natgillin/translations-raw huggingface dataset:
To achieve this, even closer links between the local, regionaland national experts who form the backbone of Europe’sdisaster-response strategies will be necessary.
Tämä edellyttää entistäkin tiiviimpiä yhteyksiä paikallisten,alueellisten ja kansallisten asiantuntijoiden välillä, koska hemuodostavat Euroopan pelastustoimintastrategioidenselkärangan.
In addition, itis important that ordinary citizens are aware of potential risksand know how to react calmly and quickly in emergencysituations.
Lisäksi on tärkeää, että tavalliset kansalaisetovat tietoisia mahdollisista riskeistä ja pystyvät toimimaanhätätilanteissa rauhallisesti ja nopeasti.
Want more information?
Haluatko lisätietoja?
Environment Directorate-General is the arm of the European Commission responsible for matters concerningthe environment, civil protection and radiationprotection. The Environment DG produces regular reportsand other publications covering the full spectrum ofenvironmental themes, including civil protection.
Ympäristöasioiden pääosasto on Euroopan komissionyksikkö, joka vastaa ympäristöön, väestönsuojeluun jasäteilysuojeluun liittyvistä kysymyksistä.Ympäristöasioiden pääosasto laatii säännöllisestikertomuksia ja muita julkaisuja, jotka kattavat kaikkiympäristöön liittyvät aiheet, myös pelastuspalvelun.
Information on European environment policies can befound at the Environment DG web site on the Europaserver: http://europa.eu.int/comm/environment/.
Euroopan unionin ympäristöpoliittisista toimenpiteistäsaa tietoja ympäristöasioiden pääosaston kotisivulta Europa-palvelimelta osoitteestahttp://europa.eu.int/comm/environment/
Further information about civil protection and a list ofrelated links can be found at http://europa.eu.int/comm/environment/civil/index.htm.
Lisätietoja pelastuspalvelusta ja luettelo asiaan liittyvistälinkeistä löytyy osoitteesta http://europa.eu.int/comm/environment/civil/index.htm
Questions about European environmental policies shouldbe sent to:
Euroopan komissio Ympäristöasioiden pääosasto Informaatiokeskus (BU-9 0/11)B-1049 Bruxelles
European Commission Environment DGInformation Centre BU-9 0/11B-1049 Brussels E-mail: envinfo@cec.eu.int
Sähköposti: envinfo@cec.eu.int
EU focus on civil protection Coping with catastrophes — Coordinating civil protection in the European Union
EU ja pelastuspalvelu Toiminta katastrofitilanteissa – pelastuspalvelun koordinointi Euroopan unionissa
Luxembourg: Office for Official Publications of the European Communities
Luxemburg: Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto, 2002
'■'"' w
« fi'
EUROPEAN COMMISSION Directorate-General for Environment
EUROOPAN KOMISSIOYmpäristöasioiden pääosasto
Implementation of Council Directive 91/676/EEC concerning the protection of waters against pollutioncaused by nitrates from agricultural sources
Vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin oleviennitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta annetun neuvoston direktiivin 91/676/ETY täytäntöönpanosta
Synthesis from year 2000 Member States reports
Yhteenveto vuotta 2000 koskevista jäsenvaltioiden kertomuksista
© European Communities, 2002
© Euroopan yhteisöt, 2002Tekstin jäljentäminen on sallittua, kunhan lähde mainitaan.
General Context
A – Yleinen tilanne
State of implementation of the Directive
B – Direktiivin täytäntöönpanon tilanne
B.1.OVERVIEW OF EXHAUSTIVITY OF REPORTS
KATSAUS KERTOMUSTEN KATTAVUUTEENVEDENLAATU
B.3.VULNERABLE ZONES DESIGNATION AND REVISIONB.4. ACTION PROGRAMMES ASSESSMENT
PILAANTUMISELLE ALTTIIDEN VYÖHYKKEIDEN NIMEÄMINEN JA TARKISTAMINEN
The actions of the European Commission
C – Euroopan komission toimet
Conclusion
D – Päätelmät
Council Directive 91/676/EEC (hereafter referred to as the Nitrates Directive) concerning the protectionof waters against pollution caused by nitrates from agricultural sources was adopted on 12 December1991.
