natgillin/translations-raw huggingface dataset:
(56)Press release IP/99/672, 10.9.1999.(57)Decision of 18 September 1987 (OJ L293, 16.10.1987); 1987 Competition Report, point 78.
Ehtojen mukaan IDS­messuille osallistujat eivät saa osallistua muihin Saksassa järjestettäviin alan esittelyihin määrättynä aikana.
ANTITRUST 161 a range of products for dentists and dental technicians.
Komissio katsoi nyt kuten aikaisemminkin, että kilpailunrajoitus on perusteltu sen rationalisointivaikutuksen vuoksi ja koska tavoitteena on esitellä hammaslääkäreille ja hammasteknikoille mahdollisimman laaja tuotevalikoima.
It is not excessive, taking account of its limitedduration and the exceptions it provides for events such as “open days” organised by individual exhibitorsand exhibitions in the context of congresses or symposia.
Rajoitus ei ole kohtuuton, kun otetaan huomioon sen kesto ja poikkeukset, joiden mukaan yksittäiset näytteillcpanijat ja näyttelyt voivat järjestää "avoimien ovien päiviä» kongressien tai symposiumien yhteydessä.
Compared to the conditions exempted in 1987, the closed period has been reduced from five monthsevery three years to twelve weeks every two years.
Verrattuna vuonna I987 poikkeusluvan saaneisiin ehtoihin «karenssiaikaa» on nyt lyhennetty viidestä kuukaudesta joka kolmas vuosi kahteentoista viikkoon joka toinen vuosi.
In the course of the new notification the GFDIextended the exception for exhibitions held in conjunction with congresses or symposia to include allcongresses or symposia for dentists or dental technicians as long as the products presented are related tothe subject of the congress or are used for demonstration purposes.
Uuden ilmoituksen kuluessa GFDI laajensi kongressien tai symposiumien yhteydessä pidettäviä näyttelyjä koskevaa poikkeusta siten, että sila sovelletaan kaikkiin hammaslääkäreiden tai hammasteknikoiden kongresseihin tai symposiumeihin, kunhan esiteltävät tuotteet liittyvät kongressin aiheeseen tai niitä käytetään esittelyissä.
Asummary of the conditions was published(58) in accordance with Article19(3) of Regulation No17.Several professional organisations of dentists in Germany (Zahnärztekammern) initially submittedobjections, but later agreed with GFDI on a circular in which the arrangement for exhibitions accompanying congresses is explained.
Yhteenveloehdoista julkaistiin C7) asetuksen N:o I7 19 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Useat saksalaiset ham­maslääkärien ammatilliset järjestöt (Zuhnärztekammcrn) toimittivat aluksi huomautuksia, mutta sopivat myöhemmin GFDIai kanssa kiertokirjeestä, jossa selvitetään kongressiin liittyvien näyttelyjen järjestelyt.
Newspaper distribution contracts in Belgium — AMP (Cases IV/C-2/31.609 and 37.306)
Sanomalehtien jakelusopimukset Belgiassa - AMP (asiat N:o IV/C-2/31.609 ja 37.306)
Agences et Messageries de la Presse (AMP) having notified its selective distribution contracts with itsauthorised retailers, the Commission had to examine the newspaper distribution system in Belgium.
Komissio luiki Belgian sanomalehtien jakelujärjestelmää Agence et Messagerie de Pressen (AMP) ilmoitettua valtuutettujen vähittäiskauppiaiden kanssa tehtävistä valikoivista jakelusopimuksista.
Newspaper and magazine distribution raises the issue of price setting, as the products involved have adistinctive legal status.
Lehtien jakeluun liittyy kysymys hintojen asettamisesta, sillä kyseisillä tuotteilla on epätavallinen oikeudellinen asema.
Traditionally, a retailer sells on to consumers goods that he owns and shouldersthe business risks associated with ownership of his stock.
Yleensä vähitläiskauppias on jälleenmyyjä eli myy kuluttajille omistamiaan tavaroita ja vastaa toimintaan liittyvistä riskeistä.
In newspaper distribution, the retailer does notown the newspapers and periodicals he sells and does not run the risk of being left with unsold copies.That risk is assumed by the publisher alone, who has to take back unsold copies.
