natgillin/translations-raw huggingface dataset:
At the same time, there has been a considerable increase in interest in organic produce on the part of consumers and traders.
Tätä asetusta on täydennetty useaan otteeseen, etenkin vuonna 1999, jolloin neuvosto sisällytti sen soveltamisalaan luonnonmukaisen eläintuotannon.
In June 1991 the Council adopted Regulation (EEC) No 2092/91 on organic production of agricultural products and indications referring thereto on agricultural products and foodstuffs.
Antaessaan asetuksen (ETY) N:o 2092/91 neuvosto loi yhteisön kehyksen, jossa määriteltiin yksityiskohtaisesti ne vaatimukset, jotka maataloustuotteen tai elintarvikkeen on täytettävä, jotta se voi saada luonnonmukaiseen tuotantoon viittaavan merkinnän.
The Regulation has been added to on several occasions, in particular in 1999, when the Council extended its scope to cover organic livestock production.
Tämä varsin monimutkainen sääntely koskee paitsi kasvien ja eläinten tuotantotapaa, myös pakkausmerkintöjä, jalostusta, tarkastuksia sekä luomutuotteiden yhteisön sisäistä kauppaa ja niiden tuontia yhteisön ulkopuolisista maista.
The rules were introduced as part of the reform of the common agricultural policy, which by the late 1980s had broadly achieved its original aim of generating agricultural productivity gains so as to make the European Community largely self-sufficient for its food supply.
Asetus on osa yhteisen maatalouspolitiikan uudistamista, jolla pyrittiin alunperin lisäämään maatalouden tuottavuutta siten, että Euroopan yhteisö olisi mahdollisimman omavarainen elintarvikkeiden suhteen.
These rules are quite complex; not only do they define a method of agricultural production for crops and livestock, they also regulate the labelling, processing, inspection and marketing of organic products within the Community, and the import of organic products from non-member countries.
Tämä esite on tarkoitettu erityisesti niille, jotka henkilökohtaisista tai ammatillisista syistä haluavat lisää perustietoa luonnonmukaisen maatalouden kehityksestä Euroopan unionissa ja sen sääntelystä edellä mainitulla asetuksella'.
The policy therefore shifted towards other aims, such as the promotion of quality products and the integration of environmental conservation into agriculture.
Koska tämä tavoite oli 1980-luvun loppuun mennessä lähes saavutettu, maatalouspolitiikalle voitiin asettaa yhä enemmän muita tavoitteita, kuten laatutuotteiden menekin edistäminen ja ympäristökysymysten sisällyttäminen maatalouteen.
Both these objectives involved major development potential for the organic farming sector, which had previously always been marginal.
Nämä kaksi päämäärää avasivat huomattavia uusia kehitysmahdollisuuksia luonnonmu kaiselle maataloudelle, jonka merkitys oli siihen asti ollut vähäinen.
This brochure is intended for anyone who requires basic information, whether for professional or personal reasons, on the development of organic farming in the European Union and the standards applied by means of ' the relevant rules'.
Sen jälkeen kun asetus tuli voimaan vuonna 1992, kymmenet tuhannet maatilat ovat siirtyneet käyttämään luonnonmukaista tuotantotapaa, ja vaikuttaa siltä, että suuntaus jatkuu lähivuosina. Myös kuluttajien ja kaupan kiinnostus luonnonmukaisiin maataloustuotteisiin on lisääntynyt voimakkaasti.
I This brochure does not cover the Community measures to provide financial support to farming which are available to organic farmers under certain conditions.
Esitteessä ei tässä vaiheessa käsitellä maatalouden rahoi tustukea koskevia yhteisön toimenpiteitä, joista luonnonmu kainen maatalous voi hyötyä tietyin ehdoin.
Development of organic farming Throughout the 1950s, the main aim of farming was to achieve a major improvement in productivity so as to satisfy immediate needs for food and raise the European Community's rate of self-sufficiency.
Luonnonmukaisen maatalouden kehittyminen Koko 1950-luvun ajan maatalouden päätehtävänä oli tyydyttää välitön ravinnontarve huomattavasti lisääntyneen tuottavuuden avulla sekä lisätä Euroopan yhteisön omavaraisuusastetta.
