natgillin/translations-raw huggingface dataset:
These can be used, for example, to co-finance the temporary cessation of activity for fishing vessels affected by a fishery closure.
Tuella voidaan rahoittaa esimerkiksi kuluja, joita koituu alustenkalastustoiminnan tilapäisestä keskeyttämisestäpyyntikiellon ajaksi.
(2) Financial Instrument for Fisheries Guidance.
(2) Kalatalouden ohjauksen rahoitusväline.
The health of farmed fish
Vesiviljeltyjen kalojen terveys
The Commission is proposing new rules on the health of farmed fish to help simplify and modernise legislation.
Euroopan komissio ehdottaa vesiviljeltyjä kaloja koskevien terveyssääntöjen uudistamista nykyisen lainsäädännön yksinkertaistamiseksi ja nykyaikaistamiseksi.
It also wishes to facilitate trade and improve the competitiveness of this important sector. Indeed, the value of European Union aquaculture production in 2004surpassed EUR 2.5 billion.
Samalla halutaan helpottaa kaupankäyntiä ja parantaa kilpailukykyä tällä EU:lle tärkeälläalalla: unionin vesiviljelytuotannon arvo oli yli 2,5 miljardia euroa vuonna2004.
Some 20% of total production is lost to diseasesevery year, however.
Kalatautien vuosittain aiheuttama hävikki on kuitenkin 20 prosenttiakokonaistuotannosta.
A vital aim of this proposal is therefore to prevent the appearance of diseases at every stage of the production chain.
Komission ehdotuksen keskeisenä tavoitteena onkin ehkäistä tautien puhkeaminen jokaisessa tuotantoketjun vaiheessa.
With its proposals for prevention measures capable of reducing the risk of epizootic diseases in European fish farms, the Commissionhopes to improve the general health situation in aquaculture.
Komissio halusi parantaa vesiviljelyalan yleistä terveystilannettaehdottamalla ehkäisytoimia, jotka alentaisivat eläinkulkutautien riskiä Euroopan kalankasvattamoissa.
For EU external trade, an aquaculture animal may onlyenter the Union from a country or part of a country offering sufficient sanitary guarantees.
Ulkomaankaupassa vesiviljeltyjen eläinten tuonti unioninrajojen sisäpuolelle on sallittua vain sellaisista maista taisellaisilta alueilta, jotka tarjoavat riittävät takeetterveysvaatimusten täyttymisestä.
This evaluation is made on the basis of strict criteria such as legislation,surveillance schemes, etc.
Takeita arvioitaessaotetaan huomioon esimerkiksi kyseisen maanlainsäädäntö, tarkastuskäytännöt jne.
Aftera thorough consultation of the sector, the Commission came forward last August with a proposalto revise and strengthen existing rules on the health offarmed fish and shellfish.
Alallajärjestetyn laajan kuulemisen jälkeen komissio ehdotti viime elokuussa vesiviljeltyjen kalojen ja simpukoiden terveyttä koskevan nykyisenlainsäädännön tarkistamista ja vahvistamista.Terveysvaatimuksia säännellään nykyisin kolmella 10–15 vuoden takaisella direktiivillä, joita on nytaiheellista ajantasaistaa ja mukauttaa tekniikan ja tieteen kehitykseen vesiviljelyalalla.
The three directives currentlyin place were adopted 10 to 15 years ago and need tobe updated and adapted to changes in the business, in the light of the latest technical and scientific advances.Developed at the time for trout, salmon and oysterfarming, the legislation now has to cover new activitiesdeveloping in this changing industry.
Aikanaantaimenen, lohen ja osterin viljelyä varten laadittujadirektiivejä uudistettaessa on myös otettava huomioonalalla kehittymässä olevat uudet viljelymuodot.
For internal trade, the Commission establishes a basicprinciple: an animal may be transferred from one Member State to another only if it comes from an area with atleast equivalent sanitary characteristics.
Yhteisön sisäistä kauppaa varten komissionehdotuksessa asetetaan selkeä nyrkkisääntö: eläinvoidaan siirtää toiseen jäsenvaltioon vain sellaiseltaalueelta, jonka terveydensuojelu on yhtä tiukkaa taitiukempaa kuin kyseisessä valtiossa.
For example,seabream fry may not be transferred from area X wherea disease is endemic to disease-free area Y; the inverse,however, is authorised.
