natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In addition to the proceeds of traditional own resources and the VATresource, for which the yields are determined by the rates applicable andthe actual development in the bases, expenditure is financed, up to thegeneral ceiling on own resources, by revenue based on GNP.
Perinteisistä omista varoista ja alv-varoista saatavien tulojen määräriippuu maksuosuuksista ja määräytymisperusteiden todellisesta kehityksestä. Näiden tulojen lisäksi menoja rahoitetaan omien varojen yleiseen enimmäismäärään asti BKTL:oon perustuvilla tuloilla.
This resource is therefore intended to balance the budget, which is whyit is often referred to as the ’additional resource’ in budget documents.
Tällä tulonlähteellä pyritään siis takaamaan talousarvion tasapaino,minkä vuoksi sitä kutsutaankin talousarvioasiakirjoissa usein täydentäväksi tulonlähteeksi.
1.2.The legal dimension: the specific nature of the resources
1.2Oikeudellinen ulottuvuus: omien varojen ominaispiirteet
1)The legal basis: a definitive transfer of tax revenue by Member States under a specific procedure
1)Oikeusperusta: jäsenvaltioiden verovarojen lopullinen siirtoerityismenettelyllä
Unlike the earlier system of financial contributions, the present systemof own resources can be defined as a definitive transfer to the Community of resources deriving from tax revenue.
Aiemmasta rahoitusosuuksien järjestelmästä poiketen nykyisessä omienvarojen järjestelmässä veroista saatavat varat siirretään EU:lle lopullisesti.
Pursuant to Article 14 ofthe financial regulation, the final adoption of each year’s budget imposesan obligation on each Member State to make over to the Communitythe payments due under this budget.
Varainhoitoasetuksen 14 artiklan mukaan talousarvion lopullinenvahvistaminen luo jokaiselle jäsenvaltiolle velvoitteen asettaa talousarviomaksuihin tarvittavat varat EU:n käyttöön.
106EUROPEAN UNION PUBLIC FINANCE ularly cumbersome and formal procedure needed for the adoption of thebasic decisions in this field, pursuant to Article 269 of the Treaty of Rome (1).
Jäsenvaltioiden sitoutuminen maksamaan EU:n toiminnan rahoittamiseen tarvittavat omatvarat on syynä siihen, että Rooman sopimuksen 269 artiklan mukainenmenettely omia varoja koskevien peruspäätösten tekemiseksi onerityisen raskas ja monimutkainen.(1)
2) The consequence: automatic payment
2)Seuraus: automaattinen käyttöön asettaminen
—As the Community does not have its own tax authority, traditionalown resources (customs duties, agricultural levies, sugar and isoglucose levies) are collected by the authorities of the Member States.Article 2 of Regulation No1150/2000 provides that the Community’s entitlement to these resources is established as soon as theamount due is communicated to the debtor by the competentdepartment of the Member State.
Koska EU:lla ei ole verohallintoa, perinteisten omien varojen (tullit,maatalousmaksut, sokeri- ja isoglukoosimaksut) perinnästävastaavat jäsenvaltioiden hallintoviranomaiset.
The entitlements established areentered in the accounts then credited, as the actual revenue iscollected, to an own resources account, opened for this purpose bythe Commission at the national Treasury.
Asetuksen (EY,Euratom) N:o 1150/2000 (2 artiklan) mukaan EU:n oikeus näihinvaroihin syntyy, kun jäsenvaltion toimivaltainen viranomainenilmoittaa maksettavan määrän verovelvolliselle.
—On the other hand, since the VAT and GNP resources are notcollected from taxpayers by a separate procedure, they are madeavailable on the first working day of each month at the rate of 1/12of the estimated amount appearing in the Community budget.
Vahvistetut saamisetsisällytetään kirjanpitoon, minkä jälkeen ne kirjataan komissiontähän tarkoitukseen kansallisissa valtionkassoissa avaamalle omienvarojen tilille sitä mukaa kuin maksuja suoritetaan.
—The specific nature of the resources, and consequently the Community’s financial autonomy, are sometimes obscured by the fact thatthe own resources payments often appear in the national budgetsand therefore seem to be conditional on the vote of the nationalparliaments.
Alv- ja BKTL-varoja ei sen sijaan peritä verovelvollisilta erikseen:näistä varoista asetetaan käytettäviksi joka kuukauden ensimmäisenä arkipäivänä yksi kahdestoistaosa EU:n talousarvioon merkitystä määrästä.
