natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Further to this intervention, OPOCE contacted the Court and forwarded to it the missing volumes of the Official Journal in Finnish and Swedish.
Oikeusasiamiehen puututtua asiaan OPOCE otti yhteyttä lääninoikeuteen ja toimitti sille Virallisen lehden puuttuvat numerot suomeksi ja ruotsiksi.
Since this step appeared adequate to settle the matter, the Ombudsman closed the case.
Koska toimen pide vaikutti riittävältä asian ratkaisemiseksi, oikeusasiamies lopetti asian käsittelyn.
(Case 615/98/BB)
(Kantelu 615/98/BB)
Naturally not every complaint about unanswered correspondence can be resolved satisfactorily by telephone enquiries.
Kaikkia kanteluita siitä, että kirjeisiin ei ole vastattu, ei tietenkään voida rat kaista tyydyttävästi puhelintiedusteluin.
If the responsible service of the institution concerned cannot identify the correspondence, or if no-one is willing to accept responsibility for preparing a rapid reply, the Ombudsman writes to the President of the institution concerned to request an opinion on the complaint.
Jos toimielimen asiasta vastaava yksikkö ei voi yksilöidä kirjeenvaihtoa tai jos kukaan ei halua ottaa vastuuta siitä että vastaus annetaan nopeasti, oikeusasiamies kirjoittaa toimielimen puheenjohtajalle tai puhemiehelle ja pyytää lausuntoa kantelusta.
The Ombudsman would also follow this course of action if there were reason to suspect that the original failure to reply was anything other than an isolated administrative oversight, or if the substance of the complaint is an allegation of unjustified delay in replying to correspondence. spondence.
Oikeusasiamies menettelisi näin myös jos hän epäilisi, että alkuperäinen jättäminen vastaamatta kirjeeseen olisi muuta kuin yksittäinen hallinnollinen virhe tai jos kantelun aiheena on kirjeenvaihtoon vastaamiseen liittyvä perusteeton viivytys.
SOME ISSUES CONCERNING ACCESS TO DOCUMENTS
ASIAKIRJAJULKISUUTEEN LIITTYVIÄ SEIKKOJA
During the course of the year, the Ombudsman considered a number of different questions concerning access to documents.
Vuoden kuluessa oikeusasiamies käsitteli lukuisia kysymyksiä, jotka koskivat asiakirjajulkisuutta.
Since it appears that the relevant rules and principles are not always fully understood by the Community institutions and bodies, this section of the Report explains the different questions that arise and how they are dealt with under the Treaty and the Statute of the Ombudsman.
Koska on ilmeistä, että yhteisön toimielimet ja laitokset eivät aina täysin ymmärrä asiaa koskevia määräyksiä ja periaatteita, tässä kertomuksen jaksossa selitetään erilaiset kysymykset sekä se, miten niitä perustamissopimuksen ja oikeusasiamiehen ohjesäännön mukaisesti käsitellään.
2.10.1 COMPLAINTS ABOUT REFUSAL OF ACCESS TO DOCUMENTS
2.10.1 KANTELUT JOTKA KOSKEVAT OIKEUTTA TUTUSTUA ASIAKIRJOIHIN
Most of the Community institutions and bodies have rules on public access to the documents that they hold.
Useimmilla yhteisön toimielimillä ja laitoksilla on määräykset oikeudesta tutustua niiden hallussa oleviin asiakirjoihin.
In 1993, the Commission and the Council adopted a joint Code of Conduct about access to their documents.
Vuonna 1993 komissio ja neuvosto antoivat yhteiset käytännesäännöt, jotka koskevat oikeutta tutustua niiden asiakirjoihin.
The Code was implemented through separate Decisions of the two institutions.1 Following an own-initiative inquiry by the Ombudsman in 1996, other Community institutions and bodies have also adopted rules on public access, most of which are similar to those of the Council and Commission.
Käytännesäännöt pantiin täytäntöön näiden kahden toi mielimen erillisillä päätöksillä.1 Oikeusasiamiehen toteutettua vuonna 1996 omasta aloitteestaan asiaa koskevan tutkimuksen myös muut yhteisön toi mielimet ja laitokset ovat antaneet asiakirjojen julkisuutta koskevat määräykset, joista useimmat ovat samanlaisia kuin neuvoston ja komission vastaavat.