Neuvoston direktiivi 91/676/ETY vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta (jäljempänä ‘nitraattidirektiivi’) annettiin 12. joulukuuta 1991.
A sister Directive 91/271/EEC (Urban Waste Water Treatment) was adopted on 21 May 1991.
Sen sisardirektiivi,direktiivi 91/271/ETY (yhdyskuntajätevesien käsittelystä) annettiin 21. toukokuuta 1991.
Article 10 of the Nitrates Directive requires that Member States submit a report to the Commission everyfour years following its notification.
Nitraattidirektiivin 10artiklassa säädetään, että jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kertomus jokaneljäs vuosi sen jälkeen, kun direktiivi on annettu tiedoksi.
This report should include information pertaining to codes of goodfarm practice, designated nitrate vulnerable zones (NVZs), results of water monitoring and a summary ofrelevant aspects of actions programmes for vulnerable zones.
Kertomuksessa on oltava tietoja hyvän maatalouskäytännön ohjeista, nitraattien aiheuttamalle pilaantumiselle alttiiden vyöhykkeiden nimeämisestä javedenlaadun seurannan tuloksista sekä tiivistelmä pilaantumiselle alttiita alueita koskevien toimintaohjelmien merkityksellisistä näkökohdista.
This Commission report (required by article 11) is a synthesis of the information transmitted during2000-2001 by Member States (2ndreporting exercise).
Tämä komission kertomus, josta säädetään direktiivin 11artiklassa, on yhteenveto niistä tiedoista, joitajäsenvaltiot ovat toimittaneet vuosina 2000–2001 (toisella kertomuskaudella).
It is completed by aggregated maps and analysis of pressure from nitrogen from agricultural sources in the EU maps, of present NVZs and by a comparativetable on the main content and deficiencies of the first action programmes (1996-1999).
Kertomusta täydentävätyhteenvetokartat ja analyysit EU:n kartoissa olevista maatalouslähteistä peräisin olevasta typpikuormituksesta ja nitraattien aiheuttamalle pilaantumiselle alttiista alueista sekä ensimmäisten toimintaohjelmien(1996–1999) pääsisältöä ja puutteita koskeva vertaileva taulukko.
This report was prepared in order to provide an overview of the current situation with regard to the directive together with possible pathways for the future.
Kertomuksen tarkoituksena on tehdä yhteenveto direktiivin täytäntöönpanon nykytilanteesta sekä hahmotella tulevaisuuden toimia.
It illustrates, with some case studies, the positive effectsof some farm practices on the quality of water.
Kertomuksessa havainnollistetaan muutamien tapaustutkimusten avulla tiettyjen maatalouskäytäntöjen myönteisiä vaikutuksia vedenlaatuun.
However, it is emphasised that there is a considerable timelag between improvements at farm and soil level and a response in waterbody quality.
Mainittakoon kuitenkin, että maatilojenja maaperän tasolla toteutetuista parannuksista kuluu runsaasti aikaa ennen kuin vesistöjen laadussa havaitaan muutoksia.
GENERAL CONTEXT
YLEINEN TILANNE
North Sea, Brittany “Abers” or the Adriatic Sea and Venice lagoons, where algae blooms have been occurring more and more frequently from the 70’s), were the trigger for action to improve water quality.
Yleisö on yhä suuremmassa määrin huolestunut juomavesivarantojen tasaisesti kasvavista nitraattipitoisuuksista; tämä syy sekä rehevöitymisen aiheuttama vesiekosysteemien järkkyminen1, josta tunnetuimpia esimerkkejä ovat Pohjanmeren kaakkoisosa, Bretagnen Abers’in alue tai Adrianmeri ja Venetsian laguunit,joilla leväkukinnot ovat yleistyneet yhä enemmän 1970-luvulta lähtien, ovat käynnistäneet toimia vedenlaadun parantamiseksi.