In the circumstances, organic farming was obviously unlikely to be viewed very favourably.
Tätä taustaa vasten on ymmärrettävää, että luonnonmukainen maatalous ei saavuttanut suurta vastakaikua.
Origin and development of organic farmina/ and the development of standards
Luonnonmukaisen maatalouden ¡a sen sääntelyn synty ja kehitys
The emergence of a new kind of farming: different approaches
Uudenlaisen maatalouden synty: eri ajatussuunnat Luonnonmukainen maatalous syntyi pitkällisten pohdintojen tuloksena.
By the end of the 1960s, however, and especially in the 1970s, organic farming came to the forefront in response to the emerging awareness of environmental conservation issues.
1960-luvun loppuvuosina ja eritoten 1970-luvulla alettiin sitä vastoin tiedostaa ympäristönsuojelun merkitys, ja siinä luonnonmukaisella maataloudella oli selvä tehtävä.
New associations grew up, involving producers, consumers and others interested in ecology and a lifestyle more in tune with nature.
Perustettiin uusia yhdistyksiä, joihin kuului sekä tuottajia, kuluttajia että muita ekologiasta ja luonnonläheisemmästä elämäntavasta kiinnostuneita henkilöitä.
These organisations draw up their own specifications, with rules governing production methods.
Nämä järjestöt laativat omat yleiset periaatteensa ja tuo tantosääntönsä.
There have been three important movements: • Biodynamic agriculture, which appeared in Germany under the inspiration of Rudolf Steiner; • Organic farming, which originated in England on the basis of the theories developed by Albert Howard in his Agricultural Testament ( 1940); • Biological agriculture, which was developed in Switzerland by Hans-Peter Rusch and Hans Müller.
Mainittakoon erityisesti kolme ajatussuuntaa: • biodynaaminen maatalous, joka kehittyi Saksassa Rudolf Steinerin aloitteesta; • orgaaninen viljely (organic farming), joka syntyi Englannissa niiden teesien pohjalta, jotka Sir Albert Howard esitti teoksessaan An Agricultural Testament (1940); • orgaanis-biologinen viljely, jonka kehittivät Sveitsissä Hans Peter Rusch ja H. Muller.
It was in the 1980s, however, that organic farming really took off, when the new production method continued to develop, along with consumer interest in its products, not only in most European countries, but also in the United States, Canada, Australia and Japan.
Luonnonmukainen maatalous lähti kuitenkin varsinaisesti nousuun 1980-luvulla, jolloin uusi tuotantotapa kehittyi ja kuluttajien kiinnostus luomutuotteisiin kasvoi paitsi useimmissa Euroopan maissa, myös muissa maissa, kuten Yhdysvalloissa, Kanadassa, Australiassa ja Japanissa.
There was a major increase in the number of producers, and new initiatives got under way for processing and marketing organic products.
Tuottajien määrä kasvoi huomattavasti, ja luonnonmukaisten tuotteiden jalostuksessa ja markkinoinnissa käynnistettiin uusia hankkeita.
Despite some differences of emphasis, the common feature of all these movements, which are the source of some of the terms protected by Community rules, is to stress the essential link between farming and nature, and to promote respect for natural equilibria.
Kaikille näille ajatussuunnille, joihin eräät yhteisön säännösten suojaamat termit perustuvat, oli keskeistä, vaikkakin hiukan eri tavoin, maatalouden ja luonnon välinen suhde ja luonnon tasapainon noudattaminen.
They distance themselves from the interventionist approach to farming, which maximises yields through the use of various kinds of synthetic products.
Näistä ajatussuunnista ja niiden elinvoimasta huolimatta luonnonmukainen maatalous pysyi Euroopassa pitkään kehittymättömänä.
This situation conducive to the development of organic farming was very largely due to consumers' strong concern to be supplied with wholesome, environmentfriendly products.
Luonnonmukaisen maatalouden kehittymiselle otollinen ilmapiiri perustui suurelta osin kuluttajien selkeästi ilmaisemaan toiveeseen saada ostaa puhtaita ja ympäristöä säästäen tuotettuja tuotteita.