If a request for access to documents is refused, the Council and Commission rules allow the citizen to make a confirmatory application.
Jos asiakirjapyyntö evätään, neuvoston ja komission määräykset antavat kansalaiselle mahdollisuuden esittää pyyntö asian uudelleen käsittelemisestä (jäljempänä "vahvistava hakemus").
The citizen whose confirmatory application is rejected has the possibility either to complain to the Ombudsman, or to bring proceedings in the Court of First Instance.
Kansalainen, jonka vahvistava hakemus hylätään, voi joko kannella oikeusasiamiehelle tai käynnistää menettelyn ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa.
In the case of a complaint to the Ombudsman, the issue is whether the refusal of access constitutes maladministration.
Kun henkilö kantelee oikeusasiamiehelle, kysymys on, onko pyynnön evää minen katsottava hallinnolliseksi epäkohdaksi.
The question for any inquiry, therefore, is whether the institution concerned has properly applied its rules on public access, and whether it has acted within the limits of its legal authority in exercising any discretionary power.
Jokaisen tutkimuksen tapauksessa on siten kysyttävä, onko toimielin soveltanut asiakirjojen julki suutta koskevia määräyksiään asianmukaisesti ja onko se mahdollista harkintavaltaa käyttäessään toiminut laillisten valtuuksiensa puitteissa.
During 1998, the question arose of what should happen if the Ombudsman considers that an institution has wrongly applied its own rules.
Vuonna 1998 nousi esiin kysymys siitä, mitä tapahtuisi, jos oikeusasiamies katsoisi, että toimielin on soveltanut omia määräyksiään väärin.
The appropriate course of action is for the institution concerned to reconsider the matter, this time applying the rules correctly.
Asianmukainen menettely on antaa toimielimen harkita asiaa uudelleen ja soveltaa tällä kertaa sääntöjä oikein.
Of course, the Ombudsman cannot order the institution to do this, nor can he annul the relevant deci sion.
Oikeusasiamies ei tietenkään voi määrätä toimielintä tekemään näin eikä hän voi mitätöidä aikaisempaa päätöstä.
However, by explaining his views in a critical remark, he gives the institution itself the possibility to take the necessary action.
Selittäessään näkemyksensä kriittisessä huomautuksessa hän antaa kuitenkin toimielimelle itselleen mahdollisuuden ryhtyä tarpeellisiin toimenpiteisiin.
2.10-2 FAIR PROCEDURE IN THE OMBUDSMAN'S INQUIRIES
2.10.2 OIKEUDENMUKAINEN MENETTELY OIKEUSA SIAMIEHEN TUTKIMUSTEN YHTEYDESSÄ
Another question which arose during 1998 concerns the documents which the institution or body concerned sends to the Ombudsman as part of its opinion on the complaint.
Toinen vuonna 1998 esiin noussut kysymys koski asiakirjoja, jotka toimielin tai laitos lähettää oikeusasiamiehelle kantelun johdosta antamansa lausunnon osana.
In some cases the institution concerned has for warded documents to the Ombudsman containing information which could be relevant to the Ombudsman's decision on the case, but has asked the Ombudsman to keep the documents confidential vis-à-vis the complainant.
Joissakin tapauksessa toimielin on välittänyt oikeusasiamiehelle asiakirjoja, jotka sisältävät tietoja, jotka voisivat olla tähdellisiä oikeusasiamiehen päätöksen kannalta mutta jotka toimielin pyytää pitämään salassa kantelijalta.
In these cases the Ombudsman has explained to the institution concerned that it is a basic principle of fair procedure that the Ombudsman's decision on a complaint cannot take into account information contained in documents provided by one party, unless the other party has had the chance to respond.
Näissä tapauksissa oikeusasiamies on selittänyt toimielimelle, että oikeudenmukaisen menettelyn periaatteeseen kuuluu, että kantelusta tehtävässä oikeusasiamiehen päätöksessä ei voida ottaa huomioon toisen osapuolen toimittamiin asiakirjoihin sisältyviä tietoja, ellei toisella osapuo-
2.10.3 THE OMBUDSMAN'S POWER TO INSPECT FILES
2.10.3 OIKEUSASIAMIEHEN VALTUUDET TUTKIA ASIAKIRJOJA
A third issue which arose during 1998 concerns the Ombudsman's power to inspect files held by Community institution and bodies.