See Chapter 6.
)Katso 6 luku.
THE FINANCIAL AUTONOMY OF THE EUROPEAN UNION: THE OWN RESOURCES SYSTEM107
EUROOPAN UNIONIN TALOUDELLINEN RIIPPUMATTOMUUS: OMIEN VAROJEN JÄRJESTELMÄ109
1.3.The economic dimension: a fairer financing system
1.3.Taloudellinen ulottuvuus: oikeudenmukaisempi rahoitusjärjestelmä
1)The financing system prior to the 1988 reform, in which the VAT resource was the main component, was considered doubly unfair.
1)Vuoden 1988 uudistusta edeltänyttä, ensisijaisesti alv-varoihin perustunutta rahoitusjärjestelmää pidettiin epäoikeudenmukaisena seuraavista kahdesta syystä:
—The VAT resource is structurally regressive, in that the proportion ofconsumption in GNP, and therefore in the VAT base, is higher in theleast prosperous Member States than in the richest States.Conversely, net exporting countries with high savings rates arefavoured.
Alvvarat ovat luonteeltaan regressiivisiä, koska kulutuksen ja sitenmyös alv-pohjan osuus BKTL:sta on vähävaraisimmissa jäsenvaltioissa suurempi kuin varakkaimmissa valtioissa. Vastaavasti nettoviejämaita, joissa säästämisaste on korkea, suositaan.
—The predominance of the VAT resource and the distribution of agricultural expenditure were at the origin of the United Kingdom’sbudgetary imbalances, on account of its relatively large VAT base.The correcting mechanism established in 1984 following the Fontainebleau agreements took the form of ’tax relief’ for the United Kingdom, with the application of a lower rate for the VAT resource.Although achieving the desired objective, this mechanism in the endresulted in a reduction in the total own resources available, giventhat the call-in rate was limited to 1% of a common base.
Fontainebleaun sopimusten mukaisesti vuonna1984 käyttöön otettu maksupalautusmekanismi toteutettiin Yhdistynyttä kuningaskuntaa hyödyttävän veronalennuksen muodossapienentämällä alv-maksuosuutta. Vaikka tämän mekanismin avullaonnistuttiin saavuttamaan haluttu tavoite, se alensi käytettävissäolevien omien varojen kokonaismäärää, koska enimmäisosuus rajoitettiin 1 prosenttiin yhteisestä määräytymisperusteesta.
2)The system resulting from the 1988 decision, and reinforced in 1994 and 2000, marks a significantdevelopment in these two respects.
2)Vuoden 1988 päätöksellä perustettu järjestelmä, jota lujitettiinvuosina 1994 ja 2000 tehdyillä päätöksillä, oli merkittävä edistysaskeledellä mainittujen epäoikeudenmukaisuuksien poistamisessa:
—The base to be taken into account for the application of the uniform VAT rate is capped at a certain percentage of a Member State’s GNP; since 1995 this figure has been 50%.
Alv-määräytymisperuste, johon yhdenmukaista verokantaa sovelletaan, ei saa ylittää tiettyä prosenttiosuutta jäsenvaltion BKTL:sta.Tämä osuus vahvistettiin 50 prosentiksi vuonna 1995.
In addition, themaximum call-in rate of this resource has been lowered, and willcontinue to fall gradually until it reaches 0.5% in 2004.
Lisäksi alvmaksun enimmäiskantaa on pienennetty ja pienennetään edelleenniin, että se on 0,5 prosenttia vuonna 2004.
Finally, even though successive decisions adopted a mechanism for correcting budgetary imbalances which in practice is an extension of the Fontainebleau approach, the correction in favour of the United Kingdomno longer gives rise to a reduction in the total own resources available: thefinancial cost of the correction is currently divided between the Member States in proportion to their GNP (and no longer their VAT base), with a75% reduction for Germany, the Netherlands, Austria and Sweden.
Vaikka budjettiaseman epätasapainon korjausjärjestelmä on hyväksyttyperäkkäisillä päätöksillä, jotka perustuvat käytännössä Fontainebleaussa määriteltyyn lähestymistapaan, Yhdistyneen kuningaskunnaneduksi sovellettavat maksupalautusjärjestelyt eivät alenna enää käytettävissä olevien omien varojen kokonaismäärää: jäsenvaltiot osallistuvatnykyään maksupalautusjärjestelyjen rahoitukseen BKTL:nsa (eivätkäsiis enää alvmaksun määräytymisperusteensa) mukaisesti.
