natgillin/translations-raw huggingface dataset:
A basic act must not contain detailed provisions,which could be placedin an implementing measure.
Perussäädöksessä ei saa olla yksityiskohtaisia säännöksiä,jotka voidaanantaa täytäntöönpanotoimenpiteinä.
Acts should also be consistent with regard to other acts of Communitylegislation.
Säädöksen tekstin olisi oltava yhtenäinen muiden yhteisön säädöstentekstien kanssa.
Doubts as to the applicability of other acts must also be avoided (seealso Guideline 21).
Päällekkäisyyttä ja ristiriitaisuutta saman alan muihin säädöksiin onerityisesti vältettävä.
Sentences should express just one idea,whilst an article must grouptogether a number of ideas having a logical link between them.The textmust be split into easily assimilated subdivisions (see table in Guideline15) following the progression of the reasoning,since an excessivelycompact block of text is hard for both the eye and the mind to take in.Thismust not,however,result in sentences being artificially and unduly brokenup.
Virkkeessä olisi ilmaistava ainoastaan yksi ajatus,kun taas artiklaankootaan useampia ajatuksia,jotka liittyvät toisiinsa loogisesti.Teksti onjaettava sisällön perusteella selväpiirteisiin osiin (katso 15 suuntaviivantaulukko),sillä liian tiivis teksti haittaa sekä lukemista että ymmärtämistä.Jaottelu ei saa kuitenkaan johtaa virkkeiden luonnottomaan eikä liialliseenpilkkomiseen.
Each article should contain a single provision or rule.Its structure must beas simple as possible.
Jokaiseen artiklaan olisi sisällytettävä ainoastaan yksi normi tai säännös.Artiklan rakenteen olisi oltava mahdollisimman yksinkertainen.
It is not necessary for interpretation,nor desirable in the interest ofclarity,for a single article to cover an entire aspect of the rules laiddown in an act.It would be far better to deal with that aspect inseveral articles grouped together in a single section (see Guideline 15).
Säänneltävän asiakokonaisuuden esittäminen tyhjentävästi yhdessäartiklassa ei ole tulkinnan kannalta tarpeen eikä selkeyden vuoksisuotavaa.On selvästi parempi käsitellä asiaa useissa artikloissa,jotkakootaan samaan jaksoon (katso 15 suuntaviiva).
Particularly in the initial stages of drafting an act,articles should not betoo complex in structure.Drafts and proposals for acts will be subject todeliberations and negotiations throughout the adoption procedurewhich,in most cases,will result in further additions and refinements.Subsequent amendments of the act,which are often numerous,will alsobe difficult to insert if the articles are already overloaded.
Säädöksen valmistelun alkuvaiheessa artiklojen rakenne ei saisi ollaliian monimutkainen.Luonnoksia ja ehdotuksia säädöksiksi käsitelläänja niistä neuvotellaan valmistelun kaikissa vaiheissa,mikä usein johtaavielä lisäyksiin ja tarkennuksiin.Säädöksiin tehdään usein myösmyöhemmin lukuisia muutoksia,joiden sisällyttäminenylikuormitettuihin artikloihin on vaikeaa.
