natgillin/translations-raw huggingface dataset:
At present, it is too early toattempt to draw conclusions on possible implications for the longterm trends in national andregional income and employment disparities in Europe.
Tässävaiheessa on liian aikaista yrittää tehdä päätelmiäsen mahdollisista vaikutuksista kansallista jaalueellista tuloa ja työllisyyslukujen eroja koskeviinpitkän aikavälin suuntauksiin Euroopassa.
The following sets out the main results in boththese domains.
Seuraavassa esitetään tärkeimmät saavutuksetnäillä molemmilla aloilla.
I. Situation and trends
I. Nykytilanne ja kehityssuuntaukset
With regard to human resources, a number ofchallenges for the future of cohesion policy havebeen identified, in particular: the sheer scale ofregional imbalances in the labour market and economic development following enlargement; thepolarisation of the labour market and society; theincreasing skill needs; the persistent genderinequality; the need for modernisation of economic and social systems in response to demographic changes; and the growing pressures frommigration and mobility.
Tulevalle koheesiopolitiikalle on henkilöresurssiensuhteen määritelty joukko haasteita, joita ovaterityisesti seuraavat: työmarkkinoiden alueellisenepätasapainon laajuus ja laajentumista seuraavatalouskehitys; työmarkkinoiden ja yhteiskunnanpolarisoituminen; kasvavat ammattitaitoa koskevattarpeet; sukupuolten välillä edelleen vallitsevaeriarvoisuus; tarve uudistaa talous- jasosiaalijärjestelmiä väestömuutoksiin vastaamiseksi;ja muuttoliikkeestä ja liikkuvuudesta aiheutuvatlisääntyvät paineet.
In terms of regional incomes (GDP), the analysisconfirms: a major fall in the average level of GDPper head as the Union enlarges to 25 or 27Member States and a widening of regional andterritorial disparities on a scale without precedentin any previous enlargement.
Alueellisten tulojen (BKT) osalta analyysillävahvistetaan, että keskimääräinen BKT/asukaslaskee merkittävästi unionin laajentuessa 25 tai27jäsenvaltioon ja että alueelliset erot kasvavatsuuremmiksi kuin minkään aiemmanlaajentumisen yhteydessä.
In a Europe of 25(excluding Romania and Bulgaria who, in theirnegotiating position, foresee accession at a laterstage) the disparities are appreciably narrower,and the increase in the relative prosperity ofregions in the Fifteen less pronounced, comparedto the situation in the Europe of 27 which wasanalysed in the Second Report. According to the
25 jäsenvaltion EU:ssa(lukuun ottamatta Romaniaa ja Bulgariaa, jotkaarvioivat neuvottelukannassaan liittyvänsäunioniin myöhemmässä vaiheessa) erot ovatmerkittävästi pienemmät ja 15 jäsenvaltionalueiden suhteellisen vaurauden lisääntyminen onvähäisempää verrattaessa sitä toisessa
Cohesion policies after 2000-06:the state of the debate decided. On the contrary, the Commission confirms its initial proposal that the Third Cohesion Report (of which more on timing below) shouldrepresent the occasion for the presentation of itsconcrete proposals to the Parliament and the Council.
Koheesiopolitiikka kauden2000–2006 jälkeen: keskustelutilanne antamaan sitä käsitystä, että joistakintärkeimmistä kysymyksistä olisi jo päätetty.Komissio toteaakin alustavassa ehdotuksessaan,että kolmannessa koheesioraportissa (jonkaaikataulusta jäljempänä lisää) olisi esiteltäväkomission parlamentille ja neuvostolle tekemiäkonkreettisia ehdotuksia.
Already, however, the debate of 2001 seems tohave highlighted certain elements which the Commission will seriously consider in the Third Report.
Jo nyt voidaan kuitenkin todeta, että vuonna2001 käyty keskustelu on tuonut esille tiettyjäseikkoja, joita komissio käsittelee perusteellisestikolmannessa raportissa.
These elements are summarised belowunder three headings, consistent with the structure of the conclusions of the Second Report. Inthe subsequent section, the theme of the management and efficiency is taken up, as an essential element of an effective, and credible,European cohesion policy.