2.The existing situation and likely trends
Tilannekatsaus ja kehitysnäkymät
The Commission’s report on the operation of the own resources system aspart of the Agenda 2000 reform identified five essential evaluation criteria:
Omien varojen järjestelmän toimintaa Agenda 2000 -uudistuksen näkökulmasta käsittelevässä komission kertomuksessa esitetään seuraavatviisi tärkeintä arviointiperustetta:
1)adequacy: the resource must meet the Community’s financing needsand be able to match changes in these needs;
1)Varojen riittävyys:varojen on vastattava EU:n rahoitustarpeita, janiiden riittävyys on voitava taata myös näiden tarpeiden muuttuessa.
2)equity in gross contributions:the burden must be distributed fairlybetween Member States;
2)Bruttomaksujen oikeudenmukainen jakautuminen:maksut on jaettava oikeudenmukaisesti jäsenvaltioiden kesken.
3)cost-effectiveness:the costs of levying and administering theresource must be low in relation to the income it generates;
3)Kustannustehokkuus:varojen perinnästä ja hallinnoinnista aiheutuvien kustannusten on oltava pieniä suhteessa varojen tuottoon.
4)financial autonomy:it must be clear to the taxpayer that theresource is intended to finance the budget of the European Union;
4)Taloudellinen riippumattomuus:veronmaksajan on pystyttävä toteamaan, että varat on tarkoitettu Euroopan unionin talousarvionrahoittamiseen.
5)transparency/simplicity:the way in which the tax is arrived at mustbe easy for the public to understand.
5)Avoimuus ja yksinkertaisuus:maksujen määräytymisperusteiden onoltava kansalaisten helposti ymmärrettävissä.
When analysed in this way, it would appear that the present systemsatisfies the first three tests but still leaves room for improvement asregards the last two.
Tämän arviointiasteikon perusteella voidaan todeta, että nykyjärjestelmä näyttää täyttävän tyydyttävästi kolme ensimmäistä perustettamutta kahden viimeksi mainitun perusteen osalta on vielä parantamisenvaraa.
2.1.A fair and effective system which provides sufficientresources
Maksujen suhteuttaminen maan maksukykyyn on kuitenkin osittain puutteellista kolmesta syystä:
(a)The gradual replacement of the VAT resource with the GNPresource has led automatically to a fairer system of gross contributions
Yhdistyneen kuningaskunnan hyväksi sovellettava maksupalautusmekanismi säilytetään.
This trend will continue in the next few yearsgiven that the proportion of the VAT resource is set to decline further inaccordance with the own resources decision of 29 September 2000.
Rahoitusjärjestelmässä on yhä regressiivisiä piirteitä, koska alv-varatsäilytetään.
Thecorrelation between a country’s prosperity and its contribution will notbe perfect, however, for three reasons.
Perinteisistä omista varoista saatavat tulot jakautuvat epätasaisestijäsenvaltioiden kesken. Näistä varoista saatavien tulojen perusteella
The revenue from theseresources seems to put Belgium, Ireland, the Netherlands and the United Kingdom at a disadvantage.
Belgia, Irlanti, Alankomaat ja Yhdistynyt kuningaskunta näyttävätolevan muita epäedullisemmassa asemassa.
The explanation for this situation lies largely in the ‘Rotterdam effect’, however, which linksrevenue to the port of entry rather than to the country which bearsthe economic cost of the duty. There is therefore no real breach ofthe principle.
Tämä vaikutelma johtuukuitenkin suurelta osin niin sanotusta Rotterdamin ilmiöstä, jossatulot yhdistetään tuontisatamaan tullimaksusta vastaavan maansijaan, eikä se ole siten osoitus todellisesta oikeudenmukaisuudenvaarantumisesta.
(b)The problems encountered by the Community in the 1980s in bringing its revenue up to the level required to meet increased expenditure havecompletely vanished thanks to the combined effect of two factors.
b)EY:n vaikeudet saada 1980-luvulla tulonsa vastaamaan lisääntyviämenojaan on voitettu kokonaan kahden tekijän yhteisvaikutuksesta:
—The effort made to contain expenditure during the 1990s.
