to establish an overarching vision of the development of maritime activities based on the logic of sustainable development.
Tällä on ollut moninaisia seurauksia: kalavarojen ehtymiseen johtanut liikakalastus, merten saastuminen, vesistöjen rehevöityminen, haitalliset vieraslajit sekä muut meriympäristöjä tuhoavat vitsaukset, rannikkoympäristön pilaantuminen sekä taloudellisten toimijoiden välisten elintilakiistojen lisääntyminen.
On governance, for example, many national and transnational institutions have organised to facilitate maritime integration.
Toimintasuunnitelma sisälsi 65 toimenpidettä, jotka oli määrä toteuttaa vuosina 2008 ja 2009.
The Commission set the example at European level.
Tavoitteena oli paitsi luoda kaikki merenkulun eri alat yhdistävä uusi meripolitiikka myös tarjota EU:lle uusia apuvälineitä meriasioita koskevaan päätöksentekoon ja meriasioiden hoitoon.
The Commissioners concerned set up a steering group, which meets once a year to synchronise their policy plans.
Näistä toimenpiteistä 56 on jo käynnistetty tai toteutettu, ja loput 9 ovat käynnissä.
At administrative level, this approach is illustrated by an interservice group that brings together 28 Directorates-General to monitor the progress of maritime integration step by step.
Lukuisat kansalliset ja ylikansalliset järjestöt ovat järjestäytyneet hallinnollisesti yhdennetyn meripolitiikan edistämiseksi.
In addition, the remit of the Directorate-General for Maritime Affairs and Fisheries has been expanded: it now provides general coordination of all maritime policies.
Komissio puolestaan on ollut suunnannäyttäjä Euroopassa.
The goal is to build synergy among policies with a maritime dimension
Toimivaltaiset komission jäsenet ovat lisäksi perustaneet
It was in 2006 that the European Commission first mentioned the possibility of introducing an integrated maritime policy.
Keskeinen ongelma on ollut tiedossa jo pitkään: merenkulun asioiden hoito erillisinä aloina, toisin sanoen kalastusta, matkailua, liikennettä, laivanrakentamista, ympäristöä, ympäristönsuojelua, kaupungistumista ja turvallisuutta koskevat asiat on hoidettu omina aloinaan ilman keskinäistä vuorovaikutusta, vaikka ne ovat jatkuvassa vuorovaikutuksessa keskenään ja vaikka yhdellä alalla tehdyt päätökset voivat vaikuttaa muihin aloihin.
Following the publication of its Green Paper, Towards a future Maritime Policy for the Union(1), the Commission consulted maritime stakeholders for over a year. It then drew up the
Tämän vuoksi on ollut tarpeen luoda yhteinen näkemys merenkulun toimien kehittämisestä sekä sisällyttää kyseinen näkemys osaksi kestävän kehityksen mukaista toimintaa.
(1) Fisheries and aquaculture in Europe, No 30, September 2006.(2) Fisheries and aquaculture in Europe, No 38, April 2008.(3) COM(2009) 540.
(1) Kalastus ja vesiviljely Euroopassa, Nro 30, syyskuu 2006.(2) Kalastus ja vesiviljely Euroopassa, Nro 38, huhtikuu 2008.(3) KOM(2009) 540.
The Commission had planned to introduce three tools for management and decision-making under the integrated maritime policy: maritime spatial planning to serve as a framework and channel the development of maritime activities, effective maritime surveillance to protect users of the sea from natural and human-caused risks and a European marine observation and data network to give stakeholders and policy-makers precise scientific data and statistics.
Näitä välineitä ovat: merten aluesuunnittelu, jolla pyritään valvomaan ja ohjaamaan merillä tapahtuvan toiminnan kehittämistä, merten tehokas valvontaväline, jonka tavoitteena on merten hyödyntäjien suojelu luonnonuhkilta ja ihmisen aiheuttamilta uhkilta, sekä meriympäristöä koskeva EU:n seuranta- ja tietopankki, joka tarjoaa tarkkoja tieteellisiä tilastotietoja talouden ja politiikan päättäjille.
At national level, the Member States have modified their structures to facilitate an intersectoral vision of their maritime policy.
poliittisten hankkeiden yhteensovittamista varten vuosittain kokoontuvan ohjausryhmän.
