natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Commission replied that the key details of the present decision were published in the OJ C 122 of 19 April 1997.
Komissio vastasi, että kyseisen päätöksen olennaiset kohdat julkaistiin EYVLssä C 122, 19. huhtikuuta 1997.
2.2 Article 10.7 of Council Regulation N° 1164/94 provides that only the key details of decisions of the Commission approving projects and granting financial support from the Cohesion Fund shall be published in the Official Journal.
Neuvoston asetuksen 1164/94 10 artiklan 7 kohdassa säädetään, että Virallisessa lehdessä on julkaistava ainoastaan olennaiset kohdat sellaisista komission päätöksistä, joilla hyväksytään hankkeet ja myönnetään tukea koheesiorahastosta.
The Regulation does not foresee a time limit for this publication.
Asetuksessa ei säädetä julkaisemisen aikarajasta.
In the present case the decision was taken on 5 November 1996 and its key details were published on 19 April 1997.
Tässä tapauksessa päätös tehtiin 5. marraskuuta 1996 ja sen olennaiset kohdat julkaistiin 19.
The Commission explained this five months delay by referring to the size and the nature of the publication which grouped together 66 projects adopted on different days.
PAATOKSET huhtikuuta 1997. Komissio selitti tämän viiden kuukauden viivytyksen viittaamalla siihen, että julkaisu oli kooltaan ja luonteeltaan sellainen, että siinä ryhmiteltiin yhteen 66 eri tavoin hyväksyttyä hanketta.
It pointed out that its services prefer to group this information in one Official JournalInstead of publishing it separately.
Se korosti, että sen yksiköt pitivät parempana näiden tie tojen kokoamista yhteen Viralliseen lehteen sen sijasta, että ne julkaisisivat ne erikseen.
This explanation for the delay between the adoption and the publication of the deci sion appeared to be reasonable.
Selitys viivytykselle päätöksen tekemisen ja julkaisemisen välillä vaikutti järkevältä.
Therefore the fact that the deci sion was only published on 19 April 1997 did not constitute an instance of maladministration.
Siten sitä, että päätös julkaistiin vasta 19. huhtikuuta 1997, ei ollut katsottava hallinnolliseksi epäkohdaksi.
The alleged failure to inform the complainant about the outcome of his complaint concerning non-compliance with Community law (Article 169 procedure)
3 Väite, että valituksen tekijälle ei ollut ilmoitettu yhteisön oikeuden noudattamatta jättämistä koskevan valituksen (169 artiklan mukainen menettely) tuloksista
3.1 This part of the complaint concerned alleged maladministration in the administrative procedure for dealing with a complaint for infringement of Community law by a Member State.
3.1 Tässä kantelun osassa väitettiin, että komissio oli syyllistynyt hal linnolliseen epäkohtaan hallintomenettelyssä käsitellessään tapauksia, joissa jäsenvaltiota syytetään yhteisön oikeuden rikkomisesta.
As regards this administrative procedure, the Commission had, in its com ments in the framework of the Ombudsman's own initiative inquiry 303/97/PD,1observed that all complaints which reached the Commission were registered and that no exceptions were made to this rule, that it acknowledged receipt of the complaint, and that the complainant was kept informed about the action taken by the Commission in response to the complaint, or whether no action had been taken on it.
Tästä hallintomenettelystä komissio oli antanut lausunnon oikeusasiamiehelle tämän omasta aloitteestaan suorittaman tutkimuksen 303/97/PD1 yhteydessä. Se totesi silloin, että kaikki komissiolle tulevat valitukset rekisteröidään ja että tästä säännöstä ei poiketa ja että se ilmoittaa valituksen vastaanottamisesta ja että valituksen tekijä saa tietoa toimista, joihin komissio on ryhtynyt valituksen johdosta, tai siitä, onko sen johdosta ryhdytty toimiin vai ei.
The Commission also observed that a deci sion to close a file without taking any action must be taken on every complaint within a maximum period of one year from the date on which it was registered.
Komissio totesi myös, että päätös asian käsittelyn lopettamisesta ilman toimenpiteitä on tehtävä kunkin valituksen kohdalla korkeintaan vuoden kuluessa sen rekisteröintipäivästä.