Sanomalehtien jakelussa vähitläiskauppias ei omista myymiään sanomalehtiä ja aikakauslehtiä eikä kauppiaalle koidu riskiä myymättömistä lehdistä.
In return, the publisheralone sets the price at which the goods are sold to the consumer and the retailer has to apply that price.
Tästä riskistä vastaa yksin julkaisija, jonka on otettava takaisin myymättömät kappaleet.
The proportion of unsold copies is far higher for foreign newspapers than for the domestic press: it canbe as much as 50-70% as against only 10-30% in the case of the latter.
Vastineeksi ainoastaan julkaisija asettaa hinnan, jolla tuotteet myydään kuluttajalle,ja vähittäiskauppiaan on sovellettava kyseistä hintaa.
The Commission took the view that the fixed selling price clause was caught by Article81(1) of the ECTreaty and had to be examined in the light of Article81(3).
Myymättömien kappaleiden osuus on ulkomaisten sanomalehtien kohdalla huomattavasti suurempi (50­70 prosenttia) kuin kotimaisten lehtien osalta ( IO—30 prosenttia).
The Commission noted that this method of organising distribution at news-stands was applied throughout theworld; the widespread use of the system was in itself already an initial sign of a lack of alternative solutions.
Sanomalehtien rajatylittävä levikki on erittäin vähäisiä, koska myynti ei ole juurikaan kannattavaa julkaisijoille.
It then looked into the specific nature of newspapers and periodicals.
Is") Lehdistötiedote IP/99/672, 10.9.1999. Γ') Komission päätös I8.9.1987 (EYVL L 293.
Thisparticular characteristic explains why the sale-or-return system is generalised.
I6.I0.I987). kilpailupolitiikkaa koskeva kertomus 1987. 78 kohta.
162APPLICATION OF THE COMPETITION RULES IN THE EUROPEAN UNION
164 KILPAILUSÄÄNTÖJEN SOVELTAMINEN EUROOPAN UNIONISSA
If unsold copies were not returned, the financial burden would be borne by the retailer or the distributor,and this would have two consequences for their marketing policy: they would limit to the strict minimumnecessary the number of copies offered to the public, even if that might result in a shortage, and theywould refrain from distributing certain papers that were considered risky.
Jos myymättömiä kappaleita ei palautettaisi, vähitläiskauppias tai jakelija joutuisi kantamaan taloudellisen riskin. Tällä olisi markkinointipolitiikan kannalta kaksi seurausta: jakelijat rajoittaisivat yleisölle tarjottavien kappaleiden määrän tarvittavaan vähimmäismäärään, vaikka sen vuoksi lehtiä olisikin liian vähän, eivätkä ne ottaisi jakeluun lehtiä, joiden myyntiin sisältyisi riski.
Another possibility might beto increase the price of the service rendered by the distributor, with the effect of reducing the publisher’smargin or, more likely, increasing the price to the consumer.
Toinen mahdollisuus olisi korottaa jakelijan palvelujen liimaaja siten joko supistaa julkaisijan katetta tai nostaa kuluttajan maksamaa hintaa, mikä olisi todennäköisintä.
The sale-or-return clause is therefore necessary in order to reap the benefits expected from this methodof distribution, namely to offer consumers a wide range of newspapers and periodicals.
Myymättömien lehtien palautusta koskeva lauseke on siten tarpeen kyseisestä jakelujärjestelmästä odotettavan hyödyn saamiseksi, toisin sanoen monipuolisen sanoma- ja aikakauslehtivalikoiman tarjoamiseksi kuluttajille.
The Commission went on to consider whether a publisher could accept a sale-or-return system withoutcontrolling the price to the consumer.
Komissio tarkasteli myös, voisiko julkaisija hyväksyä palautusjärjestelmän määräämältä kuluttajan maksamaa hintaa.
The retailer would in that case not run any business risk with regardto unsold copies.
Vähittäiskauppiaalla ci siinä tapauksessa olisi myymättömiin lehtiin liittyvää taloudellista riskiä.
If the retailer made a commercial misjudgment, something which could well happenin the absence of an overview of the newspaper’s position in the market, there would be more unsoldcopies and the publisher would bear the financial burden of the retailer’s pricing error.
