natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Economic cohesion: the debate oneyear after the Second Cohesion
Taloudellinen koheesio: tilanne vuosi toisen koheesiokertomuksen jälkeen1
- the first comprises the majority of the candidate countries, with a standard of livingaround 41% of the future Community average;
- Kolmannessa ryhmässä on suurin osanykyisistä jäsenvaltioista, joissa tulot ovathuomattavasti tulevaa keskiarvoakorkeammat.
Report1
kolme
- the second comprises some of the candidatecountries and three cohesion countries(Spain, Greece and Portugal) with a standardof living circa 87% of the average;
Taloudellista koheesiota koskevat suuntausta ovat osoittautuneet oikeiksi:
•Disparities between Member States continue to exist, even though they have beensubstantially reduced since 1988.
•Jäsenvaltioiden väliset erot ovat säilyneet,vaikka ne ovatkin huomattavasti vähentyneetvuoden 1988 jälkeen.
The mainchange affects the countries benefiting fromthe Cohesion Fund, which have noticeablymoved closer to the Community average interms of their per capita GDP.
Suurin muutos ontapahtunut koheesiorahaston edunsaajamaissa, joiden BKT asukasta kohti onlähentynyt merkittävästi yhteisön keskiarvoa.
The debate on the latest available data
Viimeisimmät saatavilla olevat tiedot
The progress report provides data for 1999 relatingto regional GDP.
Välikertomuksessa esitetyt alueellista BKT:takoskevat tiedot ovat vuodelta 1999.
The data used with reference toemployment and unemployment refers to 2000.Analysis of this data makes it possible to confirmthe main conclusions of the Second Report on Economic and Social Cohesion, which itself wasbased on 1998 figures.
Työllisyyttä jatyöttömyyttä koskevat tiedot ovat vuodelta 2000.Niiden tarkastelu vahvistaa toisessa taloudellista jasosiaalista koheesiota käsittelevässä kertomuksessatehdyt tärkeimmät johtopäätökset, jotkaperustuivat vuoden 1998 lukuihin.
"Unity, solidarity, diversity for Europe, its people and its territory".
"Euroopan yhtenäisyys, kansojen solidaarisuus, alueiden monimuotoisuus".
Second Report on Economic and Social Cohesion, January 2001.
Toinen taloudellista ja sosiaalista koheesiota käsittelevä kertomus,tammikuu 2001.
Growth from 1995 to 1999
Talouskasvu vuosina 1995–1999
•There is confirmation of a reduction inregional disparitiesat the level of the Fifteen, but it is less marked than at thenational level.
•Alueelliset erot ovat kaventuneetnykyisissä jäsenvaltioissa, mutta vähemmänkuin kansalliset erot.
Within the Member States,these disparities have sometimes even beenaggravated. Looking at the EU as a whole,even if the economic situation of the weakestregions improves, for most of them theprocess of catching up will remain a longterm objective.
Jäsenvaltioiden sisälläalueelliset erot ovat paikoin jopa kasvaneet.Vaikka heikoimpien alueiden taloudellinentilanne on parantunut, erojen umpeenkurominen on edelleen useimpien jälkeenjääneiden alueiden kohdalla pitkänaikavälin tavoiteunionin tasolla.
It will, from now on, also be possible to observethe development of per capita GDP perregion over the 1995-1999 period, including thatof the regions in the candidate countries.
Tästä lähin on mahdollista tarkastella BKT:nkehitystä asukasta kohti alueittainkaudella1995–1999, myös ehdokasvaltioiden alueidenosalta.
Thegrowth rate in the twelve candidate countries(3.2% per annum) has, overall, exceeded that inthe EU (2.4%) over this period.
Yleisesti ottaen kasvuvauhti 12ehdokasvaltiossa (3,2 prosenttia vuodessa) onkauden aikana ollut korkeampi kuin unionissa(2,4 prosenttia).
A number ofregions showing the most pronounced upwardchange are situated in candidate countries, specifically Poland, the Czech Republic and Slovenia.
Useat alueet, joilla kehitys onollut kaikkein myönteisintä, sijaitsevatehdokasvaltioissa, kuten Puolassa, Tsekissä ja Sloveniassa.
