natgillin/translations-raw huggingface dataset:
industrial vessels that do not use industrial-typegear (trawl nets, seine nets, long lines for largepelagic species).’He adds: ‘Mediterraneansmall-scale fishing is extremely variable in timeand space and is characterised by its flexibility,opportunism and versatility.’
teollisia pyyntivälineitä (trooleja, nuottia taisuurten pelagisten lajien pyyntiin käytettävääsiimaa).”Franco Andaloro jatkaa: ”Välimerenpienimuotoinen kalastus vaihtelee huomattavasti ajan ja paikan suhteen, ja sille on ominaista joustavuus, mukautuvuus ja moninaisuus.”
The socioeconomic importance of fishing inthe Mediterranean is obvious.
Välimeren kalastuksen sosioekonominenmerkitys on ilmeinen.
In the European Union – whose Mediterranean shoreline runs for some 25,000 kilometres –, itrepresents just over 40% of all jobs in thecatching sector. Four Member States borderthe Mediterranean: Spain, France, Italy and Greece.
Sen osuus Euroopanunionissa - jossa on rantaviivaa noin 25 000kilometriä - on hieman yli 40 prosenttiakaikista alan työpaikoista yhteensä.Välimeren rannikkovaltioita on neljä:Espanja, Ranska, Italia ja Kreikka.
A semi-closed sea, the Mediterranean presentsgreat biological diversity, ideal for the development of fish-related activity, as Greek biologist Argyris Kallianiotis, Director of the Kavala Fisheries Research Institute, explains:‘Although less productive than the Atlantic Ocean, the Mediterranean Sea provides a habitat for a great variety of species, thanks in particular to the many rivers that flow into itswaters.
kalastuksen tutkimuslaitoksen johtaja,kreikkalainen biologi Argyris Kallianiotisselostaa: ”Vaikka Välimeri ei ole yhtä tuottavakuin Atlantin valtameri, siellä esiintyyrunsaasti eri kalalajeja etenkin sinne laskevienlukuisten jokien ansiosta.
In our research zone (eastern Mediterranean, Ed.), we have identified some150 species of commercial interest.
Omalla tutkimusalueellamme (Välimerellä: toimituksenhuomautus) olemme tunnistaneet noin 150kaupallisesti merkittävää lajia.
Mediterranean fishermen exploit more than 60 stocks,using a wide variety of techniques.’He adds:‘But this versatility increases the difficulties forresearchers and for stock management.
Välimerenalueen kalastajat hyödyntävät yli 60:tä erikalakantaa ja käyttävät hyvin monenlaisiapyyntitekniikoita.” Argyris Kallianiotis jatkaa:”Tämä moninaisuus kuitenkin vaikeuttaatutkijoiden ja säätelystä vastaavien henkilöidentyötä.
On theone hand, the diversity of species complicates scientific observation and, on the other, the highnumber of fishing techniques makes management of these fisheries difficult.’
Lajien moninaisuus vaikeuttaa tieteellistävalvontaa, ja pyyntitekniikoiden suuri määrähankaloittaa näiden kalastusalueiden säätelyä.”
These regional specificities make sense withinthe geographical, biological, socio-economicand cultural configuration of the Mediterranean.
Nämä alueelliset ominaispiirteet liittyvätluonnollisesti Välimeren maantieteelliseen,biologiseen, sosioekonomiseen ja kulttuuriseen topografiaan.
Franco Andaloro confirms: ‘The narrow continental shelf, the variable and diverseecosystems, the presence of fish stocks with commercial value, the seasonal nature of manyspecies and their importance in terms of foodand earnings: all these factors have contributedto the enduring nature of small-scale inshorefishing and its resistance to industrialisationand modernisation.
Franco Andaloro vahvistaatämän: ”Mannerjalustan kapeus, ekosysteemiensuuri vaihtelevuus ja moninaisuus, kaupallisestitärkeiden kalakantojen esiintyminen, monienlajien kausittaisuus ja niiden merkitysravinnonsaannin ja tulojen kannalta, kaikkitämä on mahdollistanut pienimuotoisenrannikkokalastuksen säilymisen ja sen, että se onselvinnyt alan teollisesta uudistuksesta.
Moreover, the socioeconomic dependence of certain coastal zones on fishing resides in the fact that it is the onlysource of work.
Lisäksieräiden rannikkovyöhykkeiden sosioekonominenriippuvuus selittyy sillä, että kalastus on niilläainoa elinkeino.
