natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The state also estrablished new social benefits and a system of study aid for individual studentsparticipating in training.
Valtio perusti myös uusia etuuksia opiskelijoille sekä opintotukijärjestelmän.
A general policy existed in Finland since the 1970sto increase participation in uppersecondary level initial vocational training.
Koulutuspolitiikan tavoitteena oli 1970-luvulta alkaen lisätä osallistumista ammatilliseen peruskoulutukseen.
From 1976-92 a temporary vocational
Valtio rahoitti kokonaan tämän ohjelman.
Few CW opportunities existed for adults within the training structure and the volume ofparticipation tendedto be tow.
Ammatillisen lisäkoulutuksen tarjontaa oli vähän ja osallistuminen siihen vähäistä.
For training for the unemptoyed, a separate structure wascreated during the mid-1960s through the education administration.
Työttömien koulutusta varten alettiin 1960-luvun puolivälistä alkaen rakentaa oppilaitosverkostoa.
From the 1970s until 1987, the SocialDemocratic Partyof Finland and the CentrePafi of Finland held the balance of power.
1970-luvulta vuoteen 1987 saakka Suomen Sosiaalidemokraattinen Puolue ja Keskustapuolue olivat päähallituspuolueita.
The political situation changed in 1987, when the thirdof the biggest parties in Finland, the National Coalition Party, formedthe cabinetheadedby PrimeMinister Harri Holkeri, togetherwith the Social Democrats and somesmallerparties.
Poliittinen tilanne muuttui vuonna 1987, kun kolmas Suomen suurista puolueista, Kansallinen Kokoomus, muodosti pääministeri Harri Holkerin johdolla yhdessä sosiaalidemokraattien ja eräitten pienten puolueitten kanssa hallituksen.
Political tradition also changed, as governments tendedto remainthroughout thewhole legislative period ratherthan the shorter-terms, which had previously been the case.
Poliittinen traditio muuttui myös sikäli, että aikaisempien lyhytkautisten hallitusten sijasta hallitukset ovat toimineet koko eduskuntakauden ajan.
A wide consensus prevailed regarding the main lines of education policy.
Koulutuspolitiikan päälinjoista on vallinnut varsin laaja yhteisymmärrys.
Thus, during thelatter years of the 1980s former policies were continued, including the growth of publicfunding for education and training.
1980-luvun loppuvuosina jatkettiin aikaisempaa koulutuspolitiikkaa, mikä merkitsi edelleen koulutuksen julkisen rahoituksen kasvua.
While there were a number of developments in thevocational qualification structure,the funding system broadly remained.
Ammatillisen koulutuksen kehittämistä jatkettiin, mutta rahoitusjärjestelmää ei juurikaan muutettu.
As the statesubsidy for financing training institutions providing lW within individual municipalities wasbased on a calculation of training costs, the level of subsidy rosesharply with the largeincrease in the number of participants.For CVT, developments in education policyrequired an increase in participation and additional capacity was established within lW institutions.
Kun oppilasmäärä lisääntyi, kasvoivat myös valtion menot, koska rahoitus oli kytketty kuntien ja oppilaitosten oppilasmääriin ja aiheutuneisiin koulutuskustannuksiin. Ammatillisiin oppilaitoksiin lisättiin kapasiteettia aikuisten ammatillista lisäkoulutusta varten.
While most CW undertaken within these institutions was publicly funded(institutions owned and maintained by enterprises also recelveda direct public subsidy),the institutions were also encouraged to sell courses to enterprises and individuals.
Suurin osa ammatillisten oppilaitosten tarjoamasta ammatillisesta aikuiskoulutuksesta oli valtion rahoittamaa (myös yritysten omistamat ammatilliset erikoisoppilaitokset saivat valtionapua). Oppilaitoksia myös kannustettiin myymään koulutusta yrityksille ja yksilöille.
Thiswas the first step in Finland to establish a moremarket-oriented structure.
Tämä oli ensimmäinen vaihe kehitettäessä markkinaorientoitunutta rakennetta aikuiskoulutusjärjestelmään.
The first signs in Finland that the economy was overheatingand that an economicrecession was emerging were seen in 1989.
