natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The result is a simpler and more flexiblesystem which it will be easier to implement effectively.
tää oikeuden vetäytyä sopimuksesta, jos sen asettamat kriteerit eivät täyty.
While none of the existing methods for measuring and controlling fishing effort are perfect, as long
Tällä ei tarkoiteta vain oikeudenmukaisia rahoitusehtoja, vaan myös asianmukaisia takeita siitä, että kalastus on kestävää, että biologinen monimuotoisuus ei joudu uhatuksi ja että varat käytetään niin, että ne todella edistävät paikallistalouden kehitystä ja sitä kautta vahvistavat kansallista elintarviketurvaa.
© L ion el F operators’ potential earnings and disruptsthe balance of the marine ecosystem.
EU:n kehitysmaiden kanssa tekemiä sopimuksia on aikaisemmin arvosteltu monelta eri taholta.
Many European fisheries are essentiallymixed fisheries, where several different species are found in the same area in such a way that it makes it almost impossible to target one species to the exclusion of others.
Muutamat kansalaisjärjestöt pitävät niitä liikakalastuksen ”vientinä”, ja tiettyjen poliitikkojen mukaan EU maksaa liikaa kalastusmahdollisuuksista, joita sen laivasto ei edes kykene täysin hyödyntämään.
The scale of these associated catches in EU waters poses a particular challenge for sustainable fisheries management.
Nykyisissä kalastuskumppanuussopimuksissa on pyritty ottamaan nämä arvostelut huomioon, jotta EU:n veronmaksajat saisivat vastinetta rahoilleen ja kumppanimaat tukea omille kehitystavoitteilleen.
In March 2007, the European Commission set out a plan to reduce unwanted catches and eliminate discards in EU fisheries.Discard bans are not new: they havealready been introduced in some fisheriesand species in Norway, Iceland, Canadaand New Zealand.
EU on edelleen sitoutunut luomaan kaikille kalastusvaltioille aidosti tasapuoliset toimintaedellytykset ja tarjoamaan kehitysmaille apua sellaisten vahvojen ja kestävien kalastuspolitiikkojen laatimisessa, joissa on saavutettu oikea tasapaino paikallisen elintarviketurvan ja tuloja tuottavan kaupan välillä.
However, existing banstend to be in single species fisheries, andcan be implemented without the complications faced by the EU’s mixed fisheries,especially in the case of demersal stocks.
Jos kalastuskumppanuussopimuksia ei olisi, EU:n kalastusalukset eivät suinkaan poistuisi Länsi-Afrikasta – ne vain joutuisivat selviytymään omin päin, ja EU:n olisi varsin vaikea valvoa niiden toimintaa tai huolehtia siitä, että niiden läsnäolo edistää paikallisia kehitystavoitteita.
Marine organisms which are caught during a fishing operation, whether theywere targeted or not, may end up being discarded, i.e. returned to the sea, most commonly for reasons connected either with market considerations or with management measures.
Kalastuskumppanuussopimuksille asetetaan toisinaan kohtuuttomia odotuksia: niiden tarkoituksena on tukea ja avustaa kumppanimaita, ei tarjota niille väen väkisin EU:n näkemyksen mukaan ”oikeaa” politiikkaa tai hallintojärjestelmää.
Every year, this is thefate of a substantial proportion of thecatch taken by European boats – between10 % and 60%, depending on the fishery.
Kumppanimaan suvereniteetti on aina etusijalla.
Nor is the EU unique.
EU kuitenkin pidät-
Yet discarding is inherently a waste of resources and of fishers’ effort. It undermines the future health of stocks, reduces
Kalastuskumppanuussopimuksilla on tietenkin omat puutteensa, ja EU kannustaakin osapuolia avoimeen ja rehelliseen keskusteluun siitä, kuinka sopimuksia voitaisiin parantaa etenkin YKP:n seuraavassa uudistuksessa.
Discarding unwanted catches has manynegative environmental and economicconsequences, especially as very few fish discarded will actually survive.
Kaikkia näitä ongelmia on syytä tarkastella, ja niihin on löydettävä ratkaisut.
The most important fishery in the North Sea has traditionally been the mixed demersal fishery, but this has been under considerable pressure in recent years, following the sharp decline in the emblematic cod stock.
