natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The guarantee by the Community budget coverslenders when the Community floats an issue under one of its financial instruments: balance-of-payments support facility, Euratom loans, medium-termfinancial assistance for certain non-member countries (Æ point 78).
Euroopan yhteisöjen yleisestä talousarviosta myönnetään takauksia lainanantajille silloin, kun lainoja otetaan sen rahoitusvälineillä: maksutaseiden tukeminen, Euratom ja keskipitkän ajan rahoitusapu yhteisön ulkopuolisille maille (→ kohta 78).
The budgetguarantee is also given to the European Investment Bank (EIB) for loans it grantsfrom its own resources to various non-member countries(1).
Talousarviosta taataan myös Euroopan investointipankin (EIP) omista varoistaan eräille yhteisön ulkopuolisille maille myöntämät lainat.
At the end of 2002,the ceiling for authorised borrowing and lending operations guaranteed by thegeneral budget was EUR 41.402 billion.
(1) Hyväksytyn yleisessä talousarviossa taatun lainanoton ja lainanannon yläraja oli vuoden 2002 lopussa yhteensä 41,402 miljardia euroa.
At 31 December the guarantee was inoperation for EUR 13.442 billion of Community borrowing and for EUR 13.756 billion granted by the EIB out of its own resources.
Talousarviosta oli taattu 31. joulukuuta mennessä 13,442 miljardia euroa yhteisön ottamia lainoja ja 13,756 miljardia euroa EIP:n omista varoistaan myöntämiä lainoja.
The Guarantee Fund for external actions(
Ulkosuhteisiin liittyvien hankkeiden takuurahasto.
In its communication of 21 January(4)the Commission considered that, given the strong pressures to increase lending through the Guarantee Fund instruments, it was now necessary to examine themeans for finding further flexibility through the guarantee mechanism.
Tammikuun 21. päivänä antamassaan tiedonannossa (4) komissio katsoo, että koska takuurahastosta taattujen rahoitusvälineiden osana myönnettävien lainojen määrä on voimakkaassa nousupaineessa, on jo nyt tutkittava keinoja saada takausjärjestelyjä yhä joustavammiksi.
Takingnote of the existing situation, in particular the fact that the reserve for provisioning the Guarantee Fund was totally exhausted, it proposed increasing lendingand guarantee capacity through some combination of decreasing the provisioning rate for the fund and reducing the extent of the guarantee granted for EIBloans.
Komissio panee merkille nykytilanteen ja varsinkin sen seikan, että takuurahaston varaus on täysin käytetty, ja ehdottaa luotonanto- ja takauskapasiteetin nostamista alentamalla sekä takuurahaston rahoitusastetta että EIP:n lainoille myönnettäviä takauksia.
On 13 June the Commission presented a report on the Guarantee Fundand its management in 2001(5).
Komissio esitti 13. kesäkuuta kertomuksen takuurahaston tilanteesta ja hoidosta varainhoitovuonna 2001. (5)
1/2-2002, point 1.7.10.COM(2002) 305; Bull.
4 ) KOM(2002) 20 ja tiedote 1/2-2002, kohta 1.7.10.
6-2002, point 1.7.3.
5 ) KOM(2002) 305 ja tiedote 6-2002, kohta 1.7.3.
Monitoring the application of Community law(1
Yhteisön oikeuden soveltamisen valvonta (
1064.In 2002 the Commission started 1 604 infringement proceedings(1 050 in 2001).
Komissio aloitti vuoden 2002 kuluessa 160 4 rikkomisesta johtuvaa menettelyä ( 1050 vuonna 2001).
Detailed information on the infringement proceedings instituted during the year and on the situation regarding transposal of Communitydirectives into the national laws of the Member States will be given in the20th annual report on monitoring the application of Community law, whichwill be published in 2003.
Vuonna 2003 ilmestyvässä kahdennessakymmenennessä vuosikertomuksessa yhteisön oikeuden soveltamisen valvonnasta annetaan tarkat tiedot vuoden aikana aloitetuista rikkomisesta johtuvista menettelyistä sekä yhteisön direktiivien kansallisesta täytäntöönpanosta eri jäsenvaltioissa.