Ensimmäiset merkit kansantalouden ylikuumentuneesta tilasta ja kohta alkavasta taloudellisesta lamasta tulivat esille vuonna 1989.
After the 1991 elections, the CentrePaü Paü formedthe Cabinetheaded by PrimeMinister Esko Aho, togetherwith the CoalitionPartyand somesmaller parties.
Vuoden 1991 vaalien jälkeen hallituksen muodostivat pääministeri Esko Ahon johdolla Suomen Keskustapuolue ja Kansallinen Kokoomus sekä eräät pienet puolueet.
The new government had to facethe sharp recession with acollapse in publicincome, fast growingunemployment (withthe resulting increase in socialand unemployment expenditure), a bank crisis and a devaluation of the Finnish currency.
Uusi hallitus joutui kohtaamaan taloudellisen laman, mihin liittyi julkisen sektorin tulopohjan romahdus, nopeasti kasvanut työttömyys, pankkikriisi sekä Suomen markan devalvoituminen.
At the beginning of 1992, a orogramme to balance the national economy was approved bythe new government.
Hallitus päätti vuoden 1992 alussa kansantalouden tasapainottamiseen tähtäävästä ohjelmasta.
Amongst other things, the programme aimed to make large savingsin public expenditure including the educational element.
Ohjelman oleellinen osa oli julkisten menojen säästöohjelma, joka sisälsi säästötoimenpiteitä myös opetustoimen alalle.
Planswere initiatedto developand modernise the system of state funding for municipalities (the local actors in the field ofeducation and other publicservices) and the division of responsibilities between the stateand municipalities.
Suunnitelmia oli tehty kuntien valtionosuusjärjestelmän uudistamiseksi sekä kuntien ja valtion työnjaon kehittämiseksi.
Thus, when the state funding system of education and training ( lVTand publicly funded CV_BAR_.) was renewedin 1993,it was accompanied with savingsin thefunding level.
Kun sitten opetustoimen valtionosuusjärjestelmä uudistettiin vuonna 1993, siihen liitettiin valtion menojen säästöpäätöksiä.
The new formula-based financing of education introduced unit funding, i.e.per pupiland per student costs, whereby the basis for funding was the number of students.
Opetustoimen uusi laskennallinen rahoitusjärjestelmä perustui yksikköhintoihin, oppilaskohtaisiin kustannuksiin, ja rahoituksen peruste oli oppilasmäärä.
These unit-prices were loweredby a certain percentage each year to automatically createsavings in the level of state funding.
Julkisten menojen yleisestä säästämistarpeesta huolimatta ammatilliseen koulutukseen osallistuvien lukumäärä jatkoi kasvuaan.
Gloselyafter youth unemployment peakedin 1994, there was a sharpincrease of over 100,000 students and trainees in upper secondary general and vocationaleducation as well as in universities.
Nuorisotyöttömyyden kohottua huippuunsa vuonna 1994 lukioitten, ammatillisten oppilaitosten ja yliopistojen opiskelijamäärä kasvoi nopeasti yli 100 000 opiskelijalla.
While young people were encouraged to participate ininitial vocational education and training, the growth in participation stimulated further theneed to increase the efficiency of the VET system in orderto limitthe growth in educationexpenditure.
Nuorisoa kannustettiin hakeutumaan ammatilliseen koulutukseen, ja tämä aiheutti tarpeen lisätä ammatillisen koulutuksen tehokkuutta kustannusten kasvun rajoittamiseksi.
As a result,measures to lower costs were made at a time when the studentpopulation was rapidlygrowing. growing.
Kustannuksia pyrittiin alentamaan samalla, kun opiskelijamäärät kasvoivat nopeasti.
As will be seen in the figures provided in this portrait,the efficiency of the VET systemincreased in monetary terms during the first half of the 1990s.
Jäljempänä tässä raportissa esitetyt luvut osoittavat, että ammatillisen koulutuksen tehokkuus lisääntyi taloudelliselta kannalta 1990-luvun alkuvuosina.
The unit pricesdeclined toa levetthat almostcompensated for the growth in the number of students.
Yksikköhinnat pienenivät niin paljon, että se melkein vastasi opiskelijamäärien kasvua.
