natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the early 1970s, very high mercury concentrations were observed in some coastal areas, in 'hot spots', near harbours and industrial areas.
Joillakin rannikkoalueilla havaittiin 1970­luvun alussa erittäin korkeita elohopeapitoisuuksia ongelma­alueilla, satamien lähellä ja teollisuusalueilla.
As a result of dramatic reductions, starting in the late 1970s, in mercury releases from chlor-alkali plants there have been quick recoveries (2-5 years for half-life of mercury) in biota and indications of slower (6-33 years) reductions of concentrations in sediments (Heirut et al., 1996).
Kloorialkalitehtaiden huomattavan 1970­luvun lopulla alkaneen elohopeapäästöjen vähentämisen tuloksena eliöstössä on tapahtunut nopeaa palautumista (elohopean puoliintumisaika 2­5 vuotta), ja myös merkkejä pitoisuuksien hitaammasta (6­33 vuotta) vähenemisestä sedimentissä on olemassa (Heirut et ak, 1996).
Chlorinated hydrocarbons are released entirely from anthropogenic sources, since no natural chlorinated
Kuvio PCB-pitoisuuksien jakaumasta (ng/g tuorepaino) eräissä Välimeressä elävissä lajeissa
Generally DDT concentrations are low in open sea sediments but high values were reported from the Rhône delta.
Avomeren sedimenttien DDT­pitoisuudet ovat yleisesti ottaen alhaisia, mutta Rhönejoen suistosta on ilmoitettu korkeita arvoja.
These were considered extremely high and are comparable to values obtained in heavily polluted locations.
Näitä arvoja pidetään erittäin korkeinaja verrannollisina pahoin saastuneilta paikoilta mitattuihin arvoihin.
Maximum values reported for DDT and PCB concentrations are generally much lower than the permissible limits for seafood consumption (WHO/ UNEP, 1995).
DDT­ja PCB­pitoisuuksien ilmoitetut korkeimmat arvot ovat yleensä paljon merieliöitä sisältävälle ruualle sallittuja raja­arvoja alhaisemmat (WHO/UNEP, 1995).
Most of these chemicals are no longer used in Mediterranean countries.
Useimmat näistä kemikaaleista eivät enää ole käytössä Välimeren maissa.
Oil pollution
Öljysaasteet
Oil spills float and drift.
Öljyvuodot kelluvatja ajelehtivat meressä.
Up to now, accidental oil spills have caused localised damage to the Mediterranean marine and coastal environment.
Tahattomat öljyvuodot ovat tähän mennessä aiheuttaneet paikallisia vahinkoja Välimeren meri­ja rannikkoympäristölle.
Out of 268 accidents listed by REMPEC for the 1977-1995 period, more than three-quarters involved oil.
REMPEGn vuosina 1977­1995 kirjaamista 268 onnettomuudesta yli kolmeen neljäsosaan liittyi öljyvahinko. Onnettomuuksien määrä Välimerellä on lisääntymässä.
The number of accidents is increasing in the Mediterranean Sea, with 81 events in recent five years (19911995) compared to 99 events in the previous ten years (19811990) (MAP/REMPEC, 1996).
Viisivuotiskaudella 1991­1995 onnettomuuksia oli 81 verrattuna 99 onnettomuuteen kautta edeltävien kymmenen vuoden aikana (1981­1990) (MAP/REMPEC, 1996).
It should be stressed that a major oil spill could occur at any time in any part of the Mediterranean, particularly along the major sea routes and in or around the more important oil loading and unloading terminals, particularly as several ageing tankers are operating in the Mediterranean waters.
On kuitenkin painotettava, että suuri öljyonnettomuus saattaa tapahtua milloin tahansa missä tahansa Välimeren osassa, erityisesti tärkeimpien merireittien varrella sekä merkittävissä öljynlastaus­ja purkuterminaaleissa tai niiden läheisyydessä. Onnettomuuden mahdollisuutta lisää se, että Välimeren vesillä kulkee useita vanhoja öljytankkereita.
Between 1987 and the end of 1996 an estimated 22 223 tonnes of oil entered the Mediterranean Sea as the result of shipping incidents.
Laivaonnettomuuksien seurauksena arviolta 22 223 tonnia öljyä valui Välimereen vuosien 1987­1996 välisenä aikana.
The figures for individual years vary between 12 tonnes reported in 1995 and approximately 13 000 tonnes in 1991.
