natgillin/translations-raw huggingface dataset:
‘The idea was to obtain as much data as possible on horse mackerel: actual catch figures, catch levels desirable according to fishery, etc.’
Tutkimusta tehtiin pitkään ja huolellisesti, ja alueellinen neuvoa-antava toimikunta kuuli neljää tutkijaryhmää: ”Tutkijat antoivat meille kyselylomakkeen, jonka kysymyksiin vastasimme huolellisesti”, toteaa Sean O’Donoghue. ”Tarkoitus oli saada mahdollisimman kattavat tiedot piikkimakrillista, kuten niiden pyyntimääristä ja pyynnin suotavasta tasosta pyyntialueittain.”
The first problem in setting up such a management plan was the lack of reliable data.
Tällaisen hoitosuunnitelman laatimisen vaikeutena oli ennen kaikkea tietojen puute.
Biological information on horse mackerel is too spotty to serve as a basis for setting a fishing mortality objective and establishing a relationship between total allowable catches (TACs) and scientific estimates of catches.
Piikkimakrillia koskevat biologiset tiedot ovat liian puutteellisia, jotta niiden perusteella voidaan asettaa kalastuskuolevuutta koskevia tavoitteita tai suhteuttaa keskenään suurimmat sallitut saaliit ja pyyntien tieteelliset ennusteet.
But in the case of horse mackerel, the scientists and fishermen had the results of a study using egg abundance as an indicator, carried out in the context of international research every three years since 1977. So what is unusual about this management
Piikkimakrillin kohdalla tutkijoilla ja kalastajilla oli käytössään tulokset tutkimuksesta, joka koski piikkimakrillin mätimunien runsausindeksiä ja joka on tehty vuodesta 1977 asti joka kolmas
Every year, 140 000 tonnes of Atlantic horse mackerel are caught from Western stocks, by far the largest of the three stocks present in EU waters, with a catch value of around EUR 60 million.
Läntistä piikkimakrillia pyydetään vuosittain 140 000 tonnia. Läntinen kanta onkin ylivoimaisesti merkittävin kolmesta yhteisön vesillä esiintyvästä kannasta, ja pyynnin arvo on noin 60 miljoonaa euroa.
Whatever the reasons, the fishermen’s initiative on Atlantic horse mackerel reveals a change of attitude: until then a management plan was only put in place once a stock had reached a precarious state. In this case, the aim was not to save the stock but to manage the resource more predictably.
Olivatpa syyt mitkä tahansa, piikkimakrillin pyytäjien toiminta kertoo asenteiden muutoksesta, sillä piikkimakrillien hoitosuunnitelmaa sovellettiin aiemmin vasta sitten, kun kalakannat olivat vaarassa.
The existence of a tension-free context facilitated dialogue in the working group between scientists and fishermen.
Kyse ei ole kantojen pelastamisesta vaan siitä, että kalavaroja pyritään hoitamaan ennalta ennustettavasti.
‘Thescientists made a tremendous contribution,’ acknowledges Sean O’Donoghue. ‘They took our concerns into account.’
Kireän tilanteen raukeaminen on edistänyt vuoropuhelua tutkijoiden ja kalastajien välisissä työryhmissä. ”Tutkijoiden panos on ollut huomattava, sillä he ovat ottaneet huomioon huolenaiheemme”, myöntää Sean O’Donoghue.
The management plan for Western stocks of Atlantic horse mackerel does not concern an overexploited species.
Läntistä piikkimakrillia koskeva hoitosuunnitelma ei sisällä liikakalastettuja kantoja.
Its aim is not to save the stock but to manage it more predictably.
Kyse ei ole kantojen pelastamisesta vaan siitä, että kalavaroja pyritään hoitamaan ennalta ennustettavasti.
After nine months of work, in July 2007, the Pelagic RAC working group was ready to present to the European Commission the broad outlines of a management plan that established a steady TAC for three years.
Kansainvälinen merentutkimusneuvosto päätteli vuonna 2007, että lyhyellä aikavälillä hoitosuunnitelma olisi sopusoinnussa varovaisuusperiaatteen kanssa.
The sector made a commitment with this text not to exceed the TAC, to carry over to the following year any overrun and to take account of non-targeted catches of horse mackerel. The text proposed was particularly thorough: the fishermen did not merely present a general framework, but also suggested a method for calculating a three-year TAC and even defined the framework of conditions resulting from an exceptional year.