As alreadymentioned, the funding changes and the decentralisation of manyresponsibilities to the municipal level included the responsibility to increase their share offunding (for institutions not owned by municipalities, more responsibilities were delegatedto the institutional level).
Kuten jo edellä esitettiin, rahoitusjärjestelmän muutokset ja toimivallan siirrot kuntatasolle merkitsivät myös kuntien rahoitusosuuden kasvua (toimivaltaa siirrettiin myös niille oppilaitoksille, joita kunnat eivät omista).
Further changes were also made to the provision of CW andtraining for the unemployed whereby different types of institutions could compete for ashare of the different markets.
Myös ammatillisen lisäkoulutuksen ja työvoimakoulutuksen järjestelmiä muutettiin, ja tarkoituksena oli lisätä kilpailua eri tyyppisten koulutuksen tarjoajien välillä.
A furtherdimension was added to the political context after a referendum on Finland'smembership of the European Union was aranged in 1994.
Vuonna 1994 järjestettiin kansanäänestys Suomen liittymisestä Euroopan Unionin jäseneksi.
Membership was approvedunder the leadership of PrimeMinister EskoAho (chairman of the Centre Partyof Finland),despite difficulties with certain European policies.
Vaikka jäsenyydessä nähtiin poliittisia ongelmia, Suomi liittyi Unionin jäseneksi pääministeri Esko Ahon (Suomen Keskustapuolueen puheenjohtaja) johtaessa maan hallitusta.
Membership has broughta number ofnew elements to VET in Finlandand, moregenerally, a positive political attitudehas beensustained; thus Finland decided to join EMUin 1998.
Myönteinen poliittinen asenne jäsenyyttä kohtaan on säilynyt, ja vuonna 1998 Suomi päätti liittyä Euroopan talous- ja rahaliittoon. Euroopan Unioni on tuonut runsaasti uusia elementtejä Suomen ammatilliseen koulutukseen.
After the elections in spring 1995, a new government was established on the basis of the Social Democrats and the CoalitionParty and reinforced by the Left Alliance, S we d is h People ' s Party and the Greens.
Kevään 1995 vaalien jälkeen uusi hallitus muodostettiin Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen ja Kansallisen Kokoomuksen pohjalta vahvistettuna Vasemmistoliitolla, Ruotsalaisella Kansanpuolueella ja Vihreällä Liitolla.
The major aim of PrimeMinister Paavo Lipponen's Cabinet has been to reduce the level of unemployment and to cut the growth ofgovernment debt.
Pääministeri Paavo Lipposen hallituksen päätavoitteena oli alentaa työttömyyttä sekä katkaista valtion velkaantuminen.
Regarding VET policy,the government has aimed to complete the newhigher level of vocational training known as the AMK training system(Ammattikorkeakouluopetus) by providing AMK institutions (Ammattikorkeakoulu) withpermanent licences.
Koulutuspolitiikassa hallituksen tavoitteena on ollut ammattikorkeakoulujärjestelmän vakiinnuttaminen, mihin on liittynyt vakinaisten toimilupien antaminen ammattikorkeakouluille.
This process has been under both political and professionalpressures due to the regional and local importrance of this new level of vocationaleducation.
Prosessi on kohdannut poliittisia ja ammatillisia paineita uuden korkeakouluopetuksen suuren alueellisen ja paikallisen merkityksen vuoksi.
More detail about this and other changes during the 1990s are presentedwithin the individual partsof thisreport. report.
Tätä muutosta ja muita ammatillisen koulutuksen uudistuksia kuvataan tarkemmin jäljempänä.
Political attitudes towards VET have remained positive, although all ministers have had tomake savingsin education and training expenditure throughout the 1990s.
Poliittiset asenteet ammatillista koulutusta kohtaan ovat pysyneet myönteisinä, vaikkakin opetusministerit ovat 1990 -luvulla joutuneet tekemään opetustoimeen kohdistuvia säästöpäätöksiä.
Legalbackground background
Lainsäädännölliset puitteet
The contentsof legislation conceming VET funding are described in most of the sectionsof this portrait.
Ammatillisen koulutuksen lainsäädäntöä kuvataan tämän raportin eri osissa.
This sectionof the report will outline the main strategies included inlegislation and listthe relevantlaws.