A 25-Member State Union
25 jäsenvaltion unioni
As regards the timetable for the accession to the European Union of the candidate countries, the European
Laekenin Eurooppaneuvosto päätti joulukuussa 2001 Euroopan unioniin liittymistä koskevanehdokasvaltioiden aikataulun osalta, että ”Kypros, Latvia, Liettua, Malta, Puola, Slovakia, Slovenia, Tsekki,Unkari ja Viro voisivat olla valmiita liittymään” vuonna 2004.
Council at Laeken in December 2001 concluded that "Cyprus, Estonia, Hungary, Latvia, Lithuania, Malta,
Neuvosto korosti myös arvostavansa ”Bulgarianja Romanian ponnisteluita” ja kannusti niitä ”jatkamaan tällä tiellä”.
Poland, the Slovak Republic, the Czech Republic and Slovenia could be ready in 2004".
Vuonna 2004 unioni olisi siis25jäsenvaltion yhteisö.
Council emphasised that it valued "the efforts made by Bulgaria and Romania", encouraging them to "contin- ue along this road".
Välikertomuksessa esitetäänkin ensimmäinen arvio taloudellisesta ja sosiaalisesta koheesiosta 25 jäsenvaltionunionissa:
• Assuming a 25-Member State Union and in view of the figures for the last three years available (1997, 1998, and 1999), 115 million people – that is, 25% of the total population – would be living in regions with a per capita GDP below the threshold of the Community acquis of 75% of the Union average.
• Jos kuvitellaan 25 jäsenvaltion unioni ja otetaan huomioon tuoreimmat saatavilla olevat kolmea vuotta(1997, 1998, 1999) koskevat luvut, alueilla, joiden BKT asukasta kohti on vähemmän kuin yhteisönsäännöstön mukainen kynnys eli 75 prosenttia unionin keskiarvosta, asuisi 115 miljoonaa asukasta eli25prosenttia unionin väestöstä.
• Of those, four out of ten citizens would still be in regions of the current fifteen Member States; the six oth- ers would belong to the candidate countries, which shows the marked geographical shift in the disparities after enlargement.
• Neljä näiden alueiden asukasta kymmenestä asuu nykyisten 15 jäsenvaltion alueella ja kuusiehdokasvaltioissa, mikä näyttää toteen sen, että laajentuminen muuttaa perusteellisesti erojenmaantieteellisen sijainnin.
• 37 million people would be living in the regions that currently benefit from objective 1 whose per capita
• Alueilla, jotka nykyisin saavat tavoitteen 1 alueiden tukea, mutta jotka laajentumisen jälkeen olisivat75prosentin kynnyksen yläpuolella, asuu 37 miljoonaa asukasta.
GDP, after enlargement, would be above the threshold of 75%. For around two thirds of the population of these regions, this would be the result of the mechanical eviction effect caused by the fall in the Community average, of circa 13%.
Noin kaksi kolmasosaa näiden alueidenväestöstä kärsisi tilanteesta mekaanisen syrjäytymisvaikutuksen vuoksi sen seurauksena, että yhteisön BKT:nkeskiarvo laskisi noin 13 prosenttia.
The other third already live above the threshold of 75%, irrespective of enlargement, and this is clear evidence of the real convergence of some of the regions of the Fifteen.
Jäljelle jäävä kolmasosa olisi jo kauan ollut 75 prosentin kynnyksenyläpuolella laajentumisesta riippumatta, mikä on osoitus nykyisten jäsenvaltioiden tietyillä alueillatapahtuvasta todellisesta lähentymisestä.
On the basis of the current acquis, thelist of less developed regions for the next programming period will be decided by reference to the States that are members at the time the decision is taken. Future programming documents could be adopted before the beginning of the next programming period.
Nykyisen yhteisön säännöstön mukaan seuraavaa ohjelmakautta koskevasta kehityksessä jälkeen jääneidenalueiden luettelostatehdään päätös sen perusteella, mitkä valtiot ovat unionin jäseniä päätöksentekohetkellä.Tulevat ohjelma-asiakirjat voidaan hyväksyä ennen seuraavan ohjelmakauden alkua.
Social cohesion in the present EUand in the candidate countries and the restructuring expected in these twosectors means that new economic changescan be foreseen.
Sosiaalinen koheesio nykyisessäunionissa ja ehdokasvaltioissa taloudellisia muutoksia, kun otetaanhuomioon näillä kahdella alalla odotettavissaolevat rakennemuutokset.
The employment rate in the Europe of the Fifteen increased by 1.8% in 2000 (representingthe creation of three million jobs) and employment reached 63.3%, that is, one point higherthan in 1999.
