natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The policy context . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 112.2.1.
Säädöskehys . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 112.2.1.
Groundwater in the Water Framework Directive. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 112.2.2.
Pohjavedet vesipuitedirektiivissä . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 112.2.2.
Other related directives. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 17
Muut liittyvät direktiivit . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 17
The consultation process . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 202.3.1.
Valmisteluprosessi. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 202.3.1.
The Commission proposal . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 202.3.2. Impact assessment . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 202.3.3.
Komission esitys . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 202.3.2.
The CIS Working Group on Groundwater. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 212.3.4.
Yhteinen toimeenpano strategia - pohjavesityöryhmä. . . . . . . . . . . . . . 212.3.4.
The political negotiation. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 23
Poliittinen neuvottelu. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 23
Building blocks of the directive. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 243.1.
Direktiivin kulmakivet . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 243.1.
General introduction . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 243.2.
Yleinen johdanto. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 243.2.
Measures to prevent or limit pollutant inputs. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 27
Toimenpiteet pilaavien päästöjen estämiseksi tai vähentämiseksi. . . . . 27
Towards effective implementation. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 294.1. WFD milestones. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 294.2.
Kohti tehokasta toteutusta. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 294.1.
Specific milestones of the new directive. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 314.3.
Uuden direktiivin erityiset kulmakivet. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 314.3.
Supporting guidelines – cooperation on implementation. . . . . . . . . . . . . 314.4.
Kantavat suuntaviivat – yhteistyö toimeenpanossa . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 314.4.
Supporting research. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 324.5.
Toimeenpanoa tukeva tutkimus . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 324.5.
Links to international associations and programmes. . . . . . . . . . . . . . . . . . 34
Yhteydet kansainvälisiin yhteisöihin ja ohjelmiin . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 34
Next steps. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 35
Seuraavat vaiheet . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 35
Groundwater Protection in Europe
Pohjaveden suojelu Euroopassa
As we know for a long time, groundwater needs to be protected.
Kuten jo kauan on tiedetty, pohjavettä on suojeltava.
Our efforts to do so have for many years suffered from a lack of overall planning, notably due to the lack of specific instrument to ensure concerted action across the European Union.
Tätä toimintaa on kuitenkin pitkään haitannut kokonaisvaltaisen suunnittelun puute, joka johtuu erityisesti sellaisen erityisvälineen puuttumisesta, jolla voidaan varmistaa yhtenäiset toimet kaikkialla Euroopan unionissa.
The very first groundwater legislation (Directive 80/68/EEC) had a limited scope and focused on controlling emissions of substances from industrial and urban sources.
Ensimmäisen pohjavesisääntelyn (direktiivi 80/68/ETY) soveltamisala oli rajoitettu, ja siinä keskityttiin teollisuudesta ja asutuksesta peräisin olevien päästöjen valvomiseen.
Directives aimed at controlling diffuse pollution from agricultural and industrial sources were introduced later.
Direktiivit maatalouden ja teollisuuden aiheuttaman saastumisen valvomiseksi annettiin myöhemmin.
The Ministerial Seminar on Groundwater in The Hague on 26 and 27 November 1991 called for an action programme to avoid the long-term deterioration of groundwater quantity and quality across the European Union.
Haagissa 26. ja 27. marraskuuta 1991 järjestetyssä pohjavesiä käsitelleessä ministeritason seminaarissa vaadittiin toimintaohjelmaa pohjavesien määrän ja laadun pitkäaikaisen heikkenemisen välttämiseksi kaikkialla EU:ssa.
This first led to the adoption by the Commission of a communication on a groundwater action programme in 1996 which was incorporated into the Water Framework Directive (WFD), adopted four years later (2000/60/EC).
Ensimmäinen askel oli komission vuonna 1996 hyväksymä tiedonanto pohjavettä koskevasta toimintaohjelmasta, jonka tavoite sisällytettiin neljä vuotta myöhemmin hyväksyttyyn vesipolitiikan puitedirektiiviin (2000/60/EY).