Yksittäisten vuosien osalta luvut vaihtelevat vuonna 1995 ilmoitetuista 12 tonnista vuoden 1991 arviolta 13 000 tonniin.
Taking into consideration that an estimated amount of more than 360 million tonnes of oil are transported annually in the Mediterranean (in transboundary trade), the quantities spilled as a result of accidents appear to be low.
Kun otetaan huomioon, että Välimerellä arvioidaan kuljetettavan vuosittain yli 360 miljoonaa öljytonnia (maan rajat ylittävässä kaupassa), onnettomuuksien seurauksena vuotanut määrä tuntuu pieneltä.
Locations of 268 reported alerts and oil pollution accidents in the Mediterranean region between 1977 and 1995
Välimeren alueella vuosina 1977­1995 tehdyt 268 onnettomuusilmoitusta
Fire or explosion
Tulipalo tai räjähdys
Grounding
Karilleajo
-"Ä-T, ^-flf'BOSNIA·',' WRAÍ^——-y. ΗββΕΟΟΜΝΑ-JK LC
£ BOSNIAA LERAL' HERZEGOVINA ■ g pu B L _BAR_ C
Generally, marine life at basin scale has not been affected by oil pollution.
Koko Välimeren altaan mittakaavassa merieliöstö ei ole yleisesti ottaen kärsinvt öljvsaasteista.
Of course localised incidents have sometimes had adverse effects on the benthic communities.
Paikallisilla onnettomuuksilla on tietysti ollut toisinaan haitallisia vaikutuksia meren pohjalla eläviin yhteisöihin.
In addition cleanup procedures such as the use of chemical dispersants can also damage the marine environment.
Lisäksi puhdistustoimet, kuten kemiallisten hajotusaineiden käyttö, voivat vahingoittaa meriympäristöä.
In the open sea, the response of the authorities to an oil spill has to be very rapid to prevent the oil from reaching the coastline.
Viranomaisten on reagoitava erittäin nopeasti avomerellä tapahtuviin öljyvuotoihin,jotta estetään öljyn pääsy rannikolle.
It is practically impossible to avoid oil pollution of the coast.
Käytännössä tämä on mahdotonta.
The time taken for oil-damaged populations of marine life to recover is highly variable and the extent to which the biological recovery of a habitat can be accelerated is severely limited.
Öljyn vahingoittamien merieliöpopulaatioiden palautumisaika vaihtelee suuresti, eikä elinympäristöjen biologista palautumista voida juurikaan nopeuttaa.
Radioactive contamination
Radioaktiivinen saastuminen
LRadioactive contamination appears not to be a problem in the Mediterranean Sea.
Radioaktiivinen saaste ei näytä muodostavan ongelmaa Välimerellä.
The major source of anthropogenic radionuclides is fallout from past nuclear weapon testing and from the Chernobyl accident.
Ihmisen toiminnasta peräisin olevien radionuklidien merkittävin lähde on aiemmista ydinasekokeista sekä Tshernobylin onnettomuudesta syntyneet laskeumat.
- o c ^ o > c ^ o c * o
Pintavesissä
Cs (Caesium) and -39
(Plutonium) -taso näyttävät laskevan.
Pu (Plutonium) show decreasing trends. In marine organisms used for human consumption, 1:,7Cs concentration is very low (less than 1 Bq/kg), far below the limit (600 Bq/kg) fixed by the EU as the maximum permitted level in food
(alle 1 Bq/kg), huomattavasti alhaisempi kuin EU:n ravinnolle asettama ylin sallittu aivo (600 Bq/kg).
Nuclear facilities in the Mediterranean basin are mainly located along rivers and their effluents are subjected to riverine geochemical processes that delay, to a considerable extent, output to the sea.
Välimeren altaan alueen ydinvoimalat sijaitsevat pääasiassa jokien varsilla,ja niiden päästöihin vaikuttavatjoen geokemialliset prosessit viivästyttävät huomattavasti päästöjen joutumista mereen.
The contribution from these installations into the sea is low and limited to confined areas which are regularly monitored by national authorities.
Ydinvoimaloiden päästöjen osuus on pieni ja rajoittuu kansallisten viranomaisten säännöllisesti valvomille alueille.
Assessment of potential impacts of climate changes in the Mediterranean region, based on several case studies were carried out by UNEP/MAP and include drought, floods, changed soil erosion and desertification processes, storms, coastal erosion, seawater temperature and salinity currents together with sealevel rise and biodiversity reduction.