Jos kauppias tekisi hinnoitteluun liittyvän arviointivirheen, mikä voisi tapahtua jos sanomalehden asemasta markkinoilla ei ole kokonaiskuvaa, myymättömiä lehtiä olisi enemmän ja julkaisija joutuisi kantamaan taloudellisen vastuun vähittäiskauppiaan hinnoitteluvirheestä.
It is thereforeeconomically acceptable in the distribution system concerned that the operator who incurs the maineconomic risk should control the selling price.
Kyseisessä jakelujärjestelmässä on siis taloudellisesti hyväksyttävämpää, että taloudellisesta riskisiä vastaava toimija määrittää myös myyntihinnan.
There were consequently grounds for exempting this clause under Article81(3) of the ECTreaty and on3June the Commission sent AMPa comfort letter to that effect.
Täten kyseiselle lausekkeelle voitiin myöntää poikkeus ja komissio lähetti 3. kesäkuuta 1999 EYai perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan mukaista poikkeusta koskevan hallinnollisen kirjeen.
On 27February1998 Microsoft, the computer software manufacturer, formally notified to the Commission a set of agreements concluded with some European Internet Service Providers (ISPs) forthe licensing and distribution of its Internet Explorer products.
Tietokoneohjelmistojen valmistaja Microsoft ilmoitti komissiolle 27. helmikuuta 1998 eräiden eurooppalaisien Internet-palveluiden tarjoajien kanssa tehdyistä sopimuksista, jotka koskevat Microsoftin Internet Exploreria käyttävien tuotteiden lisensointia ja jakelua.
An ISPis a company that maintains apermanent connection to the Internet and enables its subscribers to connect to it via a telephone link withthe ISP.
Internet-palveluiden tarjoaja on yritys, joka ylläpitää pysyvää yhteyttä Internetiin ja tarjoaa tilaajilleen mahdollisuuden Internet-yhteyteen puhelimen kautta.
ISPs may also provide their subscribers with World Wide Web (WWW) pages.
Internet-palveluiden tarjoajat voivat myös tarjota tilaajilleen World Wide Web (WWW) -sivuja.
Microsoft’s formal notification of its agreements followed an inquiry launched by the Commission’s Competition Directorate-General.
Microsoft ilmoitti sopimuksensa muodollisesti sen jälkeen kun kilpailun pääosasto oli aloittanut asian tutkimisen.
During that inquiry, the Commission advised Microsoft to re-examineits agreements in the light of the Community competition rules to ensure that they did not containrestrictions that might have the effect of illegally foreclosing the market for Internet browser softwareto Microsoft’s competitors and of illegally promoting the use of Microsoft’s proprietary technology onthe Internet.
Tutkimuksen aikana komissio neuvoi Microsoftia tarkistamaan sopimuksensa yhteisön kilpailusääntöjen perusteella varmistaakseen, että niihin ei sisälly rajoituksia, jotka voisivat laittomasti sulkea markkinat Microsoftin kilpailijoiden Internet-selaimilta ja edistää Microsoftin omistaman tekniikan käyttöä Internetissä.
The Commission examined two major land transport infrastructure operations in the light of itscommunication on the application of the competition rules to new transport infrastructure projects.(60)
Komissio on tutkinut kahden tärkeän maakuljetusinfrastruktuurin toimintaa komission suosituksista kilpailusääntöjen soveltamiseksi uusiin liikenncinfrastruktuureihin liittyviin hankkeisiin annetun selvennyksen puitteissa (''').
The track access agreements for the Channel Tunnel Rail Link (CTRL), a high-speed link between the Channel Tunnel and London due to be completed in 2007, were notified to the Commission.
Komissiolle ilmoitettiin Channel Tunnel Rail Linkin (CTRL) radankäyttösopimuksista, jotka takaavat vu­onna 2007 silurien nopeuksien yhteyden kanaalitunnelin ja Lontoon välillä.
Theagreements were concluded interaliabetween the railway company Eurostar (UK) Ltd, the UK partnerin the Eurostar international service, and the infrastructure manager Railtrack plc.
Sopimukset on tehty rautatieyh­tiö Eurostar (UK) Ltdai.jokaon kansainvälisen Eurostar­palvelun brittiläinen osapuoli, ja infrastruktuuria hallinnoivan Railtrack Plc:n kanssa.
The Commissionindicated in a notice(61) that it intended to take a favourable view of the agreements.
Tiedonannossa ('"") komissio ilmoitti aikeestaan ottaa myönteisen kan­nan näihin sopimuksiin.