For the first time groundwater became part of an integrated water management system, a very natural context for this essential component of the environment.
Ensimmäistä kertaa pohjavesi otettiin osaksi yhdennettyä vesienhoitoa, mikä olikin varsin luonnollinen asiayhteys tälle ympäristön kannalta olennaiselle tekijälle.
The WFD includes groundwater in its river basin management planning, and sets clear milestones for (ground)water bodies in terms of delineation, economic analysis, characterisation (analysis of pressures and impacts), monitoring, and the design of programmes of measures to ensure that, by the end of 2015, there is a sufficient quantity of groundwater of good chemical status.
Vesipolitiikan puitedirektiivissä pohjavesi sisältyy vesienhoidon suunnittelujärjestelmään ja siinä vahvistetaan selkeät tavoitteet ja aikataulut (pohja)vesimuodostumien määrittelemisestä, taloudellista analyysistä, ominaispiirteiden tarkasteluista (paineet ja vaikutukset) ja seurannasta ja toimenpideohjelmien laatimisesta, joiden avulla voidaan varmistaa, että viimeistään vuoden 2015 lopussa on käytettävissä riittävästi hyvässä kemiallisessa tilassa olevaa pohjavettä.
This was then complemented by the adoption on 12 December 2006 of a daughter directive laying down additional technical specifications (Directive 2006/118/EC on the protection of groundwater against pollution and deterioration).
Sääntelyä täydennettiin sittemmin 12. joulukuuta 2006 annetulla johdannaisdirektiivillä (direktiivi 2006/118/EY pohjaveden suojelusta pilaantumiselta ja huononemiselta), jossa vahvistetaan teknisiä lisävaatimuksia.
We are now entering the practical implementation phase of the WFD and of its groundwater daughter directive.
Vesipolitiikan puitedirektiivin ja sen pohjavettä koskevan johdannaisdirektiivin varsinainen täytäntöönpano on nyt alkamassa käytännössä.
Key milestones are expected over the next two years, the most important being the development of the first river basin management plans (2009-2015).
Ensisijaiset tavoitteet odotetaan saavutettavan kahden seuraavan vuoden kuluessa, joista tärkein on ensimmäisten vesienhoitosuunnitelmien (2009–2015) laatiminen.
There will also be specific features on groundwater, as Member States are notably required to establish ‘threshold values’ (quality standards) by the end of 2008.
Toimenpiteisiin liittyy myös pohjavettä koskevia erityisvaatimuksia, erityisesti jäsenvaltioille asetettu vaatimus ”kynnysarvojen” (laatuvaatimusten) vahvistamisesta vuoden 2008 loppuun mennessä.
Sound implementation of the overall EU legislative framework will be closely dependent on improved exchanges between Member States, sectors and disciplines.
EU:n koko sääntelykehyksen moitteettoman täytäntöönpanon perusedellytys on eri jäsenvaltioiden, sektoreiden ja toimialojen välinen tehokkaampi tietojenvaihto.
As a common interpretation of the provisions of the WFD is essential to ensure its best and most effective implementation across the EU, guidance and other supporting documents are being produced. This brochure is part of that process.
Koska vesipolitiikan puitedirektiivin moitteeton ja tehokas täytäntöönpano koko EU:n alueella edellyttää direktiivin säännösten yhtenäistä tulkintaa, valmisteilla on ohjeita ja muuta aineistoa, joihin myös tämä esite kuuluu.
It explains the relevant legislative framework for groundwater protection and clarifies the main practical measures still required in order to achieve the ‘good status’ objective by 2015.
Esitteessä kerrotaan pohjaveden suojelua koskevasta sääntelykehyksestä ja täsmennetään tärkeimmät käytännön toimenpiteet, jotka ovat vielä tarpeen pohjaveden hyvää tilaa koskevan tavoitteen saavuttamiseksi vuoteen 2015 mennessä.