Kolmas vuonna 1998 esiin noussut kysymys koskee oikeusasiamiehen valtuuksia tutkia yhteisön toimielinten ja iaitosten asiakirjoja.
The relevant part of Article 3 (2) of the Statute of the Ombudsman is as follows:
Oikeusasiamiehen ohjesäännön 3 artiklan 2 kohdan asiaa koskevat määräykset kuuluvat:
"The Community institutions and bodies shall be obliged to supply the Ombudsman with any information he has requested of them and give him access to the files concerned.
"Yhteisön toimielimet ja laitokset ovat velvollisia toimittamaan oikeus asiamiehelle kaikki ne tiedot, joita hän on pyytänyt ja lisäksi antamaan hänen käytettäväkseen kyseiset arkistot.
They may refuse only on duly substantiated grounds of secrecy.
Ne voivat kieltäytyä tästä vain, jos tämä on perusteltua salassapitosyistä.
They shall give access to documents originating in a Member State and classed as secret by law or regulation only where that Member State has given its prior agreement.
Yhteisön toimielinten ja laitosten on sallittava pääsy jäsenvaltioista peräisin oleviin lailla tai määräyksellä salaisiksi luokiteltuihin asiakir joihin vain, jos tämä jäsenvaltio on antanut siihen aikaisemman suostu muksensa.
They shall give access to other documents originating in a Member State after having informed the Member State concerned. "
Yhteisön toimielinten ja laitosten on sallittava pääsy muihin jäsenvaltiosta peräisin oleviin asiakirjoihin ilmoitettuaan siitä kyseiselle jäsenvaltiolle." . .
The normal principle in Member States with a national Ombudsman system is that the Ombudsman can inspect any document held by the administration, if he considers it necessary to do so as part of an inquiry, including documents to which citizens cannot have access.
Jäsenvaltioissa, joissa on kansallinen oikeusasiamiesjärjestelmä, normaali periaate on, että oikeusasiamies voi tutustua kaikkiin hallinnon hallussa oleviin asiakirjoihin, jos hän pitää sitä tutkimuksen yhteydessä tarpeellisena, mukaan luettuna asiakirjat, joihin kansalaisilla ei ole oikeutta tutustua. tua.
This power is of fundamental importance, since it is a guarantee for the cit izen that the Ombudsman can make an independent check on the accuracy and completeness of the answers given by the administration.
Nämä valtuudet ovat perustavanlaatuisen tärkeitä, koska ne takaavat kan salaiselle, että oikeusasiamies voi riippumattomalla tavalla tarkastaa hal linnon antamien vastausten oikeellisuuden ja täydellisyyden.
For as long as Article 3 (2) continues to restrict the Ombudsman's access to documents, therefore, it is important that the restrictions should be interpreted narrowly and that the burden of proof should be on the institution or body which seeks to deny access.
Niin kauan kuin 3 artiklan 2 kohta rajoittaa oikeusasiamiehen oikeutta tutustua asiakir joihin, on siten tärkeää, että rajoituksia tulkitaan suppeasti ja siten, että todistustaakan on oltava toimielimellä tai laitoksella, joka pyrkii kieltämään oikeuden tutustua asiakirjoihin.
The question of whether restrictions on the European Ombudsman's access to files are appropriate in a European Union which is committed to democracy, transparency and to efficient and honest administration could be considered by the three institutions (European Parliament, Council and Commission) involved in the procedure for amendment of the Statute of the Ombudsman.
Koska Euroopan unioni on sitoutunut demokratiaan ja avoimuuteen sekä tehokkaaseen ja rehelliseen hallintoon, oikeusasiamiehen ohjesäännön tarkistamisprosessiin osallistuvat kolme toimielintä (Euroopan parlamentti, neuvosto ja komissio) voisivat pohtia, onko aiheellista, että Euroopan oikeusasiamiehen oikeutta tutustua arkistoihin rajoitetaan.
Naturally, the Ombudsman's power of inspection is complemented by a duty of confidentiality.
Oikeusasiamiehen tutkimusvaltuuksia täydentää luonnollisesti salassapitovelvollisuus.
Article 4 of the Statute of the Ombudsman makes clear that when the Ombudsman or his staff inspect documents held by the administration, they are bound by the same duty of confidentiality as the administration itself.