Example of a text not complying with those principles:
Esimerkki, jossa esiintyy mainittuja ongelmia:
‘4.Member States may take measures to derogate from paragraph 2,in respect of a given information society service,ifthe following conditions are fulfilled:
”4.Jäsenvaltiot voivat toteuttaa toimenpiteitä,joilla poiketaan2 kohdan säännöksistä tietyn tietoyhteiskunnan palvelunosalta,jos: a) toimenpiteet: i) ovat tarpeellisia jollakin seuraavalla perusteella:
—public policy,in particular the prevention,investi-gation,detection and prosecution of criminaloffences,including the protection of minors andthe fight against any incitement to hatred ongrounds of race,sex,religion or nationality,andviolations of human dignity concerning individualpersons;
– yleinen järjestys,erityisesti rikosten ehkäisy,tutkinta,selville saaminen ja syytteeseenpanomukaan lukien alaikäisten suojelu ja erityisestirotuun,sukupuoleen,uskontoon tai kansallisuuteen perustuvaan vihaan yllyttämisen torjunta jayksittäisiin ihmisiin kohdistuvat ihmisarvon loukkaukset,
—the protection of public health;
– kansanterveyden suojelu,
—public security,including the safeguarding ofnational security and defence;
– yleinen turvallisuus,mukaan lukien kansallisenturvallisuuden ja puolustuksen turvaaminen,
(ii)taken against a given information society servicewhich prejudices the objectives referred to in point (i)or which presents a serious and grave risk of prejudice to those objectives;
– kuluttajansuoja,mukaan lukien sijoittajien suoja; ii)kohdistuvat tiettyyn tietoyhteiskunnan palveluun,jokavahingoittaa i alakohdassa tarkoitettujen tavoitteidensaavuttamista tai joka vakavalla tavalla saattaa vaarantaakyseisten tavoitteiden saavuttamisen; iii)ovat oikeassa suhteessa näihin tavoitteisiin; b) jäsenvaltio on ennen kyseisten toimenpiteiden toteuttamista:
(b)before taking the measures in question and without prejudice to court proceedings,including preliminary proceedings and acts carried out in the framework of a criminalinvestigation,the Member State has:
– pyytänyt 1 kohdassa tarkoitettua jäsenvaltiota toteuttamaan toimenpiteitä,eikä viimeksi mainittu ole niitätoteuttanut tai ne eivät ole olleet riittäviä,ja
—notified the Commission and the Member Statereferred to in paragraph 1 of its intention to takesuch measures.’
– ilmoittanut komissiolle ja 1 kohdassa tarkoitetulle jäsenvaltiolle aikomuksestaan toteuttaa tällaisia toimenpiteitä, sanotun kuitenkaan vaikuttamatta tuomioistuimessa tapahtuvaan käsittelyyn eikä rikostutkintaan liittyviin toimenpiteisiin.”
It is sometimes easier to draft complicated sentences than make the effortof synthesis necessary to achieve clear wording.However,this effort isessential in order to achieve a text which can be easily understood andtranslated.
Usein on helpompi laatia monimutkaisia virkkeitä kuin kirjoittaa tiivis jakokoava esitys.Kokoavaan ja monimutkaisuutta välttävään tekstinlaadintaan on kuitenkin pyrittävä,jotta teksti olisi helposti ymmärrettävääja käännettävissä eri kielille.
The extent to which abbreviations should be used depends on thepotential addressees.The abbreviation should be familiar to them or beclearly defined when first used (for example:‘European Central Bank,hereinafter "ECB"’).
Lyhenteiden käytössä on otettava huomioon,keille säädös on tarkoitettu.Lyhenteiden on oltava kohderyhmälle tuttuja tai ne on määriteltäväselvästi,kun niitä ensimmäisen kerran käytetään (esimerkiksi Euroopankeskuspankki,jäljempänä ’EKP’).
Throughout the process leading to theiradoption,draft acts shall be framed in termsand sentence structures which respect themultilingual nature of Community legislation;concepts or terminology specific to any onenational legal system are to be used with care.
Ehdotukset yhteisön säädöksiksi on kaikissasäädösvalmistelun ja -menettelyn vaiheissalaadittava sellaisia ilmaisuja ja lauserakenteitakäyttäen,joissa otetaan huomioon yhteisönlainsäädännön monikielisyys; kansallisille oikeusjärjestyksille ominaisia käsitteitä taitermejä tulee käyttää harkiten.
A person drafting a Community act of general application must always beaware that his text must satisfy the requirements of Council Regulation No1,which requires the use of all the official languages in legal acts.Thatentails additional requirements beyond those which apply to the draftingof a national legislative text.
Kun laaditaan yleisesti päteviä yhteisön säädöksiä,on pidettävä mielessä,että tekstin on vastattava neuvoston asetuksen N:o 1 vaatimuksia.Kyseisen asetuksen mukaan säädökset laaditaan kaikilla virallisilla kielillä.Tämän vuoksi yhteisön säädöksille asetetaan sellaisia vaatimuksia,joita eisiinä määrin aseteta kansallisille säädöksille.
First,the original text must be particularly simple,clear and direct,sinceany over-complexity or ambiguity,however slight,could result ininaccuracies,approximations or real mistranslations in one or more of theother Community languages.
Alkutekstin on oltava hyvin yksinkertainen,selkeä ja suoraviivainen,koskakaikenlainen aiheeton monimutkaisuus tai vähäinenkin moniselitteisyysvoi johtaa muilla yhteisön kielillä epätarkkaan,summittaiseen tai jopavirheelliseen käännökseen.
