natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The key criterion for the application of the Directive, however, is not the size of area covered but whether the plan or programme would be likely to have significant environmental effects.
Keskeinen peruste direktiivin soveltamisessa ei kuitenkaan ole sen kattaman alueen koko vaan se, onko suunnitelmalla tai ohjelmalla todennäköisesti merkittäviä ympäristövaikutuksia.
A plan or programme which Member States determine likely to have significant environmental effects should undergo environmental assessment even if it determines only the use of a small area at local level.
Suunnitelmasta tai ohjelmasta, jolla jäsenvaltioiden mukaan on todennäköisesti merkittäviä ympäristövaikutuksia, on tehtävä ympäristöarviointi, vaikka se koskisi ainoastaan pienten alueiden käyttöä paikallisella tasolla.
A similar point was made in Case C-392/96, Commission ν Ireland, where the ECJ ruled that by setting thresholds on the basis of the size of projects alone, 'to the exclusion of their nature and location', the Member State exceeded the limits of its discretion.
Tämänsuuntainen toteamus esitettiin asiassa C392/96, komissio vastaan Irlanti, jossa Euroopan yhteisöjen tuomioistuin totesi, että vahvistamalla rajat ottaen huomioon ainoastaan hankkeiden koon "mutta ei niiden laatua tai sijaintia", jäsenvaltio on ylittänyt sille kuuluvan harkintavallan rajat.
Projects could have significant effects on the environment by reason of their nature or location.
Hankkeilla saattaa olla merkittäviä ympäristövaikutuksia niiden laadun tai sijainnin vuoksi.
Similarly, minor modifications should be considered in the context of the plan or programme which is being modified and of the likelihood of their having significant environmental effects.
Samalla tavoin vähäisiä muutoksia tarkasteltaessa on otettava huomioon muutettava suunnitelma tai ohjelma ja merkittävien ympäristövaikutusten todennäköisyys.
A general definition of 'minor modifications' would be unlikely to serve any useful purpose.
"Vähäisten muutosten" yleisestä määritelmästä ei ole juurikaan hyötyä.
Under the definition of 'plans and programmes' in Article 2 'any modifications' to those plans or programmes are potentially within the scope of the Directive.
Direktiivin 2 artiklassa annetun "suunnitelmien ja ohjelmien" määritelmän mukaan suunnitelmia ja ohjelmia koskevat muutokset kuuluvat potentiaalisesti direktiivin soveltamisalaan.
Article 3(3) clarifies the position by recognising that a modification may be of such small order that it is unlikely to have significant environmental effects, but requiring that where the modification of a plan or programme is likely to have significant environmental effects then an assessment should be carried out regardless of the scale of the modification.
Direktiivin 3 artiklan 3 kohdassa täsmennetään tätä toteamalla, että muutos saattaa olla niin
Directive would apply in this paragraph as it does in paragraph 2.
vähäinen, että sillä ei todennäköisesti ole merkittäviä ympäristövaikutuksia, mutta siinä edellytetään, että jos suunnitelmien tai ohjelmien muutoksilla on todennäköisesti merkittäviä ympäristövaikutuksia, siitä on tehtävä arviointi riippumatta muutoksen laajuudesta.
The meaning of set the framework for future development consent of projects was discussed under Article 3(2) above.
On tärkeää huomata, että kaikista muutoksista ei direktiivin nojalla tarvitse tehdä uutta ympäristövaikutusten arviointia, koska siinä ei edellytetä tällaisten uusien menettelyjen käynnistämistä, jos muutoksilla ei todennäköisesti ole merkittäviä ympäristövaikutuksia.
Member States shall determine whether plans or programmes referred to in paragraphs 3 and 4 are likely to have significant environmental effects either through case-by-case examination or by specifying types of plans and programmes or by combining both approaches.
Jäsenvaltioiden on määriteltävä, onko sellaisilla muilla kuin 2 kohdassa tarkoitetuilla suunnitelmilla ja ohjelmilla, joilla vahvistetaan puitteet sellaisten tulevien hankkeiden lupa- tai hyväksymispäätökselle, todennäköisesti merkittäviä ympäristövaikutuksia.