Nämä seikat esitetäänlyhyesti jäljempänä kolmen otsikon alla, toisenraportin päätelmien rakenteen mukaisesti.Seuraavassa jaksossa käsitellään hallintoa jatoimivuutta, jotka ovat EU:n tehokkaan jauskottavan koheesiopolitiikan olennaisia osia.
Cohesion policy should continue to target theleast developed regions. While a number of alternative ways for identifying these regions has beenput forward, there does not seem to a viable alternative synthetic indicator to that of GDP per head,as currently used for Objective 1.
Koheesiopolitiikkaa olisi jatkossakinkohdennettava vähiten kehittyneille alueille.Vaikka kyseisten alueiden tunnistamiseksi onesitetty useita vaihtoehtoisia keinoja, tavoitteen 1yhteydessä tällä hetkellä käytettävälleasukaskohtaisen BKT:n synteettiselleindikaattorille ei näytä löytyvän varteenotettavaavaihtoehtoa.
The experience of the past twelve months confirms that the Second Cohesion Report achievedone of its main objectives in the sense that hasgiven rise to an intense debate in the course ofthe year 2001 on future European policies in thisfield for the next planning period beginning in2007.
Viimeisten 12 kuukauden aikana saadunkokemuksen perusteella voidaan todeta toisenkoheesioraportin saavuttaneen yhdenpäätavoitteistaan siinä mielessä, että se käynnistivuoden 2001 aikana vilkkaan keskustelun EU:ntulevista tämän alan politiikoista seuraavaksi,vuonna 2007 alkavaksi kaudeksi.
This is reflected in the overwhelmingresponse to the Cohesion Forum in Brussels in May 2001, attended by 1800 delegates, and inthe numerous written submissions received fromnational and regional authorities and from otherinterest groups that are summarised in this report,not to mention numerous independently-organ-ised conferences and seminars on this subject.The opinions of the Committee of the Regionsand the Economic and Social Committee on the Second Report, as well as the numerous discussions in the Parliament in the preparation of theiropinion, have also confirmed the central positionof cohesion among Union policies.
Tätä kuvastavattoukokuussa 2001 Brysselissä järjestetty suurensuosion saavuttanut koheesiofoorumi, johonosallistui 1 800 valtuutettua, sekä ne monetkansallisilta ja alueellisilta viranomaisilta ja muiltaeturyhmiltä saadut kirjalliset lausunnot, joitakoskeva yhteenveto tehdään tässä raportissa,puhumattakaan monista tätä aihetta käsitelleistäriippumattomista konferensseista jaseminaareista.
It is clear, inother words, that European cohesion policies area catalyst for debate and for an exchange of ideason European social and economic problems andopportunities, at virtually all levels in the Member States and in the candidate countries.
Alueiden komitean ja talous- jasosiaalikomitean toisesta koheesioraportistaantamat lausunnot sekä useat parlamentissalausunnon valmistelemiseksi käydyt keskustelutvahvistivat niin ikään koheesion olevankeskeisessä asemassa EU:n politiikoissa.
While the need to target aid on the regions in thecandidate countries is generally uncontested, the Objective 1 regions in the existing fifteen Member States - that would otherwise lose their prioritystatus as their relative prosperity increases in anenlarged EU - should not experience a cut-off ofaid, especially where this is due to the statisticaleffect of enlargement.
Toisinsanoen on selvää, että EU:n koheesiopolitiikkakäynnistää lähes kaikilla jäsenvaltioiden jahakijamaiden tasoilla keskustelua jaajatustenvaihtoa Euroopan sosiaalisista jataloudellisista ongelmista ja mahdollisuuksista.
The debate of the past year has focused on themain themes identified by the Commission in the Second Report.
Viime vuonna käydyissä keskusteluissa käsiteltiinlähinnä komission toisessa koheesioraportissatärkeimmiksi määrittelemiä aiheita.
For the Commission, thesethemes were chosen in an effort to encouragedebate on the substance of future policy, and toavoid a discussion which principally, or even exclusively, focused on financial aspects.
Komissiovalitsi nämä aiheet, koska se halusi rohkaistakeskustelua, jossa keskitytään tulevan politiikansisältöön eikä pääasiassa saati yksinomaantaloudellisiin näkökohtiin.