Example of drafting to be avoided:
Esimerkki vältettävästä muodosta:
‘The market prices of [product X] shall be the prices ex-factory,exclus-ive of national taxes and charges:
”Tuotteen X markkinahinnat ovat vapaasti tehtaalla -hintoja,sisäisiäveroja lukuun ottamatta: a) lohkoihin pakatun tuoreen tuotteen osalta, b) lisättynä X eurolla välttämättömien kuljetuskustannusten huomioonottamiseksi.”
Text to be preferred:
Paremmin:
‘The market prices of [product X] shall be the prices ex-factory of thefresh product packaged in blocks,exclusive of national taxes andcharges.
”Tuotteen X markkinahinnat ovat lohkoihin pakatun tuoreen tuotteenvapaasti tehtaalla -hintoja,lukuun ottamatta sisäisiä veroja.
Those prices shall be raised by an amount of [EUR X] to take accountof the transport costs necessary.’
Näihin hintoihin lisätään X euroa välttämättömien kuljetuskustannusten huomioonottamiseksi.”
Elliptical turns of phrase or short cuts are to be avoided.It is a falseeconomy to use them to convey a message so complex that anexplanation is called for.
Olisi vältettävä epätäydellisiä tai elliptisiä lauserakenteita,joillakirjoittaja pyrkii välittämään sanoman lyhyesti,vaikka sanomanmonimutkaisuus vaatisi pikemminkin selittämistä.
‘If products do not satisfy the requirements laid down in Article5,the Member States shall take all necessary measures torestrict or prohibit the marketing of those products or toensure they are withdrawn from the market,subject to penalties for the other eventuality decided on by the Member States.’
”Jos tuotteet eivät ole 5 artiklassa säädettyjen vaatimustenmukaisia,jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet kyseisten tuotteiden markkinoille saattamisen rajoittamiseksi tai kieltämiseksi tai niiden markkinoilta vetämisen varmistamiseksi jäsenvaltioiden päättämien seuraamusten uhalla.”
‘If products do not satisfy the requirements laid down in Article 5,the Member States shall take all necessary measures to restrict orprohibit the marketing of those products or to ensure they arewithdrawn from the market.
”Jos tuotteet eivät ole 5 artiklassa säädettyjen vaatimusten mukai-sia,jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet kyseisten tuotteiden markkinoille saattamisen rajoittamiseksi tai kieltämiseksi taikka niiden markkinoilta vetämisen varmistamiseksi.
Member States shall determine the penalties to be applied in theevent of failure to comply with those restrictions,prohibitions orwithdrawal from the market.’
Jäsenvaltioiden on säädettävä seuraamuksista,joita sovelletaansiinä tapauksessa,että ei noudateta mainittuja rajoittamista,kiel-toa tai markkinoilta vetämistä koskevia toimenpiteitä.”
Overly complicated sentences,comprising several phrases,subordinateclauses or parentheses (interpolated clauses) are also to be avoided.
Olisi vältettävä myös liian monimutkaisia virkkeitä,jotka sisältävätlukuisia määritteitä,sivulauseita tai kiilalauseita.
‘All parties to the agreement must have access to the results ofthe work,subject to the understanding that research instituteshave the possibility to reserve use of the results for subsequentresearch projects.’
”Tutkimustulosten on oltava kaikkien sopimuspuolten saatavilla siten,että tutkimuslaitokset voivat varata tulokset myöhempien tutkimushankkeiden käyttöön.”
‘All parties to the agreement must have access to the results of thework.
Paremmin:”Tutkimustulosten on oltava kaikkien sopimuspuolten saatavilla.
However,research institutes may reserve use of the results for subsequent research projects.’
Tutkimuslaitokset voivat kuitenkin varata tulokset myöhempien tutkimushankkeiden käyttöön.”
The grammatical relationship between the different parts of thesentence must be clear.There should be no doubt,for example,as towhether an object relates to the verb in the main clause or to that in asubordinate clause.
Virkkeen eri osien kieliopillisen suhteen on oltava selvä.Ei saaesimerkiksi jäädä epäselväksi,mihin verbiin määrite viittaa.
‘… in order to understand and to be able correctly to applythese provisions …’.
”… jotta näitä sääntöjä voitaisiin ymmärtää ja soveltaaoikein.”