11 erikoislaatuisia kemosynteesiin perustuvia ekosysteemejä; Kyproksen eteläpuolella sijaitseva merenalainen Eratosthenesvuori, jolla kasvaa monia harvinaisia korallilajeja.
Total Allowable Catches fisheries were of the order of 1 million tonnes per year.
vesille, mikä vaikutti merkittävästi kalastustapoihin ympäri maailmaa.
But this use of the stocks is controversial because of their impact on the food chain, and thus on other fisheries.
Tämä kalastuksen näkökulmasta suuri muutos koski kuitenkin vain pientä osaa maailman merien pinta-alasta.
Sandeel and Norway pout are important prey species for other fish, and the industrial fisheries can take significant by-catches of juvenile haddock and whiting,species which are favouredfor human consumption.
Suurin osa meristä säilyi edelleen kansainvälisinä vesinä, joista tavallisesti käytetään nimitystä avomerialueet.
It is connected to the Atlantic at its northern end, as well as to the south via the English Channel, and to the Baltic Sea to the East through the Kattegat.
EU uskoo, että alueellisten kalastusjärjestöjen kautta voidaan tehokkaasti edistää ympäristönsuojelua ja kestävää kalastuksenhoitoa.
It covers a total area of roughly750 000 km², and its depth is mostly between 50 and 100 metres. Although it isquite small, the North Sea is very rich in aquatic life, thanks to the numerous rivers that feed it and the exchange of waters with the Atlantic Ocean.Traditionally, it has been one of the richest fishinggrounds in the world: in 1995, it producedsome 5 % of total world fish landings.Since then, catches have fallen dramatically from 3.5 million tonnes to less than1.5 million tonnes in 2007.
Hyvä esimerkki tästä ovat Välimeren yleisen kalastuskomission (GFCM) tammikuussa 2005 yksimielisesti hyväksymät toimenpiteet kansallisen lainkäyttövallan ulkopuolella olevien erittäin herkkien syvänmeren elinympäristöjen suojelemiseksi.
Technical measures are the set of conditions under which fisheries can beundertaken.
Kansainvälisillä vesillä on ainakin 1600-luvulta lähtien vallinnut merenkulun vapauden periaate.
The main objectives of suchmeasures are the protection of juveniles, marine habitats and reduction of discards.
Sen mukaan meriä voivat kaikki käyttää vapaasti eivätkä ne ole minkään valtion omaisuutta.
Among the most important North Seacommercial fish stocks, cod, sole and plaice are now managed under multiannual plans.
Näiden toimenpiteiden ansiosta kyseisillä vesialueilla on nyt kielletty kaikki sellainen kalastustoiminta, joka voi uhata niillä esiintyviä luontotyyppejä.
North Sea fisheries are shared between7 EU Member States (Belgium, France, Denmark, Germany, Netherlands, Sweden and UK) and Norway.
Tämän ehdotuksen Euroopan unioni jätti Välimeren yleisen kalastuskomission neuvoa-antavassa tiedekomiteassa jo hyväksytyn, WWF:ltä tulleen alkuperäisen ehdotuksen pohjalta.
Denmark and Norway between them account for morethan 65 % of annual quotas. Catch limitsfor most of the stocks of commercialimportance are laid down in the annual omnibus regulation on fishing opportunities voted in December by the Councilof Ministers.
Esimerkki osoittaa, kuinka kansainvälinen yhteisö, sidosryhmät ja kansalaisyhteiskunta mukaan lukien, voi tehdä alueellisten kalastusjärjestöjen kautta yhteistyötä herkkien ympäristöjen suojelemiseksi kalastuksen aiheuttamilta vahingoilta.
Many of the stocks in the North Sea are shared stocks between the EU and Norway, and fishing opportunities
EU jatkaa aktiivista työtä nykyisten alueellisten kalastusjärjestöjen lujittamiseksi ja uusien järjestöjen perustamiseksi niille avomerialueille, joilla sellaista ei vielä ole.
Industrial fisheries, which target speciessuch as sandeel or Norway pout as a source of oil or fishmeal, rather than for human consumption, are also very important. Historically, landings in these
takia unioni on yksi harvoista osapuolista, joka on mukana lähes kaikissa maailman merkittävissä kalastusjärjestöissä.
Technical measures in the North Sea are gathered in two main pieces of legislation.
