natgillin/translations-raw huggingface dataset:
(2) The Commission decision of 9 August 1996 relating to aid measure No Ν 366/96 does not approve the ret­roactive effect of the Law of 23 March 1998 on the es­tablishment of a budgetary fund for the health and qual­ity of animals and animal products.
2) Tuesta nro N 366/96 9. elokuuta 1996 tehdyllä ko­mission päätöksellä ei ole hyväksytty eläinten ja eläin­tuotteiden terveyden ja laadun edistämiseksi perustetta­vasta talousarviorahastosta 23. elokuuta 1998 annetun lain taannehtivaa vaikutusta.
Articles 43 and 49 of the EC Treaty Residence requirement for patent agents Luxembourg
Yhteisöjen tuomioistuimen ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen oikeuskäytäntö
Decisions by the Court of Justice and the Court of First Instance taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment, as amended by Directive 1999/49/ EC of 25 May 1999 amending, with regard to the level of the standard rate, Directive 77/388/EEC.
sesta ­ yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmu­kainen määräytymisperuste ­ 17. toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY, sellaisena kuin tämä direktiivi on muutettuna direktii­vin 77/388/ETY muuttamisesta yleisen verokannan tason osalta 25. toukokuuta 1999 annetulla neuvoston direktiivillä 1999/49/EY, 12 artiklan 3 kohdan a ala­kohdan kolmannen alakohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se soveltaa arvonlisäveron alennettua verokantaa välittömästi yleisölle tai konsertin järjestäjälle palve­luja tuottavien musiikkiyhtyeiden suorituksiin samoin kuin välittömästi yleisölle palveluja tuottavien solistien suorituksiin, mutta soveltaajärjestäjän lukuun työsken­televien solistien suorituksiin arvonlisäveron yleistä verokantaa.
(2) Germany was ordered to pay the costs. OJC304, 13.12.2003
2) Saksan liittotasavalta velvoitetaan korvaamaan oi­keudenkäyntikulut.
(1) Consideration of the first part of the question has disclosed no factor of such a kind as to affect the valid­ity of Article 22(l)(c)(i) of Council Regulation (EEC) No 1408/71 of 14 June 1971 on the application of so­cial security schemes to employed persons, to self­em­ployed persons and to members of their families mov­ing within the Community, as amended and updated by Regulation (EC) No 118/97 of 2 December 1996.
1) Esitetyn kysymyksen ensimmäisen osan tulkinnassa ei ole tullut esille mitään sellaista seikkaa, joka vaikut­taisi sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäi­siin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14. kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2. joulukuuta 1996 annetulla neuvoston asetuksella N:o 118/97, 22 artiklan 1 kohdan c alakohdan i luetelmakohdan pätevyyteen.
Competition
Kilpailu perussäännön
Article 49 of the ECSC Statute of the Court of Justice
Yhteisöjen tuomioistuimen 49 artikla
Right of establishment and freedom to provide services
Sijoittautumisoikeus ja palvelujen vapaa tarjoaminen
(3) Articles 49 EC and 50 EC must be interpreted as not precluding legislation of a Member State, such as that at issue in the main proceedings, which, first, makes re­imbursement of the cost of hospital care provided in a Member State other than that in which the insured per­son's sickness fund is established conditional upon prior authorisation by that fund and, second, makes the grant of that authorisation subject to the condition that it be established that the insured person could not re­ceive within the territory of the Member State where the fund is established the treatment appropriate to his condition.
3) EY 49 ja EY 50 artiklaa on tulkittava siten, että nii­den vastainen ei ole pääasiassa kyseessä olevan kaltai­nen jäsenvaltion lainsäädäntö, jonka mukaan sellaisen hoidon korvaaminen, joka on saatu jossakin muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, jossa sosiaalivakuutetun sai­rausvakuutuskassa toimii, edellyttää tämän kassan myöntämää lupaa, ja jonka mukaan tämän luvan myön­täminen edellyttää, että on selvitetty, ettei sosiaaliva­kuutettu voinut saada viimeksi mainitun jäsenvaltion alueella tilansa kannalta asianmukaista hoitoa.
However, authorisation may be refused on that ground only if treatment which is the same or equally effective for the patient can be obtained without undue delay in the territory of the Member State in which he resides.