In that sense,the approach, echoing that foreseen as part of thewider debate in 2002 on the institutional reformof the Union, seeks to address the question ofwhat the Member States wish to achieve together in this field.
Siinä mielessä tällästrategialla, joka kuvastaa vuonna 2002 EU:ntoimielinjärjestelmän uudistuksesta käytäväälaajempaa keskustelua, pyritään selvittämään,mitä jäsenvaltiot haluavat yhdessä saavuttaa tälläalalla.
The debate is only beginning. For example, veryfew national governments have so far committedthemselves to a particular position, although theinformal meeting of Ministers responsible for Regional Policy held in Namur in July 2001 provided an indication of some of the principal currents of opinion.
Yleisesti ollaan yhtä mieltä tarpeesta suunnatatukea ehdokasmaiden alueille mutta tuenmyöntämistä ei saisi myöskään äkillisesti lopettaajäsenvaltioiden tavoite 1 -alueilla - jotkamenettäisivät näin ensisijaisen asemansa niidensuhteellinen vaurauden lisääntyessälaajentuneessa EU:ssa - varsinkaan jos näintoimittaisiin laajentumisen tilastollisenvaikutuksen vuoksi.
It would not, therefore, beappropriate to seek to give the impression in thisreport that any of the major issues have been
Tältä osin onotettava huomioon myös perustamissopimuksen299 artiklassa määritellyt syrjäisimmät alueet.
At regional level, in particular, there is a cleardemand, for both political and economic reasons,that future policy should not focus exclusively onthe least developed regions, and that it shouldcontinue to take account of the problems andopportunities arising in urban areas, areas undergoing economic restructuring or with permanentnatural handicap as well as the cross-borderdimension.
Erityisesti aluetasolla on esitetty niin poliittisista kuintaloudellisista syistä selkeä vaatimus, jonka mukaantulevaa politiikkaa ei pitäisi keskittää yksinomaanvähiten kehittyneille alueille vaan siinä olisi otettavaedelleenkin huomioon kaupunkialueilla sekätaloudellisen rakennemuutoksen ja pysyvän
Such interventions should be better
Tätä keskustelua ollaan vasta aloittamassa.
Next steps and other considerations targeted on Community priorities, and implemented in a more decentralised way in accordance with the principles of good governance.
Seuraavat vaiheet ja muita näkökohtia
As already indicated, the Commission will produce concrete proposals for the future of cohesion policy in the Third Cohesion Report.
Koheesiopolitiikan avulla olisi myös lujitettavayhteisön laajempien strategisten toimintalinjojen,jotka Lissabonissa kokoontunut Eurooppaneuvosto hyväksyi, ja rakennerahastojentarjoaman tuen välisiä yhteyksiä.
This Report should serve in turn as an input into the Commission’s proposals for future Communitypolicies, accompanied by a new financial framework, for the period after 2006.
Painopistealueitaovat seuraavat: uusien ja parempien työpaikkojenluominen, sosiaalisen osallisuuden edistäminen,yhtäläiset mahdollisuudet ja jatkuva pyrkimyskohti osaamisyhteiskuntaa.
Cohesion policies should also strengthen the linksbetween the wider strategic objectives of the Community adopted by the European Council in Lisbon, and the support given by the Structural Funds. Key among these are: more and betterjobs, greater social inclusion, equal opportunities,and continued push towards the knowledgebased society.
Kuten jo todettiin, komissio esittää kolmannessakoheesioraportissa koheesiopolitiikan tulevaisuutta koskevia konkreettisia ehdotuksia.Kyseinen raportti olisi puolestaan otettavayhdessä uuden rahoituskehyksen kanssahuomioon tulevia yhteisön politiikkoja vuoden2006 jälkeen koskevissa komission ehdotuksissa.
The Commission intends to present its proposalsto the European Parliament and the Council insufficient time so that the adoption of the Structural Funds regulation can take place in orderto create the conditions for the effective implementation of the new generation of programmesto commence at the beginning of the new programming period.
Komissio aikoo tehdä esityksen Euroopanparlamentille ja neuvostolle riittävän ajoissa, niinettä rakennerahastoasetus voidaan hyväksyä janäin luoda edellytykset uusien ohjelmientehokkaalle täytäntöönpanolle heti seuraavanohjelmakauden alusta lähtien.