And the boom in tourism islinked to this continuation of traditions, culinary habits and so on.’
Matkailun elpyminenpuolestaan on sidoksissa mm. perinteiden jaruokatottumusten säilyttämiseen.” jatkaa: ”Välimerellä elää myös pienistäpelagisista lajeista koostuvia hajanaisia
Small-scale fisheries The practice of fishing in the Mediterraneandates back to the Neolithic age. Indeed, fishing has developed for thousands of years,evolving with the development of new techniques and knowledge of the waters.
Puolisuljettu Välimeri on biologisesti hyvinmonimuotoinen ja ihanteellinen kalastuksenkehittämiselle, kuten Kavalassa sijaitsevan
.‘It also has overlapping stocks of small pelagic fish,’ continues Professor Kallianiotis, ‘But our insufficient scientificknowledge about these stocks makes it hard toapply common management standards withthird countries, for example.’
A S I A K I R JA T kantoja, joiden puutteellinen tieteellinentuntemus vaikeuttaa esim. kolmansien maidenkanssa yhteisten säätelystandardiensoveltamista.” määrittely ovat ensimmäinen edistysaskeltähän suuntaan”,Argyris Kallianiotis toteaalopuksi.
The creation of an international networkof researchers and the development of multiannual research plans are a first step in thisdirection.’And Franco Andaloro concludes:‘The depletion of Mediterranean fish resourcesmeans that we have to reduce fishing effortimmediately.
Ja Franco Andaloro lisää, että”Välimeren kalakantojen ehtyminen edellyttäänykyisin pyyntiponnistelujen rajoittamista.
It is obvious, however, that forthe sake of the economy and employment,alternatives to industrial fishing will have to be found [while vessels engaging in small-scale activities account for 80% of Mediterranean fishing, a large proportion of catches are taken by larger, industrial vessels, Ed.].
Onkuitenkin selvää, että teolliselle kalastukselleon löydettävä vaihtoehtoja talouden jatyöllisyyden kannalta(vaikka 80 prosenttia Välimeren kalastuksesta tapahtuupienimuotoiseen kalastukseen tarkoitetuillaveneillä, merkittävä osa saaliista pyydetäänmuilla kuin pienveneillä, toisin sanoenteollisuuden tarpeisiin tarkoitetuilla aluksilla:toimituksen huomautus).
In that context, the importanceof maintaining small-scale fisheries activity isunquestionable.’
Tässä mielessätarve säilyttää pienimuotoinen kalastus onkiistaton.”
Fishing in the Mediterranean is primarily nonindustrial and highly versatile.
Pääosin pienimuotoisesta kalastuksesta muodostuva Välimeren kalatalous on myös monipuolista.
Bluefin tuna is currently the only species to which TACs are applied in the Mediterranean.International Commission for the Conservation of Atlantic Tuna.
Viime vuosina on toteutettu useita tutkimushankkeita.
Several research projects have been conducted in recent years, but scientific findings on Mediterranean fish stocks and fisheries arestill patchy.
Välimeren alueen kalakantojaja kalastusta koskevat tieteelliset tiedot ovatkuitenkin edelleen hajanaisia.
What is more, ‘the species-basedapproach used in the North Sea is impossiblehere, where so many species are caught at thesame time, with a variety of types of gear,’con-firms the Greek biologist. ‘The lack ofknowledge, the shortage of specialised scientistsand the difficulty of engaging in co-operationat international level[given the large numberof players concerned, Ed.] have created aconfused situation in the Mediterranean.
Myös”Pohjanmereen sovellettavaa lajikohtaistalähestymistapaa on mahdoton soveltaa Välimereen, jolla pyydetään samaan aikaanniin paljon eri lajeja hyvin monin eripyyntivälinein”, Argyris Kallianiotis jatkaa.”Tiedonpuute, erikoistuneiden tutkijoidenvähyys ja ongelmat kansainvälisessäyhteistyössä (toimijoiden määrän kasvunvuoksi: toimituksen huomautus) ovatmutkistaneet Välimeren tilannetta.
But that is changing,’ concludes Argyris
Tilanne on kuitenkin nyt muuttumassa sen ansiosta,että ongelma on yleisesti tiedostettu.
A legal opinion‘Bringing fishing territories back into favour’
Erään juristin mielipide”Pyyntialueiden kunnostaminen on välttämätöntä”
Formerly active in small scale fisheries in Languedoc, today he isa professor of public law and the author of various studies on maritime societies.