Vastuu tämän tavoitteen toteuttamisesta käytännössä osoitettiin alueellisille kalastuksenhoitojärjestöille (RFMO).
Permanent technical measures are set out in Council Regulation (EC)No 850/98 whereas temporary or transitional measures are introduced annuallyin the fishing opportunities regulation.
Merioikeussopimuksen voimaantulon jälkeen vuonna 1995 hyväksyttiin YK:n kalakantasopimus (UNFSA), jossa vahvistetaan ennalta varautumisen periaate avomerialueiden kalastuksenhoidon perustaksi sekä määrätään kalastusvaltioiden vastavuoroisesta valvonnasta.
The North Sea of juveniles.
Kalastusjärjestöihin on kohdistettu paljon kritiikkiä.
They are also used to address environmental concerns, for example topreserve sensitive habitats or ecosystems by designating them as part of the Natura 2000 network.
Joidenkin mielestä ne ovat omavaltaisia elimiä, jotka rajoittavat valtioille perinteisesti kuuluvaa merenkulun vapautta; toiset taas pitävät niitä heikkoina ja tehottomina organisaatioina, jotka yhteisymmärrykseen perustuvan päätöksentekoprosessinsa vuoksi ovat alttiita poliittiselle taktikoinnille ja häirinnälle eivätkä sen tähden kykene ryhtymään tarvitta-viin toimiin vastuullaan olevien kalavarojen hoitamiseksi.
There are a number of protected or closed areas in the North Sea, such as: n ul l
Niiden tehtävät ja toimintatavat siis vakiintuivat jo kauan ennen UNCLOS- ja UNFSA-sopimus-ten voimaantuloa.
Regulation 850/98 includes general provisions for nets and conditions for theiruse, such as minimummesh sizes, thesetting of minimum landing sizes, andrestrictions on fishing for certain speciesin specified areas.
Vaikka organisaatioissa on sittemmin tehty paljon muutoksia, jotta ne täyttäisivät niihin kohdistuvat uudet vaatimukset ja voisivat toimia uudessa lainsäädäntöjärjestelmässä, alueellisia kalastusjärjestöjä ei vielä nykyisinkään ole kahta samanlaista.
Restrictions on certain types of fishing activities may be regulated as well, for example, the prohibitionof gillnets or beam trawlers at certaindepths, or the prohibition of fishingmethods that use explosives, poisonous or stupefying substances or electric current (though Annex III of Regulation 40/2008 allows a temporary derogation of the use of electric pulse trawl fishing on an experimental basis).
Niille on kuitenkin alkanut vähitellen muodostua yhteisiä hallinto- ja sääntelytapoja ja normeja.
Protected areas also fall under the umbrella of technical measures.
EU on vaikuttanut merkittävästi tähän prosessiin.
They may be set up to improve fisheries management,for example by protecting concentrations
EU:n pitkän matkan laivaston laajan maantieteellisen toiminta-alueen
The Mediterranean is one of the European Union’s three most important fisheries regions.
lastettuja kantoja (jotka ovat usein kaikkein arvokkaimpia) ja käyttävät usein tuhoavia kalastusmenetelmiä ilman pelkoa seuraamuksista.
The unique biological, social,political and economic characteristics of this semi-enclosed sea set it somewhat apart from the others, and require theirown specific management framework.
Toiminnasta saatavat voitot ovat niin suuria, että suurimmista LIS-toimijoista on kehittynyt suoranaisia rikollisjärjestöjä, jotka laajuudessaan ja häikäilemättömyydessään vetävät vertoja huumekaupalle.
zone. A large part of the Mediterranean is therefore under the high seas regime– a factor which makes the challenge of tackling illegal fishing all the harder.
Vaikka alueellisilla kalastusjärjestöillä on nykymuodossaan omat puutteensa, komissio kuitenkin katsoo, että niiden toimintaa voidaan ja pitää parantaa.
Nonetheless, the prompt implementation of the GFCM port State measures and the new measures laid down in the EU’s 2007 regulation on the fight against Illegal, Unregulated and Unreported(IUU) fishing should help address thisproblem.
Nämä järjestöt ovat myös ainoita elimiä, joilla on lakisääteinen toimivalta säännellä ja valvoa avomerikalastusta yhteisen edun nimissä.
