natgillin/translations-raw huggingface dataset:
But now things are hotting up fast.
Mutta nyt tilanne käy kuumemmaksi.
Much of the information that scientists have discovered is used to predict future climate and the effects of climate change. This
Luonnolliset syyt eivät yksin selitä näin nopeaa lämpenemistä, jollaista ei ole koettu tuhanteen tai joidenkin tutkimusten mukaan kahteen tuhanteen vuoteen.
() For more information about this European project called EPICA, go to http://www.esf. org/esf_article.php?activity=1 & article=85 & domain=3
() Enemmän tietoa tästä eurooppalaisesta EPICA-nimellä tunnetusta hankkeesta löytyy osoitteesta http://www.esf.org/esf_article.php?activity=1 & article=85 & domain=3.
11 e) then hemispher ears (nor xt 100 years
(katkoviivat) ja tulosten yleinen vaihteluväli (harmaa).
Temperature over the last 1 000 y ature rise in the ne and projected temper is done through computer modelling and simulations.
Tiedot peräisin lämpö-mittarilukemista(punainen).
We are not talking about simple PCs — the computers that are used to look 100, 200 or 300 years into the future are complex systems that take in many variables.
Rekonstruoitu lämpötila, tiedot peräisin puiden vuosirenkaista, koralleista ja jäänäytteistä (sininen), tasoitetut tiedot (musta) ja virhemarginaali (harmaa).
For example scientists still do not know exactly how sensitive our climate is to the rising greenhouse gas concentrations, that is which concentrations trigger which temperature changes.
Suurta osaa siitä tiedosta, jonka tutkijat ovat saaneet selville, käytetään tulevan ilmaston ja ilmastonmuutoksen vaikutusten ennustamiseen.
This also depends on other factors like air pollution and cloud formation.
Tässä käytetään tietokonemalleja ja -simulaatioita.
So, the scientists run simulations based on different presumptions.
Emmekä nyt puhu yksinkertaisista tietokoneista: tietokoneet, joiden avulla katsotaan 100:n, 200:n tai 300:n vuoden päähän tulevaisuuteen, ovat monimutkaisia järjestelmiä, joissa otetaan huomioon monia muuttujia.
Source: European Environment Agency
Lähde: Euroopan ympäristökeskus lämpötilan muutoksia.
They must also make many other presumptions, for example how much fossil fuel we will burn in the future, how many people will live on Earth, and how economies will develop.
Tähän vaikuttavat myös muut tekijät, kuten ilmansaasteet ja pilvien muodostuminen.
This is why all projections of future climate developments operate within ranges.
Tämän vuoksi tutkijoiden on käytettävä erilaisiin oletuksiin perustuvia simulaatioita.
In 1988, the United Nations set up the Intergovernmental Panel on Climate Change (IPCC), which brings together thousands of scientists from around the world.
Vuonna 1988 YK perusti hallitusten välisen ilmastonmuutospaneelin IPCC:n, johon osallistuu tuhansia tutkijoita kaikkialta maailmasta.
Their task is to assess existing research and knowledge about climate change and its effects, and to report on it.
Heidän tehtävänään on arvioida ilmastonmuutosta ja sen vaikutuksia koskevaa nykytutkimusta ja -tietämystä sekä raportoida siitä.
So far, the IPCC has published three reports — in 1990, 1995 and 2001.
Tähän mennessä IPCC on julkistanut kolme kertomusta: vuosina 1990, 1995 ja 2001.
From all the available evidence, the IPCC has concluded that greenhouse gas concentrations in the atmosphere have increased mainly as a result of human activities.
IPCC on kaikkien saatavilla olevien todisteiden pohjalta päätynyt siihen, että kasvihuonekaasupitoisuudet ilmakehässä ovat lisääntyneet pääasiassa ihmisen toiminnan tuloksena.
It is also the IPCC’s assessment that temperatures will rise by between 1.4° and 5.8° Celsius by 2100 (see p. 7).
IPCC:n arvio on myös, että lämpötila nousee 1,4–5,8 celsiusastetta vuoteen 2100 mennessä (ks. s. 7).
What needs to be done to curb climate change?
Mitä pitäisi tehdä ilmastonmuutoksen pysäyttämiseksi?
Quite simply: we need to reduce emissions of greenhouse gases into the atmosphere.
Vastaus on yksinkertainen: kasvihuonekaasujen päästöjä ilmakehään on vähennettävä.
Some greenhouse gases are long-lived, which means that they stick around in the atmosphere for decades or even longer.