Tämä entinen Languedocin pienkalastaja toimii nykyään julkisoikeudenprofessorina ja on tehnyt useita eri tutkimuksia meriyhteisöistä.
FAO Fisheries Committee1. François Feral views inshore fishing management with the eyes of an anthropologist: ‘When fishing isstudied across the globe, we see that fishing villages act on a given fishing territory, imposing a group discipline on access to resources.
Hän on myös toiminut asiantuntijatehtävissä YK:n elintarvike- jamaatalousjärjestön FAO:n kalastuskomiteassa.1Hän tarkastelee rannikkokalastuksen säätelyä antropologin näkökulmasta: ”Kunkalastusta tarkastelee maailmanlaajuisesti, voidaan havaita, että kalastajakylillä on vaikutusta kalastusalueisiin ja niissä vaaditaankollektiivista järjestystä, jotta mahdollistetaan kalavarojen hyödyntäminen.
This isa universal phenomenon that connects a group, a territory and a mode of exploitation.
Tämä maailmanlaajuinen ilmiö liittää ryhmät, alueet japyyntitavat toisiinsa.
These fisheries ‘regulation systems’were underminedafter the Second World War by industrialisation, with its emphasis on high productivity.
Tuotannon teollistuminen horjutti toisen maailmansodan jälkeen näitä kalastuksen »säätelyjärjestelmiä».
From then on, market forces were the rule and the State intervened to regulate access to resources and take the place of the group discipline… Experience shows that this centralised system isincapable of controlling fishing effort and has never been able to prevent the plundering of fish resources.’
Siitälähtien markkinavoimat hallitsivat alaa, ja valtio ryhtyi säätelemään kalavarojen hyödyntämismahdollisuuksia ja korvasi »ryhmäkurin».Kokemukset osoittavat, että tällainen keskitetty järjestelmä on kykenemätön valvomaan pyyntiponnisteluja, eikä sillä ole koskaan voituestää ryöstökalastusta.”
‘The logic of sustainable production in the Mediterranean,’ continues François Féral, ‘must consist in bringing the concept of fishing territories back into favour.
François Féral jatkaa: ”Välimeren kestävän kalastuksen logiikan mukaan kalastusalueita on kunnostettava, ja ne on uskottava erilaisinluvin pienkalastajien vastuulle.
This is a slow and painstakingeffort that cannot be made in Brussels or in national capitals.
Kyse on ruohonjuuritason työstä, jota ei voida tehdä Brysselissä taipääkaupungeissa.
Too often, in the Member States, it is vessel owners and wholesale fish merchants who determine policies in the name of economic performance.
Aivan liian usein laivanvarustajat ja kalakauppiaat pääsevät jäsenvaltioissa määrittelemään toimintamenetelmiätaloudellisen tehokkuuden nimissä.
This way of working needs to be changed.’
Tällaista toimintatapaa on tarkistettava.”
In this capacity,he contributed to the work of the GFCM for one year.
Hän avusti tässä tehtävässä vuoden ajan GFCM:n töitä.
The GFCM:a developing RFO
Välimeren yleinen kalastuskomissio GFCM:alueellinen kalastusjärjestö kehittyy
The General Fisheries Commission for the Mediterranean is the most appropriate forum for the management of demersal speciesand small pelagic fish in the region.
Välimeren yleinen kalastuskomissio tarjoaa nykyään foorumin, joka soveltuu mitä parhaiten demersaalisten lajien ja pientenpelagisten lajien pyyntiin keskittyvän kalastuksen säätelyyn alueella.
Created in 1952 to ‘promote the development, conservation and management of living marine
Kalastuskomissio perustettiin vuonna 1952 merten elävienluonnonvarojen kehittämisen, säilyttämisen ja säätelyn vauhdittamiseksi,1mutta sen tieteellisen koordinoinnin rooli jäi rajalliseksipitkäksi aikaa.
1’, its role of scientific co-ordination remained limited for a long time.
Välimeren kalastuksen säätely kärsi tästä puutteesta.
Fisheries management in the Mediterranean suffered resources from this deficit. Since 1999, however, with the creation of the Scientific Advisory Committee (SAC), the GFCM has been closingthe gap: the Committee’s mandate continues to expand and it recently issued a number of recommendations on specific stocks.
Vuoden 1999 jälkeen tämä puute on vähitellen korjaantumassakalastuskomission keskuuteen perustetun neuvoa antavan tiedekomitean (CCS) ansiosta: komitean tehtävänkuva laajenee nykyäänjatkuvasti, ja siellä on hiljattain laadittu joukko suosituksia erityisiä kalakantoja varten.