However, for certainmigratory stocks (swordfish and small tunas), some pelagic species (sardines, anchovies and sprat) and some crustaceans (Norway lobsters, red shrimps, squillids) it may be appropriate to set catch limits if adequate scientific advice is available.
Viime vuosina useissa alueellisissa kalastusjärjestöissä, joissa EU on keskeinen toimija, on tehty paljon työtä tähän suuntaan toteuttamalla alan viimeisintä kehitystä edustavia toimenpiteitä niin kalavarojen säilyttämisen kuin valvonnan parantamiseksi.
The Mediterranean Sea has a very narrow continental shelf which helps explain why coastal fisheries are so important.
Useat alueelliset kalastusjärjestöt ovat viime vuosina käyneet käsiksi LIS-kalastuksen ongelmaan.
In January 2007, Romania and Bulgaria became EU members, thus extending the CFP’s reach to the Black Sea for the first time.
Vuonna 2007 otettiin käyttöön uusi kokonaisvaltainen toimintamalli LIS-toi-minnan estämiseksi.
In 2008, the Union set TACs and quotas for two stocks – turbot and sprat. It fixed a closed fishing season, minimum size and minimum mesh size for turbot and agreed operational fisheries programmes for the two countries.
Toimenpidepaketin tavoitteena on sulkea EU:n markkinat laittomilta kalastajilta ottamalla käyttöön valvontajärjestelmiä, joissa ei keskitytä pelkästään meri- ja satamatarkastuksiin vaan harjoitetaan koko toimitusketjun kattavaa tehokasta valvontaa kalastajan verkosta kuluttajan lautaselle asti.
Several coastal states have declared or claimedvarious types of exclusive zone of different geographical extent beyond their territorial waters of 12 nm (six in the caseof Greece andTurkey).
Jos laittoman kalastuksen harjoittajat saadaan syrjäytetyksi markkinoilta, niiltä pystytään viemään se, mikä niille on kaikkein arvokkainta, nimittäin tulot.
EU catches in the Mediterranean and Black Sea (2006)
YK:n yleiskokous antoi joulukuussa 2006 pää-töslauselman, jossa kaikkia valtioita kehotettiin erikseen, yhteistyössä toistensa kanssa ja omien alueellisten kalastusjärjestöjensä välityksellä ryhtymään toimiin, jotta edistetään aitoa ennalta varautumiseen perustuvaa lähestymistapaa avomeren tuhoaviin kalastuskäytäntöihin.
The Mediterranean’s distinctive featureshave not prevented it from experiencing many of the problems encountered inother EU waters.
Yksi avomerikalastuksen suurimmista haasteista on laiton, ilmoittamaton ja sääntelemätön kalastus (LIS-kalastus).
Its overall catch has fallen continuously during the past 20 years,due mainly to the decline in catches by EU vessels (catches by North African countries are still increasing).
Koska alueelliset kalastusjärjestöt ovat vapaaehtoisia organisaatioita, niiden säännöt sitovat vain niiden jäseniksi liittyneitä valtioita.
Between 1995 and 2006, catches by the present 27 EU countries fell from 718 000 tonnes to 564 000 tonnes.
Avomerellä, tuhansien meripeninkulmien päässä rannikolta harjoitettavan kalastuksen valvonta on erittäin hankalaa ja kohtuuttoman kallista.
Stocks of sole, hake, red mullet, Norway lobster, spiny lobster, sardine, anchovy and many other species are considered to be overexploited, and some may even be depleted.
Tilannetta vaikeuttaa se, että ainoastaan lippuvaltiolla on toimivalta ryhtyä oikeustoimiin kalastussääntöjä rikkonutta alusta vastaan, ja jotkin valtiot ovat nähneet tässä tilaisuuden tuottoisaan liiketoimintaan tarjoamalla laittomille toimijoille turvasatamia, jotka ovat kansainvälisen oikeuden ulottumattomissa.
The EU’s ‘Mediterranean Regulation’ is designed to elicit a bottom-up management framework which is also ableto integrate environmental concerns.
LIS-kalastus on uhka paitsi kalakannoille myös biologiselle monimuotoisuudelle yleensä.
It requires Member States to create new protected areas in their national waters.
Suurin osa avomerestä on aivan viime aikoihin asti ollut laajalti tutkimatonta syvänmeren aluetta.