Lupa voidaan kuitenkin evätä tällä perusteella ainoastaan sil­loin kun samanlaista tai potilaan kannalta tehokkuudel­taan samanasteista hoitoa voidaan saada ajoissa siinä jäsenvaltiossa, jossa hän asuu.
Environment
Rikkomukset
( 1 ) By applying a reduced rate of value added tax to services provided directly to the public by musical en­sembles or for a concert organiser and to services pro­vided directly to the public by soloists, but applying the standard rate of that tax to the services of soloists work­ing for an organiser, the Federal Republic of Germany has failed to fulfil its obligations under the third subpar­agraph of Article 12(3)(a) of the Sixth Council Direc­tive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover
1) Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut jäsenvaltioi­den liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistami­
(1) The application was dismissed.
EY.n perustamissopimuksen 234 artikla
21.10.2003: Joined Cases C­317/01 and C­369/01 Eran Abatay and Others ν Bundesan­stalt für Arbeit.
1.8.16 21.10.2003 ­ Yhdistetyt asiat C­317/01 ja C­369/01 ­ Eran Abatay ym. v. Bundesanstalt für Arbeit.
Article 56 of the EC Statute of the Court of Justice
Yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 56 artikla
23.10.2003: Case C­191/01 Ρ OHIM ν Win. Wrigley Jr.
1.8.18 23.10.2003 ­ Asia C­191/01 Ρ ­ sisä­markkinoiden harmonisointivirasto (tavaramer­kit ja mallit) (SMHV) v. Wm. Wrigley Jr. Com­pany.
(Application for annulment of Commission Decision 2002/405/EC of 20 June 2001 (Case COMP/E­2/ 36.041/PO — Michelin) relating to a proceeding pursu­ant to Article 82 of the EC Treaty.)
(Vaatimus kumota EY:n perustamissopimuksen 82 ar­tiklan soveltamismenettelystä 20. kesäkuuta 2001 tehty komission päätös 2002/405/EY (COMP/E­2/36.041/ PO ­ Michelin.)
(2) The applicant was ordered to bear its own costs and to pay those of the Commission.
2) Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut.
(3) Bandag Inc. was ordered to bear its own costs. OJC304, 13.12.2003
3) Bandag Inc. vastaa omista kuluistaan. EUVL C 304, 13.12.2003
Other decisions
Tiedote EU 12­2003
Article 234 of the EC Treaty
Muut päätökset
Court of First Instance
Asetuksen (EY) N:o 40/94 63 artikla.
Article 232 of the EC Treaty
EY:n perustamissopimuksen 232 artikla
Competition '
Kilpailu
Citizenship of the European Union — Handing down of surnames — Children of na­tionals of Member States — Dual nationality.
1.8.27 30.9.2003 ­ Asia T­196/01 ­ Thessaloni­kin Aristoteles­yliopisto v. komissio.
23.9.2003: Case T­308/01 Henkel OHIM.
Tiedote EU 12­2003
Phillips­Van
Ennakkoratkaisupyyntö: Conseil d'Etat ­ Belgia.
Under Belgian law the surname entered on children's birth certificates is that of the father whereas, in accord­ance with well­established usage in Spanish law. the surname of die children of a married couple consists of the first name of the father followed by that of the mother.
Belgian lain mukaisesti lasten syntymätodistukseen merkitään näiden sukunimeksi isän sukunimi. Espanjan oikeudessa vahvistetun tavan mukaisesti avioliitossa olevan pariskunnan lasten sukunimi kuitenkin muodos­tuu isän ensimmäisestä sukunimestä ja sitä seuraavasta äidin nimestä.
Following the refusal by the Belgian authori­ties to allow the children to bear the name to which they would be entitled under Spanish law. die Court referred to settled case­law and ruled that the principle of non­discrimination requires that comparable situations must not be treated differently but also that different situa­tions must not be treated in die same way, and accord­ingly, in the case in question, made a distinction be­tween the situation of persons who have only Belgian nationality and those who, in addition to Belgian na­tionality, have the nationality of another Member State, on the ground that the latter could plead difficulties specific to their situation.