BKTL:oon perustuvan tulonlähteen käyttöönotto ja sen käyttö tasapainottajana.
This hasresulted, since 1996, in a positive and increasing margin between theown-resources ceiling and the expenditure ceiling, and, even moreso, between the own-resources ceiling and the actual budget. In2001, these margins amounted to 0.16and 0.20% of Community GDP respectively.
Nämä tulot eivät ole peräisin tarkkaan määritellyistämaksuista, vaan jäsenvaltioiden kokonaismaksukyvystä, joka ontällä hetkellä suurempi kuin EU:n talousarvio.
110EUROPEAN UNION PUBLIC FINANCE
Menokehitys saatiin kuriin 1990-luvulla.
(c)The cost-effectiveness ratio of Community resources poses aproblem in the case of traditional resources, since the collection of theseresources, which is the responsibility of the Member States, is verycomplicated and entails a high risk of fraud and irregularities(1).
c)EU:n varojen kustannustehokkuus on ongelma perinteisten omien varojen osalta.
Bycontrast, the collection of the VAT resource, and especially the GNPresource, which together represent over 80% of total resources, costsvery little.
Näiden tulojen perintä, joka on jäsenvaltioiden vastuulla, onhyvin monimutkaista, ja petosten ja sääntöjenvastaisuuksien riski onkorkea.(1) Sen sijaan alv- ja etenkin BKTL-varojen perinnästä ei aiheuduhuomattavia kustannuksia; nämä muodostavat yhdessä yli 80 prosenttiatulojen kokonaismäärästä.
Taken as a whole, then, the present system is satisfactoryfrom this point of view.
Kaiken kaikkiaan nykyjärjestelmä täyttää siisoikeudenmukaisuus- ja tehokkuuskriteerin tyydyttävästi.
2.2.A system with room for improvement
2.2Järjestelmässä on vielä kehittämisen varaa
In some respects, the present system has significant shortcomings interms of financial autonomy and transparency/simplicity.
Nykyjärjestelmässä on tiettyjä merkittäviä puutteita, jotka koskevattaloudellista riippumattomuutta, avoimuutta ja yksinkertaisuutta.
This is largelydue to the fact that there are unavoidable inverse relationships betweenfinancial autonomy and equity between Member States on the onehand, and between financial autonomy and cost-effectiveness on theother.
(1)Huomattakoon kuitenkin, että jäsenvaltioiden olisi sovellettava tulliliiton lainsäädäntöä, janiillä olisi samat vaikeudet, vaikka näiden maksujen tuottoa ei käytettäisikään kerryttämään omia varoja.
The Union’s resources come essentially from national contributions, that is, from the Member States’ treasuries; this reduces the Union’s financial autonomy but ensures a fair degree of equity and agood cost-effectiveness ratio.
EUROOPAN UNIONIN TALOUDELLINEN RIIPPUMATTOMUUS: OMIEN VAROJEN JÄRJESTELMÄ113 ja jäsenvaltioiden välinen oikeudenmukaisuus ja toisaalta taloudellinenriippumattomuus ja kustannustehokkuus ovat väistämättä keskenäänristiriidassa.
Traditional own resources contribute tofinancial autonomy but they are of questionable equity and are verycomplicated to collect and monitor.
Tämäheikentää Euroopan unionin taloudellista riippumattomuutta muttatakaa korkean oikeudenmukaisuusasteen ja kustannustehokkuuden.Perinteiset omat varat edistävät taloudellisen riippumattomuudensaavuttamista, mutta niiden oikeudenmukaisuus on kiistanalaista janiiden perintä ja valvonta hyvin monimutkaista.
(a)While the Union’s financial autonomy is a legal reality (see 2.1. inthis chapter), most own resources are seen to be transfers from nationalbudgets.
a)Vaikka Euroopan unionin taloudellinen riippumattomuus perustuulainsäädäntöön (katso 2.1 kohta), suurin osa sen omista varoista näyttäisi olevan tulonsiirtoja jäsenvaltioiden talousarvioista.
At the present time, traditional own resources are the European Union’s only true own resource. The proportion of total resourcesthey represent has been falling steadily and is now just over 15%.