Komission omana tieteellisten lausuntojen antajana toimiva tieteellis-teknis-taloudellinen kalastuskomitea (CSTEP) hyväksyi merentutkimusneuvoston päätelmät ja suositteli hoitosuunnitelman tarkistamista muutaman vuoden kuluttua suunnitelman täytäntöönpanosta.
The initiative, which ensures sustainable stock management, is welcomed by fishermen in more than one respect.
Hoitosuunnitelmassa vahvistettiin pysyvät suurimmat sallitut saaliit kolmeksi vuodeksi.
‘For us, thefishing industry must remain at the heart of decisions,’ explains Sean O’Donoghue.
Kalastusalan toimijat sitoutuivat hoitosuunnitelman mukaisesti siihen, etteivät he ylitä näitä TACeja.
The plan also offers another major advantage: it ensures the stability of the TAC for three years.
He sitoutuivat myös siirtämään kiintiöt seuraavaan vuoteen niiden ylittyessä sekä ottamaan huomioon kohdelajeihin kuulumattomat piikkimakrillit.
‘In the past, theannual discussions on TACs were a real battle and TACs could fluctuate from 20 to 30%,’ he continues.
Ehdotettu hoitosuunnitelma oli erityisen onnistunut, sillä kalastajat eivät tyytyneet vain esittämään yleistä toimintakehystä vaan ehdottivat myös kolmivuotisen TACien laskentamallin kehittämistä ja jopa määrittelivät toimintaehdot poikkeuksellisia vuosia varten.
Promoted by fishermen, this initiative quickly won the support of other stakeholders in the Pelagic RAC and the Commission, which endorsed the RAC’s opinion and adopted last April a proposal for a regulation on the Western stock of Atlantic horse mackerel (1).
Kalastajat ovat suhtautuneet erittäin myönteisesti tähän aloitteeseen, jolla varmistetaan kestävän kehityksen mukainen kalakantojen hoito. ”Meille kalastuselinkeinon on pysyt-täväpäätöksenteon keskiössä”, toteaa Sean O’Donoghue.
‘We were strongly encouraged in our initiative bythe European Commission,’ confides Sean O’Donoghue, who adds that ‘this management plan is a fine example of thetype of initiatives the RACs can take.’ u gu st 2009 II A
Hoitosuunnitelmalla on myös eräs toinen huomattava etu, nimittäin se, että sillä varmistetaan TACien muuttumattomuus kolmen vuoden ajan. ”Keskustelut TACeista aiheuttivat aiemmin joka vuosi kädenvääntöä, ja TACien taso saattoi vaihdella 20–30prosenttia”, Sean O’Donoghue jatkaa.
The management plan for the Western stock of Atlantic horse mackerel is perfectly in line with the CFP, which aims to ensure ecologically, economically and socially sustainable exploitation of marine resources.
Läntisen piikkimakrillin kantojen hoitosuunnitelma sopii täysin yhteiseen kalastuspolitiikkaan, jonka tavoitteena on varmistaa meriluonnonvarojen ekologisesti, taloudellisesti ja sosiaalisesti kestävä hyödyntäminen.
Other RACs have undertaken similar projects and are working on setting up longterm management plans for species in their zones of competence.
Muissa vastaavissa hankkeissa on perustettu lisää alueellisia toimikuntia, jotka työskentelevät parhaillaan pitkäaikaisten hoitosuunnitelmien kehittämiseksi lajeille, jotka kuuluvat näiden toimikuntien toimivaltuuksien piiriin.
Atlantic horse mackerel (Trachurus trachurus) is a bony pelagic fish that lives far from shore, can range between 15 and 60 cm long and is caught with mackerel.
Piikkimakrilli (Trachurus trachurus) on luukaloihin kuuluva pelaginen laji, jota esiintyy kaukana rannikoista. Sen pituus on 15–60 senttimetriä ja sitä pyydetään yhdessä makrillin kanssa.
Some 140 000 tonnes of Atlantic horse mackerel are caught yearly from Western stocks, by far the largest of the three stocks found in Community waters, with a catch value of around EUR 60 million.
Läntistä piikkimakrillia pyydetään vuosittain 140 000 tonnia. Läntinen kanta onkin ylivoimaisesti merkittävin kolmesta yhteisön vesillä esiintyvästä kannasta, ja pyynnin arvo on noin 60 miljoonaa euroa.
These fisheries provide 6 000 jobs.
Pyynti työllistää 6 000 ihmistä.
Horse mackerel used to be caught for processing into oil and fishmeal, but since the 1970s it has been marketed for human consumption.