UNEP/MAP teki useiden tapaustutkimusten pohjalta arvion ilmastonmuutoksen mahdollisista vaikutuksista Välimeren alueeseen. Arvioon sisältyvät kuivuus, tulvat, maaperän muuttunut eroosiotilanneja aavikoitumisprosessit, myrskyt, rannikon eroosio, meriveden lämpötila ja suolavirrat sekä merenpinnan kohoaminen ja biologisen monimuotoisuuden väheneminen.
Recent paleoclimatic data collected in geologically stable areas, combined with archaeological or historical evidence, indicate that sea level increase for the next century (2100) could be limited within 30 cm, taking into account the pace of anthopogenic enhancement of sealevel rise.
Geologisesti vakailta alueilta kerätyt viimeaikaiset paleoklimatologiset tiedot yhdistettynä arkeologisiin ja historiallisiin todisteisiin osoittavat, että merenpinnan kohoaminen voisi 2100-luvullajäädä 30 senttimetriin, kun otetaan huomioon ihmisen toiminnan aiheuttama merenpinnan kohoamisen vauhti.
This scenario is compatible with the lower limits range indicated by IPCC.
Tämä hahmotelma sopii yhteen IPCC:n (hallitustenvälinen ilmastonmuutospaneeli) matalimpien arvioiden vaihteluvälin kanssa.
Although the physical impact of climate changes can be better predicted, with the constant improvement of the accuracy of models, data obtained on the Mediterranean spatial scale are still somewhat unreliable for the assessment and solution of practical problems.
Vaikka ilmastonmuutoksen fyysisiä vaikutuksia voidaankin ennustaa yhä paremmin ilmastomallien paikkansapitävyyden jatkuvasti parantuessa, Välimeren aluetta koskevat tiedot ovat yhä jonkin verran epäluotettavia arvioinnin ja käytännön ongelmien ratkaisemisen kannalta.
It is also more difficult to estimate the impact of such physical changes on the future socio-economic framework of the threatened areas and countries, especially if considered in conjunction with other threats posed by human activity.
On myös vaikeampaa arvioida tällaisten fyysisten muutosten vaikutusta uhattujen alueiden ja maiden tulevaisuuden sosiaalis-taloudellisessa viitekehyksessä, varsinkin, jos niitä tarkastellaan yhdessä muiden ihmisen toiminnasta aiheutuvien uhkien kanssa.
Major potential impacts identified in the UNEP/MAP studies
UNEP/MAP:n tutkimuksissa todetut keskeiset mahdolliset vaikutukset.
Delta of Ebro, Spain increased coastal erosion; reshaping of coastline; loss and flooding of wetlands; reduced fisheries yield
Ebro-joen suisto, Espanja rannikon lisääntynyt eroosio, rantaviivan muotoutuminen uudelleen, kosteikkojen häviäminen ja tulviminen, vähentyneet kalansaaliit
Delta of Rhone, France erosion of unstable or threatened parts of coastline; reduction of wetlands and agricultural land; increased impact of waves; increased salinisation of coastal lakes; déstabilisation of dunes; intensified tourism
Rhönejoen suisto, Ranska rannikon epävakaiden tai uhanalaisten osien eroosio, kosteikkojen ja viljelymaan väheneminen, aaltojen lisääntynyt vaikutus, rannikoilla sijaitsevien järvien lisääntynyt suolapitoisuus, hiekkadyynien epävakaus, matkailun lisääntyminen
Delta of Nile, Egypt increased coastal erosion; overtopping of coastal defences and increased flooding; damage to port and city infrastructure; retreat of barrier dunes; decreased soil moisture; increased soil and lagoon water salinity; decreased fisheries production
Niilin suisto, Egypti rannikon lisääntynyt eroosio, rannikkoa suojaavien rakenteiden jääminen veden alle sekä lisääntyneet tulvat, satamien ja kaupunkien infrastruktuurien vahingoittuminen, suojadyynien vetäytyminen sisämaata kohti, maaperän kosteuden väheneminen, maaperän ja laguunien veden lisääntynyt suolapitoisuus, pienentyneet kalansaaliit
Ichkeul-Bizerte, Tunisia increased évapotranspiration leading to decreased soil moisture, reduced lake fertility and enhanced salinity; increased salinity of the lakes and shift to marine fish fauna; reduced extent of wetlands and loss of waterfowl habitat
Ichkeul-Bizerte, Tunisia lisääntynyt veden kokonaishaihdunta, josta seuraa maaperän kosteuden väheneminen, järvien hedelmällisyyden väheneminen ja lisääntynyt suolapitoisuus, järvien lisääntynyt suolapitoisuus ja kalakannan muuttuminen merellisemmäksi, kosteikkojen pieneneminen ja vesilintujen elinympäristöjen menetys