Jotkin kasvihuonekaasut ovat pitkäikäisiä ja pysyvät ilmakehässä vuosikymmeniä tai jopa pidempään.
Even if we take firm action now, temperatures will continue to rise for a while.
Vaikka toimisimme nyt jämäkästi, lämpötila jatkaisi jonkin aikaa kohoamistaan.
However, if we do not take any action, temperatures will increase even more, and at some point the climate could spiral out of control.
Jos emme tee mitään, lämpötila kohoaa vielä enemmän, ja jossain vaiheessa ilmaston kehitys karkaa käsistä.
Reducing our greenhouse gas emissions will require investments and changes to how we produce and use energy.
Kasvihuonekaasupäästöjen vähentäminen vaatii investointeja, ja energian tuotanto- ja käyttötapoja pitäisi muuttaa.
Recent studies find that the price of doing nothing would be much higher because of the damage and suffering that unconstrained climate change would cause.
Viimeaikaisissa tutkimuksissa on huomattu, että tulisi vielä paljon kalliimmaksi olla tekemättä mitään, kun otetaan huomioon, millaisia vahinkoja ja kärsimyksiä johtuisi hallitsemattomasta ilmastonmuutoksesta.
What governments are doing
Mitä päättäjät tekevät asian hyväksi?
In the 1980s, evidence of climate change was mounting.
Ilmastonmuutoksesta alkoi kerääntyä näyttöä 1980-luvulla.
Governments realised how big a threat climate change was and that they had to do something about it.
Hallitustasolla tajuttiin, miten suuri uhka ilmastonmuutos oli ja että asialle oli tehtävä jotakin.
They also realised that they had to work together to have a chance of success.
Päättäjät tajusivat myös, että onnistuakseen heidän olisi tehtävä yhteistyötä.
Climate change is a global issue because all countries contribute, in varying degrees, to greenhouse gas emissions, and all countries are affected by it.
Ilmastonmuutos on maailmanlaajuinen kysymys, sillä kaikki maat ovat vaihtelevassa määrin mukana kasvihuonekaasupäästöjen tuottamisessa ja ilmastonmuutos koskettaa niitä kaikkia.
So no country can solve the problem on its own.
Yksikään maa ei pysty ratkaisemaan ongelmaa omin voimin.
The UN Framework Convention on Climate Change
Ilmastonmuutosta koskeva YK:n puitesopimus
In 1992, governments agreed the United Nations Framework Convention on Climate Change (UNFCCC).
Vuonna 1992 eri maiden hallitukset sopivat ilmastonmuutosta koskevasta YK:n puitesopimuksesta (UNFCCC).
So far, this international agreement has been formally accepted by 189 countries — almost all the countries in the world.
Toistaiseksi tämän kansainvälisen sopimuksen on virallisesti hyväksynyt 189 maata, eli miltei kaikki maailman maat.
The ultimate objective of this Convention is: the stabilisation of greenhouse gas concentrations in the atmosphere at a level that would prevent dangerous anthropogenic [human-induced] interference with the climate system.
Ilmakehän kasvihuonekaasupitoisuuksien vakiinnuttaminen tasolle, jolla estettäisiin ihmisen toiminnasta aiheutuvat vaaralliset vaikutukset ilmastoon.
Such a level should be achieved within a timeframe sufficient to allow ecosystems to adapt naturally to climate change, to ensure that food production is not threatened and
Tämä taso olisi saavutettava ajassa, jonka ekosysteemit tarvitsevat sopeutuakseen luonnollisesti ilmastonmuutokseen, jotta varmistettaisiin se, ettei ruoan tuotanto joudu uhatuksi ja että taloudellinen kehitys etenee kestävällä tavalla.
Under the Convention, the 189 governments monitor and report the greenhouse gases they produce, develop climate change strategies, and help the poorer among them address climate change.
Yleissopimuksen nojalla 189 valtiota valvoo tuottamiaan kasvihuonekaasuja ja raportoi niistä, kehittää ilmastonmuutosstrategioita ja auttaa köyhimpiä maita käsittelemään ilmastonmuutoksen aiheuttamia ongelmia.
They meet once a year to discuss things and decide what to do next.
Ne kokoontuvat kerran vuodessa keskustelemaan asioista ja päättämään jatkotoimista.
The Convention was designed as an umbrella under which more action would be agreed in the future.
Yleissopimus suunniteltiin kattosopimukseksi, jonka puitteissa voitaisiin tulevaisuudessa sopia uusista toimista.
