natgillin/translations-raw huggingface dataset:
An example of welfare rules affecting pig production is: Council Directive 2001/88/EC(amending Council Directive 91/630/EEC), OJ L 316, 1.12.2001, laying down minimum standards for theprotection of pigs which aims in particular to:
Esimerkki sikojen kasvatukseen vaikuttavista, hyvinvointia koskevista säännöistä on sikojensuojelun vähimmäisvaatimuksista annettu neuvoston direktiivi 2001/88/EY (muuttaa neuvoston direktiiviä91/630/ETY), EYVL L 316, 1.12.2001, jonka erityisenä tavoitteena on
• ban the use of individual stalls for pregnant sows and gilts and the use of tethers;• improve the quality of the flooring surfaces;• increase the living space available for sows and gilts;• allow the sows and gilts to have permanent access to materials for rooting;
• parantaa lattiapintoja• lisätä emakkojen ja nuorten emakkojen elintilaa• antaa emakoille ja nuorille emakoille jatkuva pääsy tonkimismateriaaliin
• introduce higher level of training and competence on welfare issues for the stockmen and the personnelin charge of the animals;
• kouluttaa karjanhoitajia ja eläimistä vastuussa olevia henkilöitä sikojen hyvinvointiin liittyvien seikkojen osalta
• request new scientific advice in relation to certain issues of pig farming.
• pyytää uusia tieteellisiä tietoja tietyistä sikojen kasvatukseen liittyvistä seikoista.
From 1 January 2003 these requirements have applied to all holdings newly built or rebuilt.
Näitä vaatimuksia on 1. tammikuuta 2003 alkaen sovellettu kaikkiin uusiin tai jälleenrakennettuihin tuotantotiloihin.
From 1 January2013 these provisions shall apply to all holdings.
Niitä on sovellettava kaikkiin tiloihin 1. tammikuuta 2013 alkaen.
Further measures apply to:
Lisätoimenpiteet koskevat
• light requirements and maximum noise levels;• permanent access to materials for rooting and playing;• permanent access to fresh water;• additional restrictive conditions to carry out mutilations on pigs;• minimum weaning age of four weeks.
• valaistukseen liittyviä vaatimuksia ja melun enimmäistasoja• jatkuvaa pääsyä tonkimis- ja leikkimismateriaaliin• juomaveden jatkuvaa saatavuutta• sioille suoritettaville typistyksille asetettavia lisärajoitteita• neljän viikon vähimmäisvieroitusikää.
The meat sector in the European Union > 14 Page 14
Liha-ala Euroopan unionissa > 16 Page 16
Processed products may still be exported with theassistance of refunds.
Kasvavien tulojen pitäisijohtaa kulutuksen lisääntymiseen.
Quality improvements made in response to consumerdemand have taken place steadily over many years.The pigmeat industry has operated carcass gradingstandards with the principal aim of improving the meat
Koska tuotanto on keskittynyttietyille alueille ja koska maa-alueita on eläinjätteenhävittämiseksi esimerkiksi lannoitteena käytettävissärajallinen määrä, on aiheutunut merkittäviä ympäristöongelmia.
quality and establishing market prices since 1984(
Joissain tapauksissa vesistöt ovat vaarassapilaantua.
EU enlargement — an important challenge
Kauppa – maailmanlaajuisten markkinoiden näkymät
The poultrymeat sector includes the meats from several different species of domestic bird such as chickens, turkeys,geese, ducks and guinea fowl.
Tuonti ei ole ratkaisevassa asemassa EU:n sianlihamarkkinoiden tasapainon säilyttämisessä.
However, the dominant production type is chicken, with 70% of EU production, followed by turkeys with 20%.
EU:hun tuodaan sianlihaa vain 50 000 tonnia vuodessa verrattuna EU:n tuotantoon, joka on 17,8 miljoonaa tonnia vuodessa.