The biggest obstacle within the GFCM is financial in nature: its budget has not yet been adopted by a sufficient number of parties.Once that problem has been solved, the GFCM will have the independence it needs to stimulate multilateral co-operation.
GFCM:n toiminnan suurimpana esteenäovat tätä nykyä taloudelliset ongelmat: sen talousarvio ei ole vielä saanut tarpeeksi monen osapuolen hyväksyntää. Kun tämäongelma on ratkaistu, GFCM on tarpeeksi riippumaton voidakseen edistää monenvälistä yhteistyötä.
The GFCM has 23 members: Albania, Algeria, Bulgaria, Croatia, Cyprus, Egypt, France, Greece, Israel, Italy, Japan, Lebanon,Libya, Malta, Monaco, Morocco, Romania, Slovenia, Spain, Syria, Tunisia, Turkey and the EU.
GFCM:ssä on 23 jäsentä: Albania, Algeria, Bulgaria, Egypti, Espanja, Israel, Italia, Japani, Kreikka, Kroatia, Kypros, Libanon,Libya, Malta, Marokko, Monaco, Ranska, Romania, Slovenia, Syyria, Tunisia, Turkki sekä EU.
In the Mediterranean,as everywhere else,the European Commission aims to guarantee the sustainability of fisheries.And it will make every effort to attain its objective.The Mediterranean,comparable to no other region,requires veryspecific management measures.Mindful of this specificity – but without exempting the region from the general
Euroopan komissio haluaa taata kestävän kalastuksen niin Välimerellä kuin muualla sekä tehdä kaikkensa tämäntavoitteen saavuttamiseksi.Välimerta ei voida verrata mihinkään muuhun alueeseen,ja tämä tiedostetaan.Näin ollense edellyttää erityistä säätelyä.Euroopan komissio on kehittänytVälimeren aluetta varten oman,”räätälöidyn” strategian1 ottamalla huomioon sen erityispiirteet mutta soveltamatta siihen YKP:n yleistavoitteita.
1 objectives of the CFP –,the European Commission has come up with a ‘made-to-measure’ strategy
• Kalastuksen säätely pyyntiponnistelujasäätelemällä: koska Välimeren kalavarat ja kalastuksen eri muodot vaihtelevat niinsuuresti Välimerellä, saaliiden rajoittaminenei ole osoittautunut tehokkaimmaksikalastuksen säätelyvälineeksi.
different fisheries activities that co-exist inthe Mediterranean, catch restrictions donot seem to be the most effective management instrument.
Näin ollen on esitetty muita välineitä, joita ovat esim.vesille pääsyn rajoittaminen, pyyntilupa ja - vaan pelkästään muutama kalastuksensuojavyöhyke2.
The Commission wishes to see all the stakeholders agree to the declaration of suchzones (with their restricted access, FPZslead to better control, particularly of thefishing activities of vessels from countriesnot bordering the Mediterranean);• Management based on fishing effort: dueto the great diversity of resources and the
Komissio toivoo, että kaikki asianosaiset sopisivat kalastuksensuojavyöhykkeidenperustamisesta (kyse onsuojatuista kalastusalueista, joille pääsyärajoitetaan, jotta voidaantehostaa etenkinniiden maiden alusten harjoittamanpyynnin valvontaa, jotka eivät kuulu Välimeren rannikkovaltioihin).
Given the importance of inshore fishing inthe Mediterranean, the Commission’s Action Plan proposes a review of the breakdown oftasks between the local or national, Community and international levels.
Komissio esittää Välimeren rannikkokalastuksen merkityksen vuoksi toimintaohjelmassaaneri tasojen (paikallisten tai kansallisten sekäyhteisön ja kansainvälisten tasojen) välisentehtävänjaon tarkistamista.Rannikkokalastuksen kokonaisvaltainensäätely, joka ei koske yhteisiä tai hajanaisiakantoja, voitaisiin nimittäin vastedes jättäänimenomaan paikallisten viranomaisten jajäsenvaltioiden tehtäväksi.
It suggeststhat local and Member States authoritiescould be explicitly entrusted with the overallmanagement of inshore fishing, which doesnot concern shared or straddling stocks.Management would nonetheless have tocomply with common conservation andenvironmental protection standards established by the European Union.
Säätelyssä olisikuitenkin noudatettava Euroopan unioninasettamia yhteisiä vaatimuksia kalavarojensäilyttämiselle ja luonnonsuojelulle.