At the same time, the public authorities were gradually recognising organic farming, including it among their research topics and adopting specific legislation (e.g. in Austria, France and Den mark).
Viranomaisetkin tunnustivat vähitellen luonnonmukaisen maatalouden: se otettiin tutkimuskohteeksi ja sitä ryhdyttiin sääntelemään alaa koskevalla lainsäädännöllä (esimerkiksi Itävallassa.
Some Member States also grant national or regional subsidies to organic farmers.
Ranskassa ja Tanskassa).
Despite the vitality of these movements, organic farm ing remained undeveloped in Europe for many years.
Jotkut jäsenvaltiot myönsivät lisäksi sekä kansallisia että alueellisia tukia luonnonmukaiselle maataloudelle.
4 < Origin, development and definition of organic farming Page 7
4 < Luonnonmukaisen maatalouden synty, kehitys ja Määritelmä
However, despite all these efforts, organic farming was still hampered by lack of clarity: consumers were not always sure about what was really covered by organic farming, and the restrictions it implied.
Ponnisteluista huolimatta luonnonmukainen maatalous kärsi tuona aikana selkeyden puutteesta: kuluttajille oli epäselvää, mitä luonnonmukainen maatalous on ja mitä rajoituksia siihen liittyy.
The reasons for the confusion lay, among other things, in the existence of a number of different "schools" or "philosophies", the lack of harmonised terminology, the non-standard presentation of products and the tendency to blur the distinctions between concepts such as organic, natural, wholesome and so on.
Epäselvyyden taustalla olivat erilaisten koulukuntien ja ajatussuuntien moninaisuus, terminologian sekavuus, tuotteiden merkintöjen epäyh­tenäisyys sekä sekaannukset luonnonmukaisten, korke­alaatuisten, biologisten ym. tuotteiden välillä.
The situation was not helped by cases of fraudulent use of labelling referring to organic methods.
Häm­mennystä lisäsi niin ikään luonnonmukaiseen tuotanto­tapaan viittaavien merkintöjen väärinkäyttö.
Number of holdings certified as organic or under conversion
Luonnonmukaista tuotantotapaa harjoittavien tai siihen siirtymässä olevien tilojen määrä
Annual growth rate
Vuosittainen kasvuprosentti
In June 1999, the Codex Alimentarius Commission' adopted Guidelines for the Production, Processing, Labelling and Marketing of Organically Produced Foods.
Luonnonmukaisen maatalouden virallinen tunnustaminen ja sääntely Euroopan unionissa Tässä tilanteessa sääntelyä pidettiin hyvänä keinona, jolla luonnonmukainen maatalous kykenisi uskottavasti valtaamaan laatutuotteille muodostuneen markkinaraon.
These guidelines set out the principles of organic production from the farming stage through the preparation, storage, transport, labelling and marketing of crop products.
Euroopan yhteisössä hyväksyttiin siten lainsäädännöllinen kehys - asetus (ETY) N:o 2092/91 - 1990luvun alussa.
They are intended to enable member countries to draw up their own rules, on the basis of the principles, while taking account of specific national features.
Luonnonmukainen maatalous tunnustettiin sen jälkeen virallisesti useissa muissa maissa, ja alalla syntyi kansainvälisiäkin hankkeita. Lisäksi asetus
Guidelines are shortly to be adopted for the organic production of animal products.
(ETY) N:o 2078/922avasi luonnonmukaiselle maata loudelle uusia mahdollisuuksia saada rahoitustukea.
Official recognition and regulation of organic farming in the European Union In the circumstances, adopting formal rules was the best way to give organic farming credibility in the quality products niche market.
Codex Alimentarius -komissio' hyväksyi kesäkuussa 1999 ohjeet, jotka koskevat luonnonmukaisesti tuotettujen elintarvikkeiden tuotantoa, jalostusta, pakkausmerkintöjä ja markkinointia.
The European Community adopted a legal framework (Regulation (EEC) No 2092/91). in the early 1990s.