In the present case it appeared that two acknowledgement receipts were sent to the complainant in January and February 1996.
3.2 Tässä tapauksessa oli ilmeistä, että valituksen tekijälle oli lähetetty tammi- ja helmikuussa 1996 kaksi vastaanottoilmoitusta.
The Commission then decided not to register the complaint because it concluded that there was no violation of Community law.
Komissio päätti sitten olla rekisteröimättä valitusta, koska se päätteli, että yhteisön oikeutta ei ollut rikottu.
However, the Commission did not inform the complainant about the fact and the reasons why the complaint had not been registered.
Komissio ei kuitenkaan ilmoittanut valituksen tekijälle tästä eikä syistä, joiden vuoksi vali tusta ei ollut rekisteröity.
The Commission left the complainant without any written information about the outcome of his complaint until July 1997, i.e. 17 months after the acknowledgement receipts.
Komissio ei antanut valituksen tekijälle mitään kirjallista tietoa tämän valituksen tuloksesta ennen heinäkuuta 1997, eli 17 kuukautta vastaanottoilmoitusten jälkeen.
More particularly, during this period of 17 months in which the complainant had sent five letters asking for information on the progress of his com plaint, the Commission did not inform him why it found that there was no infringement of Community law.
Erityisesti on huomattava, että näiden 17 kuukauden aikana vali tuksen tekijä lähetti komissiolle viisi kirjettä, joissa hän pyysi tietoja valituksensa käsittelyn edistymistä, ja että komissio ei ilmoittanut hänelle, miksi se katsoi, että yhteisön oikeutta ei rikottu.
The Ombudsman noted that, according to the Commission's own observations in the framework of his own initiative inquiry, no exceptions were made to the rule that all complaints received by the Commission were registered, and a decision to close a file without taking any action must be taken within a maximum period of one year from the date when the complaint was registered.
Oikeusasiamies totesi, että komissio oli antanut huomautuksensa oikeusasiamiehen oman aloitteen yhteydessä.
Even if the commitments which the Commission undertook in the framework of the own initiative inquiry dated from after the lodging of the present complaint, the principles of good administrative behaviour require that the Commission should have informed the complainant adequately and as soon as possible about the out come of his complaint.
Näiden huomautusten mukaan säännöstä, että kaikki komissiolle tulevat valitukset rekisteröidään, ei poiketa, ja päätös asian käsittelyn lopettamisesta ilman toimenpiteitä on tehtävä korkeintaan vuoden kuluessa valituksen rekisteröimispäivästä.
DECISIONS complainant during 17 months without any written information about the outcome of his complaint, constituted an instance of maladministration.
Siksi oli katsottava hallinnolliseksi epäkohdaksi se, että komissio ei tässä tapauksessa ollut ilmoittanut valituksen tekijälle, että vali tusta ei ollut rekisteröity, eikä ollut perustellut sen jättämistä rekisteröimättä, sekä että komissio ei peräti 17 kuukauteen ollut antanut valituksen tekijälle mitään kirjallisia tietoja valituksen tuloksesta. sesta.
On the basis of the Ombudsman's inquiries into parts 1 and 2 of this com plaint, there appeared to have been no maladministration by the Commission.
Kantelun osien 1 ja 2 johdosta suoritettujen tutkimusten perusteella komissio ei näyttänyt syyllistyneen hallinnolliseen epäkohtaan.
On the basis of the Ombudsman's inquiries into part 3 of this complaint, it appeared necessary to make the following critical remark :
Kantelun osan 3 johdosta suoritettujen oikeusasiamiehen tutkimusten perusteella on aiheellista antaa seuraava kriittinen huomautus:
According to the Commission's own observations in the framework of the Ombudsman's own initiative inquiry 303/97/PD, no exceptions are made to the rule that all complaints received by the Commission are registered, and a decision to close a file without taking any action must be taken within a maximum period of one year from the date when the complaint was registered.