Aiemmin piikkimakrillia pyydettiin jalostuksen tarpeisiin, ja siitä valmistettiin öljyä ja kalajauhoa.
In Europe, it is eaten fresh in Portugal and Spain.
1970-luvulta alkaen sitä on pyydetty kuitenkin ihmisten ravinnoksi, ja esimerkiksi Portugalissa ja Espanjassa piikkimakrillia syödään tuoreena.
However, nearly 90% of horse mackerel is exported, mostly frozen, to Japan and West Africa.
Lähes 90 prosenttia pyydetystä piikkimakrillista menee kuitenkin vientiin lähinnä pakastetuotteina Japaniin ja Länsi-Afrikkaan.
Mediterranean: new measures for all fishermen
Tonnikala: uusi valvontakampanja
At its yearly meeting last March, the General Fisheries Commission for the Mediterranean adopted a number of measures aimed at enhancing the sustainable management of resources in this fragile sea.
Välimeren yleisen kalastuskomission vuosikokous pidettiin viime maaliskuussa. Kokouksessa päätettiin useista toimenpiteistä, joiden tarkoituksena on parantaa kalavarojen kestävää hoitoa tällä herkällä merialueella.
The parties agreed on the common protocol for a fleet register, in which every State will have to enter its data.
Kokouksen osanottajat sopivat kalastuslaivastorekisteriä koskevasta yhteisestä pöytäkirjasta.
The idea is to give the regional fisheries management organisation a more accurate estimate of the Mediterranean fleet so that it can take precise measures in fishing capacity and fishing effort.
Kukin jäsenvaltio on vastedes velvollinen syöttämään tietonsa tähän rekisteriin, jonka perusteella alueelliset kalastuksenhoitojärjestöt voivat laatia kattavan arvion Välimeren kalastuslaivastosta sekä toteuttaa aluskapasiteettia ja pyyntiponnistusta koskevia kohdennettuja toimenpiteitä.
Further recommendations were adopted with the support of the European Union: theuse of 40-mm square mesh for trawlers, the mandatory installation of a vessel monitoring system (VMS) on vessels over 15m in length, the provisional freeze of demersal fishing in an areawhere spawning stock gather in the Gulf of Lions (for several species, especially hake), a general 10% reduction in fishing effort, a procedure to establish a list of vessels presumed to have carried out illegal, undeclared or unregulated fishing, the mandatory declaration of scientific data and statistics and the establishment of a performance review system.
Myös uusia suosituksia on annettu Euroopan unionin tuella. Näistämainitaan seuraavat: troolien käyttämien verkkojenneliösil-män onoltava vähintään 40 millimetriä, yli 15 metriä pitkiinaluk-siin onasennettava satelliittiseurantajärjestelmä (VMS), pohjalajien (useiden lajien ja erityisesti kummeliturskan) pyynti on jäädytettävä väliaikaisesti Lyonin lahdella kalojen lisääntymisalueilla, pyyntiponnistusta vähennetään yleisesti 10 prosentilla, laaditaan luettelot aluksista, jotka harjoittavat laitonta pyyntiä eivätkä ilmoita saaliitaan, tieteelliset tiedot ja tilastotiedot on ilmoitettava, ja käyttöön on otettava suorituskyvyn arviointijärjestelmä.
Following the adoption by the International Commission for the Conservation of Atlantic Tunas (ICCAT) of a new recovery plan forbluefin tuna, the Commission has decided not to ease control pressure on this problematic species.
Sen jälkeen, kun kansainvälinen Atlantin tonnikalojen suojelukomissio hyväksyi tonnikalan uuden hoitosuunnitelman, komissio päätti jatkaa tämän ongelmallisen kalalajin pyynnin valvontaa soveltamalla nollatoleranssia.
It has adopted a zero-tolerance approach. Certain joint operations, where an EU operator works with fishing vessels, tug boats or fattening farms from non-EU States, are only authorised if the third State is considered to comply strictly with the ICCAT plan.
Jotkin yhteiset toimet, kuten EU:n toimijoiden sekä kalastusalusten, hinaajien tai EU:n ulkopuolisten maiden kasvatustilojen välinen yhteistyö, on sallittu siten ainoastaan, jos kyseisen kolmannen maan tiedetään noudattavan tarkoin ICCAT:n hoitosuunnitelmia.
Following on from last year, a Specific Control and Inspection Programme was also put in place in collaboration with the Community Fisheries Control Agency andthe control services of the seven Member States concerned (Portugal, Spain, France, Italy, Malta, Greece and Cyprus).