This will also have to be takeninto account in the timing of the publication ofthe Commission's Third Cohesion Report.
Tämä on otettavahuomioon myös komission kolmannenkoheesioraportin julkaisuaikataulussa.
European programmes need to focus on addingvalue beyond that which is possible at nationallevel.
EU:n ohjelmissa on keskityttävä lisäarvontuottamiseen yli sen, mikä on mahdollistakansallisella tasolla.
A number of contributions have respondedto the question raised by the Commission in the Second Report on how best to address the growing needs at European level with regard to the territorial dimension of cohesion.
Joissain kannanotoissa onvastattu komission toisessa koheesioraportissaesittämään kysymykseen siitä, miten voidaanparhaiten vastata koheesion alueellistaulottuvuutta koskeviin Euroopan tason kasvaviintarpeisiin.
Such contributionsspeak, for example, of an enhanced role for the Commission in supporting networking betweenregions, in promoting sustainable developmentand in the creation of a coherent overall vision asa frame of reference for cohesion policies, whichcould in turn serve as the basis for a policy whichhas territorial cohesion as an explicit objective.
Näissä kannanotoissa on ehdotettuesimerkiksi komission aktiivisempaa rooliaalueiden välisen verkottumisen tukemisessa,kestävän kehityksen edistämisessä jakoheesiopolitiikan viitekehyksenä toimivanjohdonmukaisen yleisnäkemyksen määrittelyssä.Tämä viitekehys voisi puolestaan toimia perustanapolitiikalle, jonka selkeänä tavoitteena onalueellinen koheesio.
Anumber of contributions also recognised the roleof cohesion policy in promoting economic andfinancial stability in the Union.
Joissain kannanotoissatunnustettiin niin ikään koheesiopolitiikan tehtävä EU:n taloudellisen ja sosiaalisen vakaudenedistäjänä.
The various modifications to the delivery systemintroduced under Agenda 2000are seen by manycontributors as having had only a limited effect insimplifying the management of European interventions.
Monissa kannanotoissa oltiin sitä mieltä, että Agenda 2000:n yhteydessä käyttöön otettuuntäytäntöönpanojärjestelmään tehdyillä useillamuutoksilla on ollut vain rajallinen vaikutus EU:ntukitoimien hallinnon yksinkertaistamiseen.
This conviction is the result not just of the debateof the past year, but also of the direct experienceof managing programmes.
Tämä vakuuttuneisuus perustuu, paitsi viimevuonna käytyihin keskusteluihin, myös ohjelmienhallinnosta saatuun suoraan kokemukseen.
In this context, theexperience of the year 2001 was a particularlyinstructive one, since it represented, firstly, thefinal year for payments relating to the previousgeneration of programmes and, secondly, theeffective beginning of the implementation of themajority of the new generation programmes forthe period 2000-2006, including the implementation of the pre-accession instrument in the candidate countries.
Tältäosin vuonna 2001 saatu kokemus oli erityisenopettava, sillä kyseinen vuosi oli ensinnäkinedellisen ohjelmakauden viimeinen maksatusvuosija toiseksi useimpien kautta 2000–2006 koskevienohjelmien ensimmäinen täytäntöönpanovuosi jamyös hakijamaissa käyttöön otetun liittymistävalmistelevan välineen ensimmäinentäytäntöönpanovuosi.
The debate has exposed an apparent contradiction between, on the one hand, the national andregional authorities who typically wish to reducethe administrative overhead involved in managing European interventions, and, on the other hand,European institutions such as the Council, the Parliament, and the European Court of Auditorsthat seek a reinforcement of controls on the useof European taxpayers’ money.
Keskusteluissa on tullut esiin ilmeinen ristiriitatoisaalta kansallisten ja alueellisten viranomaisten,jotka pyrkivät yleisesti vähentämään EU:ntukitoimiin liittyvää hallintotaakkaa, ja toisaalta EU:n toimielinten, kuten neuvoston, parlamentinja tilintarkastustuomioistuimen välillä, sillä
FIRST PROGRESS REPORT ON COHESION • JANUARY 2002.