Perinteiset omatvarat ovat nykyään Euroopan unionin ainoita todellisia omia varoja.Niiden osuus kokonaisvaroista on pienentynyt säännöllisesti, ja onnykyään hieman yli 15 prosenttia.
Thispercentage will fall further with the application of the decision of 27August 2000 as the withholding at source of collection costs willincrease from 10to 25%.
Niiden osuus pienenee edelleen sovellettaessa 27. elokuuta 2000 tehtyä päätöstä, sillä osuus, jonka jäsenvaltiot pidättävät niistä itselleen perintäkustannuksina, nousee 10 prosentista 25 prosenttiin.
Moreover, although customs duties and theresulting financial flows are a product of Community commercialpolicy, the Member States which collect these duties have a questionabletendency to regard them as national contributions.
Lisäksi on otettava huomioon, että vaikkatullimaksut ja niihin liittyvät rahavirrat ovat peräisin EU:n kauppapolitiikasta, niiden perimisestä vastaavilla jäsenvaltioilla on varsin arveluttava taipumus pitää niitä kansallisina maksuina.
The Community’sgrowing dependence on transfers from the national budgets produces asituation in which the question of Union financing interferes with
EU:n jatkuvastikasvava riippuvuus jäsenvaltioiden talousarvioista tehtävistä tulonsiirroista johtaa siihen, että kysymys unionin rahoituksesta vaikuttaa jäsenvaltioiden budjettipolitiikkaan ja voimistaa jäsenvaltioiden vaatimuksiasiitä, että EU:n talousarviosta on saatava kansallista hyötyä, vaikkakintätä käsitettä on vaikea määritellä.
It should be noted, however, that, even if the yield of these duties did not accrue to the Communities, the Member States would still be required to apply the Customs Unionlegislation and would be faced with the same problems.
c)Järjestelmä ei ole riittävän avoin eikä riittävän yksinkertainen. Alvvaroja varten kerättävien maksuosuuksien laskentatapaan liittyy tältäosin kaksi ongelmaa.
(b)Also, genuine autonomy would mean real responsibility on the partof the budgetary authority.
Toisaalta alvvarojen määräytymisperusteen rajaaminen yhä useampienjäsenvaltioiden osalta tekee näistä tuloista tosiasiallisesti BKTL-varoja.(1) Myös Yhdistyneen kuningaskunnan maksupalautusjärjeste- lyjen olemassaolo on omiaan hämärtämään järjestelmän todellisen luonteen ja sen seuraukset.
However, the authority’s room formanoeuvre is very restricted, since the level and composition of revenueare largely determined by the ‘own resources’ decision and by the strictapplication of the rule of budgetary balance.
BKTL-varojen hallitsevuus paljastaa omienvarojen kansallisen luonteen, mutta niiden perusteella ei voida päätellämaksajaryhmiä.
(c)The system is not sufficiently transparent and simple.
2.3Järjestelmän mahdolliset kehityssuuntaukset
The calculation of the contributions due under the heading of the VAT resource hastwo drawbacks from this point of view.
Järjestelmän yhdenmukaistamiseksi voidaan komission kertomuksenperusteella harkitakahtamuutosta: a)Ensimmäinenkuuluu toimintakokonaisuuteen, jolla pyritään lähentämään Euroopan unionia kansalaisiin.
Firstly, the amounts collecteddepend on statistical calculations (in particular for estimating theweighted average rate) which reconstruct a fictitious tax distinct fromthat actually paid by consumers in the various Member States.
EU:n toimien rahoituksen tasollatämä lähentäminen voisi ilmetä kahdella eri tavalla.
Secondly,the capping of the VAT resource for an increasing number of Member States is tending to change it into a GNP resource in all but name(1).The existence of the correction for the United Kingdom also tends toobscure the precise nature of the system and its effects.
Budjettivallan käyttäjän vastuuta voitaisiin lisätä laajentamalla sen toimivaltaa tehdätalousarvion tulopuolta koskevia päätöksiä.
More generally,the predominance of the GNP resource reveals the national origin of theresources but masks the categories of taxpayer concerned.
Toisaalta tulorakennettavoitaisiin kehittää suurentamalla veroihin perustuvien varojen osuuttasiten, että yksi tai useampi vero (tai niiden osa) perittäisiin veronmaksajilta nimenomaisesti Euroopan unionia varten.
2.3.Ways in which the system could develop
Tämän ratkaisun etuna olisi yksinkertaisuus ja taloudellinen tehokkuus.