Thermaikos Gulf, Greece inundation of coastal lowlands; saline water penetration in rivers; drowning of marshland; increased sea water stratification and bottom anoxia; decreased river runoff; salinization of ground water; decreased soil fertility; damage to coastal protective structures; extension of tourist season
Thermaikoksen lahti, Kreikka rannikon kosteikkojen jääminen veden alle, suolaisen veden tunkeutuminen jokiin, soiden jääminen veden alle, lisääntynyt meriveden kerrostuminen ja merenpohjan happikato, jokien valuman väheneminen, pohjaveden suolautuminen, maaperän hedelmällisyyden väheneminen, rannikkoa suojaavien rakenteiden vahingoittuminen, matkailukauden piteneminen
Island of Rhodes, Greece increased coastal erosion; salinisation of aquifers; increased soil erosion
Rhodoksen saari, Kreikka rannikon lisääntynyt eroosio, pohjavesikerroksen suolautuminen, lisääntynyt maaperän eroosio
Maltese Islands, Malta salinisation of aquifers; increased soil erosion; loss of freshwater habitats; increased risk for human health, livestock and crops from pathogens and pests
Maltan saaret, Malta pohjavesikerroksen suolautuminen, lisääntynyt maaperän eroosio, makean veden elinympäristöjen menetys, patogeenien ja tuholaisten aiheuttama lisääntynyt vaara ihmisten terveydelle, karjalle ja viljakasveille
Kastela Bay, Croatia inundation of Pantana spring and Zrnovica estuary; increased salinization of estuaries and groundwater; negative impact on coastal services and infrastructure; accelerated deterioration of historic buildings; increase in domestic, industrial and agricultural water requirements
Pantanan lähteen ja Zrnovican jokisuun jääminen veden alle, jokisuiden ja pohjaveden lisääntynyt suolautuminen, kielteiset vaikutukset rannikolla sijaitseviin palveluihin ja rannikon infrastruktuuriin, historiallisten rakennusten nopeutunut rappeutuminen, kotitalouksien, teollisuuden ja maatalouden vedentarpeen lisääntyminen
Syrian coast increased soil erosion; modification of vegetation cover due to increased aridity; increased sal ¡nisation of aquifers; erosion of beaches and damage to coastal structures and human settlements due to exceptional storm surges
Syyrian rannikko, Syyria lisääntynyt maaperän eroosio, kasvillisuuden muutos lisääntyneen kuivuuden seurauksena, pohjavesikerroksen lisääntynyt suolautuminen, hiekkarantojen eroosio ja rannikon rakenteiden ja ihmisten asumusten vahingoittuminen poikkeuksellisten myrskyhyökyaaltojen seurauksena
Cres-Lolinj, Croatia increased salinisation of lake Vrana; extension of tourist season; increased risk from forest fires
Vrana-järven lisääntynyt suolautuminen, matkailukauden piteneminen, metsäpalojen lisääntynyt vaara
Albanian coast, Albania salinisation of coastal aquifers and shortage of adequate quality of drinking water; soil erosion (physical); extension of summer drought; extension of tourist season
Albanian rannikko, Albania rannikon pohjavesikerroksen suolautuminen ja riittävän laadukkaan juomaveden puute. maaperän (fyysinen) eroosio, kesänaikaisen kuivan kauden piteneminen, matkailukauden piteneminen
Fuka-Matrouh, Egypt increased évapotranspiration and decreased rainfall; extension of summer aridity; increased coastal erosion; flooding in eastern part; decreased soil fertility
Fuka-Matrouh, Egypti lisääntynyt veden kokonaishaihdunta ja vähentynyt sademäärä, kesänaikaisen kuivuuden lisääntyminen, rannikon lisääntynyt eroosio, itäosan tulvat, maaperän hedelmällisyyden heikkeneminen pohjaveden suolautuminen, lisääntyneet sateet, mahdolliset tulvat
Sfax coastal area, Tunisia salinisation of ground water; increased rainfall; possible flooding
Sfaxin rannikkoalue Tunisia
Source: UNEP/MAP
Lähde: UNEP/MAP
Sealevel rise in the Mediterranean region over the past 10 000 years
Merenpinnan kohoaminen Välimeren alueella viimeksi kuluneiden 10 000 vuoden aikana o
Biodiversity and ecosystem changes
Biologinen monimuotoisuus ja ekosysteemin muutokset
Mediterranean marine fauna and flora provide a rich diversity of species which represent 8-9 % of world seas species richness (4-18 % according to the groLip of species considered e.g. mollusc, echinoderms, crustaceans etc).