As described above, Article 3(3) and (4) sets out the circumstances in which Member States have to determine whether a plan or programme is likely to have significant environmental effects.
Direktiivin 3 artiklan 4 kohdalla laajennetaan direktiivin soveltamisalaa.
Article 3(5) prescribes how they are to discharge this general requirement, while Annex II identifies criteria to guide the determination (the so-called 'significance criteria').
Toisin kuin direktiivin 3 artiklan 2 kohdassa, siinä ei automaattisesti oleteta, että tietyillä suunnitelmilla ja ohjelmilla olisi merkittäviä ympäristövaikutuksia.
Plans and programmes referred to in paragraphs 3 and 4 are of two kinds: (i) special cases of plans and programmes falling under paragraph 2; and (ii) plans and programmes other than those in paragraph 2 which set the framework for the future development consent of projects.
Sen sijaan kohdassa vaaditaan, että jäsenvaltiot määrittelevät tämän erikseen.
Following the model provided by the EIA Directive, Directive 2001/42/EC provides for three approaches (or 'screening mechanisms') to making this determination: case-by-case examination, specifying types of plans and programmes, or combining both approaches.
Kohtaa sovelletaan suunnitelmiin ja ohjelmiin, joissa vahvistetaan puitteet tulevien hankkeiden lupa- ja hyväksymispäätökselle, mutta jotka eivät kuulu 3 artiklan 2 kohdan soveltamisalaan.
A case-by-case examination would require each plan or programme to be examined on an individual basis to see whether it is likely to have significant effects on the environment.
Niihin sisältyvät hankkeet, jotka liittyvät aloihin, joita ei ole mainittu 3 artiklan 2 kohdassa, sekä hankkeet, jotka liittyvät mainittuihin aloihin, mutta joita ei ole lueteltu YVA-direktiivin liitteissä.
This approach has the advantage of being best able to take individual situations and the characteristics of each plan or programme into account but at the cost of some added administrative burden.
Artiklan tähän kohtaan, samoin kuin 2 kohtaan, sovelletaan YVA-direktiivissä annettua "hankkeen" määritelmää. Siitä, mitä puitteiden vahvistaminen tulevien hankkeiden lupa- ja hyväksymispäätökselle tarkoittaa, käsiteltiin edellä 3 artiklan 2 kohdan yhteydessä.
By 'specifying types of plans and programmes' the Directive envisages that plans and programmes of the same kind will be the subject of a general determination that they are likely to have significant environmental effects.
Jäsenvaltioiden on määriteltävä, onko edellä 3 ja 4 kohdassa tarkoitetuilla suunnitelmilla ja ohjelmilla todennäköisesti merkittäviä ympäristövaikutuksia, joko tapauskohtaisen tarkastelun perusteella tai määrittelemällä suunnitelmaja ohjelmatyyppejä, taikka molempia keinoja yhdistelemällä.
This approach has the advantage of legal and administrative certainty since it is made clear from the start that an environmental assessment is necessary.
Jäsenvaltioiden on tätä varten otettava kaikissa tapauksissa huomioon liitteessä II vahvistetut asiaankuuluvat perusteet, jotta voidaan varmistaa, että suunnitelmat ja ohjelmat, joilla on todennäköisesti merkittäviä ympäristövaikutuksia, kuuluvat tämän direktiivin soveltamisalaan.
It is clear that the power in Article 3(5) to specify types of plans and programmes is not intended as a broad power to exempt whole classes of plans and programmes unless all those plans and programmes could, when viewed as a whole, be regarded as not being likely to have significant effects on the environment (see Case C72/95 Kraaijeveld).
Kuten edellä selitettiin, 3 artiklan 3 ja 4 kohdassa määriteltiin ne tilanteet, joissa jäsenvaltioiden on määriteltävä, onko suunnitelmalla tai ohjelmalla todennäköisesti merkittäviä ympäristövaikutuksia.