In so doing, they are following the guidelines suggested by the Commission in 2008, in a Communication (4) that maps the way to integrated maritime governance, with systematic consultation of the actors concerned.
Hallinnollisesti yhteensovittaminen tapahtuu niin, että perustetaan komission yksiköiden välinen, komission 28 eri pääosastoa yhdistävä työryhmä, jossa seurataan yhdennetyn meripolitiikan etenemistä vaihe vaiheelta.
Maritime spatial planning (MSP) was the subject of a roadmap presenting the 10 key principles (5) that underpin such planning, which is the responsibility of the Member States.
Merten aluesuunnitteluun sisältyy toimintasuunnitelma(5), jossa esitellään merten aluesuunnittelun kymmenen pääperiaatetta ja jonka laatimisesta vastaavat jäsenvaltiot, joista suurin osa onkin jo aloittanut toimintasuunnitelman laatimisen.
MSP is being put in place in a number of States.
Saksa, Alankomaat, Belgia ja Espanja ovat laatineet osittain yhteisen, yksinomaista talousvyöhykettä koskevan käyttösuunnitelman.
Germany, the Netherlands, Belgium and Spain have set up at least partial plans for the use of their exclusive economic zones.
Merten valvontavälineeseen liittyy myös tiedonanto, jota käsitellään jäljempänä.
A Communication has just been released on maritime surveillance, which will be discussed in the following pages.
Jäsenvaltiot puolestaan ovat ryhtyneet mukauttamaan rakenteitaan meripolitiikan monialaisen vision helpottamiseksi.
The European Marine Observation and Data Network (EMODNET) is being developed under the leadership of an expert group.
Euroopan meripoliittista seurantakeskusta ja tietoverkkoa (EMODNET) puolestaan kehitetään parhaillaan asiantuntijaryhmän johdolla.
By the end of 2010, it is expected to deliver data on the hydrography, geology, chemistry and biology of certain sea basins, which will form the basis for a map of marine habitats and high-resolution mapping.
Tiettyjä merialueita koskevat hydrologiset, geologiset, kemialliset sekä biologiset tiedot valmistuvat vuoden 2010 loppuun mennessä. Näiden tietojen pohjalta laaditaan tarkka kartoitus merten luontotyypeistä sekä korkean resoluution kartoitus.
In concrete terms, most countries have set up an interministerial maritime committee tasked with placing all sectoral policies on the same wavelength.
Suurin osa jäsenvaltioista on perustanut ministeriöiden välisen komitean, jonka tehtävänä on meripolitiikan eri osaalueiden yhteensovittaminen.
Bulgaria, the Czech Republic, Ireland, Greece, Poland, Slovenia, Finland and Portugal have already taken this step.
Näin ovat tehneet muun muassa Bulgaria, Tšekin tasavalta, Irlanti, Kreikka, Puola, Slovenia, Suomi ja Portugali.
Others are taking integration further by placing maritime policy coordination within a single ministry, sometimes even the Prime Minister’s office.
Jotkin muut maat ovat menneet hallinnon yhdentämisessä vielä pidemmälle keskittämällä meripolitiikan eri osaalueiden yhteensovittamisen samaan ministeriöön ja joissakin tapauksissa pääministerin alaisuuteen.
This is the case in Belgium, Germany, France, Denmark and the Netherlands.
Näin on toimittu Belgiassa, Saksassa, Ranskassa, Tanskassa ja Alankomaissa.
Sweden and the United Kingdom have gone a step further by legislating to reform their maritime policy under an integrated approach, setting up an administration focused solely on this new policy.
Ruotsi ja Yhdistynyt kuningaskunta puolestaan ovat ottaneet lisäaskeleen ja uudistaneet lainsäädännöllisesti meripolitiikkaansa yhdennetyn lähestymistavan mukaisesti.
Certain maritime regions have also embarked on a process of maritime policy integration at their level.
Ne aikovat perustaa hallinnon, jossa keskitytään yksinomaan tämän uuden politiikan hoitamiseen.
Asturias (Spain), Schleswig-Holstein (Germany) and Brittany (France), for example, have developed their own maritime strategies.
Näitä ovat Asturias (Espanja), Schleswig-Holstein (Saksa) sekä Bretagne (Ranska), joissa on laadittu omat meristrategiat.