Poultrymeat production tendsto take place either in housed conditions or other enclosedsystems, in order to allow for better disease and pest control as well as to enable production efficiency. The EU playslittle role in supporting the sector financially.
Tariffikiintiöt mahdollistavat noin 250 000 tonnin vuotuisen tuonnin, mutta kiintiöt eivät ole läheskään täyttyneet (monista syistä, esimerkiksi teurastamoille asetetut vaatimukset ja rokotusten vaikutukset).
Enlargement will be an important step for the EU’s pigindustry as well as that of the accession countries.Accession is predicted to stimulate an increase in production in the new Member States.
Sekä EU:n että jäsenvaltioiden lainsäädännössä sikojen kasvattajien edellytetään noudattavan yhä tiukempia ympäristönormeja.
Pigmeat is the mostimportant meat produced and consumed in the CEECs. For the CEECs as a whole production of porkis expected to increase.
Nämä ympäristöön liittyväthaasteet vaikuttavat sikojen kasvatukseen rajoittavasti.Joillain alueilla tai joissain maissa (esimerkiksi Belgian Flanderissa ja Alankomaissa) sikojen lukumäärää sekä kasvatusta rajoitetaan ja tuottajia kannustetaan luopumaan tuotannosta.
The biggest producers andconsumers of pork should continue to be in Poland,where there is still scope to expand production.Increasing incomes should lead to increasing consumption.
Joissain muissa maissa(kuten Espanjassa) tuotantoa on vielä mahdollista lisätä.
Trade — outlook on global markets
Myös kuluttajat esittävät vaatimuksia
Imports are not a decisive element in maintainingequilibrium on the EU pigmeat market.
Toinen sianlihan tuotantoon vaikuttava tekijä ovatkuluttajien vaatimukset.
They representonly 50000 tonnes per year compared to EU production of 17.8 million tonnes.
Kahden viime vuosikymmenen aikana on siirrytty yhä vähärasvaisemman sianlihan tuotantoon.
Tariff rate quotas allow forapproximately 250000 tonnes per year to be imported,however the quotas are not nearly filled (for a varietyof reasons, such as inadequate slaughterhouse standards and the implications of vaccination).
Nyt on vastattava muihinkin vaatimuksiin esimerkiksi Yhdistyneessä kuningaskunnassa,jossa kuluttajat vaativat eläinten hyvinvoinnin parantamista sianlihan tuotannossa. Tämä voi johtaa tuotannon vähenemiseen, koska eläinsuojille asetetut vaatimukset ovat entistä rajoittavampia ja koska tuotantokustannukset nousevat.
The cost of feed is by far the most importantaspect of poultrymeat production.
Nämä merkittävät vientimäärät ovat uhattuina, jos tuontimaat asettavat sianlihalle eläinlääkinnällisiä rajoituksia.
Since the commonagricultural policy (CAP) reforms of 1992 and 1999,which improved the availability of cheap cereals forfeed rations, poultrymeat production has increased toaround 9 million tonnes (see graph).
Tietytkohdemaat, kuten Japani (jonne viedään paljon tanskalaista sianlihaa) ja Venäjä, ovat erityisen tärkeitä.EU:n vientipolitiikka on yleisesti ottaen keskittynyttällaisten markkinoiden säilyttämiseen.
In recent yearsconsumption of poultrymeat has also risen, partly as aresult of its price competitiveness with other meats,but also due to consumer concerns associated withother meats, though it decreased again with the recovery of beef consumption by 2001.
Vientitukienkäyttö on kuitenkin rajoitetumpaa (WTO:hon jatalousarvioon liittyvistä syistä) – esimerkiksi sianruhoille ja paloitellulle lihalle ei maksettu vientitukeapitkään aikaan vuoden 2000 jälkeen.
In the medium and long term, the outlook for poultry
Valmistettujatuotteita voidaan viedä edelleen vientitukien avulla.
Exports on the other hand are important, with the EUsending between 1 and 1.5 million tonnes to thirdcountries each year (including offals).