Oikeusasiamiehen ohjesäännön 4 artiklassa tehdään selväksi, että kun oikeusasiamies tai hänen henkilöstönsä tutustuvat hallinnon hal lussa oleviin asiakirjoihin, heitä sitoo sama salassapitovelvollisuus kuin itse
DECISIONS
PAATOKSET
RECOVERY OF MEDICAL EXPENSES
SAIRAUSKULUJEN KORVAAMINEN
Decision on complaint 1044/20.11.96/KP/JMA against the European Parliament
Päätös kanteluun 1044/20.11.96/KP/JMA Euroopan parlamenttia vastaan
In November 1996 X complained to the Ombudsman concerning the refusal of the European Parliament to reimburse the cost of a cure for del icate children for her daughter.
X kanteli oikeusasiamiehelle marraskuussa 1996 siitä, että Euroopan parlamentti kieltäytyi korvaamasta hänen tyttärensä hoitokuluja terveydeltään heikon lapsen hoitokustannuksina.
The European Parliament rejected her request on the grounds that the medical centre concerned "was not considered a competent medical or paramedical institute".
Euroopan parlamentti hylkäsi pyynnön, koska kylpylää jossa tytär oli ollut hoidettavana "ei pidetty hyväksyttävänä sairaalana tai hoitolaitoksena".
A second request was rejected on the basis that the treatment in question did not seem to correspond to the requirements of a cure for delicate children.
Toinen pyyntö hylättiin, koska hoito ei näyttänyt vastaavan terveydeltään heikon lapsen hoidolle asetettavia vaatimuksia.
In December 1994 the complainant appealed unsuccessfully to the Secretary General of the Parliament.
Joulukuussa 1994 kantelija vetosi menestyksettä parlamentin pääsihteeriin.
The Secretary General's response indicated that the complainant had a right to recover specific medical expenses incurred during the cure.
Pääsihteerin vastauksessa todettiin, että kantelijalla oli oikeus saada korvaus tietyistä hoidon aikaisista lääketieteellisistä kuluista.
In the complaint to the Ombudsman, X claimed that
Kantelussaan oikeusasiamiehelle X väitti, että
(i) the European Parliament had not followed proper procedures, since the Management Committee of the Health Insurance Scheme had not given its advice on the matter;
Euroopan parlamentti ei ollut noudattanut asianmukaisia menettelyjä, koska sairausvakuutusjärjestelmän hallintokomitea ei ollut antanut lausuntoa asiasta,
(ii) the treatment should have been considered as the most appropriate for her daughter;
(ii) hoito olisi pitänyt katsoa hänen tyttärelleen sopivimmaksi,
(iii) her request for reimbursement of specific medical expenses had been rejected on the grounds that it had not stipulated the price and the date of every medical visit and the name and the quality of doctors.
(iii) hänen pyyntönsä tiettyjen lääketieteellisten kulujen korvaamisesta oli hylätty sillä perusteella, että siinä ei ollut ilmoitettu kunkin lääkärissä käynnin hintaa ja päivää sekä lääkärien nimeä ja pätevyyttä. vyyttä.
The complainant asked the Ombudsman to take the necessary steps to compel the European Parliament to pay all the expenses for the cure, including travel costs.
Kantelija pyysi oikeusasiamiestä ryhtymään tarvittaviin toimenpiteisiin, joilla Euroopan parlamentti velvoitettaisiin maksamaan kaikki hoidosta aiheutuneet kulut, mukaan luettuna matkakustannukset.
THE INQUIRY The Parliament's opinion
TUTKIMUS Parlamentin lausunto
The complaint was forwarded to the European Parliament.
Kantelu toimitettiin Euroopan parlamentille.
The Parliament's opinion stated that the normal procedure in a case of this type would be appeal to the Court of First Instance.
Parlamentin lausunnossa todettiin, että tämän tyyppisissä tapauksissa normaali menettely olisi viedä asia ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen.
Treatment in the selected centre was usually given to children under 16 years of age, whereas the complainant's daughter was already 17 when she started her treatment.
Valitussa kylpylässä annettiin hoitoa tavallisesti alle 16-vuotiaille lapsille, kun taas kantelijan tytär oli jo 17-vuotias hoidon alkaessa.