MAP I— Satellite picture of EU seas chlorophyll-a concentrations.
KARTTA I — Satelliittikuva EU:n merten klorofylli a -pitoisuuksista.
Average summer 2000.
Kesän 2000 keskiarvo.
The red and yellow areas showstrong phytoplancton development, one of the most visible symptoms of eutrophication, with potential adverse effects (toxicdinoflagellates, oxygen depletion, changes in bottom flora and fauna, etc).
Punaisilla ja keltaisillaalueilla on kehittynyt voimakkaasti kasviplanktonia, joka on yksi rehevöitymisen näkyvimmistä oireista ja jolla voi ollahaitallisia vaikutuksia (myrkylliset dinoflagellaatit, happikato, muutoksia merenpohjan kasvistossa ja eläimistössä jne.).
N.B.: Interferences of humic and suspended matters near estuaries have to be taken into account
Huom.:Kosteiden aineiden ja suspendoituneiden kiintoaineiden vuorovaikutukset jokien suistoalueiden lähistöllä on otettavahuomioon.
Excessive growth of algae and plants, with potential adverse effects on biodiversity or human uses of water. The precisedefinition in the Directive (art.
Liiallinen levien ja muiden kasvien kasvu, jolla saattaa olla kielteisiä vaikutuksia vesiympäristön biologiseen monimuotoisuuteen tai ihmisten vedenkäyttötapoihin.
2.i) is “Enrichment of water by nitrogen compounds, causing an accelerated growthof algae and higher forms of plant life to produce an undesirable disturbance to the balance of organisms present inthe water and to the quality of the water concerned”.
Direktiivissä (2 artiklan i kohta) annettu tarkka määritelmä: «vedenrikastumista typpiyhdisteillä, mikä aiheuttaa levien ja korkeampien kasvilajien kiihtynyttä kasvua, jonka tuloksena onei-toivottuja veden eliötasapainon ja kyseisen veden laadun häiriöitä».
In agriculture, the trend towards greater intensification, and higher productivity during much of the pastfifty years, was accompanied by a significant increase in fertiliser use and, as shown by fig. I, particularlyinorganic nitrogen use.
Maanviljelyssä suuntaus on ollut kohti tehoviljelyä ja suurempaa tuottavuutta noin viidenkymmenenvuoden ajan, ja samalla lannoitteiden ja erityisesti epäorgaanisen typen käyttö on lisääntynyt merkittävästi,kuten kuvassa 1 osoitetaan.
Inorganic N use reached a peak of 11 millions tons annually in the mid 1980s before falling somewhat toapproximately 9-10 Millions tons more recently.
Epäorgaanisen typen käyttö saavutti huipun, 11 miljoonaa tonnia vuodessa, 1980-luvun puolessa välissä.Sen jälkeen käyttö on laskenut noin 9–10 miljoonaan tonniin.
Animal numbers increased during most of this period, contributing to a greater overall N burden throughmanure.
Tuotantoeläinten määrä kasvoi lähes koko tämän kauden aikana, mikä lisäsi typpikuormituksen kokonaismäärää lannan kautta.
Crop production also increased.
Viljantuotanto on myös lisääntynyt.
Changes in agricultural policy leading to milk quotas in 1984,and suckler cow and ewe premium quotas in 1992, have since stabilised or contributed to a reduction incattle and sheep numbers, but both the pig and poultry sectors have continued to expand.
Maatalouspolitiikan muutokset, jonka seurauksena vahvistettiin maitotuotantokiintiöt vuonna 1984 ja emolehmä- ja uuhipalkkiokiintiöt vuonna 1992,ovat sittemmin vaikuttaneet nautojen ja lampaiden määrien pysymiseen ennallaan tai niiden vähenemiseen.
In addition,animal numbers on individual farms are expanding and over 40% of the E.U.’s dairy herd is held on farmsof more than 50 cows while the vast majority of the breeding pig herd contain more than 100 sows.
