natgillin/translations-raw huggingface dataset:
At the same time, partly because of the shift towards advanced services and high-skilled jobs, labour shortages have begun to emerge on a significant scale in many parts of the economy, even in areas where unemployment remains relatively high.
Samanaikaisesti on joillakin talouden aloilla esiin tynyt työvoimapulaa, jopa korkean työttömyyden alueilla. Tämä on osin johtunut juuri palvelualan muutoksesta kohti kehittyneitä ja korkeaa osaamista vaativia palveluita.
These shortages are likely to get worse as the recovery proceeds, particularly in information technology where the demand for labour is growing rapidly and where already a substantial number of jobs remain unfilled.
Työvoimapulan voi odottaa yhä pahenevan talouskehityksen myötä etenkin in formaatioteknologian alalla , jossa työvoiman ky syntä kasvaa nopeasti jossa jo nyt on paljon vapaita työpaikkoja.
Unless they are effectively addressed, they will tend increasingly to slow down the pace of development.
Jos näitä ei kyetä riittävästi täyttämään, merkitsee se koko alan kehityksen hidastumista. dastumista.
Growth of employment and GDP in the Union, 1975-98
Työllisyyden ja BKT:n kasvu unionin alueella, 1975-98
Annual % change
Vuotuinen muutos, %
Nevertheless, there remain substantial disparities in levels of employment and rates of unemployment between different parts of the Union as well as between different social groups, which manifest themselves in pockets of deprivation and exclusion.
Kuitenkin jäljellä on edelleen suuria eroja työllisyydessä ja työttömyysasteessa unionin eri osissa sekä eri sosiaaliryhmien välillä, mikä osoittaa syrjäytyneisyyden ja ongelmien mittavuutta.
Unemployment and the labour market
Työttömyys ja työmarkkinat
Unemployment in the EU is declining at present, reflecting the continuing growth of the economy and labour market reforms, which seem to be associated
Työttömyys EU:n alueella on nykyisin laskussa, mikä heijastaa taloudessa vallinnutta kasvusuuntausta sekä työmarkklnauudistuksla, jotka puoles
1.2 Social cohesion growth at around its present level, or preferably above, which in itself should result in a high rate of net job creation (Graph 4), and increasing the employ-ment-intensity of growth above the long-term trend of the past 20 years.
Tämä lisäisi työpaikkakasvua (Ks. kaavio 4) ja nostaisi taloudellisen kehityksen työvoimaintensiivisyyden yli sen tason millä se on ollut viimeiset 20 vuotta.
In the longer term, therefore, this could come to exercise an increasing constraint on economic growth and employment creation in the EU.
loudelliselle kasvulle ja työvoimakehitykselle.
It is a problem which can be tackled both by expanding the number of people trained in IT skills and adapting education and training systems to accomplish this and by encouraging the inward migration of those with the necessary skills, or the education to acquire them, from other countries (an approach at present being followed by the US).
Ongelmaan voidaan puuttua lisäämällä koulutusta ja harjoittelumahdollisuuksia sekä suosimalla osaavan tai koulutukseen pystyvän työvoiman maahanmuuttoa - strategia, jota USA:ssa on käy tetty.
Wide disparities in employment remain between Member States ...
Työllisyyden suuret erot säilyvät jäsenvaltioiden välillä...
At the same time as unemployment is falling, labour shortages are emerging as an increasingly important obstacle to growth right across the EU.
Samanaikaisesti kun työttömyys vähenee on työ voimapulasta tullut este yhä useamman talouden sektorin kehitykselle.
This was reported explicitly in the National Action Plans for 2000 of Belgium, Denmark, Ireland, the Netherlands, Finland, Sweden and Italy, though in the last, predominantly in the north of the country.
Tämä tulee esille mm. National Action for Plans julkaisuissa Belgian, Tanskan, Irlannin, Alankomaiden, Suomen, Ruotsin ja Italian (tosin koskien vain Pohjois-ltallaa) raporteissa.
Moreover, recent surveys of employers in other Member States have in most cases pointed to the difficulty of recruiting staff with the requisite skills as a major problem hindering expansion.
Viimeaikaiset työnantajaselvitykset osoittavat, että vaikeudet saada riittävän koulutuksen ja osaamistason omaavaa työvoimaa on ollut este talouskehitykselle myös muissa jäsenmaissa.