On 20 March the Commission adopted a communication on relations with thecomplainant in respect of infringements of Community law(2), which codifies all the administrative rules applicable to the handling of complaints.
Komissio antoi 20. maaliskuuta tiedonannon kantelijan asemasta yhteisön oikeuden rikkomista koskevissa asioissa. (2) Tiedonantoon on koottu kaikki kan- teluiden käsittelyssä sovellettavat voimassa olevat hallinnolliset määräykset.
On11 December it adopted a communication on the application of Communitylaw(3), which takes up the ‘better lawmaking’ theme of the White Paper on
Lisäksi komissio antoi 11. joulukuuta yhteisön oikeuden soveltamista koskevan tiedonannon (3), joka liittyy eurooppalaista hallintotapaa koskevassa valkoi- ajatukseen säädöskäytännön parantamisesta sessa kirjassa (4) esitettyyn (→ kohdat 23 ja 24).
Further information is available on the Europa server (http://europa.eu.int/comm/secretariat_general/sgb/droit_com/index_en.htm).COM(2002) 141 (OJ C 244, 10.10.2002).COM(2002) 725; Bull.
3 ) KOM(2002) 725 ja tiedote 12-2002, kohta 1.9.1.
12-2002, point 1.9.1.COM(2001) 428; 2001 General Report, point 24; Internet http://europa.eu.int/comm/governance/white_paper/index_en.htm.
4 ) KOM(2001) 428, yleiskertomus 2001, kohta 24, ja Internet-osoite http://europa.eu.int/comm/governance/ white_paper/index_en.htm.
In its judgment in Pequeños Agricultores, delivered on 25 July(2), the Court of Justice had to consider an appeal filed by an association of small Spanish agricultural businesses against an order of the Court of First Instance dismissing as manifestlyinadmissible the association’s application for partial annulment of a regulationon the common organisation of the market in olive oil(3) on the ground that themembers of the association were not individually concerned by the provisionsof the regulation in question.
Yhteisöjen tuomioistuin antoi 25. heinäkuuta 2002 tuomion asiassa (2), jossa espanjalaisten maatalousalan pienyritysten ammatillinen yhdistys oli valittanut yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen antamasta määräyksestä, jonka perusteella tuomioistuin oli jättänyt yhdistyksen nostaman kanteen tutkimatta, koska siltä sen mukaan puuttuivat tutkittavaksi ottamisen edellytykset siksi, että olii- viöljyn yhteistä markkinajärjestelyä koskeva asetus (3), jonka osittaista kumoamista yhdistys oli vaatinut, ei koskenut yhdistyksen jäseniä erikseen.
The same problem had earlier been considered in a case before the Court of First Instance, the Jégo Quéré case, in which that Court delivered judgment on3 May(4); the Court of First Instance there took the view that the rule that such an applicant had to be ‘individually concerned’ needed to be interpreted morebroadly if the applicant would otherwise be denied the right to an effective remedy, which was a right recognised by the constitutional traditions common tothe Member States, by the European Convention of Human Rights and by the Charter of Fundamental Rights of the European Union.
Vastaavaa ongelmaa oli käsitelty jo toisessa asiassa, jossa tuomioistuin totesi 3. toukokuuta antamassaan tuomiossa (4), että kyseistä edellytystä on tarpeen soveltaa myös silloin, kun kantajalla ei ole tehokasta oikeussuojaa, joka on jäsenvaltioiden yhteisessä valtiosääntöperinteessä, Euroopan ihmisoikeussopimuksessa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustettu oikeus.
The Court of First Instance found that in order to be able to challenge a measure in such a case itwas enough for the applicant to demonstrate that ‘the measure in questionaffects his legal position, in a manner which is both definite and immediate, byrestricting his rights or by imposing obligations on him’.
Kyseisessä tapauksessa tuomioistuin katsoo, että kumoamiskanne voidaan ottaa tutkittavaksi, jos kanta ja voi osoittaa, millä tavoin ”kyseessä oleva säännös vaikuttaa varmasti ja tosiasiallisesti hänen oikeusasemaansa rajoittamalla hänen oikeuksiaan tai asettamalla hänelle velvoitteita”.
Advocate General Jacobs, in his opinion on the Pequeños Agricultores appeal — which antedatedthe judgment of the Court of First Instance in Jégo Quéré — came to the sameconclusion.