Lisäksi eläinten määrät yksittäisillätiloilla kasvavat. Yli 40% EU:n maitokarjasta kasvatetaan yli 50 lehmän tiloilla, kun taas suurin osa jalostusemakoista kasvatetaan yli 100 eläimen tiloilla.
Globally the nitrogen "pressure" on EU agricultural soils from animal husbandry (mainly cows, pigs,poultry and sheep), also is approximately 8 millions tons annually spread on agricultural soils (MAP III),so the total diffuse nitrogen "pressure" from agriculture reaches almost 18 millions tons (MAP IV).
Karjanhoidon (lähinnä lehmien, sikojen, siipikarjan ja lampaiden hoidon) typpikuormitus on 8 miljoonaatonnia viljelysmaille levitetyn lannan muodossa (kartta III), joten maatalouden kokonaistyppikuormitusyltää lähes 18 miljoonaan tonniin EU:n maaperällä (kartta IV).
During this 50 years period, a reduction of permanent grassland and of “buffer” areas (ditches and hedges,wetlands, etc.) which favours erosion, runoff and quicker drainage of nutrients to the aquatic ecosystemsand to groundwaters has been a feature of changing farming.
Samana 50 vuoden ajanjaksona pysyvän laidunmaan ja «suojakaistojen» (ojien ja pensasaitojen, kosteikkojen) väheneminen edisti eroosiota sekä ravinteiden valumista ja nopeampaa kulkeutumista vesiekosysteemiin ja pohjavesiin. Tämäkin on osa maanviljelyn muuttuvaa kuvaa.
Figure 1 — Mineral N fertilisers consumption — E.U. 15 Member States, from 1930 to 1999.
KUVA 1 — Mineraalityppilannoitteiden käyttö EU:n 15 jäsenvaltiossa vuosina 1930-1999.
Source: EFMA (Millions of tons of nitrogen per year).
Lähde:EFMA (miljoonaa tonnia typpeä vuotta kohti).
In France, 67% of wetlands have disappeared within the last century.
Esimerkiksi Ranskassa on kuluneen vuosisadan aikana kadonnut 67% kosteikoista.
The same phenomena occurred sincethe 1950s for 84% of peat soils in the United Kingdom, and 57% of German and 60% of Spanishwetlands, due to agricultural drainage, tree planting and landfilling for urban purposes.
Sama ilmiö onkohdannut 1950-luvulta lähtien 84 prosenttia Yhdistyneen kuningaskunnan turvemaasta sekä 57prosenttia Saksan ja 60 prosenttia Espanjan kosteikoista maatalouden salaojituksen, puiden istutuksen taikaupunkisuunnittelun tarpeiden takia.
Such wetlands areable, through natural denitrification and plant assimilation, to remove from water up to 2 kgs Nitrogen/hectare x day (almost 0.8 Ton N/hectare each year)(Fleischer et al, 1997, Hoffmann, 1998).Their loss, therefore, is detrimental to water quality.
Kosteikot pystyvät luonnollisen denitrifikaation ja kasvien yhteyttämisen kautta poistamaan vedestä jopa kaksi kiloa typpeä hehtaaria kohti päivässä (lähes 0,8tonniatyppeä hehtaaria kohti vuodessa) (Fleischer et al, 1997, Hoffmann, 1998). Niiden häviäminen on siishaitallista veden laadulle.
Agricultural policy has responded to some of these trends principally through the introduction of agrienvironment measures in 1992 and their expansion in the Agenda 2000 CAP-REFORM.
Maatalouspolitiikassa on otettu huomioon joitakin näistä suuntauksista pääasiassa vuonna 1992 toteutettujen maatalouden ympäristötoimenpiteiden kautta, joita on sittemmin laajennettu Agenda 2000 ohjelmaan kuuluvassa CAP-REFORMissa.