An integration involving all sectors p e or u e in E s her i es and a qu ac ul tu ri F
I helmikuu 2010 I o 46 N r
Action is not limited to the political level alone, however.
Kaikissa kahden viime vuoden aikana päätetyissä alakohtaisissa toimissa on kiinnitetty erityistä huomiota yhdennetyn lähestymistavan kehittämiseen.
Economic operators and associations are also involved.
Esimerkkinä mainittakoon yhteisön meriympäristöpolitiikan puitteista annettu direktiivi (meristrategiadirektiivi)(6), jonka nojalla jäsenvaltioiden on varmistettava vuoteen 2020 mennessä merien hyvä ekologinen tila.
The ‘Venice Platform’illustrates this new dynamic.
Direktiivillä edistetään sosioekonomiselle toiminnalle elintärkeiden luonnonvarojen säilyttämistä.
In November 2008, representatives of companies, regions, non-governmen-tal organisations, scientific organisations and users of the sea laid the foundations for a platform bringing together the players concerned, from all sectors, with the aim of organising dialogue with the public powers.
Direktiivin optimaalinen soveltaminen edellyttää alueellista suunnittelua sekä seurantaverkon EMODNETin tukea.
The Venice Platform has developed in two directions: a network of scientists and a platform of stakeholders who will work on all the sectors concerned by the integrated maritime policy.
Direktiivillä vaikutetaan myös yhteiseen kalastuspolitiikkaan, jota toteutetaan nykyisin täysin ekosysteemit huomioon ottavalla tavalla.
Lastly, for all sectoral actions decided over the last two years, special attention has been given to developing an integrated approach.
Sen kehitys tulevina vuosina on elintärkeää, jotta EU voisi selviytyä nykyisestä talouden taantumasta kasvuun, työllisyyteen ja innovointiin liittyvien voimavarojensa ansiosta.
The Marine Strategy Framework Directive(6), for example, obliges Member States to ensure good environmental status in their marine waters by 2020.
Asioita ei kuitenkaan hoideta vain poliittisella tasolla, vaan myös taloudelliset toimijat ja yhdistykset osallistuvat siihen.
This measure will help safeguard the resources vital to socio-economic activities and it cannot be applied optimally in the absence of spatial planning or of the EMODNET observation network.
Yritysten, alueiden, kansalaisjärjestöjen, tiedeyhteisöjen ja meriä hyödyntävien eri tahojen edustajista koostuva ryhmä perusti tämän eri alojen toimijoita yhdistävän foorumin, jolla mahdollistetaan vuoropuhelu julkisviranomaisten kanssa.
It also influences the Common Fisheries Policy, which is presently built on the ecosystem approach.
Venetsian foorumia on kehitetty kahteen suuntaan: tiedeverkostoksi ja alan toimijoiden foorumiksi, jossa toimijat työskentelevät meriasioiden parissa yhdennetyn meripolitiikan avulla.
So the integrated maritime policy is on the move.
(4) KOM(2008) 395.(5) Kalastus ja vesiviljely Euroopassa, Nro 42, maaliskuu 2009, s.
(4) COM(2008) 395.(5) Fisheries and aquaculture in Europe, No 42, March 2009, pp. 10 and 11.(6) Directive 2008/56/EC.
10–11.(6) Direktiivi 2008/56/EY.
Indeed, until now, each body has always used its own information system.
Yksiköiden välinen yhteistoiminta
For example, the Vessel Monitoring System (VMS), used to locate fishing vessels by satellite, and the Automatic Identification System (AIS) which locates transport ships via coastal antennas, are only available to fisheries control services and maritime traffic surveillance services respectively, without superimposition.
Merten valvonnassa komissio haluaa varmistaa alakohtaisten, kansallisten ja EU:n yksiköiden välisen yhteistoiminnan, mikä vaatii suuria ponnisteluja sääntöjen ja yhteisten menettelyjen kehittämisessä sekä järjestelmien yhteen sovittamisessa.
On maritime surveillance, the Commission wishes to ensure the interoperability of sectoral, national and European systems.
Kullakin yksiköllä on siis toistaiseksi ollut oma tiedotusjärjestelmänsä.