Jargon,certain vogue words and Latin expressions used in a sense otherthan their generally accepted legal meaning are also to be avoided.
Olisi vältettävä myös ammattikielen ilmaisuja,muotitermejä sekätiettyjä latinankielisiä ilmaisuja,jotka poikkeavat niidentavanomaisesta oikeudellisesta merkityksestä.
‘in fine’ in the sense of ‘in conclusion’,‘a contrario’in the senseof ‘on the contrary’.
– ”in fine”merkityksessä ”loppupäätelmä”,”a contrario”mer-kityksessä ”päinvastoin”.
Second,the use of expressions and phrases — in particular,but notexclusively,legal terms — too specific to the author’s own language orlegal system,will increase the risk of translation problems.
Käytetyt ilmaisut ja muodot eivät saa olla liian kiinteästi sidoksissa tekstinlaatijan kieleen tai oikeusjärjestelmään;ne lisäävät käännösongelmia,tämä koskee erityisesti,mutta ei yksinomaan,oikeudellisia termejä.
Two points,in particular,must be borne in mind:
Tekstin laatijan on oltava tietoinen varsinkin kahdesta seuraavastaongelmasta.
Certain expressions in one language — and in particular quite commonones such as the French ‘sans préjudice’— have no equivalent in other Community languages.In those languages,they can therefore only betranslated using circumlocutions and approximations,which inevitablyresult in semantic divergences between the various language versions.Expressions which are too specific to one language should therefore beavoided as far as possible.
Kaikilla tekstin laatijan kielen ilmaisuilla – varsinkaan kovin tavallisilla,kuten ranskan ”sans préjudice”– ei ole vastinetta muissa yhteisönkielissä.Tällaiset ilmaisut voidaan kääntää ainoastaan kiertoilmaisuintai lähinnä vastaavin ilmaisuin,joiden käyttö aiheuttaa väkisinmerkityseroja eri kielitoisintojen välille.Sen vuoksi olisi vältettävämahdollisimman pitkälle tietylle kielelle leimallisten ilmaisujen käyttöä.
As regards actual legal terminology,terms which are too closely linkedto national legal systems should be avoided.
Varsinaisista oikeudellisista termeistä on vältettävä sellaisia,jotka ovatliiaksi sidoksissa eri kansallisiin oikeusjärjestyksiin.
The concept of ‘faute’,which is well known in French law,has nodirect equivalent in other legal systems (in particular,English and German law);depending on the context,terms such as ‘illégalité’,‘manquement’ (in relation to an obligation),etc.,which can easilybe translated into other languages (‘illegality’,‘breach’,etc.)should be used instead.
Ranskan oikeudessa tavallisella käsitteellä ”faute”ei ole täsmällistä vastinetta muissa oikeusjärjestelmissä (esimerkiksienglantilaisessa tai saksalaisessa).Sen sijaan on näin ollen käytettävä tapauksesta riippuen esimerkiksi sellaisia termejä kuin”illégalité”ja ”manquement”,jotka voidaan helposti kääntäämuille kielille: ”lainvastaisuus”, ”laiminlyönti” jne.
The aim is that,as far as possible,and taking account of the specific natureof Community law and its terminology,those called on to apply orinterpret the act in each Member State (officials,judges,lawyers,etc.)must perceive it not as a ‘translation’ in a negative sense — but as a textwhich corresponds to a certain legislative style.Texts peppered with loanwords,literal translations or jargon which are hard to understand are the
Tavoitteena on siinä määrin kuin mahdollista ja ottaen huomioon yhteisönoikeuden ja yhteisössä käytetyn terminologian erityispiirteet,että erijäsenvaltioissa säädöksiä soveltavat henkilöt (virkamiehet,tuomarit,
Joint Practical Guide source of much of the criticism of Community legislation which is,as aresult,regarded as alien.
Yhteisen käytännön opas asianajajat jne.) eivät pitäisi yhteisön säädöksiä negatiivisessa mielessä”käännöksinä”,vaan tiettyä säädösten kirjoittamistyyliä noudattavinateksteinä.Yhteisön lainsäädäntöön kohdistuvasta arvostelusta suuri osajohtuu lainasanoja,käännöslainoja ja vaikeasti ymmärrettävänammattislangin sanoja vilisevistä teksteistä.Tällaista lainsäädäntöäpidetään vieraana.