As economic recovery continued in the EU, employment increased by over 2 million in 1999, or by 1.4%, slightly higher than in 1998 (1.3%) and the highest growth rate of the 1990s.
Talouden noususuhdanteen jatkuessa lisääntyi työllisyys EU:ssayli 2 miljoonalla eli 1,4 %:lla vuonna 1999, mikä oli hieman korkeampi kuin 1998 (1,3 %) ja vuosikymmenen korkein lukema.
The number employed in 1999 was, therefore, for the first time higher than in 1991 at the start of the recession.
Työllisten määrä oli näinollen korkein sitten vuoden 1991, jolloin lama oli alkamassa.
The employment rate, however - the proportion of those aged 15 to 64 in work - at 62.1% was still slightly lower than at the beginning of the decade.
Työvoima-aste eli työ voimaan osallistuvien 15-64-vuotiaiden osuus oli 62,1 % mikä edelleen on alhaisempi kuin vuosi kymmenen alussa.
Despite a general improvement in labour market conditions, large differences still exist between Member States.
Huolimatta työmarkkinoiden yleisestä kehityksestä jäsenmaiden välillä on edelleen suuria eroja.
Between 1997 and 1999, employment growth varied from over 3% a year in Ireland and Spain to under 1% a year in Germany, Italy and Austria.
Vuo sien 1997 ja 1999 välillä työllisyyden kasvu vaihteli Irlannin ja Espanjan 3 prosentista/vuosi 1 prosenttiin Saksassa, Italiassa ja Itävallassa.
In general, those Member States with above average GDP growth also recorded relatively high growth of employment.
Yleisesti maissa, joiden BKT oli yli keskiarvon, oli myös työllisyyden kasvu voimakkaampaa.
The coincidence of relatively high levels of unemployment and labour shortages ought not to come as a surprise.
Samanaikaisen työttömyyden ja työvoimapulan esiintyminen ei ole yllätys.
It essentially reflects the highly differentiated nature of the labour market and the lack of coherence between the growth of demand for labour and the skills on offer among those looking for a job.
Se heijastaa työmarkkinoiden merkittävää eriytymistä sekä työvoiman kysynnän ja tarjonnan, sekä osaamistason, kohtaamattomuutta.
Indeed, recruitment difficulties tend to be reported in particular sectors even in periods of recession.
Työvoiman saanti on joillakin aloilla ollut vaikeaa myös talouden laskusuhdanteessa.
As recovery gathers pace and as unemployment falls - or, more accurately, as the excess supply of labour diminishes - it is only to be expected that labour shortages, or skill bottlenecks, will become more serious, the more so, naturally, in regions where unemployment is relatively low, but also in other areas where the skills of the unemployed do not match the demand of employers.
Talouskehityksen parantuessa ja työttömyysasteen laskiessa, tai tarkemmin sanottuna työvoiman ylitarjonnan vähetessä, on vain odotettavissa että työvoimapula ja pula osaavasta työvoimasta edelleen pahenee.
If economic growth at present rates is sustained over the longer term, the problem of skills imbalance could well be compounded by the projected slowdown in labour force growth, or decline in some regions, over the next 10-15 years (see the section on demographic trends below).
Näin käy erityisesti alueilla, joilla on alhainen työttömyys, mutta myös alueilla, joilla työ voiman osaamistaso ei kohtaa kysyntää.
Although recruitment difficulties are at present reported in some parts of the Union in all sectors, from information technology to agriculture and retailing, it is evident that there is a growing shortage of workers with IT skills in all Member States.
Jos nykyinen talouden kasvuvauhti säilyy vakaana pitkällä aikavälillä, saattaa työvoiman osaamistason ja ky synnän kohtaamattomuuteen yhdistyä työvoiman tarjonnan väheneminen.
Since 1994, there has only been a slight narrowing of disparities in employment rates across the Union, stemming partly from relatively large increases in employment in Ireland and Spain, where the proportion of working-age population in work is below average.
Työllisyysasteen maittaiset erot ovat kavenneet hyvin vähän vuoden 1994 jälkeen johtuen osittain suhteellisen suuresta työlllsyyskasvusta Irlannissa ja Espanjassa, jossa työvoimaan osallistuvan väestön osuus on keskimääräistä alhaisempi.