X's request for reimbursement for individual medical expenses incurred during the cure was not in conformity with the relevant rules, since it was too general and included costs which could not be reimbursed.
X:n pyyntö, joka koski hoidon aikana aiheutuneiden yksittäisten lääketieteellisten kulujen korvaamista, ei ollut kyseisten määräys ten mukainen, koska se oli liian yleinen ja sisälsi kustannuksia, joita ei voitu korvata.
Furthermore, the relevant rules provide that travel costs cannot be reimbursed.
Näiden määräyksien mukaan matkakuluja ei voida korvata.
The complainant's observations
Kantelijan huomautukset
In her observations, X stated that she had decided not to appeal to the Court of First Instance.
Huomautuksissaan X totesi, että hän oli päättänyt olla viemättä asiaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen.
She claimed that the bill from the medical centre was correctly filled out and stated that the price of the treatment had been calculated on a package basis, from which medical costs could not be separately identified.
Hän väitti, että kylpylän lasku oli asianmukaisesti täytetty, ja totesi, että hoidon hinta oli laskettu pakettina, josta lääketieteellisten kulujen hintaa ei voitu erikseen ilmoittaa.
She considered that the Parliament's refusal to reimburse her showed lack of flexibility and good will.
Hän katsoi, että kieltäytyessään korvaamasta kuluja parlamentti osoitti joustavuuden ja hyvän tahdon puutetta.
X also commented on the procedure followed by the Ombudsman in deal ing with complaints.
X kommentoi myös menettelyä, jota oikeusasiamies noudatti kantelun käsittelyssä.
She considered that it was not appropriate to begin the procedure by forwarding the complaint to the institution concerned for an opinion.
Hän katsoi, että ei ollut asianmukaista käynnistää menettelyä välittämällä kantelu kyseiselle toimielimelle lausuntoa varten.
1 Powers of the European Ombudsman to make inquiries into the case
PÄÄTÖS 1 Euroopan oikeusasiamiehen valtuudet tutkia asiaa
The European Parliament stated that the normal procedure in a case of this type would be to make an application to the Court of First Instance.
Euroopan parlamentti totesi, että tämän tyyppisessä tapauksessa normaali menettely olisi viedä asia ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen.
Within the constitutional framework of the Treaties, the Court of Justice is the highest authority on the interpretation and application of Community law.
Perustamissopimusten valtiosäännönomaisissa puitteissa yhteisöjen tuomioistuin on ylin auktoriteetti yhteisön lain tulkinnan ja soveltamisen suhteen.
However, the Ombudsman makes inquiries to help uncover instances of maladministration in the activities of Community institutions and bodies.
Oikeusasiamies kuitenkin suorittaa tutki muksia auttaakseen löytämään hallinnollisia epäkohtia yhteisön toimielinten ja laitosten toiminnasta.
To be admissible, a complaint to the Ombudsman must have been preceded by the appropriate administrative approaches to the institution concerned.
Ennen kuin kantelu voidaan hyväksyä oikeusasiamiehen käsittelyyn, kantelijan on otettava hallintoteitse yhteyttä kyseiseen toi mielimeen.
Similarly, if the complaint concerns work relationships between the Community institutions and bodies and their officials and other servants, no complaint can be made to the
Jos kantelu vastaavasti koskee yhteisön toimielinten ja laitosten sekä niiden virkamiesten tai muun henkilöstön välistä työsuhdetta, oikeusasiamiehelle ei voida kannella, ellei kyseinen henkilö ole käyttänyt kaikkia mahdollisuuksia sisäisten hallinnollisten hakemusten ja kantelujen tekemiseen, erityisesti niitä menettelyjä, joihin viitataan henkilöstösääntöjen 90 artiklan 1 ja 2 koh dassa.1
2 The Ombudsman's procedures
2 Oikeusasiamiehen menettelyt
In her observations, the complainant considered that it was not appropriate for the Ombudsman to begin an inquiry by forwarding the complaint to the institution concerned for an opinion.
Huomautuksissaan kantelija katsoi, että ei ollut asianmukaista, että oikeusasiamies käynnisti tutkinnan välittämällä kantelun kyseiselle toimielimelle lausuntoa varten.
2.2 Article 3, paragraph 1 of the Statute of the Ombudsman, requires that the Ombudsman shall inform the institution or body con cerned of his inquiries into any suspected instance of maladministration, so that they can submit any useful comment to him.
