natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Figure 7.4 Frequency analysis along the cochlea
Kuva 7.4 Taajuusanalyysi simpukassa
•Progression of vibration along the inner ear in response to acoustic waves allows us to hear different frequencies, represented by different pitches.•Fluid vibration in the inner ear sets up a travelling wave, which shakes different groups of hair cells and excites different groups of neurons, depending on the sound frequency.
• Kuulemme erilaisia taajuuksia erilaisina sävelkorkeuksina johtuen värähtelyn etenemisestä sisäkorvassa ääniaaltojen seurauksena.•Nesteen värähtely sisäkorvassa saa aikaan etenevän aallon, joka taivuttaa eri korvasoluryhmiä ja ärsyttää eri hermosoluryhmiä äänen taajuudesta riippuen.
A close relationship exists between frequency and distance within the cochlea, at which excitation is observed.•The inner ear behaves as a mechanoneural acoustic frequency analyser.
Taajuus ja se etäisyys simpukassa, jossa ärsytys tapahtuu, ovat läheisesti yhteydessä toisiinsa.•Sisäkorva toimii mekaanis-hermostollisena akustisen taajuuden analysaattorina.
Hearing loss at a given frequency is therefore associated with hair cell damage in specific parts of the cochlea.
Kuulon aleneminen tietyillä taajuuksilla johtuu siis karvasolujen vaurioitumisesta tietyssä simpukan osassa.
•Over 28,000 hair cells spaced along the cochlear duct are responsible for initiating neural impulses in response to the vibration generated by sound.
•Simpukan käytävän 28 000 karvasolua synnyttävät hermoimpulsseja äänen aiheuttaman värähtelyn seurauksena.
These cells are of two types: inner hair cells and outer hair cells, which differ in their shape and function.
Soluja on kahdenlaisia: sisempiä karvasoluja ja ulompia karvasoluja, jotka ovat muodoltaan ja tehtäviltään erilaisia.
The terms inner and outer hair cell refer to the cell position, which is nearer to the centre of cochlear turn for inner hair cells and is further from the centre of cochlear turn for outer hair cells.•About 30 to 60 hairs, called stereocilia, project from the top of each inner hair cell and about 100 to 160 stereocilia project from the top of each outer hair cell.
Sisemmillä ja ulommilla karvasoluilla viitataan solun sijaintiin: sisemmät solut ovat lähempänä simpukan sisusta, ulommat kauempana siitä.•Jokaisen sisemmän karvasolun pinnalla kasvaa noin 30–60 karvaa ja jokaisen ulomman karvasolun pinnalla 100–160 karvaa, joita kutsutaan stereosilioiksi.
Their shearing motion gives rise to neuron discharge.•About 31,000 neurons contribute to transferring neural spikes to and from the brain along the auditory nerve.
Niiden taipuminen saa aikaan neuroni-impulssin.•Noin 31 000 hermosolua johtaa hermopiikit aivoihin ja takaisin kuulohermoa pitkin.
The ear is so accurate as a frequency analyser that, at 1000 Hz, we can differentiate sound pitches differing by only 0.1 Hz.
Korva on niin tarkka taajuuden analysoija, että voimme erottaa 1000 Hz:ssä sävelkorkeudet, joiden ero on vain 0,1 Hz.
EXAMPLES OF DAMAGE TO HEARING SYSTEM
ESIMERKKEJÄ KUULOJÄRJESTELMÄN VaURIOITUMISESTa
Exposure of the ear to high-level noise causes excessive stimulation of hearing cells, which in turn damages their structures.
Kuulokynnyksen nousu koetaan kuuloherkkyyden menetyksenä, ja se on ensimmäinen merkki kuulojärjestelmän väsymisestä melun seurauksena.
At sound levels exceeding 87 – 100 dB, hearing cell hairs suffer from fatigue or may break.
Yli 87–100 dB:n äänitasoissa kuulosolujen karvat väsyvät ja saattavat murtua.
Major biochemical and physiological changes occur, but these are reversible to some degree.
Tapahtuu myös merkittäviä biokemiallisia ja fysiologisia muutoksia, mutta ne palautuvat jossain määrin.
•Changes become permanent after prolonged exposure to noise at levels exceeding 80 dB (A) or sudden exposure to very high-level noise exceeding 120 dB.
•Muutoksista tulee pysyviä, kun yli 80 d(B)(a):n tasoiselle melulle altistutaan pitkäkestoisesti tai erittäin korkean tason, yli 120 dB:n melulle altistutaan äkillisesti.