It did not discussthe parties’opinion that there would be spare capacity for new entrants once the track was brought intoservice; it merely pointed out there was no actual competitor to Eurostar (UK) for access to the CTRLand that any potential competitor was still, at that stage, hypothetical.
Komissio ei keskustellut osapuolten näkemyksestä, että palvelun käyttöönoton jäl­keen radalla olisi kapasiteettia uusille markkinoilletulijoilie. Komissio on ainoastaan huomauttanut,että Eu­rostar (UK): Ila ci ole vakavaa kilpailijaa radalle ja että mahdollinen kilpailija on tässä vaiheessa hypoteetti­nen.
In a comfort letter dated 12Marchthe Competition Directorate-General therefore confirmed to the parties that there were in its view nogrounds for applying Article81(1) of the ECTreaty to the agreements in question.
Maaliskuun 12. päivänä I999 päivätyssä hallinnollisessa kirjeessä kilpailun pääosasto on vahvistanut osapuolille, ettei ole syytä soveltaa EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan I kohtaa kyseisiin sopimuksiin.
Eurotunnel (Case IV/D-2/32.490)
Eurotunnel (asia N:o IV/D-2/32.490)
On22October1996 the Court of First Instance annulled(62) the Commission’s decision of13December1994(63) exempting for 30years the usage contract between Eurotunnel, British Rail and Société nationale des chemins de fer français (SNCF).
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumosi (''') 22. lokakuuta 1996 komission 13. joulukuuta 1994 tekemän päätöksen. Komissio oli antanut poikkeusluvan kolmeksikymmeneksi vuodeksi Eurotunnelin, British Railin ja Société nationale des chemins de fer français'n (SNCF) käyttöoikeussopimukselle C'2).
In addition to bearing in mind the fact, noted bythe CFI in its judgment, that certain clauses in the contract allowed Eurotunnel to cede some of its owncapacity to new entrants, the Commission conducted a fresh analysis of the usage contract in the lightof the regulatory developments that had taken place in the meantime and the evolution of the crossChannel transport market since the tunnel opened in 1994.
Tuomioistuin totesi tuomiossaan sopimusten määräysten antavan Eurotunnelille mahdollisuuden luovuttaa osa omasta kapasiteetistaan uusille markkinoilletulijoille, minkä lisäksi komissio tarkasteli käyttöoikeussopimusta uudelleen sääntelyssä tapahtuneen kehityksen ja kanaalin ylittävien kuljetusten markkinoilla tunnelin avautumisen jälkeen vuonna 1994 tapahtuneen kehityksen perusteella.
The parties had furthermore waived one ofthe clauses in the usage contract that had prompted the Commission’s 1994 decision.
Osapuolet olival lisäksi luopuneet yhdestä sopimukseen sisältyneestä lausekkeesta, joka oli ollut syynä komission vuonna 1994 tekemään päätökseen.
The Commission noted first of all that the tunnel was not saturated.
Komissio huomautti ensin, että tunnelissa oli vapaata käyttökapasiteettia.
Nor did the Commission find that the usage contract had restrictive effects on therelevant transport services markets in which the railway companies and Eurotunnel were active.
Siltä osin kuin on vapaita junavuoroja eikä Eurotunnelin ja rautatieyhtiöiden väliseen sopimukseen sisälly yksinoikeutta, komissio
(62)Joined Cases T-79/95 and T-80/95 [1996] ECRII-1491.(63)1994 Competition Report, points 184 and 185.
C'2) XXIV kilpailupolitiikkaa koskeva kertomus. 184 ja 185 kohla.
164APPLICATION OF THE COMPETITION RULES IN THE EUROPEAN UNION
Komissio ei myöskään havainnut, että käyttöoikeussopimus rajoittaisi kuljetuspalvelujen markkinoita, joilla rautatieyhtiöt ja Eurotunnel toimivat.
UK beer cases
Yhdistyneen kuningaskunnan olutasiat (
The Commission exempted the standard leases of the three largest brewers in the UK.
Komissio myönsi vuonna 1999 poikkeusluvan Yhdistyneen kuningaskunnan kolmen suurimman panimon vakiomuotoisille vuokrasopimuksille.