Tämän lisäksi on edellisen vuoden tavoin laadittu erityinen valvonta- ja tarkastusohjelma yhteistyössä yhteisön kalastuksenvalvontaviraston sekä seitsemän jäsenvaltion (Portugali, Espanja, Ranska, Italia, Malta, Kreikka ja Kypros)valvon-tayksiköiden kanssa.
Thispro-gramme focuses on the use of new technologies for remotemoni-toring of catch, transfer and caging declarations, and the necessity of controlling the entire supply chain, particularly from catch to slaughter and purchase operations in the fall.
Ohjelmassa painotetaan uusien tekniikoiden käyttöä saaliiden ilmoittamisen, siirron ja eristämisen pitkän matkan valvonnassa sekä tarvetta valvoa koko toimitusketjua pyynnistä aina teurastukseen ja syksyisin tapahtuvaan ostotapahtumaan asti.
It is also based on the Joint Deployment Plan coordinated by the Agency, involving 12 deep-sea patrol vessels, 17 coastal patrol vessels and 12 aircraft.
Ohjelmassa otetaan huomioon myös kalastuksenvalvontaviraston koordinoima yhteinen toimintaohjelma, johon osallistuu 12avo-merenpartioalusta, 17 rannikkopartioalusta ja 12lentokonetta.
There will be 274 days of inspection at sea, 242 days on land and 70 days using aerial surveillance throughout the fishing zone, i.e.from the Azores to the Eastern Mediterranean.
Merivalvontapäiviä on yhteensä 274 vuodessa, maavalvontapäiviä 242jailmavalvontapäiviä 70. Valvonta käsittää koko pyyntialueen Açoresista itäiselle Välimerelle.
Multiannual plans: on track for maximum sustainable yield
Monivuotiset hoitosuunnitelmat: Kohti kestävän kehityksen mukaista enimmäistuottoa
Markets: COM in the spotlight
Markkinat: YMJ:n uudistus
Maritime affairs: European Maritime Day
Merenkulun asiaa: Euroopan meripäivät
NEAFC, annual meeting of parties, London (United Kingdom), 9-13 November 2009The contracting parties to the regional fisheries organisation (RFO) for the international waters of the North East Atlantic meet once a year to adopt guidelines for the management of stocks important for European Union fleets. > For more information:Tel: +44 207 631 0016E-mail: info@neafc.org Website: www.neafc.org 9-11
NEAFC, sopimuspuolten vuosikokous, Lontoossa (Yhdistynyt kuningaskunta), 9.–13. marraskuuta 2009Koillis-Atlantin kansainvälisistä vesistä vastaavan alueellisen kalastusjärjestön sopimuspuolten vuosikokouksen tavoitteena on laatia tärkeiden kalakantojen hoidon suuntaviivat Euroopan unionin kalastuslaivastoille. > Lisätiedot: Puh: +44 207 631 0016 S-posti: info@neafc.org Internet: www.neafc.org 9-11
In the news o m m air S
Uutiset o m m air S
Reform of the common organisation of the market: enlightening studies and consultations
Yhteisen markkinajärjestelyn uudistus: Hyödyllistä tutkimusta ja kuulemisia
European Maritime Day 2009: strong attendance in Rome
EU:n meripäivät 2009: Rooman konferenssi
ICCAT, regular meeting of the Commission, Recife (Brazil), 9-15 November 2009This important working session of the RFO for Atlantic tuna will focus on follow-up to the recovery plan for Atlantic and Mediterranean bluefin tuna. > For more information:Tel: +34 91 416 56 00E-mail: info@iccat.int Website: www.iccat.int 12
ICCAT, suojelukomission sääntömääräinen kokous,Recifessä (Brasilia), 9.–15. marraskuuta 2009Atlantin tonnikaloista vastaavan alueellisen kalastusjärjestön tärkeässä työistunnossa käsitellään Atlantin ja Välimeren tonnikalojen elvytyssuunnitelman seurantaa. > Lisätiedot: Puh: +34 91 416 56 00 S-posti: info@iccat.int Internet: www.iccat.int 12
WCPFC, regular session, Papeete (Tahiti), 7-11 December 2009This meeting of members of the Western and Central Pacific tuna regional organisation will focus on scientific advice and stock management decisions. > For more information:Tel: +691 320 1992 or 320 1993E-mail: wcpfc@mail.fm Website: www.wcpfc.int Institutional agenda
WCPFC, sääntömääräinen kokous, Papeetessa (Tahiti), 7.–11. joulukuuta 2009Länsi- ja Keski-Tyynenmeren tonnikalojen alueellisen kalastusjärjestön jäsenten vuosikokouksessa keskitytään tieteellisten suositusten ja kalakantojen hoitoa koskevien päätösten käsittelyyn. > Lisätiedot: Puh: +691 320 1992 tai 320 1993 S-posti: wcpfc@mail.fm Internet: www.wcpfc.int Ministerineuvoston kokousaikataulu
Upcoming Councils of the Fisheries Ministers of the 27 European Union Member States:• 19 and 20 November 2009, in Brussels,• 14 and 15 December 2009, in Brussels.