Finally, greater density of livestock buildings, and manure storage and spreading, has resulted in strongammonia volatilisation, and atmospheric deposition on neighbouring soils and waters with values up to50-60 kgs of nitrogen per hectare per year being recorded in regions with intensive livestock activities(EMEP, 1999; RIVM, 2000).
Karjarakennusten lisääntyminen sekä lannan varastointi ja levitys ovat lisänneet ammoniakin haihtumistaja ilmakehän laskeumia lähiseutujen maaperään ja vesiin. Tehokarjankasvatusalueilla on mitattu jopa 50-60kiloa typpeä hehtaaria kohti vuodessa (EMEP, 1999; RIVM, 2000).
MAP II— Average nitrogen atmospheric deposition - (kg N/ha/year).
KARTTA II — Keskimääräinen typen ilmakehän laskeuma - (kg N / ha / vuosi)
As a marine example, on the North Sea a direct deposition up to 0.3 millions Tons N/year (20% of theaquatic inputs from riverine countries) has been estimated (EMEP, 1999).
Esimerkkinä meristä Pohjanmerellä on arvioitu suoraksi laskeumaksi jopa 0,3miljoonaa tonnia typpeävuodessa (20% rannikkovaltioiden vesiin kohdistuvista päästöistä) (EMEP, 1999).
The following drawing summarises all the “pathways” of loss of nitrogen to the aquatic environment,including the "soil / air / soil & water" cycle: Figure 2— The agricultural nitrogen air/soil/water exchanges and possible impacts.
Seuraavassa piirroksessa esitetään tiivistetysti kaikki typpipäästöjen pääsyväylät vesiympäristöön, «maa/ilma/maa-ja-vesi» -kierto mukaan luettuna:
Soil/Air/Water The pathways of agricultural N cycles
KUVA 2 —Maatalouden typen ilma-maa-vesi -kulkeutuminen ja mahdolliset vaikutukset.
—A part of this nitrogen loss (50-80%) is recycled to water and soils, causing groundwaters enrichment, eutrophication of surface waters, in synergy with phosphorus, and contributing to “acidrain” damages on terrestrial flora and soils; another part, up to 20-50%, is “denitrified” into inertnitrogen gas (and some N2O with a greenhouse gas effect), by soil and sediment bacteria, or bynatural chemical reduction in certain types of soils and groundwaters.
Toinen osa, jopa 20-50%, «denitrifioituu» inertiksityppikaasuksi (ja typpioksiduuliksi, joka vaikuttaa kasvihuonekaasuilmiöön) maaperän ja sedimentinbakteerien avulla tai luonnollisen kemiallisen pelkistyksen kautta joissakin maaperä- ja pohjavesityypeissä.
—Mineral fertilisers directly introduce ammonium and nitrates into groundwaters by leaching, andinto surface waters by runoff and subsoil “drainage”.
Kivennäislannoitteet tuovat ammoniakkia ja nitraatteja suoraan pohjavesiin huuhtoutumisen kautta japintavesiin valumien ja salaojituksen kautta.
The extent of this depends on ground conditions at time of spreading.
Tämän ilmiön laajuus riippuu maaperän olosuhteista levittämisen aikana.
—Organic N (in manure) uses the same “pathways”, plus additional losses to the atmosphere in theform of ammonia (volatilisation) and N2O (incomplete denitrification).
Orgaaninen (lannasta peräisin oleva) typpi käyttää samoja väyliä, minkä lisäksi siitä pääsee ilmakehäänammoniakkia (haihtuminen) ja typpioksiduulia (epätäydellinen denitrifikaatio).
These range from 10 %to 30% of the initial N excreted by animals, and are re-deposited on the soil and waterbodies inrain (wet deposition) or directly (dry atmospheric deposition).
Näiden osuus on10-30% eläinten ulosteiden alkuperäisestä typestä, ja ne laskeutuvat uudelleen maaperään ja vesistöihinsateen mukana (märkälaskeuma) tai suoraan (kuiva ilmakehän laskeuma).
MAP III — Livestock manure nitrogen pressure (per type of animals).