On esimerkiksikiellettyä siirtää hammasahvenen poikasia alueelta X,jolla tietty tauti esiintyy kotoperäisenä, alueelle Y, jollasitä ei esiinny; päinvastaiseen suuntaan siirtäminen onsen sijaan sallittua.
“Disease-free” areas
Taudista vapaat alueet
To simplify the rules, the three directives currently inforce will be replaced with a single directive. This goal of simplification is also seen in the content of the proposal,which attaches particular importance to flexibleimplementation of provisions: the local authorities willhave responsibility for many disease prevention andprotection measures, which will considerably reduceadministrative procedures and allow measures to beadapted to the local situation.
Sääntöjen yksinkertaistamiseksi nykyiset kolmedirektiiviä olisi korvattava yhdellä säädöksellä.Ehdotuksen sisällössä onkin pyritty selkeyteen ja kiinnitetty paljon huomiota täytäntöönpanonjoustavuuteen: monia tautien ehkäisy- ja torjuntatoimiaon siirretty paikallisviranomaisten vastuulle, mikälyhentää huomattavasti hallinnollisia menettelyjä jamahdollistaa toimenpiteiden mukauttamisen paikalliseen tilanteeseen.
Prevention and trade
Ennaltaehkäisy ja kauppa
This presupposes the existence of categories of health status.
Tämä edellyttää voimassa olevaa terveyslainsäädäntöä.Kotoperäisten tautien osalta jäsenvaltiot voivat määritellätaudista vapaita alueita.
For endemic diseases, the Member States may designate “disease-free” areas, where certaindiseases do not exist due to geographical and climaticcharacteristics that prevent their development, becausethere are no animals susceptible to the disease, or because the State has put in place an eradicationprogramme for the disease.
Niillä tarkoitetaan alueita, joillatiettyä tautia ei esiinny, koska alueen maantieteelliset ja ilmastolliset olot estävät sen kehittymisen, koskaalueella ei ole kyseiselle taudille alttiita eläimiä tai koskajäsenvaltio on toteuttanut alueella hävittämisohjelman,jolla taudista on päästy eroon.
For exotic diseases (whichdo not exist in the European Union), each competentauthority must develop specific contingency plans toconfine the infected zones and eradicate the disease as quickly as possible after outbreak.
Eksoottisten (EU:nalueella esiintymättömien) tautien varalta kunkintoimivaltaisen viranomaisen on laadittava valmiussuunnitelma tarvittavien suoja-alueiden perustamiseksi jataudin hävittämiseksi välittömästi sen puhjettua.
In case of an epidemic, the Commission proposes eradication rules (compulsory for exotic diseases andoptional for endemic diseases) that can include removaland disposal of the infected animals and purification ofthe waters where the disease developed.
Nämä voivat toimia kansallisella,alueellisella tai paikallisella tasolla jäsenvaltion mukaan.Viranomaisten tehtävänä on hyväksyä viljely- jajalostuslaitokset, valvoa hyvien hygieniakäytäntöjen ja jäljitettävyysvaatimusten noudattamista sekä seuratakuolleisuuden ja sairastuvuuden kehitystä kussakinviljelylaitoksessa.
Compensationunder the European Fisheries Fund may be made available to fish farmers.
Tiukan valvonnan avulla tautipesäkevoidaan eristää heti sen ilmetessä, jolloin se ei pääsekehittymään eläinkulkutaudiksi.
If adopted, these proposals will represent real progresstowards improving the competitiveness of the aquaculturesector and boosting consumers’ confidence in aquaculture products.
Epidemiatapauksissa komissio ehdottaahävittämistoimia, jotka ovat eksoottisten tautien osalta pakollisia ja kotoperäisten sairauksien osaltavapaaehtoisia.
Another means of fighting the spread of diseases is toprevent the introduction of infected fish or shellfish into a disease-free area.
Toinen keino välttää tautien leviämistä on estäätartunnan saaneiden kalojen ja simpukoiden tuontitaudista vapaalle alueelle.
Accordingly, the Commission’s proposal establishes new rules for the sale and import of aquaculture animals and products, with the goal ofbringing European regulations into compliance with thenew requirements of the International Office of Epizootic Diseases, to which the World Trade Organisation refers.
Direktiiviehdotuksessaesitetään uusia sääntöjä vesiviljeltyjen eläinten jatuotteiden myynnille ja tuonnille, jotta unioninlainsäädäntö vastaisi Maailman kauppajärjestössäsovellettuja Maailman eläintautijärjestön (OIE) uusiavaatimuksia.