In contrast,management of transnational fisheries,namely shared stocks of highly migratory,demersal species and small pelagic fish,would be handled at Community level.
Säätelyolisi sitä vastoin hoidettava yhteisössä ainasilloin, kun on kyse ylikansallisesta kalastuksesta, kuten kalastuksesta, jossa keskitytäänlaajasti vaeltaviin yhteisiin lajeihin, demersaalisiin lajeihin ja pieniin pelagisiin lajeihin.
Actions at Community level will focus onseven areas:
Yhteisössä kehitettävissä toimissa keskitytäänseitsemään pääaiheeseen, joita ovat:
• A concerted approach to the jurisdictionof waters: no exclusive economic zoneshave been established in the Mediterranean owing to the narrowness of thecontinental shelf. And only a few fisheries
• Yhtenäinen näkemys aluevesiä koskevastalainkäyttövallasta: Välimerelle ei oleperustettu yksinomaisia talousvyöhykkeitäjuuri mannerjalustan kapeuden vuoksi,
Although Mediterranean fishing is primarily small-scale,industrial vessels take a high proportion of catches.
Vaikka Välimerellä harjoitetaan lähinnä pienimuotoista kalastusta,huomattava osa saaliista saadaan teollisuusaluksilla
• Strengthening of action within multilateralfisheries organisations active in the region(GFCM3and ICCAT);• Harmonisation of management measuresin the Mediterranean basin;• Increased co-operation between countriesbordering the Mediterranean and the creation of a co-operation framework forstakeholders from the countries concerned.
Kansainvälisessä toiminnassa komissio onmääritellyt kolme ensisijaista toimintaaluetta, joita ovat:• Alueella aktiivisesti toimivien monenkeskisten kalastusjärjestöjen (GFCM ja ICCAT) toiminnan vahvistaminen.• Välimerta koskevien säätelytoimenpiteidenyhdenmukaistaminen.• Rannikkovaltioiden välisen yhteistyönlisääminen sekä yhteistyöfooruminkehittäminen asianomaisten maidenkalastusalan ammattilaisten keskuuteen.
COM (2002) 535 Final of 09/10/2002,availableon Internet: http://europa.eu.int/comm/fisheries/doc_et_publ/fact sheets/legal_texts/docscom/en/com_02_535_en.pdf Spain has a 49-mile fisheries protection zone in the Mediterranean.
KOM(2002) 535,lopullinen,9.10.2002.Asiakirjaanvoi tutustua seuraavassa osoitteessa: http://europa.eu.int/comm/fisheries/doc_et_publ/fact sheets/legal_texts/docscom/fr/com_02_535_fr.pdf Espanjalla on Välimerellä 49 meripeninkulmansuuruinen suojavyöhyke.Välimeren yleinen kalastuskomissio lisenssijärjestelmä, kalastuslaivaston koon ja kalastukseen oikeuttavan ajanjaksonsupistaminen sekä uudet kriteeritpyyntiponnistelujen ”laskemisessa”(käytettyjen pyyntivälineiden kokoa jatyyppiä koskevat rajoitukset).
At international level, the Commission identifies three priority areas for action: ing fishing effort (size and type of gearused), without excluding the setting of TACs for certain species;• Catch restrictions: TACs and quotas couldbe applied to certain stocks other thanbluefin tuna (swordfish, highly migratoryspecies, small pelagic fish, etc.) in line withscientific opinions and management needs;• Improvement of fishing methods: technicalmeasures relating to conservation, environmental protection and the market will bereviewed.
On erityisesti parannettava pyyntivälineidenvalikoivuutta, jotta saadaan minimoituanuorten kalojen osuus saaliista ja sitenvähennettyä mereen heitettävän saaliin määrää.• Valvonta ja täytäntöönpano: nykyistä hyvin tehotonta valvontajärjestelmää ontarkistettava ja mukautettava paikallisenkalastuksen ja paikallisten kalastusalustentarpeita vastaavaksi (pyyntilupien ja -lisenssien mukauttaminen alustenerityispiirteiden mukaisesti sekä valvontaja ilmoittamisjärjestelmän perustaminenurheilukalastusta varten).• Tieteellisten tietojen laadun parantaminen:Välimeren alueen kalakantoja ja kalastustakoskevat tieteelliset tiedot ovat kuitenkinedelleen hajanaisia.