Seuraavassa kuvataan opetustoimen lainsäädännön rakennetta ja uudistusstrategiaa sekä luetellaan asianomaiset säännökset.
The legislative trends include the introduction of arange of new management tools, which are targeted at the following principles: to create framework legislation;to ensuredecentralisation; decentralisation; o o o o o to encourage innovation at the local and institutional levels;to increase competition between vocational institutions;to encourage the operationof the market mechanism for CW and training of the unemployed; o o o to delegate authority to individual training providers;to strengthen the level of free choicein education and training;to raisethe level and qualityof VET.
• • • puitelainsäädännön luomiseen; toimivallan hajauttamiseen; paikallisten ja oppilaitoskohtaisten innovaatioiden edistämiseen; ammatillisten oppilaitosten välisen kilpailun lisäämiseen; markkinamekanismin vahvistamiseen ammatillisessa lisäkoulutuksessa työvoimakoulutuksessa; koulutuksen järjestäjien toimivallan vahvistamiseen; valinnaisuuden lisäämiseen; ammatillisen koulutuksen tason ja laadun korottamiseen.
New legislation was passed in June 1998 which was applicable to all levels of educationand which came into force in 1999.
Kaikkia koulutuksen tasoja koskeva uusi lainsäädäntö vahvistettiin kesäkuussa 1998, ja se tulee voimaan vuoden 1999 aikana.
This legislation continues the deregulation process foreducation and trainingto, and enhancesthe decision-making powers of, municipalauthorities and individual schools and institutions. lt also aims to encourage innovation ineducation and training at the local and institutional levels.
Tämä lainsäädäntö jatkaa koulutuksen deregulahsointia ja korostaa paikallisten viranomaisten sekä yksittäisten koulujen ja oppilaitosten päätösvaltaa.
The technical reason for thelegislation was to reduce the number of separateacts, sections and articlesand tomodernise the education/training legislation.
Teknisenä perusteena lainsäädännön uudistamiseen oli yksittäisten lakien ja säännösten lukumäärän vähentäminen ja koulutuslainsäädännön modernisointi.
The number of separate lawsapplicable tothe structure of the education and training system has been reduced from 26 to g.
Koululakien lukumäärä väheni 26:sta yhdeksään.
In addition to the new framework legislation there is a special Law on Funding for Education and Culture (Lakiopetus- ja kulttuuritoimen rahoituksesta) from 1998, whichincludes the articlesdetermining the funding for lW described in this portrait. A speciallaw on Funding for Additional Vocational Training (Laki ammatillisen lisäkoulutuksenrahoituksesta) from 1996 includes articles on the financing of CW which is described inthis portrait.
Vuonna 1998 annettu erityinen laki opetus-ja kulttuuritoimen rahoituksesta säätelee tässä raportissa kuvatun ammatillisen peruskoulutuksen rahoitusta.
There are also special laws concerning study aid for students as well as benefitsfor unemployed people,which are included in this description of the VET funding system.These are referred to in the relevanttexts. texts.
Opintotuesta samoin kuin työvoimakoulutuksessa olevien eduista on omat erilliset lakinsa, joita kuvataan ja joihin viitataan jäljempänä.
1.4 Administrative background
Hallinnollinen tausta
Ministry of Education
Työvoimakoulutus
Unemployed Ministry of Labour(Ministry of Education)
Ammatillinen peruskoulutus
Responsible Ministry National
Ammatillinen lisäkoulutus
National Board of Education
Opetusministeriö
National Board of Education
Työministeriö (Opetusministeriö)
Administration
Opetushallitus
Provincial State Offices Employment and Economic Development Centres
Ei ole Työvoima- ja elinkeinokeskukset Työvoimatoimistot
Municipalities
Paikallinen taso
Federations of Municipalities
Kuntayhtymät
Governing Bodies of Institutions
Oppilaitosten hallintoelimet
Governing Bodies of lnstitutions Vocational schools
Oppilaitosten hallintoelimet
Local lnstitutions
Oppilaitokset
Vocational schools
Ammatilliset oppilaitokset
Adult VocationalTraining Centres
Ammatilliset oppilaitokset
Adult VocationalTraining Centres
Ammatilliset aikuiskoulutuskeskukset
1.4.1 lnitial vocational training and publicly funded continuing vocational training
Ammatillinen peruskoulutus ja julkisen rahoituksen piiriin kuuluva ammatillinen lisäkoulutus
1.4.1.1 Central level
1.4.1.1 Keskushallinto
Until the end of the 1960s,a number of different central ministries were responsible for theadministration of lW and CVT.