ENSIMMÄISEN KOHEESIOTA KOSKEVAN VÄLIRAPORTIN • TAMMIKUU 2002 moitteettoman varainhoidon edistämiseksi.Tarvittavan yhteisrahoituksen tarjoaminenedellyttää poliittista päättäväisyyttä, erityisestijos kansallisten talousarvioiden tulot ja menoton jo saatu tasapainotettua;
•at the economiclevel, because large-scaleinvestment financed by Europe must not substitute for national investment, both by thepublic and private sectors, that would havetaken place in any event.
•taloudellisellatasolla, koska EU:n rahoittamatmittavat investoinnit eivät saa korvata sellaisiajulkisen tai yksityisen sektorin kansallisiainvestointeja, jotka olisi joka tapauksessatoteutettu.
in this context that, in the Second Cohesion Report, the Commission said that it was too earlyto begin the debate on the level of theseresources for the period after 2006.
Nämä haasteet ovat pääsääntöisesti olleet ainasuurempia niissä maissa ja niillä alueilla, jotkatäyttävät tavoitteen 1 (ja kansallisella tasollakoheesiorahaston) tukikelpoisuusedellytyksetensimmäistä kertaa.
Nevertheless,a considerable number of contributions over thepast year confirm that discussion on this matterhas already begun, leading to simulations thathave produced a variety of figures for theresources that should be made available for futurepolicies, that lie both above (notably in the contributions from the regions) and below the equivalent of 0.45% of GDP at Union level.
Nykyisissä jäsenvaltioissanämä vaikutukset, vaikkakin ilmeiset, ovatlieventyneet siirtojen lisääntyessä asteittain ajanmittaan.
The latterfigure is the one set out by the Commission in the Second Report, corresponding to the sumsreached in 1999, and to that foreseen for 2006,as agreed by the European Council in Berlin in1999, to cover cohesion policies in the Fifteen, inthe candidate countries before accession and insix new Member States after accession.
Siten, kolmen perättäisenohjelmakauden aikana (1989–1993, 1994–1999ja 2000–2006) vuotuiset tavoitteen 1 mukaisetvarainsiirrot asukasta kohti ovat lisääntyneet143eurosta 187 euroon ja viimeksi 217 euroon.
These challenges have tended to be all the greaterfor countries and regions becoming eligible for Objective 1 (and, at national level, for the Cohesion Fund) for the first time.
Komission tavoitteena on oltava ylläpitää jatarvittaessa lujittaa pyrkimyksiä, joillavarmistetaan kaikkien koheesiopolitiikan käyttöönasetettujen taloudellisten resurssien tehokaskäyttö.
In the existing Union, the effects, though apparent, have beenattenuated by the gradual increase in transfersover time.
Tässä yhteydessä on syytä muistuttaakomission todenneen toisessa koheesioraportissa,että tuolloin oli liian aikaista aloittaa keskustelunäiden resurssien tasosta vuoden 2006 jälkeiselläkaudella.
Thus, across the three successive financial planning periods (1989-93, 1994-99, 200006) transfers per head per annum under Objective 1 have increased, respectively, from143 to 187 to 217.
Tästä huolimatta erittäin monissa viimevuonna esitetyissä kannanotoissa todetaan, ettätätä asiaa koskeva keskustelu on jo alkanut.Erilaisissa arvioissa on tulevien politiikkojenkäyttöön asetettaviksi resursseiksi esitetty lukuja,jotka ovat sekä suurempia (erityisesti alueiltasaaduissa kannanotoissa) että pienempiä kuin0,45 prosenttia BKT:stä, jota sovelletaan EU:ntasolla.
In the light of experience, the Commissionremains firmly attached to three principles:
Komissio pitää saamansa kokemuksen vuoksitiukasti kiinni kolmesta periaatteista:
At these levels, cohesion policies would continueto represent an important transfer of resourcesespecially, but not exclusively, for Member Stateswith a significant number of least developedregions which would have priority status underthe Structural Funds. The debate during 2001,and the lessons learned from the management ofthe programmes including those of the past year,has shown that the efficient use of resourcesrequires that the national and regional authoritiesconcerned address challenges in three main fields:
Tällä tasolla koheesiopolitiikka edellyttääjatkossakin merkittäviä varainsiirtoja erityisestimutta ei yksinomaan niille jäsenvaltioille, joissa onmerkittävä määrä vähiten kehittyneitä alueita,joilla on ensisijainen asema rakennerahastoissa.Vuonna 2001 käyty keskustelu ja ohjelmienhallinnosta, viime vuoden ohjelmat mukaanluettuina, saatu kokemus on osoittanut resurssientehokkaan käytön edellyttävän, että kansalliset jaalueelliset viranomaiset vastaavat haasteisiinseuraavalla kolmella tasolla:
•sound and efficient management.