The idea is to make gear moreselective so as to catch as few young fish as possible and to reduce the volume ofdiscards;• Control and enforcement: the control system, which is not very effective, must be reviewed and adapted to local fisheriesand fleets (matching fishing permits andlicences to vessel characteristics and estab-
Näin ollen on parannettava tietojenkeruuta ja tieteellistenlausuntojen laatimista erityisesti tieteellis-teknis-taloudellista kalastuskomiteaa(CSTEP) vahvistamalla. Tätä kysymystäkäsitellään piakkoin komission toimintaohjelmassa, joka koskee tieteellisten lausuntojen laadun parantamista.• Asianomaisten toimijoiden osallistumisenlisääminen: Välimeren alueesta vastaavan
MINI-CLOSE-UP
LÄHIKUVA
In this capacity, they participate indecision-making on fisheries and marketingmatters.
Espanjalaiset veljeskunnat cofradías: paikallinen säätelyjärjestelmä espanjalaisittain
place by the cofradíasare much betteraccepted by members than regulations orlaws enacted from outside the sector.
Tutkimuksista on ilmennyt, että veljeskuntien jäsenet hyväksyvät paljon helpomminnäissä veljeskunnissa laaditut säätelysäännötkuin alan ulkopuolelta tulevat asetukset tailait.
Themonitoring system used by the cofradías,based on consensus and social pressurewithin the community of fishermen, is wellaccepted, which is reflected in its effectiveness.
Veljeskuntien valvontajärjestelmä, jokaperustuu yhteisymmärrykseen ja sosiaaliseen kontrolliin kalastajayhteisöjen sisällä,on otettu hyvin vastaan, ja tämä näkyy sen tehokkuudessa.
The central role of the cofradías makesthem key partners of government on fisheries matters.
Tämä veljeskuntienkeskeinen rooli tekee niistä tärkeänkumppanin kalastuksen hallinnoinnissa.
This multi-disciplinary approach is crucialto securing the support of the entire community for their decisions. Studies haveshown that the management rules set into
Espanjalaisten kalastajien ”veljeskunnat”(es. cofradías) ovat peräisin keskiajalta.Nämä espanjalaiset veljeskunnat seurasivatvuosisatojen kuluessa elinkeinon kehittymistä ja saivat vähitellen lisää valtaa jaitsenäisyyttä.
Spanish fishermen’s ‘fraternities’ (cofradías)originated during the Middle Ages. Overthe centuries, the cofradías have evolvedwith the trade, gaining authority andautonomy.
Ne ovat järjestäytyneettietyille maantieteellisille alueille, jotkanoudattelevat kalastajayhdyskuntienasuinsijojen ja vaikutusalueen aluerajoja.Nykyisin nämä yhdyskunnat edustavatkaikkia alle 150-tonnisia aluksia, ja niilläon joukko eri tehtäviä: niissä laaditaankalastusta koskevia sääntöjä, hoidetaan markkinointia, laaditaan tilastoja jatarjotaan eri palveluja (esim. kirjanpitopalveluja, yhteiskunnallisia palveluja, jääntoimittamispalveluja jne.).
They are organised over a givengeographical area that corresponds to theterritorial limits of the residence and influence of communities of fishermen.Nowadays, these structures represent allvessels weighing less than 150 tonnes. Theyplay a number of roles: establishing fishingrules, organising marketing, collecting sta-
Ne toimivatmyös neuvoa-antavina hallintoeliminäalueellisesti sekä jäsenvaltioissa ja yhteisössä. ”Veljeskunnat” osallistuvat tässätehtävässä päätöksentekoon kalastusta jamarkkinointia koskevissa kysymyksissä.Tällä monipuolisella tehtävänkuvalla on suuri merkitys siinä mielessä, ettäveljeskunnat kykenevät varmistamaankollektiivisen tuen päätöksilleen.
France: pollution threatens fishing one of the 100 lagoons that edge the
Ranska: saastuminen kalastuksen uhkana luonnonalue on yksi niistä sadasta laguunialueesta, jotka reunustavat Välimeren rannikkoa EU:ssa.1
Union’s Mediterranean coast
Suurin osa näistä
This annual production isenough to support the fishermen’s families.
Kalavarojen ja ammatinjatkajienpuutteen vuoksi heitä on nykyään jäljelläenää kolmisenkymmentä.
Today, withthe scarcity of resources and young people’slack of interest in taking up the trade, theirnumber is down to around 30.
Tämä pintaalaltaan 3 800 hehtaarin suuruinen kalavaroiltaan hyvin runsaista laguuneistaovat ikivanhoja kalastuspaikkoja.