Sianlihan laadussa on monen vuoden ajan tapahtunutvakaata paranemista kuluttajien vaatimuksiin vastaa-
Some destinations, for example Japan (where Danish pigmeat is amajor player) and Russia, are particularly important.EU export policy tends to be concentrated on maintaining such markets.
Sianliha-alalla on vuodesta 1984 alkaen ( noudatettu ruholuokitusta koskevia vaatimuksia, joiden tärkeimpiä tavoitteita ovat lihan laadun parantaminen ja markkinahintojen vahvistaminen.
production is less positive than in the recent past(24).The recent strong increase in poultry imports (350000tonnes between 1999 and 2001) has the potential toundermine EU production potential, as most of theconsumption growth was satisfied by cheaper imported poultrymeat and prepared cuts from Brazil and Thailand (though this development may be temperedby the major disease problems in Asian poultryflocks).
Laajentuminen on merkittävä askel niin EU:n kuin liittymistä valmistelevien maiden sianliha-alalle.Liittymisen ennustetaan lisäävän tuotantoa uusissajäsenvaltioissa.
Council Regulation (EEC) No 3220/84 of 13 November 1984 (OJ L 301, 20.11.1984).
Valta-asemassaon kuitenkin kananpoikien tuotanto, jonka osuus EU:n siipikarjanlihan tuotannosta on 70 prosenttia, ja seuraavana on kalkkuna 20 prosentin osuudellaan.
The meat sector in the European Union > 15 Page 15
Liha-ala Euroopan unionissa > 17 Page 17
Figure 7: Development of European balance sheet — poultry (EU-12 until 1994)
Kuvio 4. EU:n taseen kehitys – siipikarjanliha (EU-12 vuoteen 1994 asti)
Source:Eurostat; Agriculture DG.
199119921993Käyttökelpoinen tuotanto
meeting EU consumers’demands for better qualitymeat and food security (and guarantees of these).
EU:n toiminta liittyy pikemminkinkauppaan, terveyteen, ympäristöön ja eläinten hyvinvointiin.
Poultrymeat production takes place throughout the EU’s territory but is found in particularly large concentrations in the Netherlands and parts of Denmark,France, Germany, Italy and the United Kingdom.Production is usually situated in or near cereal production areas or in coastal areas in close proximity to portswhich receive imports of feed ingredients (at least twothirds of the cost of a live bird is in the cost of feed).
Siipikarjanliha-alan kehitys pitkällä aikavälillä lähimenneisyyttä heikommat. (24)Siipikarjanlihan tuonnin viimeaikainen voimakaskasvu (350 000 tonnia vuosien 1999 ja 2001 välillä)saattaa heikentää EU:n tuotantokykyä, sillä suurin osakulutuksen kasvusta tyydytettiin edullisella tuontisiipikarjanlihalla sekä Brasiliasta ja Thaimaasta tuoduilla lihavalmisteilla (vaikka tätä kehitystä saattavat hillitä Aasian siipikarjoja koetelleet suuret tautiongelmat).Siipikarjanlihan tuonnin jatkuva lisääntyminen voisimuutaman vuoden kuluessa johtaa tilanteeseen, jossa EU:sta tulee siipikarjanlihan nettotuoja.
• external pressures, e.g. from unbalanced liberalisation in world poultrymeat markets, inappropriate
Lintukanta jasaatavilla olevan siipikarjanlihan määrä voivat kasvaanopeasti.
EU enlargement poses several challenges to the EUpoultrymeat sector.
Siipikarjanlihan tuotannon selvästi tärkeinnäkökohta on rehun hinta.
On the one hand producers andabattoirs in the new Member States will have to meetstringent EU standards of production; on the otherhand producers in the EU-15 may be tempted to investin the accession States where some costs are significantly lower (though some cost advantages, such aslower feed costs, will be eroded as they align themselves with EU price levels).