On the basis of these findings, there are two possible waysin which thesystem might develop to make it more coherent.
Sen haittoihin kuuluu edellä mainittujen huonojenpuolien korostuminen (veronmaksajan vaikeus arvioida Euroopan unionille suorittamiensa maksujen määrää ja budjettivallan käyttäjänvähäinen vastuu).
(a)The first would form part of an overall approach designed to bringthe European Union closer to its citizens.
Kumpikaan näistä vaihtoehdoista ei auta kuitenkaan ratkaisemaankysymystä eri jäsenvaltioiden nettoasemasta ja sen perusteella suoritettavista mahdollisista maksupalautuksista.
In terms of the financing of Community activities, this step closer to the people could take twoforms: on the one hand, increasing the budgetary authority’s responsibilities by extending its decision-making powers to the ‘revenue’ side ofthe budget; on the other, modifying the structure of revenue to increasethe proportion of fiscal resources, one or more taxes (or parts of taxes)being clearly levied on taxpayers for the European Union.
Tämä kysymys tuo esiinongelman siitä, millainen jäsenvaltioiden välisen solidaarisuuden asterahoituksen alalla olisi suotavaa saavuttaa ja mitä aloja tämä koskisi.
See Chapter 11 for technical details.
)Näitä teknisiä tekijöitä käsitellään 11. luvussa.
112EUROPEAN UNION PUBLIC FINANCE
EUROOPAN UNIONIN TALOUDELLINEN RIIPPUMATTOMUUS: OMIEN VAROJEN JÄRJESTELMÄ115
However, the choice between these two types of option does not addressthe question of the different Member States’ net balances and how tocorrect them if necessary.
Tätä ongelmaa voidaan käsitellä johdonmukaisesti ainoastaan tarkastelemalla tuloja ja menoja samanaikaisesti.
But, however the system of own resources actually evolves, it will haveto take account of the considerable impact on the Union’s finances ofthe forthcoming enlargement.
Omien varojen järjestelmän tosiasiallisesta kehityksestä riippumattatässä yhteydessä on lisäksi otettava huomioon, että Euroopan unioninseuraava laajentuminen vaikuttaa merkittävästi unionin rahoitukseen.Omien varojen järjestelmästä 29. syyskuuta 2000 tehdyssä päätöksessäkomissiota pyydetäänkin esittämään viimeistään 1. tammikuuta 2006”omien varojen järjestelmän toimintaa koskeva yleinen kertomus”,johon liitetään tarvittaessa asiaankuuluvia ehdotuksia.
With this in mind, the own resources decision of 29 September 2000 calls on the Commission to undertake, nolater than 1 January 2006, ‘a general review of the operation of the ownresources system, accompanied, if necessary, by appropriate proposals’.The Commission has promised Parliament that it will table this reportby 2004, the date of the next intergovernmental conference.
Komissio onsitoutunut toimittamaan parlamentille tällaisen kertomuksen jo vuonna2004, jolloin on seuraava hallitustenvälinen konferenssi.
The framework for Communityexpenditure
Euroopan yhteisön menokehys
Since the 1988 reform, the budgetary procedure has been placed in amedium-term financial framework fixed at two levels.
Talousarviomenettely on vuoden 1988 uudistuksesta alkaen sisältynytkahdella tasolla vahvistettuun keskipitkän aikavälin rahoituskehykseen.
Not only does the decision on own resources determine the nature ofsuch resources and their method of calculation, it also sets an overallannual ceiling on them.
Sen lisäksi, että omia varoja koskevassa päätöksessä määritelläännäiden varojen luonne ja niiden laskentatavat, siinä vahvistetaan myösyleinen enimmäismäärä niiden vuosittaiselle kehitykselle.
Since each year’s budget has to be adopted andimplemented in balance, disregarding miscellaneous revenue the ceilingon own resources determines the maximum amount of annual Community expenditure, in terms of appropriations for payments.
Koskajokaisen varainhoitovuoden talousarvio on laadittava ja toteutettavasiten, että tulot ja menot ovat keskenään tasapainossa, omien varojenenimmäismäärä määrittää, erilaisia muita tuloja lukuun ottamatta, EU:nvuotuisten menojen enimmäismäärän maksumääräyksiin käytettävinämäärärahoina.