Kun Belgian viranomaiset olivat kieltäy­tyneet sallimasta lapsille Espanjan oikeuden mukaista nimeä, tuomioistuin muistutti, että syrjintäkiellon peri­aate edellyttää, että toisiinsa rinnastettavia tapauksia ei kohdella eri tavalla, mutta myös, että erilaisia tapauksia ci kohdella samalla tavalla. Tästä syystä se erotti esillä olevassa tilanteessa Belgian kansalaisten tilanteen sel­laisten henkilöiden tilanteesta, joilla on Belgian kansa­laisuuden lisäksi toisen jäsenvaltion kansalaisuus, sillä perusteella, että viimeksi mainitut voivat vedota tilan­teelleen ominaisiin vaikeuksiin.
The Court also rejected the arguments pleaded by the Belgian State in the alterna­tive to justify identical treatment, namely the principle of the immutability of surnames, the risk of confusion as to identity or parentage, and the facilitating of inte­gration.
Tuomioistuin hylkäsi lisäksi syyt, joihin Belgian valtio vetosi toissijaisesti pyrkiessään perustelemaan samanlaisen kohtelun; ne olivat sukunimen muuttamattomuuden periaate, se­kaannusvaara asianomaisten henkilöiden identiteetin ja sukulaisuuden suhteen sekä integroitumistavoite.
The Court ruling in this case is of particular in­terest as it is the first time it has identified discrimina­tion in the area of freedom of movement for individuals stemming from similar treatment for different situa­tions.
Tuo­mio on erityisen merkittävä, koska tuomioistuin totesi ensimmäisen kerran erilaisten tapausten kohtelusta sa­mulla tavalla johtuvan syrjintätapauksen olemassaolon henkilöiden vapaan liikkuvuuden alalla.
Its criticism of the Belgian authorities was in ef­fect grounded on the fact that they were treating Bel­
Belgian viran­omaisia moitittiin nimittäin henkilöiden, joilla on myös Espanjan kansalaisuus, kohtelusta Belgian kansalaisten tavoin.
Commission v Spain. Failure of a Member State to fulfil obligations — Judgment of the Court es tablishing such failure — Non-compliance — Ar ticle 228 of the EC Treaty — Financial penalties — Penalty payment — Quality of bathing water — Directive 76/160/EEC.
EY 228 artikla ­ Rahamääräiset seuraamukset ­Uhkasakko ­ Uimaveden laatu ­ Direktiivi 76/ 160/ETY.
Request for a preliminary ruling: Göta hovrätt — Sweden.
Neuvostossa ei saavutettu yksinkertaista enemmistöä, eikä se näin ollen voinut hyväksyä asetusta.
Directive 95/46/EC — Scope — Publication of personal data on the Internet — Place of publication — Definition of transfer of personal data to third countries — Freedom of expression — Compatibility with Directive 95/46/EC of greater protection for personal data under the na tional legislation of a Member State.
Tässä tuomiossa yhteisöjen tuomiois­tuin tunnustaa kuitenkin polkumyyntimenettelyn, jonka enimmäiskesto on viisitoista kuukautta, erityis­luonteen. Tämän määräajan päättymisen jälkeen neu­vosto ei todella enää voi hyväksyä asetusehdotusta.
In 1998 the Court of Justice held that Spain had not ob served the limit values laid down by Directive 76/160/ EEC concerning bathing water as regards the quality of inshore bathing water.
Yhteisöjen tuomioistuin totesi vuonna 1998 antamas­saan tuomiossa, että Espanja ei ollut noudattanut uima­vesistä annetussa direktiivissä 76/160/ETY vahvistettuja raja­arvoja sisävesistöjen uimavesien osalta.
On the grounds that Spain had failed to comply with the 1998 judgment, the Commission brought an action before the Court seeking the imposition of a penalty payment of EUR 45 600 per day of delay in the adoption of the measures needed to com ply.
Koska ko­missio katsoi, että Espanja oli laiminlyönyt vuoden 1998 tuomion täytäntöönpanon, se nosti kanteen tuomiois­tuimessa vaatien tätä määräämään uhkasakon, jonka määrä on 45 600 euroa jokaiselta päivältä, jonka tuo­mion täytäntöön panemiseksi tarvittavien toimenpitei­den hyväksyminen viivästyy.