Damage to hair cells may kill them.
Karvasolujen vaurioituminen saattaa tappaa ne.
Hair cell damage in a specific region of the inner ear is associated with loss of sensitivity to the sound frequencies received by this region of the ear.
Karvasolujen vaurioituminen tietyllä sisäkorvan alueella johtaa kyseisen korvan alueen havaitsemien äänentaajuuksien kuuloherkkyyden alenemiseen.
Partial damage to hearing cells leads to the death of hair cells in various parts of the inner ear.
Kuulosolujen osittainen vaurioituminen johtaa karvasolujen kuolemiseen monissa sisäkorvan osissa.
This process is very dangerous because a destroyed cell may cause destruction and death of the neighbouring cells due to inflammation.
Prosessi on hyvin vaarallinen, sillä tuhoutunut solu voi aiheuttaa viereisten solujen tuhoutumisen ja kuoleman tulehduksen seurauksena.
Figure 7.5 Undamaged control hair cells (above) and hair cells (below) damaged due to exposure to high sound level.
Kuva 7.5 Terveitä karvasoluja (ylhäällä) ja liian korkeille äänitasoille altistumisen seurauksena vaurioituneita karvasoluja (alhaalla).
The first row of outer hair cells is more seriously damaged than the second row.
Ensimmäinen ulompien karvasolujen rivi on vaurioitunut pahemmin kuin toinen rivi.
Stereocilia are damaged. Photo null
Stereosiliat ovat vahingoittuneet.
The combined effect of ototoxic chemicals and noise exposure is particularly damaging to hearing.
Ototoksisten kemikaalien ja melualtistuksen yhteisvaikutus on erityisen vaarallinen kuulolle.
The presence of chemicals causes an abnormal condition of the inner ear, making it especially vulnerable to noise-related mechanical damage.
Kemikaalit saattavat sisäkorvan epänormaaliin tilaan, jossa se on erityisen herkkä melusta johtuville mekaanisille vaurioille.
•Chemicals such as toluene, styrene, trichlorethylene, ethyl benzene, hydrogen cyanide and carbon monoxide interact synergistically with noise; they augment the damaging effect of noise on the hearing system.
•Kemikaalit, kuten tolueeni, styreeni, trikloorietyleeni, etyylibentseeni, vetysyanidi ja hiilimonoksidi aiheuttavat yhteisvaikutuksia melun kanssa ja lisäävät näin melun kuulojärjestelmää vaurioittavaa vaikutusta. altistuminen liuotinseoksille näyttää voimistavan kuulojärjestelmää vaurioittavaa vaikutusta.
Exposure to solvent mixtures appears to potentiate the damaging effect on the auditory system.
Monet tehdasvalmistusalat (erityisesti elintarvike, kemikaali, kumi ja muovi jne.), kauppa, palvelut, kuljetus, rakennus
The use of some medicines may also produce ototoxic effects.
Maalaus, kumi ja muovi, painatus
•People taking medicines known to have a detrimental effect on hearing shall not be exposed to noise.
•Sellaisia lääkkeitä käyttävien henkilöiden, joiden tiedetään olevan haitallisia kuulolle, ei pitäisi altistua melulle.
Medicines affecting hearing include certain antibiotics, cancer treatment drugs, diuretics and quinines.
Kuuloa vaurioittavia lääkkeitä ovat eräät antibiootit, syöpälääkkeet, diureetit ja kiniinit.
Medicines and noise have no proven combined synergetic effect on hearing, although the individual effects of many medicines on hearing is well documented.
Lääkkeillä ja melulla ei ole osoitettu olevan yhteisvaikutusta kuuloon, mutta monien lääkkeiden yksittäiset vaikutukset kuuloon on selvästi todistettu.
Figure 7.6 Undamaged control cells (above) and hair cells (below) damaged due to exposure to solvents (toluene).
Liikenne (polttomoottorit), palontorjunta, teräs, metallityöt, massa ja paperi jne.
The third row of outer cells is more damaged than the second row.
Kolmas ulompien karvasolujen rivi on vaurioitunut pahemmin kuin toinen rivi.
Stereocilia look the same as in their initial state. Photo null
Stereosiliat näyttävät samalta kuin alkuperäisessä tilassaan.