Protecting eels: the need for action
Ankeriaiden suojelu: välttämätön toimenpide
The European eel is in danger.
Eurooppalainen ankerias on vaarassa.
The quantity of juvenile eels recently plummeted to as low as only 1% of historic levels.
Nuorten ankeriaiden määrä on romahtanut erittäin alhaiselletasolle, vain 1 prosenttiin aiemmista pitkän aikavälin tasoista.
The Commission has proposed measures aimed at developing long-termmanagement to help rebuild the stock.
Komissio ehdottaakin pitkän aikavälinhoitotoimenpiteitä ankeriaskannan elvyttämiseksi.
National management plans
Kansalliset hoitosuunnitelmat
The International Council for Exploration of the Sea(ICES) concludes in its latest report: “Eel stock is almostcertainly below what would be considered as safe biological limits.”Understanding the dangers threateningthis species requires a look at its very specific life cycle.
Kansainvälisenmerentutkimusneuvoston (ICES)viime raportin mukaan ”ankeriaskanta on lähes varmastiturvallisten biologisten rajojen ulkopuolella”. Jotta lajiauhkaavat vaarat tulisivat täysin selviksi, on hyvä kerratalyhyesti ankeriaan elinkaaren vaiheet.
First of all, the draft regulation sets a common objectivefor the migration of adult eels to the sea for spawning:the “escapement”rate for each river basin must be 40%of the number of adult eels that would migrate to the seaunder ideal natural conditions, namely in the absence of obstacles to migration, pollution and fisheries.
Asetusehdotuksessa määritellään kaikille jäsenvaltioilleyhteinen tavoite mereen kutemaan vaeltavien aikuistenankeriaiden suojelemiseksi: tavoitteena on, että 40 prosenttia aikuisista hopea-ankeriaista kullakin vesistöalueella pääsee kutuvaellukselle häiriintymättömiinolosuhteisiin (eli olosuhteisiin ilman esteitä, saasteita ja kalastusta) verrattuna.
Due to the variety of habitats and types of eel fishing inthe different river basins, measures cannot be identicalfor all regions.
Koska ankeriaspopulaatioihin vaikuttavat luontotyypit ja kalastustavat vaihtelevat eri vesistöalueilla,ankeriaskannan hoidossa ei voida käyttää kaikkiallayhdenmukaisia hoitomenetelmiä.
It will therefore be up to the Member Statesto take adequate measures to attain this objective, suchas limiting fishing activity or reducing the different obstaclesto migration by restoring habitats, cleaning up pollutedareas and installing fish ladders along dams.
Kunkin jäsenvaltionolisi sovellettava sen olosuhteisiin parhaiten soveltuviahoitotoimenpiteitä. Jäsenvaltiot voivat esimerkiksirajoittaa kalastusta tai vähentää jokivaelluksen esteitäennallistamalla elinympäristöjä, puhdistamalla pahimminsaastuneita alueita tai rakentamalla jokiin kalaportaita.
All eels are born in the Sargasso Sea, in the middle of the North Atlantic.
Ankeriaat syntyvät Sargassomeressä keskellä Pohjois-Atlanttia.
The Gulf Stream carries the larvaeto Europe and North Africa.
Toukat ajelehtivat Golfvirran mukana Eurooppaan ja Pohjois-Afrikkaan.
Feeding along shores and in estuaries, they grow into elvers, or young eels.
Rannikoilta jasuistoista löytämänsä ravinnon turvin ne varttuvatläpinäkyviksi lasiankeriaiksi, nuoriksi poikasiksi.Lasiankeriaat nousevat vastavirtaan ja asettuvat laajoille alueille jokiin, järviin ja vesistöihin.
After migrating upstream, they settle into the calmwaters of rivers, ponds and streams where they becomeyellow eels, or adults.
Siellä niistäkehittyy aikuisia kelta-ankeriaita.
Around 10 years later, they developinto silver eels.
Tämä vaihe kestää noin 10 vuotta, minkä jälkeen ankeriaiden nahkamuuttaa väriä ja niistä tulee hopea-ankeriaita.
At that point, they migrate downstreamand make the journey to the Sargasso Sea, where they spawn and die.
Silloin nealoittavat pitkän jokivaelluksensa kohti Sargassomerenkutualueita, jossa ne lisääntyvät ja lopulta kuolevat.