Huomautuksissaan oikeusasiamiehen omasta aloitteestaan suorittaman tutkimuksen 303/97/PD yhteydessä komissio oli esittänyt, että kaikki komissiolle tulevat valitukset rekisteröidään, eikä tästä säännöstä poiketa, ja että päätös asian käsittelyn lopettamisesta ilman toimenpiteitä on tehtävä korkeintaan vuoden kuluessa valituksen rekisteröi mispäivästä.
Even if the commitments which the Commission undertook in the framework of this own initiative inquiry date from after the lodging of the present complaint, the principles of good administrative behaviour require that the Commission should have informed the complainant adequately and as soon as possible about the outcome of his complaint.
Vaikka sitoumukset, jotka komissio oikeusasiamiehen tutkimuksen yhteydessä antoi, on tehty myöhemmin kuin tämä valitus on esitetty, hyvän hallinnon periaatteet edellyttävät, että komission olisi pitänyt ilmoittaa valituksen "tekijälle riittävästi ja mahdollisimman pian tämän valituksen tuloksesta.
Therefore, the fact that in the present case the Commission did not inform the complainant about the fact and the reasons why it did not register the complaint, and even left the complainant during 17 months without any written information about the outcome of his complaint, constituted an instance of maladministration.
Siksi oli pidettävä hallinnollisena epäkohtana sitä, että komissio ei tässä tapauksessa ilmoittanut valituksen tekijälle siitä, että valitusta ei ollut rekisteröity eikä perustellut sen jättämistä rekisteröimättä, ja että komissio ei peräti 17 kuukauteen antanut valituksen tekijälle mitään kirjallisia tietoja valituksen tuloksesta.
CHANGE OF RECRUITMENT POLICY
PALVELUKSEENOTTOPOLITIIKAN MUUTOS
Decision on complaint 320/97/PD against the European Commission
Päätös kanteluun 320/97/PD Euroopan komissiota vastaan
In April 1997, Mr R. complained to the Ombudsman that the way in which the Commission had dealt with his recruitment constituted maladministration. tion.
R. kanteli huhtikuussa 1997 oikeusasiamiehelle ja väitti, että tapa, jolla komissio oli käsitellyt hänen palvelukseenottoaan, muodosti hallinnollisen epäkohdan.
In June 1994, Mr R. had passed a selection procedure organized by the Commission for establishing a reserve list for the recruitment of temporary posts in grades A7/6, 65T/XXIII/93.
R. läpäisi kesäkuussa 1994 komission järjestämän valintamenettelyn, jonka perusteella laadittiin varallaololuettelo palkkaluokkiin A7/6 kuuluvien määräaikaisten työntekijöiden palvelukseenottoa varten (65T/XXHl/93).
In September 1996, while he was work ing in Peru, Mr R. was called by a Commission official from DG IB, who wanted to know if he would be interested in a post concerning Latin America.
R:n työskennellessä Perussa syyskuussa 1996 komission PO IB:n virkamies soitti tälle ja tiedusteli, olisiko tämä kiinnostunut Latinalaista Amerikkaa koskevasta paikasta.
Mr R. confirmed his interest.
R. vahvisti olevansa kiinnostunut.
In November 1996, Mr R. received a letter from Directorate General IX inviting him to an interview in Brussels and to the necessary medical examina-
Marraskuussa 1996 R. sai pääosastolta IX kirjeen, jossa hänet kutsuttiin Brysseliin haastatteluun sekä lääkärintarkastukseen, joka olisi pakollinen, jos hänelle tarjottaisiin paikkaa.
The interview and the medical exarrv ¡nations took place later the same month.
Haastattelu ja lääkärintarkastus järjestettiin myöhemmin samassa kuussa.
On 6 December 1996 Mr R. was informed orally by DG IB that he was offered the post in question.
PO IB ilmoitti R:lle 6. joulukuuta 1996 suullisesti, että tälle tarjottiin kyseistä paikkaa.
By note of 16 December 1996, DG IB asked DG IX to put the recruitment procedure in motion as soon as possible.
PO IB pyysi 16. joulukuuta 1996 päivätyllä muistiolla PO IX:ää käynnistämään palvelukseenottomenettelyn mahdollisimman pian.
On 13 January 1997 Mr R. contacted DG IX.