2.2 Oikeusasiamiehen ohjesäännön 3 artiklan 1 kohdassa vaaditaan, että oikeusasiamiehen on ilmoitettava toimielimelle tai laitokselle tutkimuksistaan jotka koskevat epäilyjä hallinnollisista epäkohdista, jotta nämä voivat esittää hänelle hyödyllisiä huomautuksiaan. siaan.
3 Medical considerations on the type of cure to be followed
3 Annettavaa hoitoa koskevia lääketieteellisiä seikkoja
Annex I Title XI of the Rules governing the reimbursement of medical expenses provides that cures at a health resort must be recognized as strictly necessary by the medical officer responsible for settling claims.
Sairauskulujen korvaamista koskevien sääntöjen liitteen I osastossa XI määrätään, että maksutoimiston lääkärin on katsottava kylpylähoito ehdottoman välttämättömäksi.
In the present case the responsible medical officer, having reviewed the case, concluded that the cure did not meet the necessary medical requirements.
3.2 Tässä tapauksessa vastaava lääkäri oli asiaa tutkittuaan todennut, että hoito ei täyttänyt välttämättömiä lääketieteellisiä vaatimuksia.
There was no evidence that in reaching this decision, the medical officer had not properly followed the relevant criteria.
Ei ollut todisteita siitä, että lääkäri ei päätöstä tehdessään olisi asianmukaisesti ottanut huomioon olennaisia tekijöitä.
4 Reimbursement of expenses
4 Kulujen korvaaminen
4.1 Although the Parliament refused to reimburse the whole cost of the cure for delicate children, it agreed to cover specific medical expenses.
4.1 Vaikka parlamentti kieltäytyi korvaamasta kokonaan terveydeltään heikon lapsen hoitokustannuksia, se suostui korvaamaan tietyt lääketieteelliset kulut.
However, the Parliament rejected the bill submitted by the complainant on the grounds that it did not identify these costs separately, but referred only to a general sum corresponding to the medical centre's daily charges.
Parlamentti kuitenkin hylkäsi kantelijan esit tämän laskun, koska siinä ei eritelty kustannuksia vaan viitattiin ainoastaan yleiseen summaan, joka vastasi kylpylän päiväkustannuksia. nuksia.
4.2 The applicable Rules provide only for reimbursement of medical expenses.
4.2 Voimassa olevissa määräyksissä puhutaan vain lääketieteellisten kulujen korvaamisesta.
The Parliament therefore acted properly in requiring separate identification of medical expenses as a condition of reimbursement. bursement.
Parlamentti toimi siten asianmukaisesti vaatiessaan lääketieteellisten kulujen erittelemistä korvauksen edellytyksenä.
Article 2, paragraph 8, Statute of the European Ombudsman.
Oikeusasiamies lopetti siksi asian käsittelyn.
RULES FOR JOINING EUROPEAN PARLIAMENT PENSION SCHEME
SAANNOT LIITTYMISESTÄ EUROOPAN PARLAMENTIN ELÄKEJÄRJESTELMÄÄN
Decision on joined complaints 74/97/PD and 85/97/PD against the European Parliament
Päätös yhdistettyihin kanteluihin 74/97/PDja 85/97/PD Euroopan parlamenttia vastaan
In January 1997, Mr M., MEP, complained to the Ombudsman against the European Parliament, alleging maladministration in relation to the addition al pension scheme for Members of Parliament.
Euroopan parlamentin jäsen M. kanteli oikeusasiamiehelle tammikuussa 1997 ja väitti, että parlamentin jäsenten lisäeläkejärjestelmässä esiintyy hallinnollinen epäkohta.
Also in January 1997 Mr B., a former MEP, informed the Ombudsman that he would like to associate himself with Mr M.'s complaint.
Entinen parlamentin jäsen B. ilmoitti oikeusasiamiehelle niin ikään tammikuussa 1997, että hän haluaisi yhtyä M:n kanteluun. luun.
The background to the complaints was that, by decision of 12 June 1990, the Bureau of the Parliament set up an additional (voluntary) pension scheme for Members.
Parlamentin puhemiehistö oli perustanut päätöksellään 12. heinäkuuta 1990 (vapaaehtoisen) lisäeläkejärjestelmän parlamentin jäsenille.