Stavros Dimas MEMBER OF THE EUROPEAN COMMISSION.
Stavros Dimas KOMISSION JÄSEN
Groundwater constitutes the largest reservoir of freshwater in the world, accounting for over 97% of all freshwaters available on earth (excluding glaciers and ice caps).
Pohjavedet muodostavat maailman suurimman makean veden varaston, joka käsittää 97 prosenttia kaikista maailman käytettävissä olevasta makeasta vedestä (lukuun ottamatta jäätiköihin sitoutunutta vettä).
The remaining 3% is composed mainly of surface water (lakes, rivers, wetlands) and soil moisture.
Loput kolme prosenttia koostuu pääosin pintavesistä (järvet, joet, kosteikot) ja maaperään sitoutuneesta kosteudesta.
Until recently, focus on groundwater mainly concerned its use as drinking water (e.g. about 75% of European Union (EU) residents depend on groundwater for their water supply), and recognising that it is also an important resource for industry (e.g. cooling waters) and agriculture (irrigation).
Viime aikoihin saakka pohjavesistä ja niiden suojelusta ollaan oltu kiinnostuneita juomavesikäytön vuoksi (noin 75 prosenttia Euroopan Unionin asukkaista on riippuvaisia pohjavedestä juomavedenlähteenään). Myös teollisuuden resurssina (jäähdytysvedet) sekä maanviljelyssä (kasteluvedet) pohjavettä on perinteisesti pidetty tärkeänä.
It has, however, become increasingly obvious that groundwater should not only be viewed as a water supply reservoir, but should also be protected for its environmental value.
Pohjavesiä ei tulisi kuitenkaan nähdä ainoastaan vesihuollon varastoina vaan niitä tulisi suojella myös niiden oman ympäristöllisen arvonsa vuoksi.
Groundwater plays an essential role in the hydrological cycle and be critical for maintaining wetlands and river flows and acting as a buffer during dry periods.
Pohjavesillä on olennainen rooli hydrologisessa kierrossa, kosteikkojen ja jokivirtaamien ylläpitämisessä ja ne toimivat myös puskurina kuivien jaksojen aikana.
In other words, it provides the base flow (i.e. the water which feeds rivers all year round) to surface water systems, many of which are used for water supply and recreation.
Toisin sanoen pohjavesistä muodostuu pohjavalunta (vesi, joka täydentää jokia ympäri vuoden) pintavesisysteemeihin, joista useita käytetään vedenhankintaan tai virkistykseen.
In many rivers across Europe, more than 50% of the annual flow is derived from groundwater.
Monissa joissa ympäri Eurooppaa yli puolet vuosittaisesta virtaamasta on peräisin pohjavesistä.
In low-flow periods this figure can rise to more than 90% and hence, deterioration of groundwater quality may directly affect related surface water and terrestrial ecosystems.
Alivirtaaman aikoina pohjaveden osuus voi nousta yli 90 prosenttiin, joten pohjavesien laadun huonontuminen saattaa vaikuttaa suoraan pintavesiin ja maaekosysteemeihin.
Since groundwater moves slowly through the subsurface, the impact of anthropogenic activities may last for a long time.
Ihmistoimintojen vaikutus pohjaveteen saattaa olla pitkäaikainen, koska pohjavesi liikkuu hitaasti maaperän läpi.
This means that pollution that occurred some decades ago – whether from agriculture, industry or other human activities – may still be threatening groundwater quality today and, in some cases, will continue to do so for several generations to come.