Above all, though, itdecentralises important aspects of policy, and requests EU governments to set up management plans for specific Mediterranean fisheries in their territorialwaters.
Tutkijat ovat kuitenkin nyt saaneet kokonaisemman kuvan tuhansien metrien syvyydessä merenpinnan alapuolella esiintyvästä elämästä.
The result is a coherent and comprehensive framework that will underpin a more sustainable approach to managing Mediterranean fisheries in the future.
Vaikka vielä on paljon työtä tehtävänä, yksi asia on ainakin selvä: merenpohjassa on paljon enemmän ja paljon monimuotoisempaa elämää kuin on osattu aavistaakaan.
In October 2002, the Commission published its Action Plan for the Mediterranean – the first time the EU hadestablished a comprehensive approachto the sea as a whole.
Alueellisten kalastusjärjestöjen tasolla EU johtaa nyt toimenpiteiden ja järjestelmien kehittämistä tämän ongelman ratkaisemiseksi.
In December 2006,the Council of Ministers adopted thedraft regulation the Commission had tabled three years earlier to tackle the root causes of over-exploitation of stocks.
Se on hiljattain ehdottanut Luoteis-Atlantin kalastusjärjestössä (NAFO) ja Kaakkois-Atlan-tin kalatalousjärjestössä (SEAFO) toimenpiteitä syvänmeren herkkien meriekosysteemien, etenkin merenalaisten vuorten, suojelemiseksi kalastukselta.
This text provides the legal basisfor comprehensive conservation measures in the Mediterranean.
NAFO:ssa se esitti äskettäin lisätoimia vahinkojen estämiseksi ennen hyödyntämättömillä vesialueilla, joilla aloitetaan kalastustoimintaa.
Communication from the Commission to the Council and the European Parliament, laying downa Community Action Plan for the conservation and sustainable exploitation of fisheries resources in the Mediterranean Sea under the Common Fisheries Policy, COM(2002) 535 final of 09.10.2002.
Nykyisin toiminnassa olevat tai toimintaansa aloittavat 17 alueellista kalastusjärjestöä hallinnoivat yhdessä joitakin maailman rikkaimmista syvänmeren kalastusalueista.
Council Regulation (EC) No 1967/2006 of 21 December 2006 concerning management measures for the sustainable exploitation of fishery resources in the Mediterranean Sea, amending Regulation (EEC) No 2847/93 and repealing Regulation (EC) No 1626/94.
Kaikilla kansainvälisillä vesillä ei kuitenkaan edes ole kalastussääntöjä, ja niillä merialueilla, joilla toimii alueellisia kalastusjärjestöjä, ei suinkaan säännellä kaikkia kalakantoja: osa järjestöistä on erikoistunut vain tiettyihin lajeihin (tonni-kala, lohi), ja osalta niistä puuttuvat tieteelliset ja hallinnolliset resurssit kalastussääntöjen antamiseen muista kuin kaupallisesti arvokkaimmista kannoista.
Entry-exit: preventing fleet expansion
Näiden havaintojen myötä huoli tuhoavien kalastuskäytäntöjen vaikutuksista avomeren herkkiin elinympäristöihin on kasvanut.
The implementing rules for the fleet policy allow for the adjustment of theseinitial capacity levels to take account of the entries of vessels into the fleet thatwere decided between January 1998 and31 December 2002.
Viimeaikainen tutkimus antaa olettaa, että syvänmeren biologinen monimuotoisuus ei ole jakautunut tasaisesti, vaan meressä on tiettyjä biologisen monimuotoisuuden keskittymiä, joiden olot ovat erityisen suotuisat moninaisten elämänmuotojen lisääntymiselle.
These entries have to comply with the rules already cited. A similar provision relating to the capacity of their fishing fleet on the date of accessionapplies to the Member States that joined the Union in May 2004 and January 2007.
Kylmän veden korallien, merenalaisten vuorten ja hydrotermisten halkeamien kaltaiset erityispiirteet vetävät puoleensa ravinnonlähteitä ja tarjoavat perustan monimutkaisille ja erittäin paikallisille ekosysteemeille.
Since January 2003, Member States have had to respect a very strict entry-exit regime for the capacity of their fleet,measured in terms of both tonnage andpower. This ensures that the capacity of national fleets can never be any greater than it was on that date.