EU:n 27 jäsenvaltion kalastusministerien neuvosto kokoontuu seuraavasti:• 19. ja 20. marraskuuta 2009 Brysselissä• 14. ja 15. joulukuuta 2009 Brysselissä
Production: Mostra – Printed in Belgium – Printed on Revive 55 recycled paper
Suunnittelu: Mostra – Printed in Belgium – Painettu uusiopaperille Revive 55
Multiannual plans: a key to sustainable European fisheries
Monivuotiset hoitosuunnitelmat: keskeinen väline varmistettaessa Euroopan kalastuksen säilyminen
The establishment of multiannual recovery plans has been a priority of the Common Fisheries Policy (CFP) since its 2002 reform.
Yhteisen kalastuspolitiikan (YKP) ensisijaisiin tavoitteisiin on kuulunut vuoden 2002 uudistuksen jälkeen monivuotisten elvytyssuunnitelmien laatiminen uhanalaisten kalakantojen elvyttämiseksi.
At the Sustainable Development Summit in Johannesburg in 2002, the European Union Member States pledged to exploit all stocks at their maximum sustainable yield by 2015.
Euroopan unionin jäsenvaltiot sitoutuivat Johannesburgissa vuonna 2002 pidetyssä kestävän kehityksen huippukokouksessa siihen, että viimeistään vuonna 2015 mennessä kaikkien kalakantojen pyytäminen saatetaan kestävän enimmäistuoton tasolle.
The concept of maximum sustainable yield involves setting a total allowable catch (TAC) for each stock that allows renewal of the species and exploitation under sustainable economic, environmental and social conditions.
Kestävän enimmäistuoton mukaan kullekin kalakannalle määritellään suurimmat sallitut saaliit (TAC), joiden perusteella mahdollistetaan lajien elpyminen ja varmistetaan niiden hyödyntäminen kestävän kehityksen mukaisten taloudellisten, ekologisten ja sosiaalisten edellytysten perusteella.
This concept applies to all stocks, vulnerable or otherwise.
Enimmäistuottoa sovelletaan siis kaikkiin kalakantoihin riippumatta siitä, ovatko ne uhanalaisia vai eivät.
This explains why the European Union has now scrapped the distinction between recovery plans and management plans, and today refers only to ‘long-term’ or ‘multi-annual’ plans.
Euroopan unioni onkin nyt luopunut tekemästä eroa elvytyssuunnitelman ja hoitosuunnitelman välillä, ja nyt puhutaan vain ”pitkäkestoisista” tai ”monivuotisista” hoitosuunnitelmista.
The example of the multiannual plan for Western horse mackerel, to be applied starting next year to a stock in excellent health, illustrates this evolution.
Läntisen piikkimakrillin hoitosuunnitelma, jota sovelletaan jo ensi vuodesta alkaen tähän erinomaisessa tilassa olevaan kantaan, kertoo paljon tästä kehityssuuntauksesta.
In this case, the idea is to achieve reasonable exploitation of the resource rather than having to intervene constantly in critical situations.
Vastedes kalavaroja pyritään kokonaisuudessaan hyödyntämään vastuullisesti sen sijaan, että jatkuvasti joudutaan puuttumaan jo hyvin vakaviksi kehittyneisiin tilanteisiin.
The aim is a return to prosperity rather than a constant battle to avoid bankruptcy.
Tavoitteena on pyrkiä onnistumisiin sen sijaan, että joudutaan jatkuvasti torjumaan epäonnistumisia.
Some 40% of European catches are now taken within the framework of multiannual plans.
Nykyisin noin 40 prosenttia Euroopassa pyydetystä saaliista kuuluu monivuotisten suunnitelmien piiriin.
In some cases these plans have already produced results, although it will take years before their full effects are deployed, especially for stocks that were already seriously depleted.