It is throughout the freshwater cycle that eels encounter multiple dangers.
Laji kohtaa monenlaisia uhkia jokaisessa makeassavedessä vietetyssä elinkaaren vaiheessa.
Each river basin would have a specific managementplan.
Kullekin vesistöalueelle olisi laadittava oma hoitosuunnitelma.
In the basins that extend beyond the boundaries ofa single State, such as the Rhine, the Meuse, the Douroor the Tagus, the management plans must be agreedbetween the different States concerned.
Useiden eri jäsenvaltioiden alueelle levittäytyvienjokialueiden, kuten Rheinin, Maasin, Dueron tai Tajonhoitosuunnitelmista olisi sovittava yhteistyössä valtioidenkesken.
First, there is intense fishing pressure on all eel populations,from elvers to silver eels.
Ensinnäkin ankeriaaseen kohdistuu kovia pyyntipaineitakoko sen elämän ajan.
And because the species doesnot reproduce in captivity, wild stocks (especially elver)are used to supply aquaculture.
Ja koska laji ei pysty lisääntymään vankeudessa, myös vesiviljelyssä hyödynnetäänluonnonvaraisia kantoja (etenkin lasiankeriaita).
Both at sea and in freshwaters, eels are also victims ofshrinking natural habitats and pollution.
Lisäksi ankeriaan luonnolliset elinympäristöt ovathäviämässä ja vedet saastumassa niin merissä kuinsisävesissäkin.
When migratingboth upstream and downstream, their progress throughwaterways is hindered by numerous man-made obstaclessuch as dykes and dams, and there is a high mortalityrate among the adult eels making their way to spawninggrounds.
Sen jokivaellusta haittaavat mennentullen monenlaiset ihmisen rakentamat esteet, kutenpadot ja penkereet, ja kutualueille vaeltavien aikuistenankeriaiden kuolleisuus on suuri.
The plans would have to be submitted to the Commissionby the end of 2006.
Hoitosuunnitelmat toimitettaisiin komissioon vuoden2006 loppuun mennessä.
After a careful review and approvalby the Scientific, Technical and Economic Committee for Fisheries (STECF), they would enter into force on 1 July 2007.
Tieteellis-teknis-taloudellisenkalastuskomitean olisi tutkittava ja hyväksyttävä nämä suunnitelmat, ja ne tulisivat voimaan 1. päivästäheinäkuuta 2007.
The Commission is also considering proposing other measures for the longer term, such asthe introduction of a traceability system to prevent fraudor a study of ways to increase the quantity of elver thatcan be used to improve and conserve the stock.
Komissio aikoo ehdottaa myös muitapitkän aikavälin toimenpiteitä, kuten jäljitettävyysjärjestelmää lainvastaisen salakalastuksen välttämiseksi.
All this explains that measures to protect eels have toencompass both coastal zones for juveniles and inlandwaterways for adults.
Lisäksikomissio tutkii toimenpiteitä, joilla voitaisiin lisätä kannanlisäämiseen ja säilyttämiseen tarvittavien lasiankeriaidenmäärää.
The draft regulation proposes a short-term protectionmeasure until the national management plans have been approved by the Commission and put into place: the closure of all eel fisheries from the 1st to the 15th of in Europe e
Tämä selittää, miksi ankeriaiden suojelutoimissa onhuomioitava niin monia tekijöitä: poikasvaiheessa ne on kohdistettava rannikkovyöhykkeille ja aikuisvaiheessasisävesiin.
After numerous consultations with scientists, representatives of the sector and Member States, the Commission proposed in October last a regulationintroducing recovery measures for the European eelstock.
Tutkijoiden, alan edustajien ja jäsenvaltioiden kanssakäymiensä lukuisien keskustelujen jälkeen komissioehdotti viime lokakuussa uutta asetusta, jossasäädetään eurooppalaisen ankeriaskannanelvytystoimenpiteistä.
This proposal follows on from the action plan the Commission presented in 2003 (see Fishing in Europe No 24, December 2004, pp 9-10).
Ehdotus on jatkoa komission jo vuonna 2003 esittämälle toimintasuunnitelmalle (Ks. Kalastus Euroopassanro 24, joulukuu 2004, s. 9–10).
The reproduction of bluefin tuna in captivity: promising first results
Tonnikalan lisääntyminen vankeudessa: ensimmäisiälupaavia tuloksia
Last summer, eggs from captive bluefin tuna weresuccessfully fertilised in vitro in Spain.