Näissä ohjeissa määritellään luonnonmukaisen tuotannon periaatteet, joita sovelletaan maatilalla sekä kasvituotteiden valmistuksessa, varastoinnissa, kuljetuksessa, pakkausmerkinnöissä ja markkinoinnissa.
The movement towards official recognition of organic farming later spread to several other countries, and was followed by international initiatives.
Ohjeiden avulla jäsenvaltioiden on tarkoitus laatia näihin periaatteisiin perustuvat omat sääntönsä, joissa otetaan huomioon kansalliset erityispiirteet.
Regulation (EEC) No 2078/922 provided further opportunities for financial support for which organic fanning, because of its specific features, is eligible.
Lähiaikoina hyväksytään myös eläinperäisten tuotteiden luonnonmukaista tuotantoa koskevat ohjeet.
In 1999, the FAO4 also embarked on an organic farming work programme, mainly concerned with promoting organic farming in the developing countries.
Lisäksi FAO"1hyväksyi vuonna 1999 luonnonmukaisen maatalouden työohjelman, joka koskee erityisesti luonnonmukaisen maataloustuotannon kehittämistä kehitys-
International recognition of organic farming In November 1998, the IFOAM (International Federation of Organic Agriculture Movements) adopted basic standards for organic farming and processing.
Luonnonmukaisen maatalouden kansainvälinen tunnustaminen Luonnonmukaisen maataloustuotannon kansainvälinen liitto IFOAM (International Federation of Organic Agriculture Movements) hyväksyi marraskuussa 1998 luonnonmukaista maataloutta ja jalostusta koskevat yleiset periaatteet.
The Fed eration, which was set up in 1972, brings together organisations from all over the world which are involved in organic production, the certification of products, research, education and the promotion of organic farming.
Tähän liittoon, joka perustettiin vuonna 1972, kuuluu luonnonmukaisen maatalouden alalla kaikkialla maailmassa toimivia tuotanto-, sertifiointi-, tutkimus-, koulutus- ja markkinomtijärjestöjä.
Although its specifications and standards are not binding, they do constitute very valuable guidelines, summarising state-of-the-art methods of production and processing of organic products.
Sen käyttöön ottamat yleiset periaatteet eivät ole velvoittavia, mutta epäilemättä suuntaa antavia, sillä niihin on koottu ajankohtainen tieto luomutuotteiden tuotanto-ja jalostusmenetelmistä.
The IFOAM has also set up a European Union regional group for on-going dialogue with the European Commission on the development of the organic farming sector.
Neuvoston asetus (ETYJ N:o 2078/92, annettu 30 päi vänä kesäkuuta I992, ympäristönsuojelun vaatimusten ja maaseutuympäristön hoidon vaatimusten kanssa sopusoin tuisista maatalouden tuotantomenetelmistä (EYvL L 215, 30.7.1992, s. 85).
Council Regulation (EEC) No 2078/92 of 30 June 1992 on agricultural production methods compatible with the requirements of the protection of the environment and the maintenance of the countryside (OJ L2Ì5, 30.7.1992, page 85).
Järjestö on myös perustanut alueellisen Euroopan unionin ryhmän, jonka tehtävänä on käydä vuoropuhelua Euroopan komission kanssa luonnonmukaisen maata louden kehittämisestä.
See also note I. The purpose of the Codex Alimentarius Commission is to promote the application throughout the world of the Codex Alimentarius (or food code), which includes standards, codes of practice, guidelines and recommendations drawn up under the joint FAO/WHO food standards programme to ensure food safety and fair practices in the food trade.
Codex Alimentarius on YK:n elintarvike- ¡a maatalousjärjestön (FAO) ja Maailman terveysjärjestön (WHO) yhtei nen kansainvälinen elintarvikealan standardoin'ijärjestö, jonka tavoitteena on järjestöjen yhteisessä ohjelmassa määritelty elintarvikekoodisto eli standardit, koodit, ohjeet ¡a suositukset. Tarkoituksena on taata elintarvikkeiden tur vallisuus ja elintarvikealan kansainvälisen kaupan oikeu denmukaisuus.
FAO, United Nations Food and Agriculture Organisation.
FAO, Yhdistyneiden sjärjestö.