Julkisasiamies Jacobs esitti asiassa ”Pequeños” tehtyä valitusta koskevassa ratkaisuehdotuksessaan samansuuntaisia näkemyksiä, ennen kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin antoi edellä mainitun tuomion.
Statistics concerning the activities of the Court of Justice and the Court of First Instance in 2002 are publishedin the Court’s annual report (2002 edition forthcoming) and on the Europa server (http://curia.eu.int/en/pei/rapan.htm).Case C-50/00 P Unión de Pequeños Agricultores v Council (2002) ECR p. I-06677; Bull.
1) Yhteisöjen tuomioistuimen ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen oikeuskäytäntöä vuonna 2002 koskevat tilastot julkaistaan yhteisöjen tuomioistuimen vuosikertomuksessa (vuoden 2002 painos ilmestyy lähiaikoina) ja Internetissä Europa-palvelimen sivuilla http://curia.eu.int/fi/pei/rapan.htm. 2) Asia C-50/00 P – Unión de Pequeños Agricultores v. neuvosto (Kok. 2002, s.
In its judgment in Pequeños Agricultores, the Court of Justice agreed that the European Community was a community based on the rule of law and that individuals were therefore entitled to effective judicial protection; but it consideredthat the EC Treaty had in fact established a complete system of legal remedies.Natural or legal persons who, by reason of the conditions for admissibility,could not directly challenge Community measures of general application wereable to plead the invalidity of such measures in two ways: by challenging a Community measure implementing the disputed act, on the ground that the disputed act was unlawful (Article 241 of the EC Treaty); or by bringing an actionbefore the national courts challenging the legality of a national measure takenunder a Community regulation.
441 tettua yhteisön toimenpidettä vastaan (laittomuutta koskeva poikkeus – EY:n perustamissopimuksen 241 artikla) tai kiistämällä yhteisön asetuksen perusteella toteutetun kansallisen toimenpiteen laillisuuden kansallisissa tuomioistuimissa.
The national courts, since they had no jurisdiction themselves to declare those measures invalid, would request the Court of Justice for a preliminary ruling (Article 234 of the EC Treaty).
Kansallisilla tuomioistuimilla ei itsellään ole toimivaltaa todeta, että kyseiset toimet ovat pätemättömiä, mutta ne voivat esittää yhteisöjen tuomioistuimelle ennakkoratkaisupyynnön (EY:n perustamissopimuksen 234 artikla).
The Court concluded that any other interpretation of the notion of ‘person individually concerned’ would inevitably have the effect of setting aside the condition in question, which was expressly laid down in the EC Treaty.
Tuomioistuin katsoo, että mikään muu käsitteen ”henkilö, jota toimi koskee erikseen” tulkintatapa ei oikeuta poistamaan tätä EY:n perustamissopimuksessa nimenomaisesti määrättyä edellytystä.
This would go beyondthe jurisdiction conferred on the Community courts: only the Member Stateshad the power to amend the Treaty and the system for judicial review of thelegality of Community measures of general application.
Jos näin tehtäisiin, yhteisöjen tuomioistuimet ylittäisivät toimivaltansa: vain jäsenvaltioilla on valta muuttaa perustamissopimusta ja järjestelmää, jonka avulla yleisesti sovellettavien yhteisön säädösten laillisuutta valvotaan.
The Court of Justice,then, did not follow the line adopted either by its Advocate-General or by the Court of First Instance (Jégo Quéré), both of whom had sought to broadenthe conditions of admissibility.
Yhteisöjen tuomioistuin ei näin ollen noudattanut sen enempää julkisasiamiehen (Jacobs) kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimenkaan (asiassa Jégo Quéré annettu tuomio) näkemystä, jonka mukaan tutkittavaksi ottamisen edellytyksiä olisi laajennettava.
The Court of First Instance has already acted onthis ruling in an order delivered in another case, VVG International, on8 August 2002, by strictly applying the settled case-law as upheld by the Court of Justice(1).
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on jo ottanut tämän kannan huomioon eräässä uudessa asiassa 8. elokuuta antamassaan välitoimia koskevassa määräyksessä (1), jossa se sovelsi tiukasti yhteisöjen tuomioistuimen vakiintunutta oikeuskäytäntöä.