CHAPTER 7: HEARING DAMAGE AND HEALTH SURVEILLANCE
LUKU 7: KUULOVAURIOT JA TERVEYDENTILAN SEURANTA liiallinen herkistyminen äänen kovuudelle
Provision for health surveillance based on interaction between noise and workrelated ototoxic substances and vibration
Melun ja työhön liittyvien ototoksisten aineiden sekä tärinän yhteisvaikutukseen perustuvat säännökset terveydentilan seurannasta
•Threshold elevation causes abnormal growth in the feeling of sound loudness.
•Kuulokynnyksen nousun seurauksena äänet koetaan epänormaalin kovina.
A person with normal hearing experiences loudness over a wide range (90 dB) of sound levels.
Normaalin kuulon omaava henkilö kokee äänten kovuuden vaihtelun laajalla ääni-tasoalueella (90 dB).
Sound is barely audible at 10 dB SPL, but it is unpleasantly loud at 100 dB SPL.
Ääni on juuri ja juuri kuultavissa, kun äänenpainetaso on 10 dB, ja epämiellyttävän kova, kun se on 100 dB.
For a 50 dB hearing loss, this range will decrease to approximately 40 dB.
Jos kuulonalenema on 50 dB, tämä alue laskee noin 40 dB:iin.
In this case, 60 dB SPL sound is barely audible, but is unpleasantly loud at 100 dB as in the case of normal hearing.
Tällöin äänenpainetasoltaan 60 dB:n ääni on juuri ja juuri kuultavissa, mutta on epämiellyttävän kova 100 dB:ssä kuten normaalikuuloisillakin.
To ensure prevention measures despite insufficient scientific knowledge of dose-response relations, some experts advise lowering health surveillance (audiometric tests) action values in the case of combined exposure to noise and ototoxic substances or to noise and vibration.
Jotta ennaltaehkäiseviä toimenpiteitä toteutettaisiin annos-vaste-suhdetta koskevan tieteellisen tiedon puuttumisesta huolimatta, eräät asiantuntijat neuvovat alentamaan terveydentilan seurantaan (audiometriset testit) sovellettavia toiminta-arvoja, jos henkilö altistuu sekä melulle että ototoksisille aineille taikka melulle ja tärinälle.
Increase in loudness sensitivity makes it very difficult to properly understand speech.
Liiallinen kovuudelle herkistyminen vaikeuttaa suuresti puheen ymmärtämistä.
It also causes a major distortion in music perception.
Se aiheuttaa myös suuria vääristymiä musiikin havainnointiin.
Decrease in frequency selectivity
Sisäkorvan vaurioitumisesta aiheutuu monenlaisia seurauksia.
Elevation of hearing threshold
kuulokynnyksen nouseminen
•Hearing loss can cause a decrease in frequency selectivity – the ability to distinguish sounds of different frequencies.
•Kuulonalenema voi aiheuttaa taajuusvalikoiman pienenemistä eli eritaajuisten äänten erottelukyvyn heikkenemistä.
A normal ear behaves like a well-tuned frequency-receiver of different frequency sounds.
Normaali korva toimii kuten hyvin viritetty eri taajuisten äänien taajuusvastaanotin.
Loss of frequency selectivity means that sounds or parts of sounds at various frequencies are mixed up.
Taajuuksien valikoimiskyvyn menettäminen merkitsee sitä, että eritaajuiset äänet ja äänten osat sekoittuvat toisiinsa.
The sounds mask each other even when their frequency is very different.
Äänet peittävät toisensa jopa silloin, kun niiden taajuus on hyvin erilainen.
•Elevation of hearing threshold is loss of sensitivity to sounds at specific frequencies.
•Kuulokynnyksen nousulla tarkoitetaan tietyntaajuisten äänten kuuloherkkyyden menetystä.
There are various types of hearing loss.
On olemassa monenlaisia kuulonalenemia.
However, the most commonly observed hearing loss is experienced as a result of exposure to industrial noise in the 2 – 6 kHz frequency range; so-called ‘high-frequency sloping hearing loss’.
Yleisimmin havaittu kuulonalenema on kuitenkin seurausta 2–6 kHz:n taajuusalueen teollisuusmelulle altistumisesta. Sitä kutsutaan asteittaiseksi korkeiden taajuuksien kuulonmenetykseksi.
Difficulty in following time-related sound variations
•Ääni, etenkin puhe, on dynaamista, eli äänentaso vaihtelee jatkuvasti ajan mittaan.
Elevation of hearing threshold due to hearing loss.
Kuulokynnyksen nouseminen kuulonaleneman seurauksena.