•moitteeton ja tehokas varainhoito.
While financial management and control is first and foremost the responsibility of the Member States,the Commission must continue to be satisfiedthat the necessary capacities exist.
Vaikkavarainhoito ja sen valvonta on ensisijaisestijäsenvaltioiden vastuulla, komission onjatkossakin varmistettava, että niillä on siihentarvittavat valmiudet.
In generalthe Commission should seek to become a catalyst for the exchange of experience and bestpractice in relation to the management andadministration of interventions;
Yleisesti ottaenkomission olisi pyrittävä edistämäänkokemusten vaihtoa ja parasta käytäntöätukitoimien hallinnon alalla;
•transfers conditioned by results.
•tuloksista riippuvat siirrot.
A major stepin this direction was taken with the introduction of the so-called performance reserve forthe period 2000-06.
Tärkeä askel tähänsuuntaan oli niin kutsutun suoritusvarauksenkäyttöönotto kaudeksi 2000–2006.
But more could be doneto link payments by the Union to the regionsto the achievement of quantified targets;
Enemmänvoitaisiin kuitenkin tehdä, jotta EU:n eri alueillesuorittamat maksut sidottaisiin määrällistentavoitteiden saavuttamiseen;
•due account of absorptive capacity. Allattempts at devising a simpler and more efficient delivery system for future cohesion policies will be thwarted if the resources transferred exceed the level that can be absorbedadministratively, financially and economically.The existing acquis provides for a ceiling ontotal transfers to Members States preventingtheir level from exceeding 4% of national GDP.
•hallinnontasolla, koska tukitoimienmenestyksekäs hallinnointi ja jatkuva pyrkimystukitoimien tavoitteiden saavuttamiseenedellyttävät teknistä asiantuntemustataloudellisen kehitysstrategian hallinnassasuunnittelun, täytäntöönpanon, seurannan,arvioinnin ja valvonnan aloilla;
•at the financiallevel, because all Europeaninterventions must be co-financed byresources generated at national level.
•rahoituksentasolla, koska kaikki EU:ntukitoimet on yhteisrahoitettava kansallisentasolla.
This isone of the permanent principles of the Structural Funds, which is designed to promote the ownership of programmes by theauthorities on the ground in the interest ofefficiency and sound financial management.Providing the necessary co-financing calls forpolitical determination especially where
Tämä on yksi rakennerahastojenpysyviä periaatteita, ja sen tarkoituksena onkannustaa paikallisia viranomaisia ottamaanohjelmien vastuu itselleen tehokkuuden ja
THE SITUATION AND TRENDS IN THE REGIONS • JANUARY 2002.
ALUEIDEN NYKYINEN TILANNE JA SUUNTAUKSET • TAMMIKUU 2002
In the Second Report the Commission said that the ceiling could be exceeded after2006, for example, to permit the realisation ofcertain major projects of particular Communityinterest, financed by the Cohesion Fund.
Toisenkoheesioraportin julkaisemista seuranneessakeskustelussa tätä enimmäismäärää ei olevakavasti kyseenalaistettu. Komissio totesi
I. The situation and trends in the regions
I. Alueiden nykyinen tilanne ja suuntaukset
The progress report discusses in turn growth,employment and factors promoting sustainabledevelopment in Europe and its regions.
Välikertomuksessa käsitellään talouskasvua,työllisyyttä ja Euroopan ja sen alueiden kestävääkehitystä edistäviä tekijöitä.
•Three groups of States may still be discernedin a hypothetical enlarged EU of27 Member States:
- Toiseen ryhmään kuuluu osa ehdokasvaltioistaja kolme koheesiomaata (Espanja, Kreikka ja Portugali), joissa tulot henkeä kohti ovat noin87 prosenttia keskiarvosta.