Pilaantuminen, joka on tapahtunut jo joitain vuosikymmeniä sitten, oli se sitten maatalouden, teollisuuden tai muun ihmistoiminnan aiheuttamaa, voi edelleen
The legacy of the past is clearly visible at large-scale contaminated sites, e.g. industrial sites or harbour areas, where it may be difficult or even impossible, with state-of-the-art technology and a proportionate use of public and/or private money, to rapidly clean up the contamination at these locations.
nykypäivänä uhata pohjavesien laatua ja joissain tapauksissa uhka saattaa jatkua vielä useiden sukupolvien päähän. Menneisyyden perintö näkyy selvimmin laajoissa pilaantumistapauksissa, kuten teollisuus- tai satama-alueilla, joita on vaikeaa tai jopa mahdotonta puhdistaa nopeasti nykytekniikalla ja kohtuullisella julkisella tai yksityisellä rahoituksella.
In addition, experience with contamination remediation over the last 20 years has shown that the measures taken have in most cases not been able to completely remove all contaminants and that pollutant sources, even if partially removed, continue to release pollutants for a long period of time (i.e. several generations).
Lisäksi 20 vuoden kokemus pohjaveden puhdistusmenetelmistä on osoittanut, että useimmissa tapauksissa niillä ei ole onnistuttu poistamaan kokonaan kaikkia pilaantumislähteitä. Vaikka lähteet on saatu osittain poistettua, ne ovat osittain silti jatkaneet pilaamista pitkiä aikoja.
Therefore, an important focus must be on preventing pollution in the first place.
Siksi tärkeimpänä tavoitteena tulee olla pohjaveden pilaantumisen ennaltaehkäiseminen.
Secondly, since surface water systems receive inflowing groundwater, groundwater quality will ultimately be reflected in the quality of surface waters.
Koska pintavesisysteemeihin virtaa pohjavettä, sen laatu heijastuu viime kädessä myös pintavesien laatuun.
In other words, the effect of human activity on groundwater quality will eventually impact on the quality of associated aquatic ecosystems and directly dependent terrestrial ecosystems if so-called natural attenuation reactions such as biodegradation in the subsurface are not sufficient to remove the contaminants.
Ihmistoimintojen vaikutus pohjaveden laatuun vaikuttaa lopulta myös pohjavesiin yhteydessä olevien pintavesiekosysteemien laatuun ja pohjavedestä suoraan riippuvaisiin maaekosysteemeihin, jolleivät pilaavat aineet poistu vedestä esim. biologisesti hajoamalla.
Finally, groundwater is a “hidden resource” which is quantitatively much more significant than surface water and for which pollution prevention, monitoring and restoration are more difficult than for surface waters due to its inaccessibility.
Pohjavesi on ”piilossa” oleva luonnonvara, joka on määrällisesti paljon tärkeämpi kuin pintavesi ja, jonka pilaamisen ehkäiseminen, seuranta ja ennallistaminen ovat pintavesiin verrattuna paljon vaikeampaa.
This “hidden” character makes it difficult to adequately locate, characterise and understand pollution impacts.
Pohjavesiä on niiden maanalaisen sijaintinsa vuoksi vaikea paikallistaa ja karakterisoida minkä vuoksi pilaantumisen vaikutuksia on vaikea arvioida.
This often results in a lack of awareness and/or evidence regarding the extent of risks and pressures.
Tämän johdosta tiedot paineiden ja riskien laajuudesta ovat puutteellisia.
Recent reports, however, show that pollution from domestic, agricultural and industrial sources is, despite the progress in some areas, still a major concern, either directly through discharges (effluents), indirectly from the spreading of nitrogen fertilisers and pesticides or through leaching from old contaminated industrial or waste disposal sites (e.g. landfills, mines, heavy manufacturing industry etc).
Viimeisimmät selvitykset kuitenkin osoittavat, että kotitaloudet, maanviljely ja teollisuuden lähteet ovat, huolimatta edistyksestä joillakin alueilla, edelleen suuri huolenaihe, joko suorien päästöjen tai epäsuorien typpilannoitteiden ja torjunta-aineiden levittämisen tai vanhojen pilaantuneitten teollisuus- ja jätteenkäsittelypaikkojen huuhtoumien (kaatopaikat, kaivokset, raskas teollisuus) vuoksi.