This convergence is likely to continue if economic recovery is sustained, though above average employment growth needs to spread to Italy and Greece, in particular, if disparities are to be narrowed significantly.
Tämä lähentyminen todennäköisesti jatkuu, jos ta louskehitys pysyy vakaana. Jotta erot kavenlsivat merkittävästi täytyisi erityisesti Italiassa ja Kreikassa päästä keskimääräistä nopeamman työllisyyskasvun uralle.
In 1999, the employment rate was below 60% in Spain and Belgium (if only slightly), while it exceeded 70%, the target set for the EU in 2010 by the Lisbon Summit, in Denmark, the Netherlands, Sweden and the UK.
Työllisyysaste oli vuonna 1999 alle 60 % paitsi Italiassa ja Kreikassa, myös Espanjassa ja Belgiassa (joskin niukasti) ja ylitti 70 % - tavoite jonka EU asetti Lissabonin kokouksessa vuodelle 2010 - Tanskassa, Alankomaissa, Ruotsissa ja Iso-Britanniassa.
1.2 Social cohesion
1.2 Sosiaalinen koheesio
... but are even wider between regions
...mutta erot ovat vielä suuremmat alueiden välillä
The gender gap is even wider in many Member States and regions.
Sukupuolten välinen epätasa-arvo työllisyydessä vaihtelee maittain ja alueittain.
In regions with a high rate of net job creation, both men and women tend to benefit by being able to find employment, while job shortages in low employment regions generally seem to hit women harder than men.
Alueilla, joilla työ paikkoja syntyy runsaasti, myös naiset työllistyvät paremmin kuin alueilla, joilla työllisyyskehitys on heikko.
The gender gap is, therefore, narrowest in the three Nordic countries and the UK and widest in Italy, Spain and Greece.
Sukupuolten välinen ero on pienin Pohjoismaissa ja Yhdistyneessä Kuningaskunnassa ja suurin Italiassa, Espanjassa ja Kreikassa.
Disparities in employment are even more substantial between regions than between countries within the EU.
Erot työllisyydessä ovat olennaisesti suuremmat aluetasolla kuin valtioiden kesken.
In 1999, the employment rate in the top 10% of regions in the EU (defined as those with the highest rates accounting for 10% of total population) averaged 77%, whereas the employment rate in the bottom 10% (defined in an equivalent way) averaged under 44%.
Työllisyysaste 10 %:lla EU:n parhaimmin menestyneistä alueista (määritelty korkeimman työllisyysasteen mukaan 10 %:lle työikäisestä väestöstä) oli keskimäärin 77 % vuonna 1999, kun 10 %:lla heikoimmista alueista se oli alle 44 %.
As at the beginning of the decade, most of the regions in the top group are located in the UK, most of those at the bottom in Italy and Spain (Map 2).
Vuosikymmenen alussa suu rin osa korkeimman työllisyysasteen alueista sijaitsi Yhdistyneissä Kuningaskunnissa ja heikoimmat alueet Italiassa ja Espanjassa (Ks. kartta 2).
The small gap in many - but by no means all - parts of Northern Europe reflects, on the one hand, a longer tradition of gender equality, positive social attitudes towards women working and childcare provision.
Pienet erot osissa Pohjois-Eurooppaa johtuvat osittain siitä, että näissä maissa sukupuolten tasa-ar-volla on pitkä traditio ja naisten työssäkäynti sekä lasten päivähoidon järjestäminen nähdään yhteiskunnallisesti tärkeänä.
On the other hand, it also reflects a high proportion of part-time employment among women (see Map A.3).
Toisaalta näissä maissa myös naisten osa-aikainen työssäkäynti on yleistä (ks. kartta A.3).
Indeed, the relative number of women with full-time jobs in lagging regions is not very much lower than in the rest of the EU.
Siten kokoaikaisessa työssä käyvien naisten osuus ei ole merkittävästi pienempi ns. jälkeenjääneillä alueilla kuin EU:ssa keskimäärin.
The extent of regional disparities varies significantly between Member States.
Alueelliset erot vaihtelevat suuresti jäsenmaiden välillä.