R. otti 13. tammikuuta 1997 yhteyttä PO IX:ään.
He was told that his recruit ment was certain and that he would receive a fax to that effect within a week.
Hänelle sanottiin, että hänen palvelukseenottonsa oli varmaa ja että hän saisi asiaa koskevan faksin viikon kuluessa.
On 16 January 1997, DG IX informed Mr R. that the recruitment pro cedure was blocked by a decision to close the relevant reserve list, and therefore he could not be recruited.
16. tammikuuta PO IX ilmoitti R:lle, että Palvelukseenottomenettely oli jäädytetty päätöksellä kyseisen varallaololuettelon voimassaolon lopettamisesta, ja siksi R:ää ei voitaisi ottaa palvelukseen.
Mr R. was never informed in writing that the reserve list had been closed.
R:lle ei koskaan ilmoitettu kirjallisesti siitä, että varallaololuettelon voimassaoloaika oli päättynyt.
By letter of 15 March 1997, Mr R. informed the Commission that he did not find this way of proceeding appropriate.
R. kirjoitti komissiolle 15. maaliskuuta 1997 kirjeen, jossa hän ilmoitti, että hän ei pitänyt tätä menettelyä asianmukaisena.
In his complaint to the Ombudsman, Mr R. claimed that the Commission's way of proceeding constituted maladministration.
Oikeusasiamiehelle osoittamassaan kantelussa R. väitti, että komission tapa hoitaa asiaa muodosti hallinnollisen epäkohdan.
In his view, it showed faulty procedures, lack of professional conscience within the Commission's services, disrespect for the citizen as well as bad financial management, as Mr R.'s return ticket Lima-Brussels had been paid by the Commission.
Hänen mielestään se osoitti puutteellisia menettelyjä, komission yksiköiden ammatillisen tunnollisuuden puutetta, epäkunnioitusta kansalaisia kohtaan sekä kehnoa varainhoitoa, koska komissio oli maksanut R:n meno-paluulipun välille Lima - Bryssel.
In its opinion, the Commission stated that on 13 November 1996 it adopted a new decision concerning its policy towards temporary agents governed by Art. 2a of the Rules Applicable to Other Agents (hereinafter; "the new decision").
Lausunnossaan komissio totesi, että se oli tehnyt 13. marraskuuta 1996 uuden päätöksen (jäljempänä "uusi päätös"), joka koski sen politiikkaa muihin työntekijöihin sovellettavien sääntöjen 2a artiklan piiriin kuuluvia määräaikaisia työntekijöitä kohtaan.
Detailed consultation with services and staff representation had preceded the adoption of the new decision, which entered into force on 1 December 1996.
Uuden päätöksen tekemistä oli edeltänyt yksiköiden ja henkilöstön edustajien yksityiskohtainen kuuleminen, ja päätös tuli voimaan 1. joulukuuta 1996.
The new rules were much stricter than the old ones, because they limited the recruitment of temporary agents in grade A7/6 to applicants who were on a reserve list established under an external competition or to applicants who had passed a selection procedure for specific professions.
Uudet määräykset olivat paljon entisiä tiukempia, koska ne rajoittivat määräaikaisten työntekijöiden palvelukseenoton palkkaluokissa A7/6 haki joihin, jotka oli merkitty ulkoisen kilpailun perusteella laadittuun varallaololuetteloon, tai hakijoihin, jotka olivat läpäisseet tiettyjä aloja koskevan valin tamenettelyn.
In fact, according to the new decision, recruitment of temporary agents was mainly to take place in the grade A5/4 so as to enable the institution to dis pose of specialised knowledge.
Uuden päätöksen mukaan määräaikaisia työntekijöitä otettaisiin palvelukseen pääasiassa palkkaluokissa A5/4, jotta toimielimellä olisi mahdollisuus käyttää erikoisasiantuntemusta.
Furthermore, the Commission administration decided that all reserve lists, established under selection procedures for temporary posts, should be closed as from 1 December 1996, so as to relaunch the policy towards temporary agents on the basis of the new deci sion.