On 17 September the Court of Justicedelivered judgment in Baumbast and R(2), in which it had to consider whether persons admitted to the United Kingdom as members of the family of a migrantworker who was a Community national continued to enjoy the protection of Community law if they ceased to qualify as members of such a family and hencelost the status that had entitled them to residence.
Yhteisöjen tuomioistuin täsmensi 17. syyskuuta antamassaan tuomiossa (2) kysymystä siitä, voivatko hen- kilöt, joille on myönnetty maahantulo-oikeus Yhdistyneeseen kuningaskuntaan siksi, että he ovat siirtotyöläisen perheenjäseniä, nauttia heille yhteisön lainsäädännön perusteella myönnettyjä oikeuksia myös sen jälkeen kun ominaisuus, jonka perusteella he ovat saaneet kyseiset oikeudet, eli sukulaisuussuhde unionin kansalaiseen lakkaa olemasta voimassa.
Mrs R. was a United Statescitizen, and was now divorced from her husband, who was a French nationaland a migrant worker in the United Kingdom; the children of the marriagecontinued to live with her.
Asian toisena osapuolena oli R, amerikkalainen nainen, joka oli eronnut Yhdistyneessä kuningaskunnassa siirtotyöläisenä työskennelleestä ranskalaisesta miehestään ja jonka kyseisestä avioliitosta syntyneet lapset jäivät asumaan äitinsä kanssa.
Mr Baumbast was a German national who had hiscentre of interests in the United Kingdom, although he was now employed in Germany, while his wife, who was of Colombian nationality, continued to livein the United Kingdom with their children.
Baumbastin perheessä taas saksalaisella isällä oli luontaiset siteet Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, sillä vaikka hän työskentelikin Saksassa, hänen kolumbialainen vaimonsa oli jäänyt asumaan Yhdistyneeseen kuningaskuntaan yhdessä avioliitosta syntyneiden lasten kanssa.
VIII-2
VIII-2 taanottavaan jäsenvaltioon.
That aim also requiredthat the parent with custody of the child should have a right of residence; the Court here also cited the requirement of respect for family life laid down in Article 8 of the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms.
Tuomioistuin perustelee lapsen huoltajana toimivan vanhemman oleskeluoikeuden saman tavoitteen pohjalta ja mainitsee lisäksi Euroopan ihmisoikeussopimuksen 8 artiklassa mainitun perhe-elämän kunnioittamista koskevan vaatimuksen.
Continuing the approach it had taken in the Carpentercase, where it emphasised the importance of the protection of family life(2), the Court accepted that the members of the family had a right of residence, eventhough on a restrictive interpretation of Community law they no longer qualified for any such entitlement.
Tuomioistuin noudatti samaa linjaa kuin asiassa Carpenter antamassaan tuomiossa (1), jossa se korosti perhe-elä- män suojan merkitystä, ja totesi, että oleskeluoikeus kuuluu myös sellaisille perheenjäsenille, joilla yhteisön oikeuden ahtaan tulkinnan mukaan ei enää olisi oleskeluoikeutta.
The UK authorities had stated that Mr Baumbast no longer enjoyed right of residence as a worker, as a self-employed person, or as a person possessing ‘sufficient resources’; the Court was asked whether he was entitled to residence bythe mere fact of being a European Union citizen, in direct application of Article18(1) of the EC Treaty, which concerns Union citizenship.
Lisäksi tuomioistuimelta pyydettiin kantaa siihen, onko Wolfgang Baumbastilla pelkästään unionin kansalaisuuden perusteella oleskeluoikeus Yhdistyneessä kuningaskunnassa unionin kansalaisuutta koskevan EY:n perustamissopimuksen 18 artiklan 1 kohdan suoran soveltamisen nojalla; Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisten mukaan oleskeluoikeutta ei enää ollut, koska Baumbast ei työskennellyt maassa palkattuna työntekijänä eikä itsenäisenä ammatinharjoittajana eikä hänellä ollut ”riittäviä tuloja ja varoja”.