1960-luvun lopulle saakka useat ministeriöt vastasivat ammatillisen peruskoulutuksen ja lisäkoulutuksen hallinnosta.
Overall responsibility was transferred to the Ministry of Education (Opetusministeriö) at the beginning of the 1970s following a need to harmoniseand develop the Finnish education and training system.
Yleisvastuu siirrettiin opetusministeriölle 1970-luvun alussa, koska tavoitteeksi asetettiin ammatillisen koulutuksen yhtenäistäminen ja kehittäminen.
During this time, a special central authority,the National Board of Vocational Education (Ammattikasvatushallitus) wasfounded firstly under the Ministry of Trade and lndustryand transferred to the Ministry of Education.
Noihin aikoihin perustettiin erityinen keskushallintoyksikkö, ammattikasvatushallitus, ensiksi kauppa- ja teollisuusministeriön alaisuuteen, mistä se pian siirrettiin opetusministeriön hallinnonalaan.
A National Board of General Education (Kouluhallitus) had existed since 1869.
Kouluhallitus oli perustettu vuonna 1869.
The two National Boards of Education (General and Vocational) had a strong position inthe administration of education and training.
Kahdella keskusvirastolla, toinen yleissivistävää ja toinen ammatillista koulutusta varten, oli vahva asema koulutuksen hallinnossa.
In 1991 the two boards were merged to formthe new National Board of Education and also the position of the Ministry of Education wasstrengthened.
Vuonna 1991 virastot yhdistettiin ja perustettiin Opetushallitus. Samalla vahvistettiin opetusministeriön tehtäviä koulutuksen hallinnossa.
The new role of the National Board of Education was centredon thedevelopment and the evaluation of education and training as well as on the provision ofcertain services, ratherthan on responsibility for the administration of the system.
Opetushallituksen uusi rooli keskittyy enemmän koulutuksen kehittämiseen, arviointiin ja palvelujen tuottamiseen kuin hallinnollisiin tehtäviin.
The Centre for Student Financial Aid (Opintotukikeskus) is a special agency within the Social Insurance Institution (Kansaneläkelaitos) which is responsible for distributing studyaid for lW and CW students.
Opintotukikeskus toimii Kansaneläkelaitoksen organisaatiossa ja vastaa opintotuki­järjestelmän käytännön toteutuksesta.
In 1990,the Training and Severance Fund (Koulutus- ja erorahasto) was created tosupport employed people attending training on their own initiative, as well as to pay grantsfor training to people who have recently become unemployed.
Vuonna 1990 perustettiin Koulutus- ja erorahasto tukemaan niiden aikuisten koulutusta, jotka hakeutuvat koulutukseen omaehtoisesti, sekä myöntämään tukea aikuisille työttömyyden alkuvaiheessa.
This Fund is administeredon a tripartite basis by the government and the socialpartners. partners.
Tätä rahastoa hallinnoivat kolmikantaperiaatteen mukaisesti valtio ja työmarkkinajärjestöt.
The Provincial State Offices(Lääninhallitukset) are special regional units responsible foreducation and culture.
Lääninhallitukset vastaavat aluetasolla opetus- ja kulttuuritoimen tehtävistä.
They are supervised by the Ministry of Intemal Affairs(Sisäasiainministeriö), although the education and culture Divisions are steeredby the Ministry of Education.
Lääninhallitukset kuuluvat hallinnollisesti sisäasiainministeriön toimialaan, vaikkakin opetusministeriö ohjaa niiden opetus- ja kulttuuritoimen tehtäviä.
The number of these Offices was reduced from 11 to 5 (excludingthe self-governing province of Aland,Ahvenanmaa) in 1997.
Lääninhallitusten lukumäärä vähennettiin vuonna 1997 yhdestätoista viiteen (lisäksi itsehallinnollinen Ahvenanmaan maakunta).