This followed anexhaustive examination by the Commission departments of the way in which the national brewers Bass,Scottish and Newcastle (“S & N”) and Whitbread had operated contractual agreements with their lessees.
Päätös tehtiin sen jälkeen, kun komission yksiköt olivat tutkineet laajasti tapaa, jolla kansalliset panimot Bass, Scottish and Newcastle (S & N) ja Whitbread olivat tehneet sopimuksia vuokralaistensa kanssa.
The national brewers’standard leases are typical UK property tie agreements.
Kansallisten panimoiden vakiovuokrasopimukset ovat tyypillisiä Yhdistyneen kuningaskunnan sopimuksia, joihin liittyy ostovelvoite.
In such arrangements, acompany (in this case a national brewer) owns a retail outlet which it does not operate itself, but insteadrents out to an independent entrepreneur in exchange for a contractual rent and the obligation to buy allhis beer (of certain specified types) from the landlord-brewer.
Toisin sanoen yhtiö (tässä tapauksessa kansallinen panimo) omistaa vähittäismyyntipisteen, jonka toimintaa se ei itse harjoita, vaan vuokraa tilat itsenäiselle yrittäjälle vuokraa vastaan, ja yrittäjällä on velvollisuus ostaa kaikki (tietyn tyyppiset) oluet panimolta.
The leases fall within the scope of Article81(1) if they meet two conditions set down in Delimitis:(65)(i)if the national on-trade beer market is foreclosed and (ii)if the agreements of the brewer in question contribute significantly to that foreclosure.
Tällaiset vuokrasopimukset kuuluvat 81 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, jos ne täyttävät Dclimitistuomiossa (64) asetetut kaksi edellytystä: a) oluen kansalliset anniskelumarkkinat ovat suljetin ja b) kyseisen panimon sopimukset myötävaikuttavat huomattavasti sulkemiseen.
The Commission considered that the UK on-trade beer market was foreclosed in view of the totality ofon-trade beer throughput covered by the property-tied, managed houses and loan-tied outlets of all thebrewers operating in the UK and the beer which non-brewing pub companies were obliged to buy fromlocal brewers, and also other factors relating to the opportunities for access to, and the competitive forceson, the market.
Komissio katsoi, että oluen anniskelumarkkinat Yhdistyneessä kuningaskunnassa olivat suljetut, kun otetaan huomioon kaikkien Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimivien panimoiden itse johtamien ja niiden vuokraamien pubien sekä lainasopimuksen panimon kanssa tehneiden pubien anniskelumyynti, olut, joka pub-yhtiöiden on ostettava paikallisilta panimoilta sekä muut syyt, jotka liittyvät mahdollisuuteen päästä markkinoille sekä markkinavoimiin.
The Commission also considered that the tied networks of Bass, S & N and Whitbread(66) contributedsignificantly to that foreclosure.
Komissio katsoi myös, että Bassin, S & N:n ja Whitbreadin sidotut verkostot (**) myötävaikuttavat merkittävästi markkinoiden sulkemiseen.
The Commission found that, on average, the lessees which are tied to Bass, S & N and Whitbread had topay more for their beer purchases than individual operators who bought the same beer from the samebrewer (so-called free traders).
Komissio havaitsi, että Bassiin. S & N:ään ja Whitbreadiin sidoksissa olevat vuokralaiset joutuvat maksamaan oluestaan keskimäärin enemmän kuin yksittäiset toimenharjoittajat,jotka ostavat samaa olutta samalta panimolta (itsenäiset pubit).
However, the Commission considered that an exemption was warrantedbecause Bass, S & N and Whitbread tied lessees were, on average, on a level playing field with their othercompetitors.
Komissio kuitenkin katsoi,että poikkeus oli perusteltu, koska Bassin.
The Commission therefore decided to grant a temporary individual exemption to these brewers’standardleases.
(") Asiat 35079, 35999, 36081 (ilmoitukset), 36302. 36349. 36356. 36717. 36719. 36745. 36746. 36953. 36954. 36956, 36971. 36987. 36991. 37007, 37011. 37019.
(66)Consisting of the brewer’s property-tied, managed houses and loan-tied outlets, plus, in principle, the beer whichits “wholesale partners” are under an obligation to buy.