In reply the Courtfor the first time expressly acknowledged that Article 18(1) had direct effect.But the relationship between the direct effect of Article 18(1) and the scope ofthe ‘limitations and conditions’ which it allows to be imposed on exercise of theentitlement has still to be clarified.
Tuomioistuin totesi ensimmäisen kerran nimenomaisesti EY:n perustamissopimuksen 18 artiklan 1 kohdan suoran sovellettavuuden. Edelleen on kuitenkin selvittämättä, miten suoraa sovellettavuutta on tulkittava suhteessa samassa kohdassa mainittuihin ”rajoituksiin ja ehtoihin”, joita oleskeluoikeuden harjoittamiselle voidaan asettaa.
The Court specified that these limitationsand conditions, which were provided for in secondary legislation, had to beapplied in compliance with the general principles of Community law, and inparticular the principle of proportionality.
Tuomioistuin täsmentää, että näitä rajoituksia ja ehtoja (joista säädetään johdetussa oikeudessa) olisi sovellettava yhteisön oikeuden yleisten periaatteiden ja erityisesti suhteellisuusperiaatteen mukaisesti.
Competition
Kilpailuoikeus
The case of Woutersand Savelbergh, in which the Court of Justice delivered judgment on19 February(3), raised for the first time the important question of the conform- ity with Community law of a national decision prohibiting partnership betweenmembers of the bar and accountants.
Yhteisöjen tuomioistuin antoi 19. helmikuuta tuomion (2) asiassa, jossa selviteltiin ensi kerran kansalli- sen kiellon yhteensopivuutta yhteisön oikeuden kanssa; asia koski asianajajien ja tilintarkastajien välistä yhteistyötä koskevaa kieltoa Alankomaissa.
Mr Wouters and Mr Savelbergh, membersof the Bar of the Netherlands, were refused permission by the Supervisory Boardof the Bars of Amsterdam and Rotterdam to practise in partnership with theaccountants Arthur Andersen and Price Waterhouse, both established in the
Wouters ja Savelbergh ovat Amsterdamin ja Rotterdamin asianajajayhteisöihin kuuluvia asianajajia, joita Alankomaiden asianajajayhteisön valvontalautakunta oli kieltänyt tekemästä yhteistyötä Arthur Andersenin ja Price Waterhousen kanssa, jotka ovat Alankomaissa toimivia tilintarkastustoimistoja.
The Dutch supreme court, the Raad van State, to which the issue wasreferred as the court of final appeal, asked the Court of Justice for a preliminaryruling on the application to the professions of Community competition law.
443 telyelin, jonka antamat määräykset koskevat kaikkia sen jäseniä, sitä on pidettävä yhteisön oikeuden kilpailusäännöissä tarkoitettuna yritysten yhteenliittymänä.
This professionalbody, which was composed exclusively of members of the profession and wasnot legally required to take its decisions in the general interest, constituted anassociation of undertakings where it adopted a regulation prohibiting professional partnerships.
Lainsäädännössä ei edellytetä, että tämä yksinomaan asianajajista muodostuva yhteisö tekisi päätöksensä yleisen edun mukaisesti, minkä vuoksi sitä on tuomioistuimen mukaan pidettävä yritysten yhteenliittymänä, silloin kun se antaa määräyksiä, joissa kielletään ammatillinen yhteistyö.
The Court found further that the prohibition of such multidisciplinary partnerships did have the effect of restricting competition on the Dutch market for legal services.
Tuomioistuimen mukaan tällainen integroitua yhteistyötä koskeva kielto rajoittaa kilpailua oikeudellisten palvelujen alalla Alankomaissa.
Moreover, it deprived clients from turning to asingle structure offering a wide range of services (the ‘one-stop-shop advantage’).
Lisäksi se riistää asiakkailta mahdollisuuden saada samasta toimistosta erilaisia palveluja (keskitetty palvelupiste).
The Dutch regulation also affected trade between Member States,because it applied equally to visiting lawyers who were registered members ofthe bar of another Member State, because economic and commercial law moreand more frequently governed transnational transactions, and because firms ofaccountants looking for lawyers and partners were generally internationalgroups present in several Member States.