Finally,two essentially practical comments must be made as to therelationship between the original text and translations of it.
Vielä kaksi käytännön asiaa on otettava huomioon alkutekstin jakäännöksen välillä.
First,the author must ensure that translators can immediately identifythe sources drawn on in the original text.If a passage in the originaltext has been taken from an existing text (Treaty,directive,regulation,etc.) that must be clear from the text or indicated separately,wherenecessary by appropriate electronic means (see Guideline 6).There is arisk that any hidden citations without a reference to the source will betranslated freely in one or more languages,even though the authorspecifically intended to use the authentic wording of an existingprovision.
Ensiksi tekstin laatijan on huolehdittava,että kääntäjä pystyyvälittömästi tunnistamaan alkutekstissä käytetyt lähteet.Jos jokinalkutekstin kohta on lainattu toisesta tekstistä (perustamissopimuksesta, direktiivistä, asetuksesta jne.),tämän onkäytävä tekstistä selvästi ilmi tai siitä on ilmoitettava erikseentarvittaessa sähköisiä välineitä käyttäen (katso 6 suuntaviiva).Jokainensitaatti,jonka lähdettä ei ole ilmoitettu,aiheuttaa riskin yhdessä taiuseammassa kielessä vapaasta käännöksestä,vaikka kirjoittaja onnimenomaisesti pyrkinyt käyttämään voimassa olevan säännöksentermejä.
Second,the author must realise that comments from translators and,more generally,all departments which carry out a linguistic check of thetext can be extremely useful.Such checks provide an opportunity toidentify any errors and ambiguities in the original text,even after alengthy gestation period and even — perhaps especially — when thedrafting has been the subject of much discussion between a number ofpeople.The problems encountered may then be brought to theattention of the author.In many cases,the best solution will be to alterthe original,rather than the translation.
Toiseksi tekstin laatijan olisi lisäksi tiedostettava,että kääntäjien jayleensä kaikkien tekstiä kielen kannalta tarkastelevien yksiköidenhuomautukset voivat olla suureksi hyödyksi.Tarkasteltaessa tekstiätästä näkökulmasta on mahdollista löytää alkutekstistä virheitä jamoniselitteisyyttä,vaikka tekstiä on kypsytetty pitkään ja vaikka – taiehkä juuri sen vuoksi,että – sen valmisteluun on osallistunut useitahenkilöitä.Havaitut ongelmat voidaan saada siten tekstin laatijantietoon.Usein on tällaisessa tapauksessa parempi korjata alkutekstiäkuin käännöksiä.
The terminology used in a given act shall beconsistent both internally and with actsalready in force,especially in the same field.
Käytettyjen termien on oltava yhdenmukaisiasäädöksen eri säännöksissä ja vastattava muissa,erityisesti samalla alalla annetuissa yhteisönsäädöksissä käytettyjä termejä.
Identical concepts shall be expressed in thesame terms,as far as possible without departingfrom their meaning in ordinary,legal ortechnical language.
Samat käsitteet on ilmaistava samoin sanoin jamahdollisuuksien mukaan poikkeamatta niilläyleisessä,oikeudellisessa tai teknisessäkielenkäytössä olevasta merkityksestä.
In order to aid comprehension and interpretation of a legislative act,thetext must be consistent.A distinction can be drawn between formalconsistency,concerning only questions of terminology,and substantiveconsistency,in a broader sense,concerning the logic of the act as a whole.
Ymmärtämisen ja tulkitsemisen helpottamiseksi säädöksen tekstin onoltava yhdenmukaista.Voidaan erottaa toisistaan muodollinenyhdenmukaisuus,joka koskee yksinomaan terminologianäkökohtia,jalaajemmin käsitettävä sisällöllinen yhdenmukaisuus,joka koskee kokosäädöksen loogisuutta.
Formal consistency
Muodollinen yhdenmukaisuus
Consistency of terminology means that the same terms are to be used toexpress the same concepts and that identical terms must not be used toexpress different concepts.The aim is to leave no ambiguities,contradictions or doubts as to the meaning of a term.Any given term istherefore to be used in a uniform manner to refer to the same thing andanother term must be chosen to express a different concept.