While they are very narrow in some countries (the Netherlands, Austria and Sweden), they are extremely wide in others (particularly Italy, where the gap between high employment regions in the North and low employment regions in the South is over 25 percentage points, but also Spain and Portugal - around 15 points).
Esimerkiksi Alankomaissa, Itävallassa ja Ruotsissa alueelliset erot ovat vähäiset, kun taas Italiassa erot korkean työllisyyden pohjoisen ja köyhän etelän välillä ovat 25 %-ykslkköä ja myös Espanjassa ja Portugalissa eri alueiden välillä noin 15%.
The growth of part-time working is closely related to the development of the service sector, in which firms tend to be more flexible over working hours but in which there is also a growing need to employ people at weekends and in the evenings.
Osa-aikaisen työn kasvu on yhteydessä palvelu-sektorin osuuden kasvuun yhteiskunnassa. Palvelualoilla työajat ovat usein joustavia ja työntekijöitä tarvitaan myös iltaisin ja viikonloppuisin.
Women therefore have more possibility for combining paid employment and family responsibilities, so increasing their ability to pursue working careers.
Naisten on tällöin mahdollista yhdistää per heen hoitaminen ja palkkatyö sekä edetä omalla työuralla.
Large-scale job losses in agriculture
Maataloudessa merkittävää työpaikkojen vähentymistä
There is little sign of any marked reduction in disparities over the 1990s.
Alueellisten erojen vähenemistä ei juurikaan ole ta pahtunut 1990-luvulla.
While across the EU as a whole, they have narrowed since 1997, this followed a widening over the early 1990s (see Graph A.2).
Vaikkakin vuoden 1997 jälkeen koko EU:n mittakaavassa erot ovat kavenneet, 1990-luvun alku oli erojen kasvun aikaa (Ks. kaavio A.2).
In Italy, Portugal and, to a lesser extent, Spain, the gap in regional employment rates appears to have widened over the period of recovery.
Italiassa, Portugalissa ja vähäisemmässä määrin Espanjassa ovat alueelliset erot laajenneet huolimatta talouden kasvusta.
Moreover, in Greece, employment rates fell in most regions over the 1990s.
Lisäksi Kreikassa työllisyysaste on pudonnut lähes jokaisella alueella 1990-luvulla.
Employment in agriculture in the EU has declined markedly, from 7.6% of the total employed in 1988 to 5.6% in 1993 and 4.4% in 1999.
Maatalouden työllisyys on vähentynyt merkittävästi EU:ssa. Kun maataloudessa työskentelevien osuus oli vuonna 1988 7,6 % oli se vuonna 1993 enää 5,6 % ja 1999 4,4 %.
The largest decline between 1993 and 1999 occurred in Ireland (by 4.5 percentage points) and Greece (4.3 points).
Väheneminen on ollut vuosien 1993 ja 1999 välillä voimakkainta Irlannissa (4,5 %-yksikköä) ja Kreikassa (4,3 %-yksikköä).
Achieving a more balanced development in terms of employment remains one of the biggest challenges for the Union in the future and one which is likely to require continued policy intervention, in developing regions, to help strengthen their economic base, and in those undergoing restructuring, to help smooth the shift to growing sectors of activity.
Tasapainoisen työllisyyskasvun saavuttaminen on yksi EU:n suurimmista haasteista tulevaisuudessa. Se vaatii todennäköisesti jatkuvia toimenpiteitä ra kennemuutoksesta kärsivillä alueilla niiden kasvu alojen kehityksen eteenpäinviemiseksi.
The gender gap in employment remains pronounced despite gains made by women
Sukupuolten välinen kuilu säilyy yhä kehityksestä huolimatta
The importance of multiple jobs has also remained much the same, 28.7% of farmers having a paid job outside agriculture in 1997.
Sivutulojen osuus on säilynyt tärkeänä; 28,7 %:lla maanviljelijöistä oli sivutuloja maatalouden ulkopuolisesta palkkatyöstä vuonna 1997.
In Sweden, Finland and Germany, the figure was over 45%.
Suomessa, Ruotsissa ja Saksassa osuus oli jopa yli 45 %.
In the southern Member States, where 26% of farmers had multiple jobs, almost 63% of the work force was employed part-time.