Lisäksi Alankomaiden sääntely vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, koska sitä sovelletaan myös muiden jäsenvaltioiden asianajajayhteisöissä rekisteröityihin vieraileviin asianajajiin ja koska talousja kauppaoikeus sääntelee kansainvälisiä liiketoimia yhä useammin ja koska asianajajista yhteistyökumppaneita etsivät tilintarkastusyhtiöt ovat yleensä useissa jäsenvaltioissa toimivia kansainvälisiä konserneja.
However, the Court acknowledgedthat there could be a degree of incompatibility between the ‘advisory activities’carried out by a member of the Bar and the ‘supervisory activities’ carried outby an accountant.
Tuomioistuin myöntää kuitenkin, että asianajajan harjoittama ”neuvonta” ja tilintarkastajan harjoittama ”valvonta” voivat olla tietyssä mielessä yhteensopimattomia.
In the Netherlands accountants certifying accounts were notbound by a rule of professional secrecy comparable to that applicable to members of the Bar.
Tilintarkastajalla, jonka tehtävänä on kirjanpidon oikeellisuuden todentaminen, ei ole Alankomaissa samanlaista vaitiolovelvollisuutta kuin asianajajalla.
Consequently, it was reasonable for the Dutch regulation toimpose restrictions despite the adverse effects on competition, as they were necessary in order to ensure the proper practice of the legal profession.
Alankomaiden asianajajayhteisön antamien määräysten on siten voitu niistä aiheutuvista kilpailunrajoituksista huolimatta perustellusti katsoa olevan välttämättömiä sen takaamiseksi, että asianajajan ammattia harjoitetaan asianmukaisesti.
This reasonwas also invoked by the Court to validate the Dutch regulation in terms of theright of establishment and freedom to provide services.
Näiden perustelujen nojalla tuomioistuin katsoo, että Alankomaiden sääntely noudattaa sijoittautumisoikeutta ja palvelujen tarjoamisen vapautta koskevia sääntöjä.
1068.Merger control.
Yrityskeskittymien valvonta.
In judgments delivered on 22 and 25 October the Court of First Instance annulled two Commission decisions prohibitingmergers(1).
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin antoi 22. ja 25. lokakuuta kaksi tuomiota (1), joilla se kumosi komission kaksi kieltävää päätöstä.
In Schneider Electric, following expedited proceedings lasting less than10 months, the Court annulled a Commission decision prohibiting a mergerbetween the French groups Schneider and Legrand, both of them manufacturersof low-voltage electrical equipment, and a second decision ordering a demerger.The Court found that the economic analysis the Commission had carried out inits prohibition decision was vitiated by errors and omissions which deprived it
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin antoi asiassa Schneider Electric SA vastaan komissio tuomion nopeutetussa menettelyssä, joka kesti vajaat kymmenen kuukautta. Tuomio kumoaa komission päätöksen, jolla kiellettiin ranskalaisten pienjännitetuotteiden valmistajien Schneiderin ja Legrandin sulautuminen, sekä päätöksen, jolla määrättiin ne erotettavaksi toisistaan.
VIII-2 of probative value save in relation to French sectoral markets. Except withrespect to those markets, the Court found the Commission had overestimatedthe economic power of the merged group.
VIII-2 esittämät väitteet poikkesivat ”huomattavasti” lopullisessa päätöksessä esitetyistä väitteistä, mitä on pidettävä puolustusoikeuksien loukkauksena.
With respect to the French marketsthe Court upheld the Commission’s economic analysis in its entirety.
Asiaa T-77/02 koskevassa päätöksessä komissio määräsi Legrandin ja Schneiderin sulautuman purettavaksi.
The annulment of the prohibition decision meant that the second decision, ordering theseparation of Schneider and Legrand, was devoid of foundation, and automatically entailed its annulment too.
Tältä osin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, että ensimmäisen, sulautuman kieltävän päätöksen kumoaminen merkitsee loogisesti myös toisen päätöksen kumoamista, koska sekä y näin ollen perusteettomaksi.
Following the judgment the Commissiondecided to initiate the second stage of inquiry provided for in the merger regulation, Regulation (EEC) No 4064/89.
Komissio päätti tuomion perusteella aloittaa asetuksen (ETY) N:o 4064/89 6 artiklan 1 kohdan c alakohdassa säädetyn tutkimusmenettelyn toisen vaiheen.