•Väestöpoliittiset suuntaukset ovateriytyneet alueellisella tasolla. Alueet,joiden asukasluku kasvaa eniten joka vuosi,ovat usein alueita, joiden asukastiheys onennestäänkin keskiarvoa suurempi.
Over the same period, unemployment in the EU fell from 9.1% to 8.4%, its mostsignificant decrease for about ten years, whichalso benefited the most disadvantaged such asthe longterm unemployed, young people andwomen.
Samaantapaan alueet, joiden asukasluku vähenee,ovat alueita, joiden asukastiheys on muutenkinalhainen. Väestön alueellisen keskittymisenilmiö jatkuu siis yhä voimakkaampana.
•Demographic trends at regional level havebecome more varied.The regions whosepopulations increase the most each year areoften those whose population density isalready higher than the average.
Työllisyysaste on noussut 15 jäsenvaltionunionissa 1,8 prosenttia vuonna 2000 (kolmemiljoonaa uutta työpaikkaa) ja on nyt 63,3prosenttia eli prosenttiyksikön enemmän kuinvuonna 1999.
In the sameway, the regions with decreasing populationsare those which are already sparsely inhabited.Hence, population density problems appear tobe continuing to deteriorate across the EU as awhole.
Työttömyysaste on laskenut 9,1prosentista 8,4 prosenttiin samana aikana, mikäon suurin lasku lähes kymmeneen vuoteen jamistä hyötyvät myös kaikkein huonoimmassaasemassa olevat ryhmät, kutenpitkäaikaistyöttömät, nuoret ja naiset.
However, whilst disparities in employment wereshowing a tendency to decrease, wide divergences still remained, above all between oneregion and another:
Vaikka työllisyyteen liittyvät erot ovatkinvähenemässä, suuria eroja on silti varsinkinalueiden välillä:
•In 2000, Luxembourg's unemployment ratewas 2.4%, whilst Spain's was 14.4%.
•Vuonna 2000 työttömyysaste Luxemburgissaoli 2,4 prosenttia ja Espanjassa 14,4 prosenttia.
•There has been a general rise in the level ofeducation, but populations with a poor levelof education are still concentrated in southern Europe (Portugal, Spain, Italy and Greece), in Ireland and in belts between the Nord-Pas-de-Calais region and Picardy in France andbetween Hainault and Liège in Belgium.
•Väestön koulutustasoon yleisesti noussut,mutta vähän koulutettu väestö on edelleenkeskittynyt unionin eteläosiin (Portugali,Espanja, Italia ja Kreikka), Irlantiin ja alueelle,joka rajoittuu Pohjois-Ranskan maakuntiin Nord-Pas-de-Calais’hin ja Picardieen sekä Belgiassa sijaitseviin Hainautiin ja Liègeen.
Some key figures:
Tärkeitä lukuja:
•In the regions housing the 10% of the EU'spopulation least affected by unemployment,the unemployment rate was at 2.7%, compared with 21.9 % in the regions housing the10% most affected by it.
•Alueilla, joilla asuu 10 prosenttia unioninparhaiten työllistyvästä väestöstä,työttömyysaste on 2,7 prosenttia, kun se on21,9 prosenttia alueilla, joilla asuu 10prosenttia eniten työttömyydestä kärsivästäväestöstä.
• Ireland's per capita GDP increased from 64% to119% of the EU average between 1988 and 2000.
• Irlannin BKT asukasta kohti nousi 64 prosentista119 prosenttiin unionin keskiarvosta vuosina1988–2000.
• Over the same period, the gap between Spain,Greece and Portugal and the rest of the Member States was reduced by a third in terms of percapita GDP.
• Espanjan, Kreikan ja Portugalin BKT asukastakohti on lähentynyt unionin keskiarvoakolmanneksen samalla kaudella.
In the candidate countries, by contrast,employment declined by 1.4% over the sameperiod (representing the loss of 600 000 jobs).Long-term and youth unemployment are moresignificant there.
Ehdokasvaltioissasen sijaan työllisyys on samanaaikana laskenut 1,4 prosenttia (600 000menetettyä työpaikkaa).
Women, by contrast, are oftenless affected by unemployment than men.
Eniten kehitys koskeepitkäaikaistyöttömiä ja nuoria.
In an EU of 27 Member States the unemploymentrate would have been 9.3% in 2000.