Eteläisissä jäsenmaissa 26 %:lla oli sivutoimi ja lähes 63 % työskenteli osa-aikalsesti.
Services are key to employment growth
Työllisyyden kasvu tapahtuu palvelusektorilla
The number of women in employment has risen strongly in the EU over the past ten years.
Naisten työllisyys on kasvanut voimakkaasti EU:ssa viimeisen kymmenen vuoden aikana.
As a result, the gap in employment rates between men and women narrowed significantly over the 1990s, by some 5 percentage points, though in 1999, it was still some 19 percentage points.
Erot naisten ja miesten työllisyydessä ovat siten kavenneet merkittävästi, noin 5 %:lla, 1990-luvulla, vaikkakin ero oli vielä 1999 19 prosenttiyksikköä.
Moreover, it should be noted that over 70% of net additional jobs going to women between 1994 and 1999 were part-time.
Lisäksi on huomattava, että yli 70 % naisten nettotyöpaikkojen lisäyksestä on osa-aikaisia työpaikkoja.
In the latter year, around a third of all women in employment in the EU worked part-time as opposed to 6% of men.
Vuonna 1999 noin kolmannes naisista työskenteli osa-aikalsesti, kun miesten vastaava osuus oli vain 6 %.
2 Employment rates, 1999
2 Työllisyysasteet 1999 v
% of population aged 15-64
% 15­64­vuotiaista
% of female population aged 15-64
% 15­64 ­vuotiaista naisista
% of male population aged 15-64
% 15­64 ­vuotiaista miehistä
> 76.5 no data no data Sources: Eurostat and NSI no data
Lähde: Eurostat ja NSI
1.2 Social cohesion towards this sector, which is evident in all Member States.
1.2 Sosiaalinen koheesio
offset the widening during the earlier period of recession. Accordingly, while unemployment in regions where rates were lowest (taking those accounting for 10% of total population) averaged 3% in 1999, much the same as in the early 1970s, it averaged 23% in those where rates were highest (excluding the French DOMs), much higher than 25 years ago.
(poislukien Ranskan merentakaiset alueet), mikä on paljon korkeampi lukema kuin 25 vuotta sitten.
Employment growth in services, however, has been lower in the EU over the 1990s than in the US and this has been combined with more job losses in agriculture and industry.
Työllisyyden kasvu palveluissa on kuitenkin ollut alhaisempi 1990luvulla EU:ssa kuin mitä se on ollut USA:ssa ja lisäksi siihen on runsaammin liittynyt työpalkkojen väheneminen maataloudessa ja teollisuudessa.
Indeed, in the EU, growth of employment in industry has been relatively small even over the period of economic recovery since 1994, though this is partly due to a significant reduction in Germany, where the pace of recovery has been modest.
Teollisuuden työpalkkojen lisäys on EU:ssa ollut vähäistä huolimatta talouden noususuhdanteesta. Tähän tosin vaikuttaa pitkälti Saksan tilanne - yhdistymisen jälkeen teollisuuden työpalkat ovat vähenneet ja kasvu on ollut hidasta.
The regions with the lowest unemployment in the EU were much the same in 1999 as 10 years before, as were those where rates were highest.
Alueet joilla työttömyys on alhaisin tai korkein ovat pitkälti samoja kuin 10 vuotta sitten. Samaa pätee tilanteeseen jäsenvaltioiden sisällä.
Much the same is true in Member States, where regional differences are similarly wide (Graph 5).
Alueelliset erot työttömyydessä ovat edelleen suuret (kaavio 5).
As in the case of employment rates, differences between regions are greatest in Italy, where, in 1999, the rate in those with the highest levels (in the south) was almost 25 percentage points higher than in those with the lowest (in the north).
Alueittaiset erot työttömyydessä, kuten myös työllisyydessä, ovat suurimmat Italiassa, jossa ero taloudellisesti vahvan pohjoisosan ja heikon etelä osan välillä oli lähes 25 %-ykslkköä.
On the other hand, in all regions of Austria, the Netherlands and Portugal, unemployment was below the EU average.
Toisaalta Itävallassa, Alankomaissa ja Portugalissa työttömyys oli alle EU:n keskitason.
Long-term unemployment falling but still a serious problem
Pitkäaikaistyöttömyys laskee mutta on edelleen vakava ongelma
The development of services has occurred at different rates across the Union.