First, the Court held that Spain had not taken all the measures needed to comply with its 1998 judgment.
Aluksi tuomioistuin to­teaa, että Espanja ei ole toteuttanut kaikkia vuoden 1998 tuomion täytäntöönpanon edellyttämiä toimenpiteitä.
It went on to set a penalty payment lower than that proposed by the Commission, namely EUR 624 150 per annum and per 1 % of inshore bathing areas not com plying with the limit values laid down by the directive, with effect from the time when the quality of bathing water achieved during the 2004 bathing season was as certained until the year in which the 1998 judgment was fully complied with.
Tuomioistuin vahvistaa komission ehdottamaa uhkasak­koa pienemmän uhkasakon, nimittäin 624 150 euroa vuodessa kultakin prosentilta sisävesien uima­alueita, jotka eivät ole direktiivin raja­arvojen mukaisia, alkaen siitä, kun uimavesien laatu todetaan uimakautena 2004 ja siihen vuoteen asti, jona vuoden 1998 tuomio on pantu täysimääräisesti täytäntöön.
The Court was of the opinion that a payment per annum was more appropriate than a daily fine if Spain were not to be compelled to pay a penalty for periods in which the infringement had been brought to an end.
Tuomioistuin arvioi, että vuosittainen määräytymisjakso on asianmukaisempi kuin päiväkohtainen uhkasakko sikäli kuin sen avulla voidaan välttää, että Espanja saattaisi olla velvollinen maksamaan uhkasakkoa sellaisten ajanjaksojen osalta, jolloin rikkominen on jo päättynyt.
Next, noting that full compliance with the directive was difficult to achieve, the Court was of the opinion that the amount of the penalty must take account of progress made by Spain so that it was appropriate to the circumstances and proportionate to the infringement.
Tuomioistuin pani merkille direktiivin täysimääräisen täytäntöönpanon vai­keuden ja katsoi, että uhkasakon määrässä on otettava huomioon edistyminen, jotta se olisi asianmukainen olo­suhteiden kannalta ja oikeassa suhteessa jäsenyysvel­voitteiden noudattamatta jättämiseen nähden.
The amount must thus be calculated according to the percentage of inshore bathing water which still failed to conform to the limit values laid down in the directive.
Näin ollen määrä on laskettava sisävesistöjen sellaisten uima­aluei­den prosenttiosuuden perusteella, joita ei vielä ole saa­tettu direktiivin nojalla vahvistettujen raja­arvojen mu­kaisiksi.
Finally, in the exact calculation of the amount the Court took account of the duration of the infringement, its seriousness, and Spain's ability to pay.
Lisäksi tuomioistuin otti määrän täsmällisessä laskemisessa huomioon rikkomisen keston, sen vaka­vuuden ja Espanjan maksukyvyn.
The Swedish authorities fined Ms Lindqvist, a voluntary worker in a Swedish parish, for setting up a home page on the Internet containing personal data on herself and on certain colleagues in the parish without obtain ing their consent and without notifying the Datainspektion (Swedish supervisory authority for the protection of electronically transmitted data).
Muutoksenhaku ­ Polkumyynti ­ Neuvoston pää­tös jättää hyväksymättä ehdotus asetukseksi lo­pullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta ­Asetuksen antamisen edellyttämän yksinkertaisen enemmistön puuttuminen ­ Polkumyyntitutkin­nan määräajan päättyminen ­ Kannekelpoisen toi­men käsite ­ Perusteluvelvollisuus.
On being asked for a preliminary ruling the Court held, first, that Directive 95/46/EC does apply to a web page containing per sonal data and that there is no need to check whether this involves the carrying-out of activities which fall within the scope of Community law.
Asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi anne­tussa asetuksessa (EY) N:o 1049/2001 säädetään, että tutustumisoikeus koskee kaikkia toimielimen hallussa olevia asiakirjoja, toisin sanoen sekä toimielimen laati­mia että sen vastaanottamia ja sen hallussa olevia asia­kirjoja.
Second, the Court ruled that the expression 'data concerning health' used in Article 8(1) of the di rective must be given a wide interpretation so as 'to in clude information concerning all aspects, both physical and mental, of the health of an individual'.