Insofar as it could represent a derogation from the Directive, it should be interpreted narrowly (see the comment at paragraph 65 of Case C-435/97 Autonome Provinz Bozen). In practice, exclusion from environmental assessment may not be justified in
3 artiklan 5 kohdassa kuvataan, miten jäsenvaltioiden on toimittava tämän yleisen velvoitteen osalta, kun taas liitteessä II asetetaan määrittelyä ohjaavat perusteet ("merkittävyyden määrittelyä koskevat perusteet").
Furthermore, care would be needed to avoid pre-empting decisions on the application of the Directive to future plans and programmes which might not share all the characteristics of the class in question. For example, changes in the law might create new plans and programmes which would need consideration in order to determine whether the Directive applied to them.
Edellä mainituissa 3 artiklan 3 ja 4 kohdassa tarkoitettuja suunnitelmia ja ohjelmia on kahdenlaisia: (i) 2 kohtaan kuuluvien suunnitelmien ja ohjelmien erityistapaukset; ja (ii) muut kuin 2 kohdassa tarkoitetut suunnitelmat ja ohjelmat, joissa vahvistetaan puitteet tulevien hankkeiden lupa- tai hyväksymispäätöksille.
The general approach would be to define a class of plans or programmes which would not, in specified circumstances, be likely to have significant environmental effects and to provide that in other circumstances the determination would have to be made case by case.
Tämän keinon etuna on se, että sen avulla pystytään parhaiten ottamaan huomioon yksittäiset tilanteet ja kunkin suunnitelman tai ohjelman ominaispiirteet, vaikka se onkin hallinnollisesti hieman raskaampi tapa.
Article 3(5) of the Directive specifically requires Member States to take account of relevant criteria in Annex II when determining whether plans or programmes are likely to have significant effects on the environment.
Direktiiviin sisältyvällä "suunnitelma- ja ohjelmatyyppien määrittelyllä" tarkoitetaan, että samankaltaisien suunnitelmien ja ohjelmien kohdalla määritellään yleisesti, onko niillä merkittäviä ympäristövaikutuksia.
The wording of the Directive implies that the whole set of Annex II criteria first needs to be considered so that the relevant ones can then be applied.
Tämän keinon etuna on oikeudellinen ja hallinnollinen varmuus, koska alusta asti on selvää, että ympäristöarviointi on tehtävä.
Different issues have to be taken into account when screening mechanisms are developed.
Koska tällainen poisrajaaminen on poikkeus direktiiviin, poikkeusta on tulkittava suppeasti (katso asia C-435/97 Autonome Provinz Bozen, 65 kohdan huomautus).
The criteria in Annex II are divided into two categories: the characteristics of plans or programmes, and the environmental effects and the area likely to be affected.
Käytännössä ympäristöarvioinnin ulkopuolelle rajaaminen ei ole usein perusteltua.
Cases of doubt about whether environmental assessment is needed are often likely to reflect uncertainty about the effects of the plan or programme.
Saattaa hyvin olla, että suunnitelmasta tai ohjelmasta ei ole alkuvaiheessa saatavilla tarpeeksi tietoa, jotta voidaan varmistua, ettei millään ehdotetun luokan suunnitelmista tai ohjelmista ole merkittäviä ympäristövaikutuksia.
Further consideration by appropriate experts may resolve the doubt, if not it is recommended that environmental assessment should be carried out.
Lisäksi on varottava tekemästä ennakkopäätöksiä direktiivin soveltamisesta tuleviin suunnitelmiin ja ohjelmiin, joilla ei ehkä ole kaikkia kyseisen luokan piirteitä.
Although Article 3(5) does not explicitly refer to Annex I, it may also be useful to consider the environmental factors identified there.
Esimerkiksi lainmuutosten seurauksena saattaa syntyä uusia suunnitelmia ja ohjelmia, joita on ensin tarkasteltava, jotta voidaan määritellä, kuuluvatko ne direktiivin soveltamisalaan.
Careful consideration is needed of how the criteria in Annex II ('significance criteria') should be applied when specifying types of plans and programmes.
Joissakin tapauksissa saattaa olla mahdollista yhdistää nämä keinot (tapauskohtainen tarkastelu sekä suunnitelma- ja ohjelmatyyppien määrittely).