Edullisten rehuviljojen saatavuus parani yhteiseen maatalouspolitiikkaan (YMP)vuosina 1992 ja 1999 tehtyjen uudistusten ansiosta, jasiipikarjanlihan tuotanto on niiden jälkeen kasvanutnoin 9 miljoonaan tonniin (katso kuvio 4).
The poultry industry isgenerally structured on a large scale in the countries ofcentral and eastern Europe, and foreign direct investments play an important role, which partly explains theability to continuously expand production from the1990s onwards.
Viime vuosina myös siipikarjanlihan kulutus on kasvanut osittainsiitä syystä, että sen hinta on kilpailukykyinen muihinlihoihin nähden, mutta myös kuluttajien muita lihojakohtaan tunteman huolen vuoksi, vaikka tilanneparanikin naudanlihan kulutuksen elvyttyä vuoteen2001 mennessä.
The meat sector in the European Union > 16 Page 16
Liha-ala Euroopan unionissa > 18 Page 18
The ‘intensive’nature of poultrymeat productionbrings with it environmental issues (especially in theregions where production is most concentrated, wheremanure disposal is a particular problem) and there isalways the threat of disease in the flock.
Siipikarjanlihaa tuotetaan kaikkialla EU:ssa, mutta seon keskittynyt erityisesti Alankomaihin ja eräisiin Tanskan, Saksan, Ranskan, Italian ja Yhdistyneenkuningaskunnan osiin.
The EU has never operated a domestic support‘regime’for poultrymeat producers. It has relied in thepast on tariffs to help stabilise the EU market and keepmarket prices in proportion to prices for cereals, andother costs, thus allowing EU producers sustainableprofit margins.
Tulevaisuuden haasteet aikaisemmin tulleihin markkinoidensa vakauttamiseksi ja markkinahintojen pitämiseksi oikeassa suhteessaviljojen hintoihin ja muihin kustannuksiin, mikä mahdollisti EU:n tuottajille vakaat voittomarginaalit.Maailman kauppajärjestön (WTO) Uruguayn kierroksen sopimuksen seurauksena kyseiset tulliesteet ovatkuitenkin asteittain poistuneet.
However, following the World Trade Organisation (WTO) Uruguay Round agreement thesetariff barriers have been eroded gradually.
EU:n suojelun taso onedelleen korkea tuoreiden siipikarjanliha-alan tuotteiden osalta mutta alhainen valmistettujen tuotteidenosalta.
EU protection remains high for fresh poultrymeat products, butis low for processed products.
Yhä suurempi osuus EU:n siipikarja-alasta toimii näin ollen maailmanlaajuisilla markkinoilla.
An increasing proportion of the EU poultry sector is thus operating in aglobal market.
Siipikarjanliha-alan suurimmat haasteet ovat seuraavat:
The EU has also banned, or otherwise regulated, alarge number of feed additives, antibiotics and growthpromoters widely used in production elsewhere in theworld.
• eläintautien, kuten lintuinfluenssan, uhka siipikarjalle (lisäksi zoonoosit voivat vaarantaa yksittäisissä tapauksissa myös ihmisten terveyden)
Imports of poultrymeat are monitored in orderto check that they meet EU standards, in the interestsof consumers.
Tämä on haasteellista EU:n siipikarjanliha-alalle eikävähiten siitä syystä, että alan toimijoita vaaditaan noudattamaan tiukkoja terveyttä, ympäristöä ja eläintenhyvinvointia koskevia vaatimuksia (ja maksamaanniistä aiheutuvat kustannukset), joita niiden merentakaisilta kilpailijoilta ei välttämättä edellytetä.
The EU tries to ensure that global tradein poultrymeat respects the highest quality and safetystandards.
ulkoiset paineet, esimerkiksi maailman siipikarjanlihamarkkinoiden epätasapainoinen vapauttaminen, epäasianmukaiset tariffirakenteet ja/tai tullienulkopuoliset esteet joissakin yhteisön ulkopuolisissa maissa
This is challenging for the EU poultrymeat sector notleast because it is being required to meet stringenthealth, environmental and welfare standards (and costs)not necessarily faced by their overseas competitors.