Lisäksi komission hal linto päätti, että kaikki varallaololuettelot, jotka oli laadittu määräaikaisia paikkoja koskevien menettelyjen mukaisesti, olisi jäädytettävä 1 .joulukuuta 1996, jotta määräaikaisiin työntekijöihin sovellettava politiikka voitaisiin
General Directors and Heads of Service were informed of the new decision on 3 December 1996.
Pääjohtajat ja yksi köiden päälliköt saivat tiedon uudesta päätöksestä 3. joulukuuta 1996.
The Commission further stated that it was true that during the process leading to the adoption of the new decision, DG IB was in contact with Mr R. and that he had an interview for a post with DG IB.
Komissio totesi lisäksi, että oli totta, että uuden päätöksen tekemiseen johtaneen prosessin aikana PO IB oli yhteydessä R:ään ja että tätä oli haastateltu PO IB:n virkaa varten.
However, as DG IB's request for recruiting Mr R. was not made until 16 December 1996, DG IX until had to apply the new rules and therefore reject the request.
Koska PO IB kuitenkin pyysi ottamaan R:n palvelukseen vasta 16. joulukuuta 1996, PO IX:n oli noudatettava uusia määräyksiä ja siten hylättävä pyyntö.
The Commission furthermore stated that it found it regrettable that Mr R. received contradictory information concerning a possible job offer, but it considered it necessary to underline the following points:
Komissio totesi lisäksi, että se piti valitettavana, että R. sai ristiriitaisia tie toja mahdollisesta työtarjouksesta, mutta se piti tarpeellisena seuraavien seikkojen korostamista:
When Mr R. was asked to come to Brussels, the new decision had not yet been adopted and therefore DG IX could not refuse DG IB's request to invite Mr R. for an interview.
Kun R:ää pyydettiin tulemaan Brysseliin, uutta päätöstä ei ollut vielä tehty, ja siten PO IX ei voinut kieltäytyä PO IB:n pyynnöstä kutsua R. haastatteluun.
The fact of being on a reserve list does not confer any right to a post upon the person concerned.
Se, että henkilö on merkitty varallaololuetteloon, ei anna kyseiselle henkilölle mitään oikeutta työpaikkaan.
In fact only the Director General of DG IX is authorized to decide on the recruitment of temporary agents and only the services of DG IX are empowered to address job offers in the name of the Commission.
Itse asiassa vain PO IX:n pääjohtajalla on valtuudet päättää määräaikaisten työntekijöiden palvelukseenotosta ja vain PO IX:n yksiköillä on valtuudet lähettää työtarjouksia komission nimissä.
It is established that Mr R. never received such a letter.
On todettu, että R. ei koskaan saanut tällaista kirjettä.
Mr R.'s letter of 15 March 1997 received a reply from the Commission.
Komissio vastasi R:n 15. maaliskuuta 1997 lähettämään kirjeeseen. seen.
In his observations, Mr R. maintained his complaint.
Huomautuksissaan R. pitäytyi kantelussaan.
In particular he emphasised that he considered the Commission's way of proceeding con trary to the principle of legitimate expectations.
Hän korosti erityisesti sitä, että hän piti komission menettelytapaa laillisten odotusten periaatteen vastaisena.
He considered that the fact that the Commission services both in December and in January confirmed orally the job offer that he was about to have, i.e. after the new decision came into force, confirmed his view that the Commission's procedures were faulty.
Hänen mielestään se, että komission yksiköt sekä joulu- että tammikuussa (ts. uuden päätöksen voimaantulon jälkeen) suullisesti vahvistivat työtarjouksen, joka hänen oli määrä saada, osoitti, että komission menettelyissä oli vikaa.
After due consideration of the Commission's opinion and the complainant's observations, the Ombudsman asked the Commission to forward to him a copy of the decision of 13 November 1996 and to inform him about the following points:
Tarkasteltuaan komission lausuntoa ja kantelijan huomautuksia huolellisesti, oikeusasiamies pyysi komissiota toimittamaan hänelle kopion 13. marraskuuta 1996 tehdystä päätöksestä ja antamaan hänelle tietoa seuraavista seikoista:
Did the above-mentioned decision provide for any transitional measures for ongoing recruitment procedures?