Tutustumisoikeutta voivat kuitenkin koskea tie­tyt rajoitukset, etenkin jäsenvaltioista peräisin olevien asiakirjojen osalta.
Third, it made it clear that the concept of transfer of data to a third country cannot be taken to cover the loading of data on to a web page for non-economic purposes, even if such data is made accessible to anyone who connects to the Internet, including users in a third country.
Ensimmäisen asteen tuomioistuin korosti, että viimeksi mainitussa tapauksessa, jos kysei­nen jäsenvaltio vastustaa siltä peräisin olevien asiakir­jojen luovuttamista toimielimen toimesta, toimieli­melle kuuluu ainoastaan sen tarkistaminen, onko luovuttamisen kieltävän päätöksen sisältävää kirjettä lähtökohtaisesti pidettävä jäsenvaltion kirjeenä.
The Court makes a distinction between an operation of this nature and an operation carried out by hosting providers, without commenting on possible links between the second type of operation and the concept of transfer of data to a third country.
Käsi­teltävänä olevassa asiassa ensimmäisen asteen tuomi­oistuin totesi, ettei komissio tehnyt virhettä katsoes­
Decisions by the Court of Justice and the Court of First Instance jority necessary, for the adoption of the regulation — Expiry of the time­limit for the anti­dumping investigation — Definition of a reviewable act — Obligation to state reasons.
Yhteisöjen tuomioistuimen ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen oikeuskäytäntö saan, että Italian kauppa­ ja teollisuusministeriöltä peräisin olevaa kirjettä, jossa kiellettiin asianosaisten asiakirjojen luovuttaminen ja johon oli liitetty Italian tasavallan pysyvän edustuston saatekirje, voitiin pitää osoituksena tasavallan vastustuksesta.
In the case in question the Court ruled that the Commission was not wrong to take the view that a letter originating from the Italian Ministry of Production Activities refusing com­munication of the documents in question, under cover of a letter from the Permanent Representation of the Italian Republic, constituted an objection from the Ital­ian Republic.
myyntiä Internetin kautta toiseen jäsenvaltioon si­joittautuneiden apteekkien toimesta rajoittava kansallinen lainsäädäntö ­ Lääkemääräyksen edellyttäminen toimittamista varten ­ Lääkkeiden postimyyntiä koskeva mainontakielto.
Case C­243/01 Procuratore della Repub­blica ν Piergiorgio Gambelli and Others, judg­ment of 6 November.
Piergiorgio Gambelli ym., 6. marras­kuuta 2003 annettu tuomio.
Right of establishment — Freedom to provide services — Collection of bets on sporting events in one Member State and trans­mission by Internet to another Member State — Prohibition enforced by criminal penalties — Legislation in a Member State which reserves the right to collect bets to certain bodies.
Sijoittautumisoikeus ­ Palvelujen tarjoamisen vapaus ­ Urheilutapahtumia koske­vien vetojen kerääminen yhdessä jäsenvaltiossa ja välittäminen Internetin välityksellä toiseen jäsen­valtioon ­ Kielto rikosoikeudellisten seuraamus­ten uhalla ­ Jäsenvaltion lainsäädäntö, jonka mu­kaan tietyille elimille on varattu oikeus vetojen keräämiseen.
Following the initiation of anti­dumping proceedings the Commission presented a proposal for a Council regulation imposing a definitive anti­dumping duty. In the absence of a simple majority in favour, the Council was unable to adopt the regula­tion.
Myyntiä koskevan kiellon osalta tuomioistuin tarkentaa, että Saksassa hyväksynnän saa­neiden ­ eli markkinoille saatettavaksi hyväksyttyjen ­lääkkeiden kohdalla kyseinen kielto on tavaroiden va­paan liikkuvuuden rajoitus.
Eurocoton then brought an action against the Council for annulment and for compensation before the Court of First Instance.
Rajoittamisen perustelujen kohdalla tuomioistuin tekee eron toisaalta lääkemäärä­ystä edellyttävien ja toisaalta sitä edellyttämättömien lääkkeiden välillä.
Following the Court's dis­missal of the application as inadmissible, Eurocoton appealed, and the Court of Justice set aside the judg­ment of the Court of First Instance and the decision of the Council not to adopt the proposal for a Council reg­ulation on the grounds that it had failed to provide ade­quate reasons.