6 < Origin, development and definition of organic farming Page 9
6 < Luonnonmukaisen maatalouden synty, kehitys ja määritelmä Page 9
Rules and regulations in countries outside the European Union In the framework of the European Economic Area, Ice­land, Norway and Liechtenstein have adopted legisla­tion in line with Community rules, and take part, as observers, in management work organised by the Euro­pean Commission.
Islanti, Norja ja Liechtenstein ovat Euroopan talousalu­een puitteissa ottaneet käyttöön Euroopan unionin lain­säädännön kaltaista lainsäädäntöä ja osallistuvat tark­kailijoina Euroopan komission hallintotoimiin.
In view of the need to assimilate the acquis communau­taire (the body of existing Community legislation) after accession, the prospective new member countries (cen­tral and eastern European countries, Cyprus, Malta and Turkey) have already embarked on the process of adopt­ing specific rules on organic farming, aligned on the Community rules.
Maat, jotka valmistautuvat liittymään Euroopan uni­oniin (Keski­ja Itä­Euroopan maat, Kypros, Malta ja Turkki), ovat myös jo aloittaneet yhteisön säännöstön mukaisen, luonnonmukaista maataloutta koskevan säännöstön hyväksymismenettelyn, sillä niiden on liit­tymisen jälkeen siirrettävä yhteisön säännöstö osaksi omaa lainsäädäntöään.
Other countries, such as Argentina, Australia, Canada, the United States, Israel, Japan and Switzerland have also adopted, or are shortly to adopt, their own specific organic farming legislation.
Argentiina, Australia, Kanada, Yhdysvallat, Israel, Japani, Sveitsi ja eräät muut maat ovat niin ikään hyväk­syneet tai hyväksymässä luonnonmukaista maataloutta koskevaa lainsäädäntöä.
Area certified as organic or under conversion (in hectares)
Luonnonmukaisesti viljeltyjen tai siirtymävaiheessa olevien hehtaarien määrä
Definition of organic farming
Luonnonmukaisen maatalouden määritelmä
To define the concept of organic farming, we may refer to the definition developed by the Codex Alimentarius, on the basis of contributions from experts from all over the world.
Luonnonmukaisen maatalouden määrittelemiseksi lienee paras turvautua Codex Alimentarius -komission laatimaan määritelmään, joka perustuu eri maiden asiantuntijoiden näkemyksiin.
According to the Codex, organic farming involves holistic production management systems (for crops and livestock) emphasising the use of management practices in preference to the use of off-farm. inputs.
Codexin mukaan luonnon mukainen maatalous on maataloustuotannon (johon kuuluu sekä kasvinviljely että eläintuotanto) kokonaisjärjestelmä, jossa maatilan hoitokäytännöt ovat tärkeämpiä kuin ulkopuoliset tuotantotekijät.
This is accomplished by using, where possible, cultural, biological and mechanical methods in preference to synthetic materials.
Tämä tarkoittaa, että käytetään mieluummin erilaisia biologisia ja mekaanisia menetelmiä tai viljelykäytäntöjä kuin synteettisiä kemikaaleja.
The Codex guidelines specify* that an organic production system is designed to: • "enhance biological diversity within the whole sys tem; • increase soil biological activity; • maintain long-term soil fertility; • recycle wastes of plant and animal origin in order to return nutrients to the land, thus minimising the use of non-renewable resources; • rely on renewable resources in locally organised agricultural systems; • promote the healthy use of soil, water and air as well as minimise all forms of pollution thereto that may result from agricultural practices; • handle agricultural products with emphasis on careful processing methods in order to maintain the organic integrity and vital qualities of the product at all stages; • become established on any existing farm through a period of conversion, the appropriate length of which is determined by site-specific factors such as the history of the land, and type of crops and livestock to be produced".
• uusiutuvien luonnonvarojen käyttäminen paikallisissa maataloustuotantojärjesteimissä, • maaperän, veden ja ilman asianmukaisen käytön edistäminen sekä viljely- ja kasvatuskäytäntöjen mahdollisesti aiheuttamien saastemäärien rajoittaminen mahdollisimman pieniksi,
5 Guidelines for the Production, Processing, Labelling and Marketing of Organically Produced Foods, Codex Alimentarius Commission, CAC/CL 32.1999, Point 7.