Espanjassa onnistuttiin viime kesänä hedelmöittämäänaltaaseen pyydystettyjen tonnikalojen mätimunia in vitro -menetelmällä.
This step towardsthe reproduction of bluefin tuna in captivity could haveimportant consequences on the future development ofaquaculture.
Tämä uusi edistysaskel kohti tonnikalanlisääntymistä allasoloissa voi tulevaisuudessa vaikuttaamerkittävästi vesiviljelyalan kehitykseen.
The research was conducted under the EU-financed REPRO-DOTT project by a team of Spanish, French, Maltese, Greek, Italian, German and Israeli researchers.
Tutkimuskoetehtiin EU:n rahoittamassa REPRO-DOTT-hankkeessa,johon osallistuu espanjalaisia, ranskalaisia, maltalaisia,kreikkalaisia, italialaisia, saksalaisia ja israelilaisia tutkijoita.
Bluefintuna farming is a huge challenge for theyears to come.
Tonnikalanvesiviljely on suuri haaste tulevinavuosina.
Scientists working on the REPRO-DOTTresearch project have successfully fertilizedbluefin tuna eggs in vitro.
REPRO-DOTT-hankkeessa tutkijat onnistuivathedelmöittämään tonnikalojen mätimunia in vitro -menetelmällä.
(3) of eight marine research institutes, of which seven from
(3)Siksi kahdeksan merentutkimuslaitosta
the Mediterranean area.
– joista
This type of business is expanding in the Mediterraneanbecause it is very profitable.
Tämäntyyppinen kasvatus kehittyy voimakkaasti Välimeren ympäristössä, sillä se on kannattavaaliiketoimintaa.
But this commercial successcreated the risk of overexploitation of stocks, particularlyin the Mediterranean where part of the population migrates every summer to spawn. Alarmed over this
Lajin kaupallinen menestys onkin ollutvähällä johtaa kantojen liikakalastukseen varsinkin Välimerellä, jonne osa populaatiosta vaeltaa kesäisin
(2) situation, the ICCAT, GFCM and the European Union
(2) kutemaan.
It began in 2003 and will expire at the end of 2005.There is obviously great interest in the project because it is expected to help meet continually rising marketdemand and ease pressure on a stock that is in dangerfor the moment.
Hanke sai nimekseen REPRO-DOTT, ja Euroopan komissio myönsi sille 1,5 miljoonan euronrahoituksen EU:n tutkimuksen viidennestäpuiteohjelmasta.
A view from the Pacific in Europe e have adopted rules for the strict management of bluefintuna, aimed in particular at regulating the fattening activity(caging declaration, sampling procedure, list of authorisedfarms, monitoring of quantities caged and marketing).Each contracting party has put in place measures suchas inspections to reduce catches of juveniles.
Euroopassa ja EU antoivat tiukkoja tonnikalan hoitoa koskeviasääntöjä, joiden tavoitteena on etenkin säännellälihotustoimintaa (altaaseenpanoilmoitukset, näytteenottomenetelmä, hyväksyttyjen laitosten luettelo, altaaseen pantujen kalojen määrän seuranta ja markkinointi). Samalla kukin sopimuspuoli ottikäyttöön erilaisia toimenpiteitä, kuten kalastuksenvalvontatoimia poikasten pyynnin vähentämiseksi.
In 2006,the ICCAT Scientific Committee will assess the bluefintuna stock and the ICCAT will study the effectiveness of management measures in place.
ICCAT:ntiedekomitea laatii vuonna 2006 arvion tonnikalakannasta, ja ICCAT:n tarkoituksena on tutkia nykyistenhoitotoimien tehokkuus.
Absence of reproduction in captivity
Kutu ei luonnistu vankeudessa
In the Pacific region, the Japanese researchers working onthe reproduction of Southern bluefin tuna have adopted adifferent tactic than that of their European counterparts.Indeed, they have opted for control of all environmentalconditions, enclosing the tuna in large pens and lettingthem spend years getting accustomed to their captiveenvironment, which provides optimal conditions of waterquality and temperature.
Japanilaiset tutkijat, jotka tutkivat Tyynellämerellä eläväneteläntonnikalan lisääntymistä, ovat valinneet eri tien kuineurooppalaiset kollegansa: he pyrkivät säätelemään kalankoko elinympäristöä eli pitämään suurikokoisia kalojaaltaissa vuosien ajan niin kauan, kunnes ne tottuvatelämään vankeudessa oloissa, joissa veden laatu jalämpötila pidetään optimaalisena.