The Kyoto Protocol
Kioton pöytäkirja
In 1997, in the Japanese city of Kyoto, the governments took the next step and agreed the important Kyoto Protocol.
Vuonna 1997 Kiotossa Japanissa hallitukset astuivat seuraavan askeleen ja allekirjoittivat Kioton pöytäkirjan.
This treaty commits the industrialised countries among them to reduce or limit their greenhouse gas emissions and reach certain emission targets by 2012.
Sen mukaan teollisuusmaat sitoutuvat vähentämään tai rajoittamaan kasvihuonekaasupäästöjään ja saavuttamaan tietyt päästötavoitteet vuoteen 2012 mennessä.
For each country, there is a target.
Kullekin maalle on oma tavoite.
The Kyoto Protocol focuses on industrialised countries because they are responsible for most of the past and current greenhouse gas emissions and have the knowledge and money to reduce them.
Kioton pöytäkirjassa keskitytään teollisuusmaihin, sillä ne vastaavat suurimmasta osasta aiempia ja tämänhetkisiä kasvihuonekaasupäästöjä ja niillä on tarvittavaa tietoa ja rahaa.
For example, the amount of greenhouse gases produced in the EU is 11 tonnes per citizen every year, while developing countries produce only around 1 tonne per citizen each year.
Esimerkiksi EU tuottaa 11 tonnia kasvihuonekaasuja henkeä kohti joka vuosi, kun kehitysmaissa vastaava luku on noin yksi tonni.
The Kyoto Protocol came into legal force on 16 February 2005.
Kioton pöytäkirja tuli voimaan 16. helmikuuta 2005.
So far, 150 governments, including all 25 EU countries, have formally adopted it ().
Tähän mennessä 150:n maan hallitukset, EU:n kaikki 25 jäsenvaltiota mukaan luettuina, ovat virallisesti hyväksyneet sen (1).
Thirty-six are industrialised countries and have Kyoto targets, most of which require greenhouse gas reductions of5 to 8 % from 1990 levels by 2012.
Näistä 36 on teollisuusmaita. Niille on asetettu Kioton pöytäkirjassa tavoitteet, joista suuri osa edellyttää kasvihuonekaasujen vähentämistä 5–8 prosentilla vuoden 1990 tasoista vuoteen 2012 mennessä.
Only the US and Australia have decided not to participate in the Kyoto Protocol although they had initially planned to do so.
Vain Yhdysvallat ja Australia ovat päättäneet olla osallistumatta Kioton pöytäkirjaan, vaikka ne olivat alun perin suunnitelleet tulevansa mukaan.
() The status of the number of ratifications is as of 29 April 2005.
() Tilanne 29. huhtikuuta 2005.
The Kyoto Protocol is a first step — even when it was negotiated, it was clear that it would not be enough to stop climate change.
Kioton pöytäkirja oli vasta ensimmäinen askel, ja jo sitä neuvoteltaessa oli selvää, että se ei riittäisi ilmastomuutoksen pysäyttämiseen.
But the Protocol is crucial because it signals to the rest of the world that the vast majority of industrialised nations are willing to change course to save the world’s climate.
Pöytäkirja on kuitenkin tärkeä, sillä se viestittää muulle maailmalle, että suurin osa teollisuusmaista haluaa muuttaa suuntaa ja pelastaa maapallon ilmaston.
It has also introduced various mechanisms under which countries cooperate in reducing emissions, which will lower costs.
Pöytäkirjan perusteella on myös luotu maiden välille erilaisia käytäntöjä hiilidioksidipäästöjen vähentämiseksi ja kustannusten pienentämiseksi yhteistyön avulla.
What the EU is doing
Mitä EU tekee asian hyväksi?
The European Union is at the forefront of the global fight against climate change.
Euroopan unioni on ilmastonmuutoksen vastaisen taistelun eturintamassa.
It is convinced that as a major economic power it has a duty to lead by example.
EU on vakuuttunut sitä, että merkittävänä taloudellisena voimana sen velvollisuutena on näyttää esimerkkiä.
During the negotiations of the Kyoto Protocol, the 15 countries that made up the EU at the time (marked in yellow, see box next page) took on a particularly ambitious target: to reduce their collective greenhouse gas emissions by 8 % below 1990 levels until 2012.