• yhä laadukkaampaa lihaa ja elintarviketurvaa koskeviin kuluttajien vaatimuksiin vastaaminen (janiitä koskevat takeet).
At the same time access for EU poultrymeat to thirdcountry markets is not always open.
Samanaikaisesti EU:n siipikarjalla ei ole aina pääsyä EU:n ulkopuolisten maiden markkinoille.
The EU is thus notoperating on a level playing field, an issue to beaddressed in the WTO Doha Development Agendaagricultural talks.
EU:lla einäin ollen ole tasa-arvoista kilpailuasemaa, ja tätänäkökohtaa on käsiteltävä WTO:n Dohan kehitysohjelman maatalousneuvotteluissa.
SHEEPMEAT AND GOATMEAT
Sääntely-ympäristö
In the absence of an EU poultrymeat ‘regime’EU support is concentrated on encouraging producers toimprove their products and their marketing of them.The main regulations are Council Regulation (EEC)No 1906/90 and Commission Regulation (EEC) No1538/91(25) which set out minimum harmonised standards to facilitate trade and to ensure EU consumersare provided with high quality fresh and frozen poultrymeat produced to a common standard.
Tärkeimmätasetukset ovat neuvoston asetus (ETY) N:o1906/90 ja komission asetus (ETY) N:o1538/91(25), joissavahvistetaan yhdenmukaiset vähimmäisvaatimuksetkaupan helpottamiseksi ja sen varmistamiseksi, että EU:n kuluttajille on tarjolla korkealaatuista tuoretta jajäädytettyä siipikarjanlihaa, joka on tuotettu yhteisiävaatimuksia noudattaen.
The mainfeatures of the marketing standards are:
Markkinoinnin tärkeimmätpiirteet ovat seuraavat:
Sheep and goat farming is predominantly a pasture-basedactivity.
EU:n laajentuminen asettaa EU:n siipikarjanliha-alal-le monia haasteita.
Many sheep and goat species are adapted to livingin harsh conditions and often to feeding on coarser grasses.This farming type is thus often found in the ‘less-favouredareas’ (LFAs) of the European Union (EU).
Toisaalta uusien jäsenvaltioidentuottajien ja teurastamoiden on täytettävä EU:n tiukattuotantovaatimukset, ja toisaalta EU-15:n tuottajat voivat olla kiinnostuneita investoimaan uusiin jäsenvaltioihin, joissa tietyt kustannukset ovat merkittävästialhaisemmat (vaikka jotkin kustannusedut, kutenalhaiset rehukustannukset, poistuvatkin niiden mukautuessa EU:n hintatasoihin).
In some LFAssheep and goat farming is the main source of economic activity and this has played a major role in shaping the landscapeand the local environment.
Keski- ja Itä-Euroopanmaissa siipikarjanliha-alan yritykset ovat yleensähyvin suuria, ja ulkomaiset suorat investoinnit ovat tärkeässä asemassa, mikä selittää osittain tuotannon jatkuvia laajentumisvalmiuksia 1990-luvulta alkaen.Monissa maissa pienimuotoinen tuotanto on kuitenkinerittäin merkittävää.
Sheep and goats are reared primarily for their meat or milk though their wool and pelts arevaluable by-products.
Siipikarjanlihan tuotannossakolme suurinta KIE-maata ovat Puola, Unkari ja Romania.
‘special marketing term’criteria which must bemet before certain claims about types of farmingcan be made (e.g. free range, extensive indoor, etc.— poultry kept for meat production are not kept inbattery cages);
siipikarjanlihan luokittelua koskevat säännöt, esimerkiksi luokittelu laadun mukaan (eli A- tai Bluokka); esittämismuotoa koskevat vaatimukset;vieraan veden pitoisuus; luokittelu painon mukaan
It also retains its quality ineither chilled or frozen form.