This requires a major effort to develop standards, common procedures and systems interconnection.
Komissio on näin ollen tarkistanut kaikki Euroopan unionissa käytössä olevat yksiköt ja on ehdottanut jäsenvaltioille, että nämä ottaisivat käyttöön ”yhteisen tietojenvaihtoympäristön”.
In other words, sectoral, national and European systems need to be interoperable, which requires a huge effort to develop standards, common procedures and systems interconnection. The effort will be well worth it, however, because interoperability will improve the quality and effectiveness of surveillance and cut costs.
Valvonta- ja seurantajärjestelmät, joita hyödynnetään jo nykyisin meriturvallisuudessa ja merenkulun turvatoimissa, meriympäristön suojelussa, kalastuksen valvonnassa, ulkorajojen valvonnassa sekä muissa lainsäädännön toimeenpanon valvontatoimissa, toimivat nykyään toisistaan erillään omilla aloillaan.
Monitoring and tracking systems used for maritime safety and security, protection of the marine environment, fisheries control, control of external borders and other law enforcement activities presently operate in isolation, with walls between the different sectors.
Toisin sanoen on varmistettava alakohtaisten, kansallisten ja EU:n yksiköiden välinen yhteistoiminta, mikä vaatii suuria ponnisteluja sääntöjen ja yhteisten menettelyjen kehittämisessä sekä järjestelmien yhteen sovittamisessa.
By enhancing their integration, the European Commission aims to improve the effectiveness of such systems.
Työ kuitenkin kannattaa, koska siten voidaan parantaa valvonnan laatua ja tehoa sekä alentaa kustannuksia.
p e or u e in E is her i es and a qu ac ul t ur F
al as tu s ja v K
Optimal exploitation of the oceans requires ideal security conditions and respect for rules.
Valtamerten optimaalinen hyödyntäminen edellyttää ihanteellisia turvallisuusolosuhteita ja sääntöjen noudattamista.
Today, maritime law enforcement activities are the responsibility of different services such as traffic surveillance, environmental protection, fisheries control, sea rescue, border surveillance, coast guards and navies.
Merialueilla järjestyksenpitoa koskevista toimista vastaavat nykyisin yksiköt, jotka ovat vastuussa meriliikenteen valvontaan, ympäristönsuojeluun, kalastuksen valvontaan, merenkulun turvallisuuteen, ulkorajojen valvontaan, rannikkovartiotoimiin sekä laivasoihin liittyvien asioiden hoidosta.
These services operate independently from one another, sometimes collecting the same information without realising it. Even where they are aware of such overlap, it is not always possible to share their information in the absence of compatible protocols or prior political agreements.
Yksiköt toimivat toisistaan erillään ja saattavat siten tietämättään kerätä samoja tietoja, ja vaikka ne tiedostaisivatkin tämän, niillä ei ole aina valmiuksia tietojen vaihtoon yhtenäisten toimintamenetelmien tai ennalta tehtyjen poliittisten päätösten puuttuessa.
No 46
Kaksi pilottikokeilua o 46 N r
This segmentation is hardly a guarantee of effectiveness.
Yksiköiden välisen yhteistyön puute ei luonnollisestikaan takaa toiminnan tehokkuutta.
Here too, integration is needed to help improve the quality of service.
Yhdennettyä toimintaa tarvitaan siis myös tältä osin laadukkaan toiminnan varmistamiseksi.
The Commission therefore recommends the development of extensive vertical cooperation between different bodies as well as horizontal cooperation between the services of different Member States and even in some cases with third countries.
Komissio esittääkin sekä eri yksiköiden välistä laaja-alaista vertikaalista yhteistyötä että horisontaalista yhteistyötä eri jäsenvaltioiden yksiköiden ja joissakin tapauksissa jopa kolmansien maiden yksiköiden välillä.
Two pilot projects are under way to evaluate the obstacles to be tackled in this difficult undertaking: one in the Mediterranean and the near Atlantic and the other in sea basins in the north of Europe.
Parhaillaan on käynnissä kaksi pilottikokeilua, joiden tarkoituksena on arvioida tämän vaikean työn esteitä.
The results and lessons of these two pilot projects are expected to contribute to widespread interoperability throughout the European Union.