Nämä suunnitelmat ovat jo tuottaneet jonkin verran tulosta, mutta niiden koko teho näkyy vasta useiden vuosien kuluttua etenkin niiden kantojen kohdalla, jotka olivat ehtineet hiipua voimakkaasti.
Over just a few years, the sector’s reaction to multiannual plans has evolved radically.
Monivuotisten suunnitelmien vastaanotto alan ammattilaisten parissa on parantunut oleellisesti muutamassa vuodessa.
Although such plans occasionally met with opposition during the planning phase of the 2002 reform today they are welcomed.Thanks to long-term planning and smaller annual variations in TACs, the plans have demonstrated their worth as an instrument to manage fishing activity, and fishermen are starting to appreciate them for their true value.
Vielä vuonna 2002 yhteisen kalastuspolitiikan uudistusta valmisteltaessa niihin suhtauduttiin kielteisesti, mutta nykyisin suhtautuminen on varsin myönteistä.
Their extension to the great majority of European fisheries is expected to be an important focus of today’s reflection on further CFP reform, with the close involvement of the actors concerned, and particularly the Regional Advisory Councils (RACs).
Pitkäkestoisen suunnittelun ja TACien vuosittaisen vaihtelun tasoittamisen ansiosta suunnitelmat ovat osoittaneet hyödyllisyytensä kalastuksen hoidon välineenä, ja myös kalastajat ovat alkaneet ymmärtää niiden oikean arvon.YKP:n nyt suunnitteilla olevassa uudistuksessa on asetettava etusijalle suunnitelmien ulottaminen valtaosaan Euroopan kalastuksesta niin, että toimintaan voivat osallistua alan sidosryhmät ja erityisesti alueelliset neuvoaantavat toimikunnat.
Joe Borg, European Commissioner for Maritime Affairs and Fisheries he ri es and a qu ac ul t ur is F em be r 2009 I
Joe Borg, Meriasioista ja kalastuksesta vastaava komission jäsen
Multiannual plans:on track for maximum sustainable yield la ge ul
Monivuotiset hoitosuunnitelmat:Kohti kestävän kehityksen mukaista enimmäistuottoa la ge ul
In addition to limiting TACs, multiannual plans define other measures meant to guarantee the sustainable exploitation of a given stock: closing of fishing zones and closed periods, technical measures, follow-up measures, monitoring and inspections, and strict management of fishing effort.
Näitä toimenpiteitä ovat kalastusvapaiden vyöhykkeiden perustaminen tai sellaisten ajanjaksojen määrittäminen, jolloin pyynti on kielletty, tekniset toimenpiteet, seuranta-, valvonta- ja tarkastustoimet sekä pyyntiponnistuksen tiukka valvonta.
The European Union made a commitment to manage certain stocks under multiannual plans within the framework of agreements with Norway and other neighbouring countries, as early as 1996.
Euroopan unioni oli sitoutunut jo vuonna 1996 tiettyjen kalakantojen hoitoon monivuotisten suunnitelmien mukaisesti Norjan ja muiden naapurimaiden kanssa tehtyjen sopimusten puitteissa.
The first stock concerned was North Sea herring, followed by cod, haddock and mackerel.
Kalakannoista tärkeimpiä kohteita olivat Pohjanmeren silli, turska, kolja sekä makrilli.
It was not until 2002, however, with the reform of the Common Fisheries Policy, that the EU formally wrote this management principle into European legislation.
Euroopan unioni sisällytti tämän hoitoperiaatteen muodollisesti EU:n lainsäädäntöön kuitenkin vasta vuonna 2002 toteutetun yhteisen kalastuspolitiikan uudistuksen yhteydessä.
Today, more than 40% of European catches are taken within the framework of multiannual plans and there are clear signs that this isthe right direction.
Nykyisin yli 40 prosenttia Euroopan saaliista saadaan monivuotisten suunnitelmien mukaisesti, ja on jo olemassa selkeitä merkkejä siitä, että tämä tie on oikea.
em be r 2009 I
I marraskuu 2009 I o 45 N r
When the Common Fisheries Policy was first under preparation in the early 1980s, the European Commission had proposed to reduce catches by 10% annually with the goal of gradually bringing stocks in Community waters to their maximum sustainable yield.
Kun yhteistä kalastuspolitiikkaa ryhdyttiin kehittämään 1980-luvun alussa, Euroopan komissio ehdotti pyyntimäärien vähentämistä 10 prosentilla vuosittain yhteisön vesien kalakantojen saattamiseksi vähitellen kestävän enimmäistuoton tasolle.