Välimeren eläimetja kasvit muodostavat runsaan lajien monimuotoisuuden, joka edustaa 8­9 % maailman merien lajirunsaudesta (4­18 % sen mukaan, mitä lajiryhmää tarkastellaan, esimerkiksi nilviäiset, piikkinahkaiset, äyriäiset).
The Mediterranean marine ecosystem is a high-diversity ecosystem.
Välimeren ekosysteemi on erittäin monimuotoinen ekosysteemi.
As such, it is highly vulnerable to environmental perturbation and the impact of pressures is expected to be more significant.
Se on tästä syystä hyvin altis ympäristön häiriöille,ja paineiden vaikutusten odotetaan edelleen kasvavan alueella.
Such perturbations in marine and coastal environment include pollution, overexploitation of marine living resources, habitat erosion, climatic changes (e.g. through the greenhouse effect), introduction of nonindigenous species and other human activities leading to environmental degradation.
Meri­ja rannikkoympäristössä esiintyviä häiriöitä ovat muun muassa saasteet, merieliöstön liiallinen hyödyntäminen, elinympäristöjen eroosio, ilmastonmuutokset (esimerkiksi kasvihuoneilmiön aiheuttamat), vieraiden eliölajien siirtäminen alueelle sekä muu ympäristön pilaantumista aiheuttava ihmisen toiminta.
Mediterranean fisheries resources are in a state of overexploitation driven by rising prices and demand in the past decades.
Liikakalastusja kalastuskäytännöt vaikuttavat suuresti kalavaroihin ja elinympäristöihin.
Over-fishing and fishing practices largely account for
Tämä käy ilmi muun muassa seuraavista seikoista:
·· demersal fish stocks (close to the sea bottom) are usually fully exploited, if not over-exploited, with a general trend towards smaller individual sizes;
Pohjakaloja kalastetaan yleensä täysimääräisesti, mahdollisesti niitä jopa ylikalastetaan, sillä saaliit koostuvat yhä pienemmistä kaloista.
• small pelagic fish stocks are highly variable in abundance (depending on environmental conditions) and probably not fully exploited except perhaps, for the anchovy resources;
Pienten avomerikalojen kannat ovat lukumäärältään hyvin vaihtelevia (ympäristöolojen mukaan), eikä niitä todennäköisesti hyödynnetä täysimääräisesti, paitsi mahdollisesti sardellia.
• large pelagic fish stocks (tuna and swordfish) are overexploited also by international industrial fleets, especially the red tuna for which the Mediterranean is an important spawning area;
Suurten avomerikalojen kantoja (tonnikalaja miekkakala) hyödyntävät liikaa myös kansainväliset teolliset laivastot; tämä koskee erityisesti tonnikalaa, jolle Välimeri on tärkeä kutualue.
• habitats of high biological significance, such as the Posidonia oceanica meadows, are frequently destroyed by trawl-nets operating close to the shore.
Lähellä rannikkoa käytettävät trooliverkot tuhoavat usein biologisesti erittäin tärkeitä elinympäristöjä, kuten Posidonia oceanica-niittyjd.
Example of introduction routes for nonindigenous species in the Mediterranean Sea
Esimerkki vieraiden lajien kulkeutumisreiteistä Välimeren alueelle
Aquariums Unknown
Laivoihin kiinnittyneinä
Sources: ETC/MCE compilation based on: Ribera & Boudouresque, 1995; National Centre for Marine Research, Greece data; CIESM 1999a; CIESM 1999b Introduction of nonindigenous species is not a recent phenomenon in the Mediterranean Sea.
Ei tunnistettavissa tähteet: ETC/MCE:n kokoama lähdeaineisto: Ribera & Boudouresque, 1995; kansallinen merentutkimuskeskus. Kreikan tiedot; CIESM 1999a; CIESM 1999b Suezin kanavan valmistumisen jälkeen vuonna 1869 Punaisesta merestä siirtyi suuri määrä trooppisia lajeja (tätä kutsuttiin lesseptiseksi muutoksi kuuluisan kanavainsinööri Ferdinand de Lessepsin mukaan).