Lääkemääräystä edellyttävien lääk­keiden kohdalla rajoittamista voidaan perustella sillä vaaralla, että lääkemääräyksiä käytetään väärin tai vir­heellisesti, koska postimyynnin puitteissa tapahtuva valvonta on melko rajallista.
The Court held that the Council's failure to adopt a regulation imposing a definitive anti­dump­ing duty affected the interests of the appellants, who had instigated the anti­dumping investigation.
Tuomioistuin panee myös merkille haitalliset seuraukset, jotka liittyvät siihen, että tällaisten lääkkeiden pakkausmerkinnät ovat muulla kuin käyttäjän omalla kielellä.
However, in its ruling the Court recognised the specific nature of anti­dumping proceedings, which may not last longer than 15 months.
Lääkemääräystä edellyttämättömien lääkkeiden osalta tuomioistuin sen sijaan toteaa, että rajoittaminen ei ole perusteltua.
On expiry of the deadline it is no longer possible for the Council to adopt a regulation. Hence the Court's stipu­lation that the Council must none the less take account of the annulment of its decision not to adopt the pro­posal should it be presented by the Commission with a new proposal for a Regulation introducing definitive anti­dumping duties.
Lääk­keiden postimyyntiä koskeva mainontakielto on myös yhteisön oikeuden mukainen hyväksynnän saaneiden ja lääkemääräystä edellyttävien lääkkeiden osalta mutta sen sijaan yhteisön oikeuden vastainen niiden lääkkei­den osalta, jotka ovat saaneet hyväksynnän eivätkä edellytä lääkemääräystä.
Regulation (EC) No 1049/2001 — Access to doc­uments — Non­disclosure of a document origi­nating from a Member State without the prior agreement of that State.
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen ­Kansallisen lain tulkitseminen yhteisön oikeuden vastaisesti oikeuskäytännössä ja hallintokäytän­nössä ­ Perusteettoman edun palautusta koskevat edellytykset.
In Italy the collecting of bets is reserved to the State or to its licensees.
Italiassa valtiolla tai sen luvan saaneella oikeushenki­löllä on yksinoikeus vetojen keräämiseen.
Criminal proceedings were brought against Mr Gambelli and 137 other persons for breach­ing this rule and for unlawfully organising and taking bets.
Tätä sääntöä rikkoneet Gambelli ja 137 muuta henkilöä joutuivat syytteeseen laittomasta vetojen järjestämisestä ja vas­taanottamisesta.
The Court referred to established case­law and re­iterated that laws reserving activities involving the or­ganisation of bets constitute a restriction on the free­dom to provide services and, in some cases, the freedom of establishment, but accepted that restrictions on gaming activities could be justified by imperative requirements in the general interest, such as consumer protection and the prevention of both fraud and incite­ment to squander on gaming.
Tuomioistuin muistutti aluksi oikeus­käytännöstään, jonka mukaan säännös, jolla annetaan yksinoikeus vetojen järjestämistoimintaan, rajoittaa palvelujen tarjoamisen vapauttaja mahdollisesti sijoit­tautumisvapautta, mutta myönsi samalla, että pelitoi­mintaan kohdistuvat rajoitukset voivat olla perusteltuja yleistä etua koskevista pakottavista syistä ­ kuten ku­luttajansuojan ja petosten ehkäisyn kannalta sekä eh­käisemään sitä, että kansalaisia houkutellaan tuhlaa­maan liiallisesti pelitoimintaan.
Although Member States are broadly free to decide which measures to take to this end. the Court stressed that the need to reduce gam­ing activities could not be invoked by a Member State which otherwise incites and encourages gaming activi­ties to die financial benefit of the public purse.
Vaikka jäsenvaltioille myönnetäänkin laaja toimintavapaus tässä tarkoituk­sessa toteutettavien toimien osalta, tuomioistuin koros­taa kuitenkin, ettei jäsenvaltio, joka tuloja valtion kas­saan kerätäkseen muuten houkuttelee ja rohkaisee pelaamaan tällaisia pelejä, voi vedota siihen, että peli­mahdollisuuksia on vähennettävä.