Toinen kokeilu liittyy Välimereen ja Atlanttiin ja toinen Pohjois-Euroopan vesialueisiin.
Yet the idea is also to go beyond mere cooperation. The Commission set up a group of Member State experts to work on developing the interoperability of services.
Hankkeiden tavoitteena on rajojen valvontaa, tullitoimintaa, kalastuksen valvontaa, meriturvallisuutta, tutkimus- ja pelastustoimintaa, merten saastumista, alusten ja satamien turvallisuutta, rikosten ennaltaehkäisyä ja torjuntaa sekä merenkulun ja meriliikenteen tehokkuuteen liittyvien tietojen vaihto.
This work provided input for the European Commission’s new Communication entitled‘Towards the integration of maritime surveillance: A common information sharing environment for the EU maritime domain’(1).
Näiden pilottihankkeiden tulosten ja opetusten ansiosta yhteistoiminnasta voidaan tehdä yleinen käytäntö koko Euroopan unionin alueella.
External dimension: building the European Union’s international role in maritime affairs la ge ul
Ulkoiset toimet: vahvistetaan Euroopan unionin kansainvälistä roolia meriasioiden hoidossa la ge ul
Climate change, loss of biodiversity, and sustainable use of marine resources are some of the challenges that the European Union intends to take up with the integrated maritime policy.
Ilmastonmuutos, biologisen monimuotoisuuden ehtyminen sekä meriluonnonvarojen kestävän kehityksen mukainen hyödyntäminen ovat haasteita, joihin Euroopan unioni aikoo tarttua yhdennetyn meripolitiikan avulla.
Marine ecosystems and maritime economies transcend borders, however, so the European Union cannot ensure sustainable growth of the maritime economy and preserve the marine environment without including an international dimension.
Meriekosysteemit tai meritaloudet eivät tunne rajoja. Euroopan unioni ei voi taata kestävän kehityksen mukaista meritalouden kasvua eikä suojella merialueita ilman kansainvälistä yhteistyötä.
The European Union (EU) must play a decisive role in the international management of maritime affairs.
Euroopan unionin (EU) on otettava keskeinen rooli meriasioiden kansainvälisessä hoidossa.
It therefore wishes to bolster the impact of its action in the international arena, both in existing multilateral bodies and in bilateral relations with key partners.
Komissio haluaakin tehostaa toimintansa vaikutuksia kansainvälisesti sekä nykyisissä monenvälisissä yhteistyöelimissä että kahdenvälisissä suhteissa tärkeimpien yhteistyökumppanien kanssa.
It also aims to develop regional cooperation in sea basins shared with other States.
Lisäksi komissio haluaa kehittää alueellista yhteistyötä muiden jäsenvaltioiden kanssa yhteisten merialueiden hoidossa.
The integrated management of maritime activities has taken giant steps forward since 2007.
Merenkulun toimien yhdennetty hoito on edennyt suurin askelin vuoden 2007 jälkeen.
On national governance, most countries have set up an interministerial maritime committee tasked with placing all sectoral policies on the same wavelength.
Kansallisessa hallinnoinnissa on edetty niin, että suurin osa jäsenvaltioista on perustanut ministeriöiden välisen komitean, jonka tehtävänä on meripolitiikan eri osaalueiden yhteensovittaminen.
In its Communication,‘Developing the international dimension of the Integrated Maritime Policy of the European Union’(1), the Commission reviews a number of international maritime issues and proposes areas for action.
Komissio tarkastelee tiedonannossaan nimeltä Euroopan unionin yhdennetyn meripolitiikan kansainvälisen ulottuvuuden kehittäminen (1) kansainvälisiä meriasioita sekä esittää toimintalinjauksia.
Maritime safety and security – The EU guarantees the security of maritime traffic in its waters, as well as the freedom and security of navigation.
Meriturvallisuus ja merenkulun turvatoimet – EU vastaa merialueidensa liikenteen turvallisuudesta sekä merenkulun vapaudesta ja turvatoimista.
It expects all its international partners to do the same in their waters.
EU odottaa näin ollen, että kaikki sen kansainväliset yhteistyökumppanit toimivat samoin omilla vesillään.
Outside its waters, the EU is committed to keeping up the fight against piracy, as it is doing in Somalian waters today, and helping the States concerned to restore law and order on land.