Määrättiinkö mainitussa päätöksessä siirtymäkauden toimenpiteistä meneillään olevia palvelukseenottomenettelyjä varten?
If the decision did not provide for any such measures, what were the reasons for that?
Jos siinä ei määrätty tällaisista toimenpiteistä, millä perusteella näin ei tehty?
Did the intensive consultation with services involve DG IB?
Oliko PO IB mukana yksiköiden välisessä tiiviissä kuulemismenettelyssä?
When was the work on the decision finalised, and when was the procedure for submitting the new decision for the Commission's approval set in motion?
Milloin päätöstä koskeva työ saatiin valmiiksi, ja milloin käynnistettiin menettely, jolla uusi päätös alistettiin komission hyväksyttäväksi?
How were the Commission's services informed about the new decision after its adoption?
Miten komission yksiköt saivat tiedon uudesta päätöksestä sen jälkeen, kun se oli tehty?
In its reply, the Commission forwarded the decision of 13 November 1996 as well as a note from DG IX addressed to the Directors General and Heads of services of the Commission, dated 3 December 1996, concern ing the decision.
Vastauksessaan komissio toimitti oikeusasiamiehelle 13. marraskuuta 1996 tehdyn päätöksen sekä komission pääjohtajille ja yksiköiden päälliköille osoitetun päätöstä koskevan PO IX:n muistion, joka oli päivätty 3. jou lukuuta 1996.
Furthermore the Commission forwarded a copy of Mr R.'s curriculum vitae.
Lisäksi komissio toimitti kopion R:n ansioluettelosta.
According to the Commission, the decision contained transitional measures as the above-mentioned note of 3 December 1996 stated that exist ing reserve lists could be kept open in order to allow for recruitment in con formity with the new decision.
Komission mukaan päätös sisälsi siirtymäkauden toimenpiteitä, kun edellä mainitussa 3. joulukuuta 1996 päivätyssä muistiossa todettiin, että voimassaolevat varallaololuettelot voitaisiin säilyttää voimassa, jotta mahdollistettaisiin uuden päätöksen mukainen palvelukseenottaminen.
The Commission further stated that it was not possible to consider Mr R.'s education in political science as a specific profession under the new deci sion.
Komissio totesi lisäksi, että R:n valtiotieteen opintoja ei voitaisi pitää uuden päätöksen mukaisena erityisalana.
Finally the Commission stated that the procedure leading to the adoption of the new decision had taken place in all transparency and that all the Commission services had been regularly informed of the ongoing work, e.g. during the weekly meetings of assistants, as well as by the note of 3 December 1996.
Lopuksi komissio totesi, että uuden päätöksen tekoon johtanut menettely oli toteutettu avoimuuden vallitessa ja että kaikki komission yksiköt olivat säännöllisesti saaneet tietoa meneillään olevasta työstä esim. avustajien viikottaisten kokousten yhteydessä sekä 3. joulukuuta 1996 päivätyllä kirjeellä.
In observations on the second opinion of the Commission, Mr R. main tained his complaint.
Komission toisesta lausunnosta antamissaan huomautuksissa R. pitäytyi kantelussaan.
Principles of good administration require that the administration deals with citizens in a fair and just way.
Hyvän hallintotavan periaatteet edellyttävät, että hallinto kohtelee kansalaisia oikeudenmukaisesti ja perustellusti.
It falls upon the Commission to organize its procedures so as to comply with that requirement.
On komission tehtävä järjestää menettelynsä siten, että tätä vaatimusta noudatetaan.
In this case, it was established that the new decision concerning recruit ment of temporary agents came into force on 1 December 1996 and that the new decision laid down the requirement that applicants have a special ized profession.
Tässä tapauksessa todettiin, että määräaikaisten työntekijöiden palvelukseenottoa koskeva päätös tuli voimaan 1. joulukuuta 1996 ja että uudessa .vaatimuksessa asetettiin palvelukseenoton ehdoksi, että hakijan oli edustettava erityisalaa.
It was also established that Mr R. did not fulfill that require ment and therefore was not recruited.
Todettiin myös, että R. ei täyttänyt tätä vaatimusta eikä häntä siksi otettu palvelukseen.