Kioton pöytäkirjaa koskevien neuvottelujen aikana tuolloiset EU:n 15 jäsenvaltiota (merkitty keltaisella, ks. laatikko seuraavalla sivulla) asettivat itselleen todella haasteellisen tavoitteen: vähentää niiden yhteenlaskettuja kasvihuonekaasupäästöjä vuoden 1990 tasoista kahdeksalla prosentilla vuoteen 2012 mennessä.
They then decided how much each of them should do for this collective target to be reached, taking into account the economic situation and industrial structure of each country.
Tämän jälkeen ne päättivät, mikä olisi kunkin maan osuus, jotta tähän yhteistavoitteeseen päästäisiin. Tässä otettiin huomioon kunkin maan taloudellinen tilanne ja teollisuuden rakenne.
Most have to reduce their emissions, but some are allowed to increase them up to a certain limit, while others must keep their emissions at the same levels as in 1990.
Toisten – mm. Suomen – on pidettävä päästönsä samalla tasolla kuin vuonna 1990.
The ten countries that joined the EU on 1 May 2004 (marked in blue) have individual targets under the Protocol with the exception of Cyprus and Malta, which have no targets.
EU:hun 1. toukokuuta 2004 liittyneillä mailla (merkitty sinisellä) Kyprosta ja Maltaa lukuun ottamatta on pöytäkirjan mukaiset yksilölliset tavoitteensa.
Kyoto Targets in the EU
Kioton tavoitteet EU:ssa
EU Member States with individual targets under the Kyoto Protocol
EU:n jäsenvaltiot, joilla on yksilölliset Kioton pöytäkirjan mukaiset tavoitteet
EU Member States sharing an 8 % reduction target under the Kyoto Protocol
EU:n jäsenvaltiot, jotka jakavat Kioton pöytäkirjan mukaisen kahdeksan prosentin vähennystavoitteen
Czech Republic
Belgia Tanska
Denmark Finland France Germany Greece Ireland Italy Luxembourg Netherlands Portugal Spain Sweden
Saksa Kreikka Espanja Ranska Irlanti Italia Luxemburg Alankomaat Itävalta Portugali Suomi Ruotsi
In March 2000, the EU launched the European Climate Change Programme (ECCP).
Maaliskuussa 2000 EU käynnisti eurooppalaisen ilmastonmuutosohjelman (European Climate Change Programme, ECCP).
Together with representatives from industry, environmental associations and other interested groups, the EU has identified 42 measures that will help its member states reduce their greenhouse gas emissions in a cost-effective way.
Yhteistyössä teollisuuden edustajien, ympäristöjärjestöjen ja muiden eturyhmien kanssa EU on määritellyt 42 toimenpidettä, jotka auttavat EU-maita vähentämään kasvihuonekaasupäästöjään tehokkaasti ja taloudellisesti.
All these measures have already become law or are in the process of being adopted.
Kaikista näistä toimenpiteistä on säädetty laissa, tai niitä ollaan pian hyväksymässä virallisesti.
A cornerstone of EU climate change policies is the EU’s emissions trading scheme launched on 1 January 2005.
EU:n ilmastonmuutospolitiikan kulmakivi on EU:n päästökauppajärjestelmä, joka käynnistyi tammikuussa 2005.
EU governments have set limits to how much CO some 12 000 power plants and energy-intensive factories are allowed to emit per year.
EU-maiden hallitukset ovat asettaneet rajat sille, miten paljon hiilidioksidipäästöjä noin 12 000 voimalaitosta ja paljon energiaa kuluttavaa tehdasta saavat vuosittain aiheuttaa.
These plants account for almost half of the EU’s CO emissions.
Nämä laitokset vastaavat miltei puolesta EU:n hiilidioksidipäästöjä.
Those plants that emit less CO than they are allowed to can sell the unused emission quotas to other factories that are not doing that well.
Ne laitokset, joiden hiilidioksidipäästöt jäävät niille asetetun rajan alle, voivat myydä käyttämättömät päästökiintiönsä muille laitoksille, joilla ei mene yhtä hyvin.
This provides for a financial incentive to reduce emissions.
Tämä toimii taloudellisena kannustimena päästöjen vähentämiselle.
The system also makes sure that there are buyers for the emission allowances.
Järjestelmällä varmistetaan se, että päästöoikeuksille löytyy ostajia.
Companies that exceed their emission limits and do not cover them with emission rights bought from others will have to pay hefty penalties.
Yritykset, jotka ylittävät päästörajansa eivätkä kata niitä muilta ostetuilla päästöoikeuksilla, joutuvat suorittamaan raskaita sakkoja.