C'5) Verkoslo! muodostuvat vuokrapubeista, panimoiden itse johtamista puheista tai lainasopimuksen panimon kanssa tehneistä pubeisla sekä periaatteessa oluesta, joka «tukkukaupan kumppaneiden» on ostettava.
Following the adoption by the Commission of these three Article81(3) decisions concerning Whitbread,
S & Nai ja Whilbrcadin ostovelvoitteen alaisilla vuokralaisilla oli keskimäärin samat kilpailuedellytykset kuin niiden kilpailijoillakin.
) a number of complainants were sent a copy, signifying formal rejection of their complaints.
Whitbreadiä (''''), Bassiä C'7) ja S & N:ää (''") koskevien komission 81 artiklan 3 kohdan nojalla tekemien päällisien jälkeen joillekin kantelijoille toimitettiin kopio päätöksestä, mikä oli muodollinen ilmoitus niiden tekemien kanteluiden hylkäämisestä.
Electricity transmission tariffs in the Netherlands (Case IV/E3/37.770)
Alankomaiden sähkönsiirtotariffit (asia N:o IVIE3I37.770)
In the Netherlands the total cost of transmitting electricity through the grid is shared on a 75:25 basis betweenconsumers and producers.
Alankomaissa kansallisen verkon kautta tapahtuvan sähkönsiirron kokonaiskustannuksista vastaavat kuluttajat (75 prosenttia) ja tuottajat (25 prosenttia).
The regulator was acting in accordance with Community case-law, under which national authorities must not approve any practice or agreement contrary to Community competition law.(70)
Sääntelyvirasto noudatti siten yhteisön lainsäädäntöä, jonka mukaan kansalliset viranomaiset eivät saa hyväksyä käytäntöä lai sopimusta, joka on yhteisön kilpailuoikeuden vastainen (69).
In their reply to the Dutch electricity regulator, the Commission departments regarded the import andtransit charges as compatible with Article82 of the EC Treaty, provided that two conditions were met.
Vastauksessaan Alankomaiden sähkön sääntelyviraslolle komissio katsoi, että tuonti-ja siirtomaksut ovat EYai perustamissopimuksen 82 artiklan mukaiset, jos ne täyttävät kaksi edellytystä.
Adominant TSO’s charges for electricity transmissions must always be linked to the actual cost in orderto avoid abuse within the meaning of Article82.
Määräävässä asemassa olevan siirtoverkkooperaattorin maksujen on aina liityttävä todellisiin kustannuksiin, jotta estetään perustamissopimuksen 82 artiklassa tarkoitettu määräävän markkinaaseman väärinkäyttö.
According to the information currently available to the Commission, such costs normally arise only if there is a physical flow of electrons across borders.
Komission tietojen mukaan lällaisia kustannuksia kertyy ainoastaan silloin, jos elektroni! lodclla virtaaval rajojen yli.
The Dutch TSO may therefore, under the supervision of the regulator, charge for import and transittransmissions only to the extent that these give rise to extra costs on the lines interconnecting the Dutchgrid with other grids in neighbouring Member States.
Alankomaiden siirtoverkko-operaattori voi sääntelyviraston valvonnan alaisuudessa veloittaa tuonnista ja kauttasiirrosta, jos nämä toimet johtavat lisäkustannuksiin linjoilla, jotka liittävät Alankomaiden verkon naapurijäsenvaltioiden verkkoihin.
Within the new framework of the internal market for energy it is quite possible for electricity to be tradedseveral times across national boundaries.
Energian sisämarkkinoita koskevissa uusissa puitteissa on täysin mahdollista, että sähköä kaupataan usciia kertoja kansallisten rajojen yli.
This is particularly the case in Member States with a powerexchange such as exists in the Netherlands.
Näin on erityisesti jäsenvaltioissa,joissa vaihdetaan sähköä Alankomaiden lapaan.
In order to avoid double payments to the dominant TSO,care must be taken that foreign traders only pay import charges for electricity which is actually importedfrom another Member State.
Jolta määräävässä asemassa olevalle siirtoverkko-operaattorille ei suoriteta maksua kahdesti. on hu olehdittava siitä, että ulkomaiset yhtiöt maksavat tuontimaksut ainoastaan sähköstä, joka todella tuodaan loisesta jäsenvaltiosta.
It is, however, for importers to prove the origin of the electricity.
Sähkön alkuperän todistaminen on kuitenkin tuojien vastuulla.