Luonnonmukaisesti tuotettujen elintarvikkeiden tuotantoa, pakkausmerkintöjä ja markkinointia koskevat ohjeet, Codex Alimentarius -komissio, CAC/GL 32.1999, kohta 7.
8 < Origin, development and definition of organic farming Page 11
8 < Luonnonmukaisen maatalouden synty, kehitys ja määritelmä Page 11
Organic livestock farming is based on the principle of a close link between the animals and the soil.
Luonnonmukainen eläintuotanto perustuu periaatteeseen, että eläimet ovat läheisessä yhteydessä maaperään.
The need for a link with the soil requires animals to have free access to outside areas for exercise, and also implies that their feed should be not only organic, but preferably produced on the farm.
Tämä yhteys tarkoittaa, että eläimillä on käytettävissään runsaasti ulkotilaa jaloittelua varten ja että niiden ravinto on paitsi luonnonmukaista, mieluiten myös samalla tilalla tuotettua.
This sector of organic farming is, moreover, very strictly regulated by provisions on animal welfare and veterinary care.
Luonnonmukaista eläintuotantoa säännellään myös tiukasti eläinten hyvinvointia ja eläinlääkintää koskevilla säännöksillä.
The objectives of organic farming are identical whether we consider crop products or animal products: they comprise the application of production methods that do not damage the environment, more respectful use of the countryside, concern for animal welfare and the achievement of high-quality agricultural products.
Luonnonmukaisen maatalouden tavoitteet ovat samat riippumatta siitä, onko kyse kasvituotteista vai eläinperäisistä tuotteista. Näitä tavoitteita ovat ympäristöä suojelevien menetelmien käyttäminen, maaseudun tasapainoisempi asuttaminen, eläinten hyvinvoinnin kunnioittaminen sekä korkealaatuisten maataloustuotteiden tuottaminen.
As these objectives are not easily quantifiable, the best way of pursuing them in practice so as to draw a clear distinction between organic and conventional farming was to codify acceptable procedures.
Jotta nämä vaikeasti mitattavat tavoitteet voisivat saada konkreettisen sisällön, joka erottaisi luonnonmukaisen maatalouden tavanomaisesta maataloudesta, oli laadittava hyväksyttäviä käytäntöjä koskevat säännöt.
This was done first through private specifications, then through official rules or guidelines at national or international level.
Aluksi yksittäiset järjestöt laativat yleisiä periaatteita, minkä jälkeen seurasivat sekä kansalliset että kansainväliset viralliset säännökset ja ohjeet.
Community rules
Yhteisön saanno ökset
The creation of a Community logo for organic products in March 2000 both reinforced protection against fraud, and enhanced the image of organic products of both plant and animal origin.
Maaliskuussa 2000 luotiin luonnonmukaista maata loutta osoittava yhteisön tunnus, jolla tehostettiin sekä kasvi-ja eläinperäisten luomutuotteiden hyödyntämistä, että niiden suojaa väärinkäytöksiä vastaan.
Organic farming as an aspect of quality policy
Luonnonmukainen maatalous laatupolitiikan osana
Council Regulation (EEC) No 2092/91 on organic production of agricultural products and indications refer ring thereto on agricultural products and foodstuffs was adopted on 24 June 1991.
Luonnonmukaisen maatalouden lainsäädännöllinen tunnustaminen eräissä jäsenvaltioissa johti lopulta siihen, että neuvosto antoi 24. kesäkuuta 1991 asetuksen (ETY) N:o 2092/91 maataloustuotteiden luonnonmu kaisesta tuotantotavasta ja siihen viittaavista merkinnöistä maataloustuotteissa ja elintarvikkeissa.
It marks the culmination of the process of official recognition of organic farming in certain Member States, and its intention is to clarify the concept of organic farming in the mind of the consumer, in particular by combating fraud, which was previously rife.
Asetuksella haluttiin myös selkeyttää kuluttajille, mitä luonnonmukainen maatalous on, ja torjua väärinkäytökset, joita siihen mennessä oli todettu runsaasti.