While point sources have caused most of the pollution identified to date, there is evidence that diffuse sources are having an increasing impact on groundwater.
Vaikka pistemäiset päästölähteet ovat aiheuttaneet suurimman osan tähän asti tunnistetuista pilaantumistapauksista, on näyttöä siitä, että hajakuormituksella on kasvava vaikutus pohjavesiin.
For example, nitrate concentrations currently exceed the nitrate guideline values in around one third of groundwater bodies in Europe.
Esimerkiksi nitraatille asetettu ohjearvo ylittyy nykyisin kolmasosassa Euroopan pohjavesimuodostumissa.
Why a new Groundwater Directive?
Miksi uusi Pohjavesidirektiivi?
A brief history of groundwater EU legislative development
EU- pohjavesilainsäädännönkehityksen lyhyt historia
The first directive (1980)
Ensimmäinen direktiivi (1980)
The EU regulatory framework for groundwater started life at the end of the 1970s with the adoption of the directive on the protection of groundwater against pollution caused by certain dangerous substances1.
Pohjavesiä koskeva EU- lainsäädäntö sai alkunsa 1970 luvun lopulla, kun direktiivi pohjaveden suojelusta tiettyjen vaarallisten aineiden aiheuttamaa pilaantumista vastaan1 hyväksyttiin.
This Directive provides a groundwater protection framework that requires prevention of the (direct or indirect) introduction of high priority pollutants into groundwater and limiting the introduction into groundwater of other pollutants so as to avoid pollution of this water by these substances.
Tämä direktiivi kieltää tiettyjen korkean prioriteetin pilaavien aineiden suorat ja epäsuorat päästöt pohjaveteen ja rajoittaa muiden pilaavien aineiden johtamista pohjaveteen.
It will be repealed by 2013 under the Water Framework Directive. It will remain one the effective EU legislative instruments for preventing or limiting pollution until this date, and then be relayed by the new Groundwater Directive (see paragraph 3).
Direktiivin kumoaa vuoteen 2013 mennessä vesipolitiikan puitedirektiivi (2000/60/EY), joka on yksi EU- lainsäädännön tehokkaimpia instrumentteja pilaamisen ehkäisemisessä ja rajoittamisessa.
Directive 80/68/EC, OJ L20 of 26.01.1980.
Direktiivi 80/68/EY, OJ L20, 26.01.1980
In 1982, the Directorate-General for the Environment, Consumer Protection and Nuclear Safety of the European Community carried out a major assessment of groundwater resources within Member States (nine at that time).
Vuonna 1982 Euroopan Unionin ympäristö-, kuluttajansuoja- ja ydinvoimaturvallisuuspääosasto teki laajan selvityksen jäsenvaltioiden (vuonna 1982 yhdeksän jäsenvaltiota) pohjavesivaroista.
It consisted of a general survey (Groundwater Resources of the European Community: synthetical report) and individual reports from each Member State.
Se sisälsi yleiskatsauksen (Euroopan unionin pohjavesivarat – yhteenvetoraportti) sekä yksittäisen raportin jokaisesta jäsenvaltiosta.
This assessment was concerned mainly with groundwater quantity.
Arviointi koski lähinnä pohjaveden määrää.
Since it was published attention in Europe (and the United States) has focussed more on quality and not only have groundwater quality monitoring programmes greatly improved but many groundwater protection schemes have been put in place.
Sen julkaisemisen jälkeen huomio Euroopassa (ja Yhdysvalloissa) on keskittynyt enemmän pohjaveden laatuun. Pohjaveden laadun seurantaohjelmat ovat kehittyneet merkittävästi sekä monia pohjaveden suojelua koskevia ohjelmia on toteutettu.
A groundwater action programme (1996)
Pohjaveden toimenpideohjelma (1996)
The declaration of the Ministerial Seminar on groundwater held at The Hague in 1991 recognised the need for further action to avoid long term deterioration of quality and quantity of freshwater resources.