A massive introduction of tropical species to the Red Sea was observed after the construction of the Suez Canal in 1869 (Lessepsian migration called after the famous Canal engineer Ferdinand de Lesseps).
Muita lajeja kulkeutuu alueelle liikenteen mukana tai niitä tuodaan tarkoituksellisesti vesiviljelyä varten.
Other species are also being imported through transportation or intentionally through aquaculture practice.
Ihmisen toiminnan aiheuttamista paineista, rannikon ja mantereen kehittämistoimistaja rannikon rehevöitymisestä johtuva elinympäristöjen väheneminen vaikuttaa suoraan tuotantoon sekä
No general effects of species disappearance have been ascertained for the Mediterranean Sea.
Välimeren alueen osalta ei ole voitu vahvistaa mitään lajien katoamiseen liittyviä yleisiä vaikutuksia.
Nevertheless, changes in species composition and richness have been detected for some seas in the Mediterranean Sea.
Joissakin Välimeren merissä on kuitenkin havaittu muutoksia lajien koostumuksessaja runsaudessa.
Habitat loss or reduction that potentially could lead to extinction has been reported for species which are considered endangered such as Monk seal and other marine mammals, red coral, sea turtles and colonial water birds.
Elinympäristöjen häviämisestä tai vähenemisestä, mikä voisi mahdollisesti johtaa sukupuuttoon, on raportoitu sellaisten uhanalaisiksi luokiteltujen lajien kohdalla kuin munkkihylje ja muut merinisäkkäät, punakoralli, merikilpikonnat ja yhdyskunnissa elävät vesilinnut.
Composition of Benthic communities in an undisturbed (left pie) and in a polluted area (right pie).
Meren pohjavesissä elävien yhteisöjen koostumus saastumattomalla (vasemmalla) ja saastuneella (oikealla) alueella
Miscellaneous
Nilviäiset
List of endangered or threatened marine and freshwater species in the Mediterranean. (Annex II of the Protocol concerning Specially Protected areas and Biological Diversity in the Mediterranean Sea adopted in the Barcelona Convention in 1996; revised in the Bern Convention, 1998) ophidianus
Luettelo uhanalaisista tai uhatuista meressä ja makeassa vedessä elävistä lajeista Välimeren alueella. {Barcelonan yleissopimuksessa hyväksytyn Välimeren erityisiä suojelualueita ja biologista monimuotoisuutta koskevan pöytäkirjan liite II; tarkistettu Bernin yleissopimuksessa vuonna 1998).
The Mediterranean Action Plan
Välimeren toimintasuunnitelma
In 1975, the Mediterranean countries and the EEC adopted the Mediterranean Action Plan (MAP) and in 1976 the Convention for the Protection of the Mediterranean Sea against Pollution (Barcelona Convention).
Välimeren maatja ETY hyväksyivät vuonna 1975 Välimeren toimintasuunnitelman (MAP) ja vuonna 197(5 Välimeren suojelemista pilaantumiselta koskevan yleissopimuksen (Barcelonan yleissopimus).
The Convention envisages the preparation of technical protocols.
Yleissopimuksessa pyritään laatimaan ympäristökysymyksiä koskevia teknisiä pöytäkirjoja.
The main objectives of MAP were to assist the Mediterranean governments to assess and control marine pollution, to formulate their national environment policies, to improve the ability of governments to identify better options for alternative patterns of development and to make better rational choices for allocation of resources.
MAP:n tärkeimpänä tavoitteena oli auttaa Välimeren maiden hallituksia arvioimaan ja valvomaan meren saastumisia, muotoilemaan kansallista ympäristöpolitiikkaansa, parantamaan kykyään löytää vaihtoehtoisia kehitysmalleja sekä tekemään parempia rationaalisia valintoja myöntäessään varoja.
The MED POL programme, major component of MAP, played a leading role in upgrading the technical capabilities of most Mediterranean countries (19751981).
MAP:n tärkeä osa, MED POL-ohjelma, oli tärkeässä asemassa, kun useimpien Välimeren maiden teknistä kykyä saatettiin ajan tasalle (19751981).
In its second phase it developed and maintained national monitoring programmes in the region.
Ohjelman toisessa vaiheessa alueella kehitettiin ja ylläpidettiin kansallisia seurantaohjelmia.