Viimeaikaiset toimemme LIS-tuotteiden tuonnin estämiseksi unionin markkinoille ja tuhoavien kalastuskäytäntöjen lopettamiseksi, ennen kuin niillä ehditään aiheuttaa korjaamatonta vahinkoa, ovat osoitus EU:n sitoutumisesta toimia eturintamassa kestävän kansainvälisen kalastuksen edistämiseksi.
In fact, the sizeof the EU fleet is being reduced at a fairly constant rate of some 2 % a year.
Yhteisessä kalastuspolitiikassa ei ole kyse vain kalakantojen suojelusta EU:n vesillä.
Successive EU enlargements have led to moderate increases in overall fishing capacity, but the global trend to reduction hasremained unchanged.
Sillä pyritään varmistamaan, että EU:n kalastajat kuuluvat maailman vastuullisimpien toimijoiden joukkoon – riippumatta siitä, missä ja minkä valtion lipun alla ne kalastavat.
In 2004, the new Community Fleet Register (CFR) was established.
LIS-kalastus on laajamittaista liiketoimintaa.
Member States are obliged to transmit electronically on a quarterly basis all the relevant information on thecharacteristics of the EU’s 88236 commercial fishing vessels (as of December 2007), together with information on entries to, and exits from the fleet.
Viimeisten arvioiden mukaan toiminnan kokonaisliikevaihto on noin 10 miljardia euroa, joten LIS-kalastajat ovat yksi maailman suurimmista kalantuottajista.
The data is available for public consultation via a website called the Community Fleet Register On the Net (Front).
LIS-kalastus on suuri ongelma myös EU:lle, joka muodostaa maailman suurimmat kalastustuotteiden markkinat.
Another concept used in fleet management under the CFP is that of reference levels.
Varovaisten arvioiden mukaan EU:hun tuodaan yhteensä 1,1 miljardin euron arvosta LIS-tuotteita.
These are calculated on the basis of the global final objectives of the Fourth Multiannual Guidance Programme (MAGPIV) as established by Article 12 of Council Regulation (EC) No 2371/2002.
Koko tämä raha on pois lainkuuliaisilta kalastajilta, jotka noudattavat sääntöjä.
The total capacity of the fleet expressed in terms of either tonnage or power may not exceed these levels.
LIS-kalastus ei ole pelkästään taloudellinen vaan myös ekologinen ongelma.
However, this condition hashad little effect in practice, since the size of the majority of Member State fleets sincethe last reform was already significantlybelow those final objectives.
Säännöistä piittaamattomat ja usein vailla minkäänlaista etiikkaa toimivat LIS-alukset tavoittelevat tarkoituksellisesti juuri liikaka-
This ensures that the capacity reductionsbrought about through decommissioning programmes are definitive.
Tiedämme, että näitä keskittymiä on olemassa, mutta emme tiedä, missä ne sijaitsevat.
However, it ispermitted for Member States to rebuild 4 % of the tonnage that had been decommissioned with public aid if the increase is designed to improve onboard safety, working conditions, hygiene or product quality.
Tavallisesti se selviää liian myöhään – usein vasta sitten, kun suuri osa niiden ylläpitämästä elämästä on jo tuhoutunut.
Member States have to give priority to smallscale fishing vessels when applying this derogation.
Tämä on todella traagista, etenkin kun monet meren syvyyksissä elävistä tärkeistä populaatioista kasvavat ja lisääntyvät äärimmäisen hitaasti.
The implementation of these provisionsresults in a maximum capacity for each Member State fleet expressed in terms of both tonnage and power.
Kylmän veden koralliriutan muodostuminen saattaa kestää kymmeniä, jopa satoja vuosia, mutta sen pystyy tuhoamaan muutamassa tunnissa.
Trend in the EU fishing fleet capacity in terms of power (kW) between 1992 and 2007
Vesiviljelyä on harjoitettu kautta aikojen.
Entry exit regime le et p of
Varhaisin tunnettu esimerkki vesiviljely-
Entry-exit regime
21 lajien kasvattamiseen.
NB: The increase in power shown in 1998 is due to the inclusion in the Community Fishing Fleet register of the vessels registered in the French Outermost Regions.
Maailman väestönkasvun jatkuessa tulevina vuosikymmeninä ja yleisen elintason noustessa myös kalan kysynnän odotetaan lisääntyvän.