It is advisable to avoid screening systems which are based only on the size or financial thresholds of projects, or on the physical area covered by the plan or programme, as these may not comply with the Directive.
Yleinen keino olisi määritellä ne suunnitelmat tai ohjelmat, joilla ei tietyissä olosuhteissa olisi merkittäviä ympäristövaikutuksia, ja edellyttää muissa tilanteissa olosuhteissa määrittelyä.
In general, it can be assumed that the greater the degree to which the criteria are met the more likely it is that the effects on the environment will be significant. It may be, however,
Direktiivin 3 artiklan 5 kohdassa edellytetään nimenomaisesti, että jäsenvaltioiden on otettava huomioon liitteessä II vahvistetut perusteet
that in some cases the effects related to a single criterion are so important as to trigger the need for SEA.
määritellessään, millä suunnitelmilla tai ohjelmilla on todennäköisesti merkittäviä ympäristövaikutuksia.
In such cases, the screening procedure can be abbreviated accordingly but usually a more comprehensive consideration will be needed.
Direktiivin sanamuoto viittaa siihen, että ensin on tarkasteltava kaikkia liitteen II perusteita, minkä jälkeen voidaan soveltaa niiden joukosta asiaankuuluvia.
The criteria listed in Annex II are not exhaustive and the Directive does not prevent Member States from requiring additional criteria to be taken into consideration.
Tapauksissa, joissa on epäselvää, onko ympäristöarviointi tehtävä vai ei, taustalla on usein epävarmuus suunnitelman tai ohjelman vaikutuksista.
Throughout the text of the Directive environmental assessment is connected with the likelihood of significant environmental effects.
On harkittava tarkoin, miten liitteen II perusteita (vaikutusten merkittävyyden määrittelyn perusteita) on sovellettava määriteltäessä suunnitelma- ja ohjelmatyyppiä.
The prediction of likely environmental effects is complex, especially in the context of relatively broad-brush, or high level plans or programmes, where it may be difficult to anticipate the outcomes of implementation at the time a plan or programme is adopted.
Periaatteessa määrittely voitaisiin suorittaa asettamalla merkityksellisten vaikutusten merkittävyyden määrittelyn perusteiden pohjalta kvalitatiiviset perusteet tai kynnysarvot.
The use of the word 'likely' suggests that the environmental effects to be considered are those which can be expected with a reasonable degree of probability.
On syytä välttää seulontajäriestelmiä, jotka perustuvat vain hankkeiden kokoon tai taloudellisiin kynnysarvoihin tai suunnitelman tai ohjelman fyysiseen kohdistumisalueeseen, koska ne eivät välttämättä ole direktiivin mukaisia.
The degree to which the plan or programme sets a framework for projects and other activities, either with regard to the location, nature, size and operating conditions or by allocating resources
Liite II: Todennäköisesti merkittävien vaikutusten määrittelyn perusteet
The more precisely the framework is set by a plan or programme, the more likely it is that an assessment under the Directive will be required.
Perusteita ei ole lueteltu tärkeysjärjestyksessä. Yksittäisten perusteiden merkitys vaihtelee tapauskohtaisesti.
Hence plans or programmes which define, for example, not only the area for building houses or commercial activities but also their nature, size and (as appropriate) operating conditions, might establish a more detailed framework for projects than plans or programmes which define objectives without specifying details of the framework within which they must be achieved.
Yleisesti voidaan olettaa, että mitä paremmin perusteet täyttyvät, sitä todennäköisempää on, että ympäristövaikutukset ovat merkittäviä.
Plans or programmes which are legally binding might set the framework more strictly than nonbinding plans or programmes.
Saattaa kuitenkin olla, että joissakin tapauksissa tietyn yksittäisen perusteen vaikutukset ovat niin merkittävät, että ne yksin edellyttävät strategisen ympäristöarvioinnin tekemistä.
Plans or programmes whose only or main purpose is to set a framework for projects might also set a stronger framework than plans or programmes which have several different purposes and issues.