27 jäsenvaltion unionissa työttömyysaste olisivuonna 2000 ollut 9,3 prosenttia.
• In a 27-Member State Union, the disparitybetween the wealthiest 10% and the poorest10% of the regions would be twice as great as itis in the Europe of the Fifteen.
• 27 jäsenvaltion unionissa ero unioninrikkaimmista alueista koostuvan 10 prosentin jaunionin köyhimmistä alueista koostuvan 10prosentin välillä on kaksi kertaa suurempi kuinnykyisessä unionissa.
• Three million jobs would need to be created toalign the average level of employment in thecandidate countries with that in the EU.
Välikertomuksessa korostetaan kolmea tekijää,jotka vaikuttavat alueiden talouden kestäväänkehitykseen:
Three elements having an impact on the sustainable development of regional economies are highlighted in the progress report:
• Ehdokasvaltioihin olisi luotava kolme miljoonaatyöpaikkaa, jotta niiden keskimääräinentyöllisyysaste olisi sama kuin unionissa.
• Less than 30% of households have access to the Internet at home in the poorest countries in the EU.
• Unionin köyhimmissä maissa alle 30 prosentillakotitalouksista on Internet-yhteys.
In the Nordic countries and in the Netherlands, this figure is in excess of 60%(Source: Eurobaromètre, November 2001).
Pohjoismaissaja Alankomaissa luku on yli 60 prosenttia(eurobarometri-tiedot, marraskuu 2001).
•There are persistent disparities in the wayemploymentis distributed among the threesectors of the economy.
•Erot työllisyyden jakautumisessakolmensektorin kesken ovat säilyneet.
Especially in the candidate countries, there is heavy dependenceon agriculture and on traditional industries,
Erityisestiehdokasvaltioissa, jotka ovat hyvin riippuvaisiamaataloudesta ja perinteisistäteollisuudenaloista, on edessään uusia
Territorial cohesion in the EU at present
Alueellinen koheesio nykyisessä unionissa
•the socio-economic position of the frontierregionsand their greater significance in anenlarged EU;
•rajaseutualueidenyhteiskunnallinen jataloudellinen tilanne ja niiden merkityksenkasvaminen unionin laajentuessa
The updated data confirm the territorial analysesof the Second Report on Economic and Social Cohesion, in particular:
Ajan tasalla olevien tietojen tarkastelu vahvistaatoisessa taloudellista ja sosiaalista koheesiotakäsittelevässä kertomuksessa tehdyt alueitakoskevat analyysit, etenkin:
•the importance of the Community territory covered by zones suffering from geographical or naturaldisadvantages, such asmountain regions, islands and archipelagosand also the sparsely populated areas.
•vakavista maantieteellisistä tailuonnonhaitoista kärsivien yhteisönalueiden merkitys. Tällaisia alueita ovatvuoristoalueet, saaret ja saaristot sekä alueet,joiden väestötiheys on erityisen alhainen.
•the very marked geographical concentra-tionof activity in an area bounded by a triangle between North Yorkshire in the UK, the Franche-Comté in France and Hamburg in Germany;
•taloudellisen toiminnan voimakas alueellinen keskittyminen North Yorkshiren (Yhdistynytkuningaskunta), Franche-Comtén (Ranska) ja Hampurin (Saksa) muodostaman kolmionkeskusalueelle
Initial assessment of the debates onthe future of the cohesion policy
Alustava yhteenveto koheesiopolitiikantulevaisuutta koskevasta keskustelusta
- because it also gives expression to the solidarity of the EU, which is not to be reducedto being merely a large market, but must, atthe same time, maintain a specific socialmodel.
- koska se on myös Euroopan unioninsolidaarisuuden osoitus. Unioni ei ole pelkästäänsuuri markkina-alue, vaan se haluaa lisäksi ollaerityinen sosiaalinen yhteiskunta.
The European Cohesion Forum, held on 21 and22 May 2001, brought together more than 1800political decision-makers from the Europe of the Fifteen and the candidate countries concernedwith the EU's regional and social problems.There, they expressed their views on future cohesion policy.
Eurooppalainen koheesiofoorumi, joka pidettiin21.–22. toukokuuta 2001, kokosi yhteen yli 1 800nykyisten jäsenvaltioiden ja ehdokasvaltioidenjohtavaa poliitikkoa, jotka vastaavat alueellisista jasosiaalisista kysymyksistä unionissa. He esittivätfoorumissa näkemyksensä tulevastakoheesiopolitiikasta.