EU:lla ei ole koskaan ollut siipikarjanlihan tuottajillesuunnattua sisäistä tukijärjestelmää.
Council Regulation (EEC) No 1906/90 of 26 June 1990 (OJ L 173,6.7.1990) and Commission Regulation (EEC) No 1538/91 of 5 June1991 (OJ L 143, 7.6.1991).
Neuvoston asetus (ETY) N:o 1906/90, annettu 26. kesäkuuta 1990(EYVL L 173, 6.7.1990), ja komission asetus (ETY) N:o 1538/91,annettu 5. kesäkuuta 1991 (EYVL L 143, 7.6.1991).
The meat sector in the European Union > 17 Page 17
Liha-ala Euroopan unionissa > 19 Page 19
There is a vast range of breeds used.
Lampaan- ja vuohenlihan tuotanto EU:n alueilla
In general, thenorthern EU countries produce heavy lambs, while thesouthern Member States produce lightweight lambs.This variation has an impact on production, marketprices and producer incomes.
”erityiset markkinointiedellytykset” (Special Marketing Term), jotka on täytettävä, ennen kuinvoidaan esittää eräitä väitteitä tuotantotyypeistä(esimerkiksi ulkokanat, laajaperäinen sisäkasvatusjne. – lihantuotantoon pidettäviä kanoja ei kasvateta häkeissä)
Climate and geographyhave a significant influence on production patternsdue to the outdoor nature of production.
• merkintää koskevat vaatimukset, jotta kuluttajatsaisivat rahoilleen vastinetta.
Production of sheepmeat/goatmeat in the EU wasstrongly affected by the foot-and-mouth disease(FMD) epidemic in 2001 (more than 5 million sheepwere slaughtered and destroyed in its wake) and outputfell by around 9.6% in 2001.
Siipikarjanlihan tuotannon voimaperäisyyteen liittyyympäristönäkökohtia (erityisesti alueilla, joille tuotanto on eniten keskittynyt ja joilla lannan hävittäminenon erityisongelma), ja karjassa on aina olemassa taudin uhka.
In the medium- andlong-term, after an expected gradual recovery, a slightdownward trend both for production and per capitaconsumption is expected.
Lintuinfluenssan kaltaiset taudit voivatvahingoittaa karjoja vakavasti ja levitä nopeasti. EU onsen vuoksi suunnannut merkittäviä ponnisteluja tautien torjuntaan.
Compared to other meats, sheepmeat/goatmeat is arelatively small sector.
Kuluttajat arvostavat lampaan- ja vuohenlihaa senluonnollisen alkuperän, maun ja tarjolla olevien lihapalojen monipuolisen valikoiman vuoksi.
Annual EU-15 productionamounted to just over 1 million tonnes in 2002, compared to 6.7 million tonnes for beef.
Lampaan- javuohenlihan laatu ei myöskään heikkene jäähdytyksentai jäädytyksen seurauksena.
Nevertheless thereare nearly 90 million sheep (and 11.5 million goats) inthe EU-15, with enlargement in 2004 adding morethan 2 million more sheep to the total.
Lampaat syövät pääasiassa ruohoa ja elävät ulkona, vaikka erityiset tuotantojärjestelmät vaihtelevatkin maaperän, kasvillisuuden ja maatilatyypin mukaan.
The EU is thesecond largest producer of sheepmeat and goatmeat inthe world (after China).
Eri rotujen määrä on erittäin suuri.
Goat production systems fall into the same three principal categories as sheep production (production primarily for meat; production for milk; and, keeping animals for their fibres).
Pohjoisissa EU-maissa tuotetaan yleensä painavia karitsoja, kun taas eteläisissäjäsenvaltioissa tuotetaan kevyitä karitsoja.