Haagissa vuonna 1991 pidetyn pohjavesiä koskevan ministeriseminaarin julkilausumassa todettiin tarve lisätoimenpiteisiin, jotta vältettäisiin pitkän aikavälin makean veden varojen laadun ja määrän huononeminen.
It called for a programme of actions to be implemented by the year 2000 to promote the sustainable management and protection of freshwater resources.
Niin kutsuttu toimenpideohjelma oli tarkoitus toimeenpanna vuoteen 2000 mennessä ja sen tavoitteena oli edistää makean veden varojen kestävää hoitoa ja suojelua.
Council resolutions in 1992 and 1995 recommended that an action programme be implemented and that the Groundwater directive be revised.
Neuvoston päätöslauselmissa vuosina 1992 ja 1995 suositeltiin toimenpideohjelman toimeenpanoa ja pohjavesidirektiivin uudistamista.
This was followed by a proposal for an action programme on the Integrated Protection and Management of Groundwater, which was adopted by the European Commission on 25 November 19962.
Tätä seurasi komission esitys kokonaisvaltaisen pohjaveden suojelun ja hoidon toimenpideohjelmasta, jonka Komissio hyväksyi 25. marraskuuta 1996.
The proposal identified the need to establish procedures to regulate the extraction of freshwater and monitor freshwater quality and quantity.
Esityksessä yksilöitiin tarve laatia toimintatavat makean veden oton säätelemiseksi sekä sen laadun ja määrän seurannalle2.
The European Parliament and the Council subsequently asked the Commission to establish a framework for a European water policy.
Euroopan parlamentti ja neuvosto pyysivät sittemmin komissiota laatimaan puitteet Euroopan vesipolitiikalle.
This request led to the Water Framework Directive (WFD) adopted in October 20003
Tämä pyyntö johti vesipuitedirektiiviin syntyyn lokakuussa 20003.
In addition to protecting groundwater as a resource with multiple uses the WFD establishes for the first time that groundwater should be protected for its environmental
Vesipuitedirektiivi luo puitteet pohjaveden suojelemiseksi monikäyttöisenä resurssina ja tämän lisäksi siinä todetaan ensimmäistä kertaa, että pohjavettä tulisi suojella sen ympäristöllisen arvonsa vuoksi.
COM 1996/0355.Directive 2000/60/EC, OJ L327 of 23.10.2000.
Neuvonanto COM 1996/0355Direktiivi 2000/60/EY, OJ L327, 23.10.2000
value. In this context, the WFD put forward a challenging legislative framework by establishing environmental objectives for all waters – surface, coastal, transitional, and ground waters – to be achieved by the end of 2015.
ille, jotka tulee saavuttaa vuoteen 2015 mennessä.
This modern piece of EU legislation establishes clear objectives but allows Member States flexibility in how they are achieved.
Tämä uudenaikainen EU- säädös asettaa selvät tavoitteet, mutta sallii jäsenvaltiolle joustavuutta siinä, millä keinoin ne saavutetaan.
It is based on milestones such as risk evaluation of anthropogenic pressures and impacts, monitoring programmes, development of river basin management plans (the first one to be published in 2009) and design and operation of programmes of measures.
Direktiivi perustuu eri välitavoitteisiin kuten ihmistoiminnan aiheuttamien paineiden ja vaikutusten riskinarviointiin sekä seurantaohjelmien, vesienhoitosuunnitelmien (ensimmäinen julkaistaan vuonna 2009) ja toimenpideohjelmien laadintaan ja toimeenpanoon.
Groundwater is one of the key components of the WFD with the focus for groundwater on both quantitative and chemical status objectives.
Pohjavesi on yksi vesipuitedirektiivin avaintekijöistä sekä pohjaveden määrällisten että kemiallisten tilatavoitteiden osalta.
The objectives for surface waters concern ecological and chemical status.
Pintavesien tavoitteet koskevat ekologista ja kemiallista tilaa.