Furthermore, the EU's efforts towards cohesionmust not be allowed to fall below the minimum
Unionin koheesiopolitiikkaan varattujentalousarviovarojen määrä ei saisi näin ollen laskea alle0,45 prosentin yhteisön BKT:sta2, sillä muuten koheesiopolitiikan uskottavuus voi kärsiä.
The following main conclusions emerged from the Forum: its credibility will again be questioned.
•Koheesion tarpeen lisääntymisestä oltiin yhtämieltä,
•There is consensus that there is a greaterneed for cohesion:
•Koheesio ei saa rajoittua pelkkäänrakennepolitiikkaan.
•Cohesion must not be a matter for structural policy alone.Other Community policies, in particular those on agriculture, ruraldevelopment, the environment and transport,must make more effective contributions to it.
Muiden yhteisönpolitiikkojen, erityisesti maatalous-, ja maaseudunkehittämispolitiikan sekä ympäristö- jaliikennepolitiikan, on osallistuttava siihentehokkaammin.
- as a result of the increased disparities that areexpected to result from enlargement;
- koska laajentumisen jälkeen erot kasvavat
- because cohesion policy benefits not only theregions receiving financial assistance, but alsothe other regions, by both stimulating demand
•Unioni tarvitsee koheesiopolitiikan, jollapyritään ratkaisemaan rakenteellisiaongelmia kolmenlaisilla alueilla:
•The EU needs a cohesion policy thataddresses three typesof region and structural problem:
- koska koheesiopolitiikka ei hyödytä ainoastaanrahoitustukea saavia vaan myös muita alueita,sillä sen myötä hyödykkeiden ja palvelujenkysyntä kasvaa ja unionin yleinen kilpailukyky ja
At the Berlin European Council, the EU heads of State and of government provided for the setting aside of EUR 213 billion for structural projectsfor the Fifteen in 2000-2006 as well as pre-accession aid and sums reserved for countries acceding between 2002 and 2006.
Euroopan unionin valtioiden ja hallitusten päämiehet päättivät Berliinin Eurooppa-neuvostossa varata 213 miljardia euroa jäsenvaltioiden rakennetoimiin vuosina 2000–2006 sekä määrärahoja liittymistä edeltävään tukeen ja vuosina 2002–2006 liittyville maille.
These allocations asa whole amount corresponds in fact to 0.45% of the GDP of an EU enlarged to 21 members in 2006.
Päätösten yhteissumma vastaa0,45:ttä prosenttia 21 jäsenvaltioksi vuonna 2006 laajentuneen unionin BKT:sta.
INITIAL ASSESSMENT OF THE DEBATES ON THE FUTURE OF THE COHESION POLICY • JANUARY 2002.
ALUSTAVA YHTEENVETO KOHEESIOPOLITIIKAN TULEVAISUUTTA KOSKEVASTA KESKUSTELUSTA • TAMMIKUU 2002
- the severely underdeveloped regions, whichare mainly but not exclusively in the candidate countries;
- kehityksessä eniten jälkeen jääneet alueet, jotkasijaitsevat enimmäkseen tämänhetkisissäehdokasvaltioissa
- the regions of the Fifteen that have not completed the process of real convergence; centrated on underdeveloped regions. The Committee of the Regions, for its part, concluded in its opinion on the same subject, thatthere was a need to enhance the regional dimension of cohesion policy and to safeguard the eligibility of current "Objective 1" regions even afterenlargement and to avoid any sudden halt tostructural aid.
- nykyisten 15 jäsenvaltion alueet, joissalähentymisprosessia ei ole vielä saatettu loppuun lausunnossaan, että koheesiopolitiikan alueellistaulottuvuutta on vahvistettava, nykyisten”tavoitteen1” alueiden tukikelpoisuus on taattavamyös laajentumisen jälkeen ja rakennetuenäkkinäistä keskeyttämistä on vältettävä.
The European Parliamentisabout to deliver an opinion and five of its parliamentary committees have already done so.
Euroopanparlamenttiantaa pian asiasta lausunnon, ja viisiparlamentin valiokuntaa on jo esittänyt kantansa.
Various European governments have also madetheir official positions known to the Commission.
Myös useat Euroopan valtioiden hallitukset ovatilmaisseet komissiolle virallisen kantansa.
The other debates
Muut keskustelut
At the same time, the future of cohesion policyhas been discussed in over a hundred seminars.Various submissions have been made to the Commission.