Näissä tapauksissa seulontamenettelyä voidaan lyhentää, mutta yleensä tarvitaan laaja-alaisempaa harkintaa.
If a plan or programme strongly influences another, any environmental effects it might have may be spread more widely (or deeply) than if this were not the case.
Kaikkialla direktiivin tekstissä ympäristöarviointi on sidoksissa merkittävien ympäristövaikutusten todennäköisyyteen.
Schematically, plans and programmes can be divided into two categories, 'horizontal' (plans and programmes belonging to the same level, or having an equal or similar status) and 'vertical' (plans and programmes belonging to a hierarchy). In a hierarchy, plans and programmes at the higher, general level might influence those at a lower, detailed level.
Merkittävien ympäristövaikutusten ennustaminen on monimutkaista, erityisesti melko laaja-alaisissa tai korkean tason suunnitelmissa ja ohjelmissa, joissa suunnitelmaa tai ohjelmaa hyväksyttäessä saattaa olla hankalaa ennakoida toteuttamisen tuloksia.
For example, those at the lower level might have to take account explicitly of the contents or objectives of the plan or programme at the higher level or might have to demonstrate how they contribute to the objectives expressed in the higher level plan.
Sanan "todennäköinen" käyttö viittaa siihen, että huomioon otettavat ympäristövaikutukset ovat ne, joiden toteutuminen on melko luultavaa.
Binding plans or programmes, which will be explicitly implemented by means of other plans or programmes will probably have a strong influence. The legal aspect of a plan or programme - is it binding or not - may play a determining role in some systems.
Missä määrin suunnitelmalla tai ohjelmalla vahvistetaan puitteet hankkeille ja muulle toiminnalle sijainnin, luonteen, koon tai toimintaedellytysten osalta tai voimavaroja kohdentamalla
The question to be addressed in this context is how far the plan or programme envisaged can contribute to reducing harm to the environment.
Mitä täsmällisemmät puitteet suunnitelmalla tai ohjelmalla vahvistetaan, sitä todennäköisemmin direktiivin mukainen ympäristöarviointi on tehtävä.
A plan or programme which has great scope to affect the environment will be a strong candidate for assessment whilst one with few environmental implications may not be.
Näin ollen esimerkiksi suunnitelmat ja ohjelmat, joissa määritellään paitsi asunnoille tai liiketiloille tarkoitettu alue myös niiden luonne, koko ja (tarvittaessa) toimintaolot, saattavat luoda yksityiskohtaisemmat puitteet hankkeille kuin sellaiset suunnitelmat tai ohjelmat, joissa määritellään tavoitteet yksilöimättä puitteita, joissa ne on saavutettava.
For example, integrating the environment in, say, an education plan is a desired outcome.
Suunnitelmat tai ohjelmat, jotka ovat laillisesti sitovia, saattavat luoda tiukemmat puitteet kuin suunnitelmat tai ohjelmat, jotka eivät ole sitovia.
There is unlikely to be much scope for this in a plan about the contents of school curricula (even assuming that it sets the framework for projects); but plans about school accommodation may well be candidates for environmental assessment as they have a considerable potential to influence travel and possibly housing patterns.
Suunnitelmissa tai ohjelmissa, joiden ainoa tai tärkein tavoite on luoda puitteet hankkeille, saatetaan myös vahvistaa lujemmat puitteet kuin sellaisissa ohjelmissa tai suunnitelmissa, joihin liittyy useita eri tavoitteita ja näkökohtia.
In addition, an assessment may help to find ways of improving the environmental outcome of a plan or programme, or its contribution to sustainable development, at no greater cost; in reducing the cost of environmental safeguards whilst enabling other objectives to be met; or in choosing between alternatives.
Missä määrin suunnitelma tai ohjelma vaikuttaa muihin suunnitelmiin ohjelmiin, mukaan lukien ne, jotka kuuluvat eriasteisten suunnitelmien ohjelmien kokonaisuuteen
The relevance of the problems to the plans or programmes is not defined and could be interpreted in several ways.