The Provincial State Officeshad a number of planning and administrative tasks during 1970sand 1980s, but their rolehas since been limited to certain specific tasks.
Lääninhallituksilla oli runsaasti suunnittelu- ja hallintotehtäviä 1970- ja 1980-luvuilla, mutta tehtäväalaa on asteittain supistettu.
Their main task is to purchase CW frbm VET providers and to overseethe national student selection procedure at the regionallevel which is centrally managed by the Nationat Board of Education.
Nykyisin niiden päätehtävät opetustoimessa ovat ammatillisen lisäkoulutuksen hankinta sekä lukioitten ja ammatillisen koulutuksen yhteishakujärjestelmän toteutus aluetasolla.
A number of theirformer tasks have been delegated to the local municipal and institutional levels.
Lääninhallitusten aikaisempia tehtäviä on delegoitu kunnille ja oppilaitosten ylläpitäjille.
The Municipalities have gradually become the main authorities for the provision of educationand training.
Kuntasektorista on vähitellen tullut opetustoimen pääasiallinen hallintoviranomainen.
1.4.1.3 Local level
1.4.1.3 Paikallinen taso
There are 445 municipalities (Kunta)in Finland.
Suomessa on 445 kuntaa.
Each municipality has a local govemmentwhich is responsible for the provision of a number of services within the framework ofnational legislation.
Kuntien oma hallinto vastaa lukuisten kansallisesti säädettyjen tehtävien tarjonnasta esimerkiksi sosiaali- ja terveydenhuollon ja koulutuksen aloilla.
These services include health, social care and education/training.While municipalitiesraise their own income through local taxation,they also receivesubsidies from central government for the provision of these services.
Kunnat keräävät rahoitusta kunnallisella tuloverolla, mutta ne saavat myös valtionosuutta näiden tehtävien rahoitusta varten.
The calculation ofthe state subsidy varies according to a number of factors,including the economic positionof an individual municipality and its abilityto raise funds through localtaxation.
Valtionosuudet lasketaan monien tehtäväkohtaisten tekijöitten perusteella, ja niihin vaikuttavat myös kuntien taloudellinen asema sekä kuntien asukaskohtaisen verokertymän taso.
With regard to education and training, municipalities are obliged to maintaincomprehensive schools.
Opetustoimessa kuntien velvollisuutena on ylläpitää perusopetusta.
The establishment and maintenance of VET institutions isvoluntary.
Ammatillisen oppilaitosten perustaminen ja ylläpitäminen on kunnille vapaaehtoista.
The high level of subsidy which has been available for the creationof VETinstitutions, however, has meantthat municipal governments have been willing to enlargetheir VET capacity.
Ammatillisten oppilaitosten valtionrahoituksen korkeasta tasosta on kuitenkin seurannut, että kunnat ovat olleet halukkaita lisäämään ammatillisen koulutuksen kapasiteettia.
In general, municipal governments have also believedin theimportance of vocational education and training for increasing the competitiveness of themunicipality.
Lisäksi kunnallishallinto on uskonut siihen, että ammatillisella koulutuksella on suuri merkitys myös kunnan kilpailukyvyn kannalta.
(Kuntayhtymä) to establish and maintain VET institutions.
Kunnat ovat perustaneet kuntayhtymiä ammatillisen koulutuksen ylläpitäjiksi.
At the local level, Local Apprenticeship Offies (Oppisopimustoimisto) are responsible forthe administration of apprenticeship schemes in Finland.
Paikallisella tasolla oppisopimustoimistot ovat olleet vastuussa oppisopimuskoulutuksesta.
Most of these Offices are ownedby municipalities or federations of municipalities.
Useimmat näistä toimistoista ovat kuntien tai kuntayhtymien omistamia.
The Offices are responsible forcontracting with employers and VET institutions for apprenticeship training.
Oppisopimustoimistot vastaavat työnantajien ja oppilaitosten kanssa tehtävistä
Newlegislation introduced in 1998 aims to create closer links between the organisation andadministration of apprenticeship schemes and school-based training.
oppisopimuksista. Vuonna 1998 annettu uusi lainsäädäntö tähtää entistä lähempiin organisatorisiin yhteyksiin oppisopimuskoulutuksen ja koulumuotoisen koulutuksen välillä.