Many climatefriendly technologies already exist and only need to be further improved to be widely used.
Monia ilmastoystävällisiä teknologioita on jo käyttövalmiina ja hiomista vailla, jotta ne saadaan laajempaan käyttöön.
For example, it is possible to capture some of the carbon released
On esimerkiksi mahdollista kerätä talteen osa hiilestä, jota vapautuu
Greenhouse gas emissions in the EU in 2001
Kasvihuonekaasupäästöt EU:ssavuonna 2001
Transport 21%
Liikenne21 %
Other 4% when fossil fuels are burnt and then bury it in old mines or former oil fields.
Muut 4 % fossiilisten polttoaineiden palaessa, ja haudata se sitten vanhoihin kaivoksiin tai entisille öljykentille.
This technology is called ‘carbon capture and storage’ and reduces CO emissions into the atmosphere.
Menetelmää kutsutaan hiilen talteenotoksi ja varastoinniksi, ja sillä vähennetään hiilidioksidipäästöjä ilmakehään.
Another promising technology, which, however, requires considerably more research, is the production of hydrogen from renewable energies and its use in ‘fuel cells’.
Toinen lupaava teknologia, joka tosin vaatii huomattavasti enemmän tutkimusta, on vedyn tuottaminen uusiutuvista energialähteistä ja sen käyttö polttokennoissa.
The fuel cell converts the hydrogen with oxygen into water, and in the process it produces electricity.
Kenno muuntaa vedyn ja hapen vedeksi ja tuottaa samalla sähköä.
Householdsand SMEs17%
Lähde: Euroopan ympäristökeskus
The EU is on course to reach its Kyoto targets for 2012 if all the measures planned by the EU and its member states are implemented. By 2002, the most recent year for which data were available when this booklet was
Teollisuus Vaikuttaa siltä, että EU saavuttaa sille vuodeksi 2012 20 %asetetut Kioton pöytäkirjan tavoitteet, mikäli EU ja kaikki sen jäsenvaltiot toteuttavat suunnittelemansa toimenpiteet.
Source: European Environment Agency written, the former 15 EU countries had reduced their greenhouse gas emissions by 2.9 % compared to 1990 levels (their Kyoto target is 8 %).
Vuoteen 2002 mennessä (viimeiseen vuoteen, jolta tiedot olivat saatavilla tämän julkaisun kirjoittamisajankohtana) EU:n 15 vanhaa jäsenmaata olivat vähentäneet kasvihuonekaasujen päästöjään 2,9 prosenttia vuoden 1990 tasosta, kun niille Kiotossa asetettu tavoite on kahdeksan prosenttia.
Together, the 25 EU countries had reduced their emissions by 9 %.
Yhdessä kaikki 25 EU:n jäsenvaltiota olivat vähentäneet päästöjään yhdeksän prosenttia.
What businesses are doing
Mitä yritykset tekevät?
Companies are playing an important role in the fight against climate change.
Yrityksillä on merkittävä tehtävä ilmastonmuutoksen torjunnassa.
They are coming to understand that by cutting their greenhouse gas emissions they not only protect the climate, but can also save money, earn good publicity, and gain an advantage over their competitors.
Ne ovat alkaneet ymmärtää, että vähentämällä kasvihuonekaasupäästöjään ne eivät pelkästään suojele ilmastoa vaan myös säästävät rahaa, hankkivat itselleen hyvää mainosta ja saavat etua kilpailijoihinsa nähden.
For example, a big multinational company manufacturing a wide range of products in different regions of the world has, since 1990, saved EUR 1.5 billion by reducing energy consumption and installing new climatefriendly technologies in its factories.
Esimerkiksi eräs suuri monikansallinen yritys, joka valmistaa monia erilaisia tuotteita eri puolilla maailmaa, on vuodesta 1990 säästänyt 1,5 miljardia euroa vähentämällä energiankulutustaan ja asentamalla tehtaisiinsa uutta ilmastoystävällistä teknologiaa.
In addition, it saves EUR 7 to 11 million annually through the use of renewable energy.
Lisäksi se säästää 7–11 miljoonaa euroa joka vuosi uusiutuvan energian käytöllä.
With these measures, it has reduced its greenhouse gas emissions by 67 % since 1990 ().
Näillä toimenpiteillä se on vähentänyt kasvihuonekaasupäästöjään 67 prosentilla vuodesta 1990 ().