Palvelualan kasvuvauhti on vaihdellut maittain.
In 1999, the general pattern of employment (Map 3) is for the highest employment regions - predominantly located in the UK, Netherlands and the three Nordic countries - to have a large share of jobs in services, and the lowest employment regions - largely located in the Mediterranean -to have a high concentration of jobs in agriculture.
Vuonna 1999 palvelualan työllisyys oli korkein yleisesti korkean työllisyyden alueilla, jotka sijaitsivat pääasiallisesti Yhdistyneissä Kuningaskunnissa, Alankomaissa ja Pohjoismaissa (kartta 3). Vastaa vasti alhaisen työllisyyden alueilla Etelä-Euroopas-sa maatalous on hallitseva työllistäjä.
In between, there are regions with a high share of employment in industry - predominantly located in an arc covering eastern France, parts of Germany and northern Italy.
Näiden alueiden välissä, Ranskassa, Pohjois-ltallassa ja osissa Saksaa, on teollisuus edelleen merkittävä työllistäjä.
The fall in unemployment in recentyears has been accompanied by a reduction in long-term unemployment.
Yleisen työttömyysasteen laskiessa myös pitkäaikaistyöttömien määrä on vähentynyt.
Between 1997 and 1999, the number of people who had been out of work for a year or more declined by more than overall unemployment, from 49% to 46% of the total unemployed, suggesting that active labour market measures combined with high rates of net job creation have improved access to employment for those most disadvantaged on the labour market.
Ylin vuoden työelämästä poissaolleiden osuus laski vuosien 1997 ja 1999 välillä 49 %:sta 46 %:iin kokonaistyöttömistä. Tämän voi olettaa johtuvan sekä aktiivisista työmarkkinatolmenpiteistä että parantuneesta työllisyystilanteesta, minkä vuoksi myös pitkäaikaistyöttömillä on ollut mahdollisuus työllistyä.
Overall, services account for a major part of disparities in employment rates across the EU.
Palvelut ovat kaikkialla Euroopassa ala, jolla esiin tyy suurimmat erot työllisyydessä.
Most of the additional jobs which exist in high employment regions as compared with low employment ones are in services, though mostly in the more advanced sectors, education, health care, business and financial services, where skill and education requirements are relatively high.
Kun verrataan korkean ja alhaisen työllisyyden alueita huomataan, että suurin osa hyvin menestyvien alueiden työpaikoista syntyy palveluihin. Näistä merkittävä osa syntyy ns. kehittyneille sektoreille eli koulutukseen, terveydenhuoltoon, liike-elämään ja rahoitukseen, aloille, joka vaativat koulutusta.
This underlines the importance of a well-educated work force for boosting employment as well as the development of the knowledge-based economy.
Tämä osoittaa sitä että työllisyyden edistämiseksi ja tieto-intensiivisen talouden kehittämiseksi tarvitaan hyvin koulutettua työvoimaa.
The rate of long-term unemployment in the EU, however, is still higher than at the beginning of the 1990s.
Pitkäaikaistyöttömien työttömyysaste on silti kor keampi nyt kuin 1990-luvun alussa.
It is particularly high in southern Italy, in a number of Greek regions and in Belgium, where over 60% of those out of work were long-term unemployed in 1999.
Osuus on eri tyisen korkea Etelä-Italiassa sekä eräillä Kreikan ja Belgian alueilla, joissa yli 60 % työttömistä on pitkä aikaistyöttömiä.
By contrast, the proportion was under 20% in a number of regions in Austria, the UK and Finland (Map 5).
Vastaavasti eräillä Itävallan, Yhdistyneiden Kuningaskuntien ja Suomen alueilla pitkäaikaistyöttömien osuus on vain 20 % työttömänä olevista (kartta 5).
Unemployment varies substantially between regions in the EU (Map 4).
Työttömyyden alueelliset erot vaihtelevat huomattavasti EU:n alueella (Kartta 4).
Despite economic recovery, unemployment rates were still over 20% in some parts of southern Europe in 1999.
Huolimatta talouden noususuhdanteesta työttömyysaste oli eräillä Etelä-Euroopan alueilla yhä yli 20 % vuonna 1999.