Jos suunnitelma tai ohjelma vaikuttaa merkittävästi toiseen suunnitelmaan tai ohjelmaan, sen mahdolliset ympäristövaikutukset saattavat olla laajaalaisempia (tai perinpohjaisempia) kuin jos näin ei ole.
It would include cases where plans or programmes either cause or exacerbate environmental problems, are constrained or otherwise affected by them, or contribute to solving, reducing or avoiding them.
Tällaisessa kokonaisuudessa korkeamman ja yleisemmän tason suunnitelmat ja ohjelmat saattavat vaikuttaa alemman, yksityiskohtaisemman tason suunnitelmiin ja ohjelmiin.
In any case it will be necessary to identify the nature and seriousness of environmental problems relevant to the plan or programme.
Alemman tason suunnitelmissa ja hankkeissa on ehkä noudatettava tarkoin korkeamman tason suunnitelman tai ohjelman sisältöä tai tavoitteita, tai niiden on osoitettava, miten ne edistävät korkeamman tason suunnitelman toteuttamista.
the relevance of the plan or programme for the implementation of Community legislation on the environment (e.g. plans and programmes linked to wastemanagement or water protection)
On tietenkin selvää, että käytännössä asiat eivät ole näin suoraviivaisia: erityisesti joissakin järjestelmissä alemman tason suunnitelmat ja ohjelmat (varsinkin hiljattain laaditut) saattavat joskus vaikuttaa korkeamman tason suunnitelmiin ja ohjelmiin.
The Directive uses a rather neutral word ('relevance') in this criterion.
Sitovilla suunnitelmilla ja ohjelmilla, jotka toteutetaan selvästi muiden suunnitelmien ja ohjelmien keinojen avulla, on luultavasti suuri vaikutus.
Both positive and negative contributions to the implementation of Community legislation need to be considered here.
Suunnitelmat tai ohjelmat, jotka ovat alansa ainoita ja jotka eivät kuulu eriasteisten suunnitelmien ja ohjelmien kokonaisuuteen, vaikuttavat vähemmän todennäköisesti muihin suunnitelmiin tai ohjelmiin.
It is important to ensure that the full range of Community legislation on the environment is taken into account.
Tämä ei ole itsestään selvää, ja eri suunnitelmien ja ohjelmien väliset suhteet on harkittava tarkkaan kussakin tapauksessa.
the probability, duration, frequency and reversibility of the effects, the cumulative nature of the effects, the transboundary nature of the effects.
Suunnitelman tai ohjelman merkitys ympäristönäkökohtien ottamisen ja erityisesti kestävän kehityksen edistämisen kannalta
Many uncertainties exist, and insufficient or missing data and inadequate knowledge may make it difficult to decide whether significant effects are likely.
Kysymys, johon tässä yhteydessä on puututtava, on se, kuinka suuresti ehdotettu suunnitelma tai ohjelma voi auttaa ehkäisemään ympäristölle aiheutuvaa vahinkoa.
The nature and characteristics of the likely effects will influence their significance in the context within which they are being considered.
Suunnitelmasta tai ohjelmasta, jolla on suuremmat mahdollisuudet vaikuttaa ympäristöön, on todennäköisesti tehtävä arviointi, kun taas suunnitelmasta tai ohjelmasta, jonka ympäristövaikutukset ovat vähäiset, ei ehkä tehdä arvioita.
For example, it is relevant to consider whether the probability or frequency of effects will be very low (accidental cause) or whether the effects will occur continuously.
On esimerkiksi toivottavaa, että ympäristönäkökohdat sisällytetään vaikkapa koulutussuunnitelmaan.
Moreover, the more complex (e.g. due to synergies and accumulation), the more widespread, or the more serious the effects, the more likely it is that they should be considered 'significant'.
Tähän ei varmaankaan ole paljon mahdollisuuksia koulujen opetussuunnitelmien sisältöjä koskevassa suunnitelmassa (vaikka siinä vahvistettaisiinkin puitteet hankkeille); mutta koulujen asuntoloita koskevista suunnitelmista ympäristöarviointi on ehkä hyvä tehdä, koska ne voivat vaikuttaa merkittävästi liikenteeseen ja mahdollisesti asumisen suuntauksiin.