The associations of European, Japanese and Korean car manufacturers have voluntarily committed themselves to reducing the average CO emissions of new passenger cars sold in Europe by roughly a quarter from 1995 levels by 2008 (European carmakers) or 2009 (Japanese and Korean carmakers).
Eurooppalaisten, japanilaisten ja korealaisten autonvalmistajien liitot ovat vapaaehtoisesti luvanneet vähentää uusien Euroopassa myytävien henkilöautojen keskimääräisiä hiilidioksidipäästöjä noin neljänneksellä vuoden 1995 tasosta vuoteen 2008 mennessä (eurooppalaiset autonvalmistajat) tai vuoteen 2009 mennessä (japanilaiset ja korealaiset).
The development of climatefriendly technologies also creates new jobs and opens up new markets.
Ilmastoystävällisten teknologioiden kehittäminen myös luo uusia työpaikkoja ja avaa uusia markkinoita.
Thanks to support schemes for wind power in several EU countries, European companies now supply 90 % of the booming global market for wind power equipment.
Monissa EU-maissa toteutettujen tuulivoimaa tukevien ohjelmien ansiosta eurooppalaiset yritykset toimittavat tällä hetkellä 90 prosenttia maailman tuulivoimalalaitteista alan voimakkaasti kasvaville markkinoille.
In Germany, introducing wind power has generated work for 40 000 people.
Saksassa tuulivoiman käyttöönotto on työllistänyt 40 000 ihmistä.
If European companies are quick in developing new climatefriendly technologies, they will have a competitive advantage when global demand for such technologies rises.
Jos Euroopan yritykset onnistuvat nopeasti kehittämään ilmastoystävällistä teknologiaa, ne ovat hyvissä kilpailuasemissa, kun alan teknologian kysyntä kasvaa koko maailmassa.
() See‘Less is more: 14 pioneers in reducing greenhouse gas emissions’ by the Climate Group, a coalition of organisations committed to reducing their greenhouse gas emissions.
() Ks. kasvihuonekaasujen vähentämiseen sitoutuneiden julkisten tahojen ja yksityisten organisaatioiden toimia käsittelevä julkaisu Less is more: 14 pioneers in reducing greenhouse gas emissions, jonka on laatinut ilmastonmuutosta käsittelevä työryhmä (Climate Group), kasvihuonekaasujen vähentämiseen sitoutuneiden organisaatioiden yhteenliittymä.
Document available at http://www.theclimategroup.org/tcg_lessmore.pdf
Asiakirja on osoitteessa http://www.theclimategroup.org/tcg_lessmore.pdf.
What you can do
Mitä sinä voit tehdä?
Climate change is a global problem, and yet each of us has the power to make a difference.
Vaikka ilmastonmuutos on maailmanlaajuinen ongelma, jokainen voi vaikuttaa.
Even small changes in our behaviour can help prevent greenhouse emissions without affecting our quality of life.
Pienetkin muutokset omassa toiminnassa auttavat ehkäisemään kasvihuonekaasupäästöjä ilman, että sillä on vaikutusta elämämme laatuun.
In fact, they can save us money.
Niillä voimme jopa säästää rahaa.
• Look for goods with the European eco-label, symbolised by a little flower (see top left corner of this box), in shops and supermarkets.
• Etsi kaupoissa ja supermarketeissa pienellä kukalla, eurooppalaisella ympäristömerkillä, varustettuja tuotteita (merkki näkyy tämän laatikon vasemmassa ylänurkassa).
This means they have been manufactured under strict environmental standards.
Se osoittaa, että tuote on valmistettu tiukkojen ympäristövaatimusten mukaisesti.
• Recycle things.
• Kierrätä.
Recycling 1 kg of old aluminium cans consumes ten times less energy than producing them from scratch, and factories use far less energy to make paper from old newspapers than from wood pulp.
Yhden alumiinitölkkikilon kierrättäminen kuluttaa vain kymmenesosan siitä energiasta, jota tarvitaan tölkkien valmistamiseen alkutekijöistään.
• When you make a hot drink, just boil the amount of water you need.
Tehtaat käyttävät paljon vähemmän energiaa tuottaessaan paperia vanhoista sanomalehdistä kuin puumassasta.
• Don’t overheat your home.
• Älä lämmitä kotiasi liikaa.
Reducing the temperature by just 1° Celsius can cut up to 7 % off your family’s energy bill.
Jo se, että vähennät lämpötilaa yhdellä asteella, auttaa säästämään seitsemän prosenttia kodin sähkölaskusta.