Elevated threshold of hearing
Kuulokynnyksen nousukuulonaleneman johdosta
30 e r
30 vaikeudet äänilähteen paikantamisessa
0 of young healthy persons of young healthy persons
0 Keskimääräinen kuulokynnysnuorilla terveillä henkilöillä
Figure 7.7 Elevation of hearing threshold due to hearing loss
Kuva 7.7 Kuulokynnyksen nouseminen kuulonaleneman seurauksena
CHAPTER 7: HEARING DAMAGE AND HEALTH SURVEILLANCE
LUKU 7: KUULOVAURIOT JA TERVEYDENTILAN SEURANTA korvien soiminen (tinnitus)
Noise levels may affect safety because they are likely to interfere with warning information:
Melu voi heikentää turvallisuutta, sillä se todennäköisesti häiritsee varoitusten välittymistä.
•Danger signals may be masked.•Information provided by a colleague or loudspeaker may become incomprehensible.
•Vaarailmoitukset saattavat peittyä.•Työtoverin tai kovaäänisen antamat tiedot saattavat olla käsittämättömiä.
•People with impaired hearing may experience ringing in their ears (tinnitus).
•Huonokuuloiset henkilöt saattavat kärsiä korvien soimisesta (tinnitus).
This condition is caused by localised damage to inner ear structures, thereby altering auditory nerve activity.
Tämä johtuu sisäkorvan rakenteiden paikallisista vaurioista, jotka vaikuttavat kuulohermon toimintaan.
This means that sound is perceived, when none is being conveyed to the ear.
Tällöin kuuluu ääntä, vaikka todellisuudessa korvaan ei saavu ääniaaltoja.
Tinnitus is experienced through ringing noises and tones at mid- or high frequencies.
Tinnitus ilmenee keski- ja korkeataajuisien soivien äänien kuulemisena.
The standard health surveillance aid to noise-induced hearing loss is audiometric testing, which can be used to detect early damage resulting from exposure to noise.
Peruskeino seurata melun aiheuttamaa kuulonalenemaa terveydenhoidossa on audiometrinen testi, jota voidaan käyttää melualtistuksen aiheuttamien vaurioiden varhaiseen havaitsemiseen.
In extreme cases, subjective noise may last 24 hours a day, 7 days a week.
Ääritapauksissa subjektiivinen melu voi kestää 24 tuntia päivässä 7 päivää viikossa.
Around 20 % of the population experience tinnitus to some degree, and 4 % experience this disorder permanently.
Noin 20 prosenttia väestöstä kärsii tinnituksesta jossain määrin, ja 4 prosenttia kärsii siitä jatkuvasti.
EXTRAAURAL EFFECTS OF NOISE
MELUN MUUT KUIN KUULOVaIKUTUKSET
Many undesirable effects of noise may be produced even at noise levels and exposures innocuous to the inner ear.
Melulla on monia ei-toivottuja vaikutuksia silloinkin, kun melutaso ja altistus ovat harmittomia sisäkorvalle.
These include the following:
Niitä ovat:
•Audiometric testing in a soundproof room is conducted on a worker, who has not been recently exposed to noise.•The quiet rest period before testing shall last for at least 12 hours.•Audiometric testing is conducted for a number of tone frequencies in the 125 – 8000 Hz range.•Standard testing is carried out using an earphone (air conduction), corresponding to the normal method of sound conveyance to the ear.
•audiometrinen testi tehdään äänieristetyssä tilassa työntekijälle, joka ei ole hiljattain ollut melulle alt-tiina.•Hiljainen lepoaika ennen testiä on vähintään 12 tun-tia.•audiometrinen testi suoritetaan erilaisilla äänitaajuuksilla 125–8000 Hz:n alueella.•Perustesti tehdään käyttämällä kuuloketta (ilmajohto), joka vastaa normaalia äänen etenemistapaa ilmassa.
Another testing method involves using a bone vibrator (bone conduction), from which the sound is conveyed to the ear through skull tissues and bones.•Comparing bone conduction with air conduction enables us to check the condition of the inner ear.
Toisessa testaustavassa käytetään luujohtovärähdintä (luujohto), josta ääni etenee korvaan pääkallon kudosten ja luiden kautta.•Vertaamalla luujohtotestiä ilmajohtotestiin voidaan tarkistaa sisäkorvan tila.
•Interference with speech communication (misunderstanding leading to wrong decisions).•Interference with task performance (decrease).•Annoyance.•Stress.•Difficulty in detecting and recognising danger and warning signals.•Interference with sleep and reduced sleep quality.