Their method has producedresults: in June 2002, researchers from Kinki University in Osaka completed the first full reproductive cycle, obtainingeggs from individuals born in captivity.
Menetelmä on alkanuttuottaa tulosta: Osakassa sijaitsevan Kinkin yliopistontutkijat onnistuivat kesäkuussa 2002 ensimmäisen kerranviemään loppuun täydellisen lisääntymiskierron ja saivatkalat tuottamaan mätimunia allasoloissa.
The major constraintof such a method is its unforeseeability in terms of thedate of obtaining eggs.
Menetelmänheikkoutena on, ettei kukaan pysty tarkalleenennustamaan, milloin mäti on käytettävissä.
That is why a large-scale research project aimed at improving understanding of the reproductive cycle of captive bluefin tuna was launched by a consortium
Valitettavasti kalojen ei ole havaittu kertaakaanlisääntyneen luonnollisesti vankeudessa sen jälkeen, kun ensimmäiset lihotuslaitokset perustettiin Välimerellevuonna 1996.
(1) International Commission for the Conservation of Atlantic Tunas – the regional fisheries organisation responsible for the management of tunas and related species in the Atlantic Ocean and adjacent seas, including the Mediterranean.(2) General Fisheries Commission for the Mediterranean – the regional fisheries organisation responsible for the management of fisheries in the Mediterranean and the Black Sea.(3) Instituto español de Oceanografia, Universidad de Cadiz, Institut français de Recherche pour l’Exploration de la Mer, Institute of Marine Biology of Crete, Israel Oceanographic and Limnological Research, Malta Centre for Fisheries Sciences, Università degli Studi di Bari and Universität Heinrich-Heine Düsseldorf.
(1) Kansainvälinen Atlantin tonnikalojen suojelukomissio – alueellinen kalastusjärjestö, joka vastaa tonnikalavarojen ja sen lähilajien hoidosta Atlantilla ja sitä ympäröivillämerillä, myös Välimerellä.(2) Välimeren yleinen kalastuskomissio – alueellinen kalastusjärjestö, joka vastaa Välimeren ja Mustanmeren kalastuksenhoidosta.(3) Instituto español de Oceanografia, Universidad de Cádiz (Espanja), Institut français de Recherche pour l’Exploration de la Mer (Ranska), Institute of marine Biologyof Crete (Kreeta), Israel Oceanographic and Limnological Research Institute, Malta Centre for Fisheries Sciences, Università degli Studi di Bari (Italia) ja Universität Heinrich-Heine Düsseldorf (Saksa).
Three years of research
Aikuisten kalojen hellävarainen käsittely
Handle with care
Kolme vuotta tutkimustyötä
The scientific consortium worked closely with the tuna fattening companies based in the region of Cartagena,Spain, where this activity began to develop at the end of the 1990s.
Tieteellinen konsortio on tehnyt tiivistä yhteistyötä Espanjassa, Cartagenan seudulla 1990-luvulta lähtientoimineiden tonnikalan lihotuslaitosten kanssa.
The research was carried out on their captivespecimens, because the consortium opted to conduct itsresearch under the “normal” conditions of fattening in cages, rather than under laboratory conditions.
Tutkimukset tehtiin kasvattamoista saaduilla koeyksilöillä,sillä tutkimustyö haluttiin suorittaa ”normaalissa”lihotusympäristössä eikä laboratorio-oloissa.
A major problem still has to be solved: how to handlethese very big animals – an adult weighs from 180 to400 kg – which paradoxically are very fragile.
Näiden lisäksi on ratkaistavana toinenkin mittavaongelma: miten käsitellä isokokoista – aikuinen tonnikala voi painaa 180 kilosta 400 kiloon – muttaparadoksaalisesti erittäin haurasta eläintä?
Simplytaking a bluefin tuna out of the water provokes a traumatism that kills it within hours.
Jo vedestäottaminen saattaa aiheuttaa tonnikalassa stressireaktion,joka tappaa sen muutamassa tunnissa.
In the course of the project, many individuals died after being capturedand immobilised in preparation for inoculation with the hormonal implants.
Kokeissa kuolimonia yksilöitä, kun niitä pyydystettiin altaassa ja pidettiin paikoillaan hormonin antamista varten.