However, in the countries ofnorthern Europe, goat production is not common.
Tämä vaihtelu vaikuttaa tuotantoon, markkinahintoihin ja tuottajien tuloihin.
Insouthern Europe, goat production is almost universally associated with milk production and kids areweaned and finished at a wide range of weights in similar patterns to lambs from dairy sheep flocks.
Ilmasto ja maantieteellinen sijainti vaikuttavat suuresti tuotantomallin valintaan, koska lampaita ja vuohia kasvatetaan yleensä ulkona.
The new CAP and the sheepmeat and goatmeat sector
EU on niin ikään kieltänyt suuren joukon rehun lisäaineita sekä antibiootit ja kasvunedistäjät, joita käytetään laajalti tuotannossa muualla maailmassa, tai säännellyt niitä muilla tavoin.
The CAP support system for the sector was altered in2001, and will change again as a result of the June2003 agreement to reform the CAP.
EU pyrkiivarmistamaan, että siipikarjanlihan maailmanlaajuisessa kaupassa noudatetaan korkeimpia mahdollisialaatu- ja turvallisuusvaatimuksia.
The average income of sheep and goat producers in the EU is generally amongst the lowest of all sectors.
Muihin liha-aloihin verrattuna lampaan- ja vuohenli-ha-ala on suhteellisen pieni.
Insouthern Europe sheep, and especially goats, are widely used for milk production, which can account for asignificant part of the income of the farmer, whereasin the north lambs are reared in systems purely devoted to meat production.
Vuotuinen tuotanto EU-15:ssä oli vuonna 2002 vain hieman yli miljoona tonnia verrattuna naudanlihan tuotantoon, joka oli6,7miljoonaa tonnia. EU-15:ssä on kuitenkin lähes90miljoonaa lammasta (ja 11,5 miljoonaa vuohta), javuonna 2004 tapahtuva laajentuminen lisää lampaidenkokonaismäärää yli 2 miljoonalla.
The 2001 reform
LAMPAAN- JA VUOHENLIHA
Around 80% of all ewes benefiting from premiumsare to be found in the LFAs of the Community.
Noin 80 prosenttia kaikista palkkiokelpoisista vuohista elää yhteisön epäsuotuisilla alueilla.
At the EU-15 level dairy ewes account for around 30% oftotal sheep numbers and goats make up some 10% of
EU-15:ssä lypsylampaiden osuus lampaiden kokonaismäärästä onnoin 30 prosenttia, ja vuohien osuus on noin kymmenen
Four Member States (France, Greece, Spainand the United Kingdom) account for nearly 80% of EU-15 production.
Lampaan- ja vuohenkasvatus perustuu valtaosaltaan laiduntamiseen.
Historically direct support to sheep and goat farmershas been the main CAP instrument in this sector.
Monet lammas- ja vuohilajit ovat sopeutuneet elämään ankarissa oloissa ja syömään karkeaa ruohoa.
The EU’s sheepmeat/goatmeat support ‘regime’has neverinvolved EU-financed purchases of meat into ‘inter-vention’stores.
Tätämaataloustuotannon muotoa harjoitetaan sen vuoksi usein Euroopan unionin (EU) ”epäsuotuisilla alueilla”.
Instead there has been limited accessto private storage aid, and management of imports tothe EU market, notably the use of tariff rate quotas.Export subsidies are not used as it is a deficit sector(the EU is only 80% self-sufficient).
Joillain epäsuotuisilla alueilla lampaan- ja vuohenkasvatus on tärkeinelinkeino, ja se on vaikuttanut merkittävästi maiseman japaikallisympäristön muovautumiseen.
In the past this was calculated foreach region of the EU, on the basis of regional marketprices compared to an EU-wide support price.
Lampaita ja vuohiakasvatetaan lähinnä lihan- tai maidontuotantoon, muttamyös niiden villa ja vuota ovat arvokkaita sivutuotteita.