•puheviestinnän häiriintyminen (väärinkäsitykset, jotka johtavat vääriin päätöksiin),•suorituskyvyn häiriintyminen (alentuminen),•ärsytys,•stressi•vaikeudet havaita ja tunnistaa vaara- ja varoitus-merkkejä,•unen häiriintyminen ja unen laadun heikkeneminen.
If significant hearing loss is detected, additional tests, such as speech recognition, may be conducted.
Jos havaittu kuulonalenema on merkittävä, on suoritettava lisätestejä, jollainen on esimerkiksi puheentunnistustesti.
•Their role is to assess the ability of the person with impaired hearing to maintain normal social contact though speech.•Difficulty in verbal communication usually occurs when hearing loss exceeds 40 dB.
•Testin tarkoituksena on arvioida heikentyneestä kuulosta kärsivän henkilön kykyä ylläpitää normaalia sosiaalista kanssakäymistä puheen avulla.•Puheviestinnän vaikeuksia ilmenee yleensä, kun kuulonalenema ylittää 40 dB.
People differ drastically in the degree of annoyance they experience.
Eri ihmiset kokevat melun rasittavuuden hyvin eri tavoin.
Annoyance depends on the level and duration of single noise events as well as their pattern of intermittence or frequency content.
Rasittavuus riippuu yksittäisen melutapahtuman tasosta ja kestosta sekä niiden toistuvuudesta tai taajuudesta.
Appearance of irritation and stress can vary between individuals depending on subjective conditions.
Ärsytyksen ja stressin esiintyminen vaihtelee suuresti henkilöiden välillä subjektiivisista perusteista riippuen.
Annoyance, irritation and stress cannot be measured and related to an exceeding of specified noise levels.
Rasittavuutta, ärsytystä ja stressiä ei voida mitata, ja ne liittyvät tiettyjen melutasojen ylittymiseen.
Noise levels may also produce certain physiological changes, including the following:
Melu saattaa aiheuttaa myös tiettyjä fysiologisia muutoksia, joita ovat:
People employed in environments in which there is a risk of hearing damage, shall be audiometrically tested (Article 10 of Directive 2003/10/EC), when starting employment and at suitable intervals during their working lives.
Kuulovaurioriskin aiheuttavissa ympäristöissä työskentelevien henkilöiden kuulo on tarkastettava audiometrisesti (direktiivin 2003/10/EY 10 artikla), kun työsuhde alkaa ja sen jälkeen soveltuvin välein koko työuran ajan.
•Increased heart rate.•Increased blood pressure.•Narrowing of blood vessels (vasoconstriction).•Eye pupil dilation.•Adrenalin secretion.•Startle effect.
•sydämen lyöntitiheyden koveneminen•verenpaineen nousu•verisuonten supistuminen (vasokonstriktio)•pupillien laajentuminen•adrenaliinin eritys•pelästyminen.
•Normally, this test is repeated after the first 12 months to determine whether an individual is highly susceptible to noise; it is then re-administered every three years.
•Testi toistetaan yleensä ensimmäisten 12 kuukauden jälkeen, jotta voidaan määrittää, onko henkilö erityisen herkkä melulle. Sen jälkeen testi toistetaan kolmen vuoden välein.
Premature hearing loss
Ennenaikainen kuulonalenema
•Hearing shall also be checked every time sudden hearing damage could occur, e.g. after explosions.
•Kuulo pitää tarkastaa myös aina äkillisen kuulovaurioriskin eli esimerkiksi räjähdysten jälkeen.
The frequency of the audiometric testing can be adjusted to the level of the exposure.
Audiometrisen testin taajuus voidaan määrittää altistustason mukaan.
•In the early stages, hearing loss due to noise develops at frequencies of 4 – 6 kHz.
•Melun aiheuttama kuulonalenema kehittyy alkuvaiheessa taajuusalueella 4–6 kHz.
Common practice therefore involves curtailing costs by recommending an audiometric test in a limited 1 – 6 kHz frequency range. •Hearing loss greater than 40 dB HL usually requires medical treatment.•Hearing loss greater than 60 dB HL is considered severe and the person will require a hearing aid for verbal communication.
Tästä syystä on yleistä, että audiometrinen testi tehdään vain 1–6 kHz:n taajuusalueella kustannussäästösyistä. •Jos kuulonalenema on yli 40 dB HL, potilas ohjataan yleensä hoitoon.•Yli 60 dB HL:n kuulonalenemaa pidetään vakavana, ja henkilö tarvitsee kuulolaitteen puheviestinnän ymmärtämiseksi.