- vakavista rakenteellisista ongelmista kärsivätalueet: kaupunkialueet, maataloudesta erittäinriippuvaiset maaseutualueet, luonnonoloista taiväestörakenteesta johtuvista haitoista kärsivätalueet (saaret, vuoristoalueet jne.) sekä alueet,joilla teollisuuden tai palvelualanrakennemuutos on vielä käynnissä.
•Regions and local authorities have high expectations of real partnership.
Samanaikaisesti koheesiopolitiikan tulevaisuutta onkäsitelty yli sadassa seminaarissa.
More needs tobe done as regards decentralisation and theclarification of roles if partnership at nationallevel is not to be restricted or, indeed, forfeited.
•Toiveet alueiden ja paikallisyhteisöjen välisestätodellisesta kumppanuudestaovat suuret.Varsinkin hajauttamista ja tehtävien selvää jakoaon jatkettava, jotta vältetään kumppanuudenrajoittaminen tai jopa pidättäminen vainkansalliselle tasolle.
•The requirement for transparency and efficiency encourages the Commission toimprovethe definition of shared responsibility, andalso to devote its attention to the projectswhich can provide greater Communityadded value.
•Avoimuutta ja tehokkuutta koskevat vaatimuksetkannustavat komissiota määrittelemääntarkemmin kunkin osapuolen vastuualueetsekä keskittymään toimiin, jotka tuottavateniten lisäarvoa yhteisölle.
This should lead to the creationof a stronger link between the EU's financialgrants and the added value of Communityprojects and the results achieved.
Tämän seurauksenaunionin rahoitusosuuksien, yhteisön toimienlisäarvon ja saatujen tulosten välille syntyneetiiviimpi yhteys.
The debates at the institutional level
Keskustelu toimielimissä
At the informal meeting of the Ministers at Namur, held on 13 and 14 July 2001 on the initiative of the Belgian Presidency of the Union, thediscussions focussed on the "challenge of economic, social and territorial cohesion in view ofenlargement", producing a broad consensus onthe need to maintain a firm cohesion policy andon the need to give priority to the underdeveloped regions, both in the acceding countries andin the present Fifteen Member States.
Unionin puheenjohtajavaltion Belgian aloitteesta13.–14. heinäkuuta 2001 Namurissa kokoontunutepävirallinen ministerikokouskeskittyi pohtimaantaloudellisen, sosiaalisen ja alueellisen koheesionhaastetta laajentumista silmällä pitäen. Myös sielläoltiin laajalti yksimielisiä siitä, että vahvaakoheesiopolitiikkaa on jatkettava ja että etusija onannettava sekä tulevien jäsenvaltioiden että nykyistenjäsenvaltioiden kehityksessä jälkeen jääneille alueille.
The Economic and Social Committeedeliveredan opinion on the Second Report on Economicand Social Cohesion in Europe.
Talous- ja sosiaalikomiteaantoi lausunnon toisestataloudellista ja sosiaalista koheesiota Euroopassakäsittelevästä kertomuksesta.
In it, the Committee declared that the present eligibilitythreshold of 75% for "Objective 1" should beremoved and that Community aid should be con-
Lausunnossaankomitea kannattaa ”tavoitteen 1” alueentukikelpoisuutta koskevan nykyisen 75 prosentinrajan nostamista ja yhteisön tuen keskittämistäkehityksessä jälkeen jääneisiin alueisiin.
The financing of cohesion policy in thefuture
Koheesiopolitiikan rahoittaminentulevaisuudessa
Priority for underdevelopment
Alueellinen vai kansallinen lähestymistapa
The second report on cohesion did not addressthe financial implicationsof enlargement forcohesion policy, mentioning only the 0.45% of GDP to be devoted to cohesion policy from 2000to 2006.
Toisessa koheesiota käsittelevässä kertomuksessa eikäsiteltylaajentumisen taloudellisia vaikutuksiakoheesiopolitiikkaan. Siinä vain muistutettiinkoheesiopolitiikalle vuosiksi 2000–2006 varatustaprosenttiosuudesta, joka on 0,45 prosenttia BKT:sta.
One of the objectives announced in Agenda 2000was the simplification of the system by which Structural Funds are applied.
Yksi Agenda 2000 -asiakirjassa esitetyistä tavoitteistaoli rakennerahaston toteuttamisjärjestelmänyksinkertaistaminen.