KARTTA III — Karjan lannasta peräisin oleva typpikuormitus (eläinlajia kohti)
The total nitrogen “pressure” on agricultural soils of Europe is summarised in MAP IV, which also indicates the origin of the different nitrogen inputs to soil:
Euroopan viljelymaan kokonaistyppikuormitus esitetään tiivistetysti kartassa IV, jossa myös tarkennetaanmaaperään kohdistuvien eri tyyppisten typpipäästöjen alkuperät:
MAP IV— Total nitrogen pressure from agriculture, air deposition and biological fixation.
KARTTA IV — Maataloudesta, ilmakehän laskeumasta ja biologisesta yhteyttämisestä peräisin oleva kokonaistyppikuormitus
In order to limit the losses linked to agricultural activities, the main types of actions that the Nitrates directive promotes (in annexes II-codes of good practice, and III-actions programmes) simultaneously concern:
Maatalouteen liittyvien päästöjen rajoittamiseksi suositellaan nitraattidirektiivin liitteissä II (hyvänkäytännön ohjeet) ja III (toimintaohjelmat) ensisijaisesti seuraavanlaisia toimia:
—“Buffer”effect of non-fertilised grass strips and hedges along watercourses and ditches.—Good management and restrictions of cultivation on steeply sloping soils, and of irrigation.
– – vuoroviljely, maan pitäminen kasvipeitteisenä talvella ja välikasvien viljely pääsadon jälkeen huuhtoutumisen rajoittamiseksi sateisina vuodenaikoinaviljelykasvien tarpeiden, typen lisäämisen ja maaperässä olevien ravinteiden tasapainottaminen lannoitteiden ja lannan käytössä, lannan ja maaperän säännöllinen analysointi, pakolliset lannoitussuunnitelmat ja yleiset rajoitukset viljelykasveittain sekä mineraalityppilannoitteille että orgaanisille typpilannoitteille asianmukaiset typenlevitysaikataulut ja riittävät varastointitilat lannalle, jota käytetään vain, kun satokaipaa ravinteita, sekä hyvät levityskäytännöt lannoittamattomat kasvipeitteiset suojakaistat ja pensasaidat virtaavien vesien ja ojien varsillajyrkästi kaltevien maiden viljelyn ja kastelun hyvä hallinta ja rajoittaminen.
The nitrogen surplus (difference between inputs and outputs by crops, meat or milk production), can bea good indicator of potential losses to environment, at farm, local or regional level.
Typen ylimäärä (lisäyksen ja päästöjen välinen ero viljalajeittain tai lihan- tai maidontuotannossa) voi ollaympäristöön kohdistuvien päästöjen hyvä indikaattori maatilojen tasolla tai paikallis- tai aluetasolla.
A big heterogeneity canbe noticed between EU regions, as shown by MAP IV bis (Eurostat, focus N°8, y.
EU:nalueiden välillä on suuria eroja, kuten kartassa IV a (Eurostat, Focus N:o8, 2000, vuotta 1997 koskevatjäsenvaltioiden tilastot) osoitetaan.
2000, from 1997Member States statistics) with surplus ranging from 0 up to 300 kg N/ha, the maximum being reached inareas with an excessive density of livestock breeding.
Ylimäärä vaihtelee välillä 0–300 kg N/ha , ja suurin arvo saadaanalueilla, joilla on erityisen paljon karjankasvatusta.
But high N surplus, and associated risks of losses towater, can also be found in regions of intensive fruit and vegetable cropping, or cereals and maïze withunbalanced fertilisation and practices favouring N losses (such as bare soils in winter).
Suuria typen ylimääriä – ja siihen liittyen riski typenpäästöistä vesistöihin – havaitaan kuitenkin myös alueilla, joissa harjoitetaan voimaperäistä hedelmän-taivihannestenviljelyä tai viljan-ja maissinviljelyä, jos lannoitus on epätasapainossa ja käytännöt suosivattypen päästöjä (esimerkiksi maat, jotka ovat talvella paljaina).