Terminologian yhdenmukaisuus tarkoittaa,että samoja termejä käytetäänkoko ajan samoista käsitteistä ja että samaa termiä ei saa käyttääilmaisemaan eri käsitettä.Tarkoituksena on välttää moniselitteisyyttä,ristiriitaisuuksia ja epävarmuutta käsitteen merkityksestä.Samasta asiastaon käytettävä yhtenäisesti samaa termiä ja toista käsitettä ilmaisemaan onvalittava toinen termi.
This applies not only to the provisions of a single act,including theannexes,but also to provisions of related acts,in particularimplementing acts and all other acts in the same area.In general,terminology must be consistent with the legislation in force.
Tämä koskee saman säädöksen säännöksiä,mukaan lukien liitteet,jakyseiseen säädökseen liittyviä muita säädöksiä, kuten täytäntöönpanosäädöksiä, sekä saman alan kaikkia muita säädöksiä.Onvarmistettava,että terminologia on yhdenmukaista voimassa olevanyhteisön lainsäädännön kanssa.
Words must be used in their ordinary sense.If a word has one meaningin everyday or technical language,but a different meaning in legallanguage,the phrase must be formulated in such a way as to avoid anyambiguity.
Termejä on käytettävä niiden tavanomaisessa merkityksessä.Jossamalla sanalla on oikeudellisessa kielenkäytössä eri merkitys kuinyleiskielessä tai teknisessä kielenkäytössä,virke on laadittava siten,että vältetään monimerkityksisyys.
In the interests of precision and to avoid problems of interpretation,itmay be necessary to define a term (see Guideline 14).
Täsmällisyyden vuoksi ja tulkintaongelmien välttämiseksi voi ollatarpeen määritellä termit (katso 14 suuntaviiva).
Consistency of terminology must also be checked with regard to thecontent of the act itself.There must be no contradictions inherent in theact.
Terminologian yhdenmukaisuus on varmistettava myös säädöksen sisällönkannalta.Toisin sanoen säädöksessä ei saa olla ristiriitaisuuksia.
Definitions must be respected throughout the act.Defined terms must beused in a uniform manner and their content must not diverge from thedefinitions given.
Määritelmät on otettava huomioon kaikkialla säädöksessä.Määritelmiä onkäytettävä yhtenäisesti,eikä sisällössä saa poiketa annetuistamääritelmistä.
(Guidelines 7 to 15)
(7–15 suuntaviiva)
All Community acts ofgeneral applicationshall be drafted according to a standardstructure (title — preamble — enacting terms— annexes,where necessary).
Kaikki yleisesti sovellettavat yhteisönsäädökset on laadittava vakiorakennettanoudattaen (nimi – johdanto-osa – artiklaosa –mahdolliset liitteet).
The ‘title’ comprises all the information in the heading of the act whichserves to identify it.It may be followed by certain technical data(reference to the authentic language version,relevance for the EEA,serialnumber) which are inserted,where appropriate,between the title properand the preamble.
’Nimellä’ tarkoitetaan säädöksen alussa ilmoitettuja tietoja,jotkaerottavat sen muista säädöksistä.Varsinaisen nimen jäljessä ennenjohdanto-osaa voi olla tiettyjä teknisiä tietoja (todistusvoimainen kieli,ETA:n kannalta merkityksellinen teksti,numero).
‘Preamble’ means everything between the title and the enacting terms ofthe act,namely the citations,the recitals and the solemn forms whichprecede and follow them.
’Johdanto-osalla’ tarkoitetaan kaikkea sitä,mikä on säädöksen nimen jaartiklaosan välissä,toisin sanoen viitteet,johdanto-osan kappaleet jajuhlalliset sanonnat,jotka ovat ennen viitteitä ja johdanto-osankappaleiden jälkeen.
The ‘enacting terms’ are the legislative part of the act.They are composedof articles,which may be grouped in titles,chapters and sections (see tablein Guideline 15),and may be accompanied by annexes.
’Artiklaosa’ on säädöksen normatiivinen osa.Se koostuu artikloista,jotkaon mahdollisesti ryhmitelty osastoihin,lukuihin ja jaksoihin (katso 15 suuntaviivan taulukko),ja sitä voi seurata liitteitä.
For the respective parts of the standard structure,see the Guidelineson the specific parts.
Vakiorakenteen osat esitetään niitä koskevissa suuntaviivoissa.
For models of standard acts,consult the models in the annex,takenfrom LegisWrite.
LegisWriten säädösmalleja on liitteenä.