Indication of an impairment of hearing or an incipient amblyacousia
Merkit kuulon heikkenemisestä tai alkavasta amblyakusiasta
As a general rule, amblyacousia develops slowly extending over several years.
Ikääntymisprosessi amblyakusia kehittyy yleensä hitaasti vuosien mittaan.
Furthermore, the process of hearing is very complex and to a certain extent weaknesses of the sense organ ‘ear‘ to transform audible signals into corresponding stimuli of the nerves can be compensated by the subsequent intelligent converting.
Kuuloprosessi on kuitenkin hyvin monimutkainen, ja aistielimen eli korvan vaikeudet muuntaa kuultavat signaalit vastaaviksi hermoärsytyksiksi voidaan jossain määrin korvata jälkikäteen älyllisten päättelyprosessien avulla.
Therefore, at the beginning, the development of amblyacousia normally proceeds unnoticed.
Tästä syystä amblyakusia kehittyy alussa yleensä huomaamatta.
•When assessing noise-induced hearing loss, we must take into account the normal decrease of hearing sensitivity due to age (presbyacusis).•For people over 50 years of age, more rapid deterioration in hearing than for younger people has been documented.•Presbyacusis is gender-specific; it is normally more acute in men than in women.
•arvioitaessa melun aiheuttamaa kuulonmenetystä on otettava huomioon myös normaali iästä johtuva kuuloherkkyyden heikentyminen (presbyakuusi).•Yli 50-vuotiaiden henkilöiden kuulo heikentyy todistetusti nopeammin kuin sitä nuorempien henkilöiden.•Presbyakuusi on sukupuolisidonnainen: se on yleensä vakavampi miehillä kuin naisilla.
One of the first indications of an impairment of hearing or amblyacousia is called the ‘party effect‘. If it is it difficult for someone to follow a single conversation, for example at a party where there are many conversations held in parallel, this can be an indication of an incipient amblyacousia even if there should not be any problems yet with listening to a conversation which is held alone.
Yksi ensimmäisistä kuulon heikkenemiseen tai amblyakusiaan viittaavista merkeistä on se, että henkilön on vaikea seurata keskustelua esimerkiksi juhlissa, joissa käydään useita keskusteluja päällekkäin Tämä saattaa viitata alkavaan amblyakusiaan, vaikka hiljaisessa tilassa käytävän keskustelun kuunteleminen ei vielä muuten aiheuttaisikaan ongelmia.
Further indications of an impairment of hearing or an incipient amblyacousia could be:
Muita merkkejä kuulon heikkenemisestä tai alkavasta amblyakusiasta voivat olla:
•to miss the ringing of the telephone or the door bell;•to miss warning signals (e.g. forklift, bell of a bicycle);•to listen to the radio or to watch the television on (nearly) full blast.
•vaikeudet kuulla puhelimen tai ovikellon sointia,•vaikeudet kuulla varoitusmerkkejä (esim. trukki, polkupyörän soittokello),•radion tai television kuuntelu (lähes) täydellä teholla.
50 noice induced noice induced woman man hearing loss hearing loss
50 miehet aiheuttama noice induced hearing loss
Percentage hearing loss
Kuva 7.8 Ikään liittyvä kuulonalenema ja melun aiheuttama kuulonalenema
Hearing level
Kuulokynnystaso
•A percentage hearing loss is calculated for financial compensation purposes.
•Kuulonaleneman prosentuaalinen aste lasketaan taloudellisia korvauksia silmällä pitäen.
Various methods exist, based on average hearing loss in dB HL for audiometric frequencies of 500, 1000 and 2000 Hz, which are usually applied to the better ear, but can be used for both ears.
Olemassa on monenlaisia menetelmiä, jotka perustuvat keskimääräiseen kuulonalenemaan (dB HL) 500, 1000 ja 2000 Hz:n taajuuksilla. Niissä otetaan yleensä huomioon paremmin kuuleva korva, mutta myös molempien korvien huomioiminen on mahdollista.
The above three frequencies are selected because of the significant influence of hearing loss on speech recognition in the frequency 500 – 2000 Hz frequency range.
Mainitut kolme taajuutta on valittu siksi, että kuulonalenema vaikuttaa merkittävästi puheentunnistuskykyyn 500–2000 Hz:n taajuusalueella.
CHAPTER 8 The Music and Entertainment Sectors
luku 8: Musiikki- ja viihdeala