EU:n vesien ulkopuolella komissio on sitoutunut merirosvouksen torjuntaan (esimerkiksi hiljattain Somalian aluevesillä) sekä auttamaan kyseisiä valtioita lainsäädännön noudattamisessa mantereella.
International governance – It is more important than ever for the rules of the game to be clearly defined, accepted by all and easy to apply.
Kansainvälinen hallinnointi – On äärimmäisen tärkeää määritellä selkeästi ja vaivattomasti sovellettavissa olevat pelisäännöt, joita kaikki noudattavat.
To start, the law of the sea must be enforced globally.
Merioikeutta on ensinnäkin noudatettava maailmanlaajuisesti.
The EU must therefore use its influence to see to it that the States that have not yet done so sign up to the founding international agreement on law of the sea, namely the 1982 United Nations Convention on the Law of the Sea (UNCLOS).
EU:n on tätä varten käytettävä hyväksi vaikutusvaltaansa, jotta valtiot, jotka eivät vielä ole liittyneet merioikeuden kansainväliseen perustamissopimukseen eli vuodelta 1982 peräisin olevaan YK:n merioikeusyleissopimukseen, tekisivät niin.
e ri es and a qu ac ul t ur is h F
as tu s ja v al K
Employment – Within the framework of the International Labour Organisation, the EU must cooperate to promote decent working conditions in the highly globalised sectors of transport, shipbuilding and fisheries, with a view to guaranteeing social justice and fair competition between global operators.
Merten biodiversiteetti – EU:n on jatkettava yhteistyötään avomerten suojelualueiden perustamiseksi biodiversiteettisopimuskumppaniensa kanssa. EU:n on tässä tarkoituksessa toimittava merioikeusyleissopimuksen nojalla päästäkseen kansainväliseen sopimukseen avomerten biodiversiteetin kestävän kehityksen mukaisesta hyödyntämisestä.
Marine biodiversity – The EU should continue to work with its partners from the Convention on Biological Diversity to create protected marine areas in the high seas.
Työ – Kansainvälisessä työjärjestössä EU:n on tehtävä yhteistyötä asianmukaisten työolojen edistämiseksi hyvin pitkälle kansainvälistyneillä aloilla, kuten meriliikenteessä, laivarakentamisessa ja kalastuksessa.
This implies working at UNCLOS level to obtain an international agreement on the sustainable exploitation of marine biodiversity in international waters.
Tavoitteena on varmistaa sosiaalinen oikeudenmukaisuus ja oikeudenmukainen kilpailu kansainvälisten toimijoiden välillä.
Scientific research – The EU should continue scientific cooperation with its international partners to pursue largescale research programmes concerning the high seas and deep-sea research.
Tieteellinen tutkimus – EU:n on jatkettava tiedealan yhteistyötä kansainvälisten yhteistyökumppaniensa kanssa laaja-alaisten avomeri- ja syvänmerentutkimusta koskevien ohjelmien jatkamiseksi.
CO2 storage. The EU must therefore work for the conclusion of a post-2012 agreement on climate change, in collaboration
Ilmastonmuutos – Valtameret, meret ja rannikot kärsivät ilmastonmuutoksesta.
International representation with its partners from the United Nations Framework Convention on Climate Change.
EU:n onkin ponnisteltava yhdessä YK:n ilmastonmuutospuitesopimuksen kumppaniensa kanssa vuoden 2012 jälkeistä aikaa koskevan ilmastonmuutossopimuksen aikaan saamiseksi.
It must also support the negotiations taking place in the International Maritime Organisation (IMO) to limit
Komission on myös tuettava Kansainvälisessä merenkulkujärjestössä (IMO) käytäviä neuvotteluja alusten hiilidioksidipäästöjen vähentämiseksi.
CO2 emissions from ships. The EU also must continue to help the developing countries adapt to climate change.
EU:n on niin ikään autettava edelleen kehitysmaita sopeutumaan ilmastonmuutokseen.
If the EU is to be in a position to develop the integrated approach in international bodies, it has to enhance its role and presence in such fora.
Jotta EU voisi kehittää yhdennettyä lähestymistapaa näissä kansainvälisissä elimissä, sen on tehostettava asemaansa ja näkyvyyttään niissä.