STATE OF IMPLEMENTATION OF THE DIRECTIVE
DIREKTIIVINTÄYTÄNTÖÖNPANON TILANNE
The “Nitrates” Directive “process”consists of 5 steps, following its transposition in each Member State(the latecomers for complete transposition were IT, EL and BE in 1998-99, instead of 1993):
Nitraattidirektiivin täytäntöönpanoprosessikoostuu viidestä vaiheesta sen jälkeen, kun direktiivi onsaatettu osaksi kunkin jäsenvaltion lainsäädäntöä (viimeisimpinä direktiivin saattoivat täysin osaksi lainsäädäntöään Italia, Kreikka ja Belgia; ne tekivät sen vuosina 1998–1999, kun määräaika oli vuonna 1993): pilaantuneiden tai pilaantumisvaarassa (N eli typpi) olevien vesien osoittaminen ihmisten terveyden suojeluluonnonvarojen ja vesiekosysteemien suojelu
Designation of “vulnerable zones” (NVZs)
(vuoden kestävä seuranta) nitraatin aiheuttamalle pilaantumiselle alttiiden vyöhykkeiden nimeäminen
—Areas of agricultural land with significant contribution to N pollution at watershed level
—maanviljelymaat, jotka myötävaikuttavat merkittävästi typestä aiheutuvaan pilaantumiseen valuma-alueen tasolla hyvän maatalouskäytännön ohjeet
(on all M. S. Territory – Voluntary)
(kaikkien jäsenvaltioiden alueella – vapaaehtoinen) nitraattien aiheuttamalle pilaantumiselle alttiiden vyöhykkeiden toimintaohjelmat
—Code(s) of good agricultural practice becomes mandatory
—hyvän maatalouskäytännön ohjeet tulevat pakollisiksi
—Other measures (nutrient balance, manure storage,spreading < 170 kg N organic/hectare/year) National monitoring
—muut toimenpiteet (ravinnetasapaino, lannan varastointi,levitys < 170 kg orgaanista typpeä / hehtaari /vuosi) Kansallinen seuranta
(200-2000 points/M.S.) and reporting
(200–2000 seurantapistettä / jäsenvaltio) ja raportointi
Every 4 yearson•NO3
Joka neljäs vuosi seuraaville:
•Eutrophication (algae)
-konsentraatiot
Revisionof NVZs and Action Programs
•rehevöityminen (levät) toimintaohjelmien vaikutustenarviointi typen aiheuttamalle pilaantumiselle alttiiden alueiden ja toimintaohjelmientarkistaminen
Figure 3 — Associated calendar for implementation
KUVA 3 — Aikataulu täytäntöönpanolle:
Adoption of Directive 25/12/91
Direktiivi annettu 25.12.1991
12.1997 Revision NVZs
12.1997 NVZ-tarkistus
12.2001 Revision NVZs
12.2001 NVZ-tarkistus
Art. 10Member States Reports
12.2005 NVZ-tarkistus
2nd Action Programme
Toimintaoh-Jelman
Code of good practices
Hyvän käytännönsuunnittelu opas
Water Monitoring
Veden valvonta
Years: 1992
Vuosi: 1992
This calendar shows the cyclic (4 years) process of the Directive, with a first Action Programme between1996 and 1999, and a second reinforced one for 2000-2003 if the impact of the first one is not sufficientfor significant improvement of water quality.
Kalenterissa esitetään direktiivin vaiheittainen (nelivuotinen) täytäntöönpanoprosessi, jossa ensimmäinentoimintaohjelma ajoittuu vuosiin 1996–1999, ja toinen, tehostettu toimintaohjelma vuosiin 2000–2003,jos ensimmäinen ei riitä parantamaan huomattavasti veden laatua.
The synthesis of year 2000 Member States reports (2shows the following results:
Jäsenvaltioiden vuotta 2000 koskevista kertomuksista laaditusta yhteenvetokertomuksesta (2. seurantakausija 1. toimintaohjelman päättyminen) ilmenee seuraavat tulokset: