natgillin/translations-raw huggingface dataset:
• • • • • environmentally favourable extensification of farming;management of low-intensity pasture systems;integrated farm management and organic agriculture;preservation of landscape and historical features such as hedgerows, ditches and woods;conservation of high-value habitats and their associated biodiversity.
• • • • • ympäristölle suotuisa viljelyn laajaperäistäminenlaajaperäisten laidunjärjestelmien hoitoyhdennetty tilanhoito ja luonnonmukainen maatalousmaiseman ja sen historiallisten ominaispiirteiden kuten pensasaitojen, ojien ja metsiköiden säilyttäminenluonnonarvoltaan merkittävien elinympäristöjen ja niihin liittyvän biologisen monimuotoisuudensäilyttäminen.
Agrienvironment measures have become the principal instrument for achieving environmental objectiveswithin the CAP. These measures are co-financed by Member States at a rate of 75 % in areas lagging behindeconomically (the so-called Objective 1 areas) and 50 % in others.
Maatalouden ympäristötoimenpiteistä on tullut tärkein väline YMP:n ympäristötavoitteiden saavuttamiseksi.Jäsenvaltiot yhteisrahoittavat näitä toimenpiteitä siten, että EU:n osuus on enintään 75 prosenttia taloudellisestijälkeen jääneillä alueilla (niin sanotut tavoite 1 -alueet) ja 50 prosenttia muilla alueilla.
EU expenditure on agri-environmentmeasures amounted in 2002 to nearly EUR 2 billion or 44 % of the EAGGF-Guarantee expenditure for ruraldevelopment. (The EAGGF, European Agricultural Guidance and Guarantee Fund, finances agricultureexpenditure).
EU:n menot maataloudenympäristötoimenpiteisiin olivat vuonna 2002 lähes 2 miljardia euroa eli 44 prosenttia EMOTR:n tukiosastonmaaseudun kehittämiseen osoitetuista menoista (Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahasto EMOTR rahoittaa maatalousmenoja).
About one fifth of the EU’s agricultural land is covered by agrienvironment contracts.
Maatalouden ympäristösopimusten piiriin kuuluu noin viidesosa EU:n maatalousmaasta.
With the 2003 CAP reform, the maximum EU co-financing rate has increased to 85 % in Objective 1 areasand to 60 % in other areas.
Vuonna 2003 toteutetussa YMP:n uudistuksessa EU:n suurinta mahdollista rahoitusosuutta kasvatettiin siten,että se on 85 prosenttia tavoite 1 -alueilla ja 60 prosenttia muilla alueilla.
Moreover, modulation funds will increase the budget available for ruraldevelopment measures, including agrienvironmental schemes.
Lisäksi mukauttamisvarat kasvattavatbudjettia, joka on käytettävissä maaseudun kehittämistoimenpiteisiin, myös maatalouden ympäristöohjelmiin.
Box 3. Integration of environmental concerns into the CAP:
Laatikko 3 – Ympäristönäkökohtien sisällyttäminen YMP:aan
‘Cross-compliance’
Täydentävä ehto
The Agenda 2000 CAP reforms included the basic principle that Member States shall take environmentalmeasures they consider to be appropriate in view of the situation of the agricultural land used or theproduction concerned.
Yksi Agenda 2000:een liittyvän YMP:n uudistuksen perusperiaatteista oli se, että jäsenvaltioiden on toteutettava käytössä olevan maatalousmaan tai kyseisen tuotannon tilanteen kannalta tarkoituksenmukaisiksikatsomansa ympäristötoimenpiteet.
This principle has been incorporated in the horizontal regulation.
Tämä periaate sisältyy yleiseen tukiasetukseen.
Member Stateshave had different options to implement such requirements.
Ne ovat esimerkiksi voineet määrätä seuraamuksia, jos viljelijät eivät ole noudattaneet vaatimuksia.
Among others they could have appliedsanctions where farmers do not respect such conditions, which could have included the reduction or eventhe withdrawal of direct aids.
Seuraamuksiin on voinut sisältyä suorien tukien leikkaaminen tai jopa niiden peruuttaminen kokonaan.
Examples of environmental conditions applied are adherence to maximumstocking rates for cattle or sheep, compliance with specific conditions for the cultivation of sloping land,respect of maximum permitted volumes of fertilisers per hectare and compliance with specific rulesconcerning the use of plant protection products.
Esimerkkeinä sovelletuista ympäristövaatimuksista voidaan mainita nautojen tai lampaiden suurimman sallitun eläintiheyden noudattaminen, rinnemaiden viljelyäkoskevien erityisvaatimusten noudattaminen, lannoitteiden hehtaarikohtaisten enimmäismäärien noudattaminen sekä kasvinsuojeluaineita koskevien erityisvaatimusten noudattaminen.
The 2003 CAP reform includes a reinforced crosscompliance as a standard sanctioning approach to beapplied to selected statutory requirements in the field of the environment, food safety, plant and animalhealth, and animal welfare.
Vuonna 2003 toteutettuun YMP:n uudistukseen sisältyi täydentävän ehdon tiukentaminen vakioseuraamuksena, jota sovelletaan valikoituihin lakisääteisiin vaatimuksiin ympäristön, elintarvikkeiden turvallisuuden,eläinten ja kasvien terveyden ja eläinten hyvinvoinnin alalla.
In addition, crosscompliance will apply to the obligation of farmers to keeptheir land in good agricultural and environmental conditions.
Lisäksi täydentävää ehtoa sovelletaan viljelijöiden velvoitteeseen säilyttää maansa hyvässä viljelykunnossa ja ympäristö hyvässä tilassa.
‘Direct income support’ and ‘decoupling’
Suora tulotuki ja tuen irrottaminen tuotantomääristä
A major element of the 1992 CAP reform was the introduction of direct payments to farmers for a numberof arable crops and cattle, to compensate for support price cuts.
Yksi vuoden 1992 YMP-uudistuksen keskeinen osatekijä oli maanviljelijöille maksettavien suorien tukienkäyttöönotto. Tuilla kompensoitiin useiden peltokasvien ja karjaeläinten tukihintojen alentamista.
The 1999 CAP reform entailed a furthershift from price support to direct payments, with payments becoming essentially direct income supports.This change was driven not only by the need to make the EU farm sector more competitive in the face ofthe increasingly open global trading regimes, but also by the need to respond better to society’s concernsabout the relationship between farming and the environment, by removing incentives to intensification ofproduction processes.
Vuoden1999 YMP-uudistuksessa siirryttiin edelleen hintatuesta suorien tukien suuntaan ja tuet muuttuivat suoriksitulotuiksi. Uudistuksen taustalla oli tarve parantaa EU:n maatalousalan kilpailukykyä maailmanlaajuisten kauppajärjestelyjen muuttuessa yhä avoimemmiksi, mutta myös tarve reagoida yhteiskunnan huolestuneisuuteenmaataloustoiminnan ja ympäristön välisestä suhteesta poistamalla tuotantoprosessien tehostamiseen ajavatkannustimet.
Agriculture and the environment > 3 Page 4
Maatalous ja ympäristö > 3 Page 4
‘Good farming practice’ (GFP)
Hyvä maatalouskäytäntö
Another principle set out in the Agenda 2000 CAP reform is that of ‘good farming practice’ (GFP).Member States have to define codes of GFP at regional or national level.
Toinen Agenda 2000:een liittyvän YMP:n uudistuksen perusperiaatteista on ’hyvä maatalouskäytäntö’.
GFP should correspond to thetype of farming that a reasonable farmer would follow in the region concerned, which entails compliancewith existing statutory environmental requirements.
Jäsenvaltioiden on määriteltävä hyviä maatalouskäytäntöjä koskevat ohjeet alueellisella tai kansallisella tasolla.Hyvien maatalouskäytäntöjen olisi vastattava viljelytapaa, jota vastuuntuntoinen viljelijä noudattaisi kyseisellä alueella.
GFP constitutes the baseline requirement for farmerswishing to join agrienvironmental schemes.
Hyvienmaatalouskäytäntöjen noudattaminen on perusvaatimus viljelijöille, jotka haluavat osallistua maataloudenympäristöohjelmiin.
Only farming practices going beyond GFP may qualify foragri-environment payments (see Box 2).
Maatalouden ympäristötukien saaminen edellyttää hyviä maatalouskäytäntöjä vaativampien maatalouskäytäntöjen noudattamista (ks. laatikko 2).
These payments mainly cover the loss of farmers’ income foradopting environmentally friendly practices.
Näillä tuilla korvataan pääasiassa ympäristöystävällisten käytäntöjen soveltamisesta aiheutuvat viljelijöiden tulonmenetykset.
Measures related to less-favoured areas (LFAs) also requirethe respect of the codes of GFP.
Myös epäsuotuisiaalueita koskevat toimenpiteet edellyttävät hyvien maatalouskäytäntöjen noudattamista.
The principle of compliance with GFP is enshrined in the rural development regulation.
Hyvien maatalouskäytäntöjen noudattamisen periaate on vahvistettu myös maaseudun kehittämisasetuksessa.
Compliance withminimum environmental standards is a condition for eligibility for support under several measures, suchas investment in agricultural holdings, setting-up of young farmers, and improving the processing andmarketing of agricultural products.
Ympäristöön liittyvien vähimmäisvaatimusten noudattaminen on edellytys tuen saamiselle useissatoimenpiteissä, joista voidaan mainita maatilainvestoinnit, nuorten viljelijöiden aloittamistuki sekä maataloustuotteiden jalostamisen ja kaupan pitämisen parantaminen.
The Agenda 2000 CAP reform also introduced the possibility of a shift of support from market policy tomeasures contributing to environmentally benign practices.
Agenda 2000:een liittyvässä YMP:n uudistuksessa otettiin myös käyttöön mahdollisuus siirtää tukea markkinapolitiikasta toimenpiteisiin, joilla edistetään ympäristön kannalta suotuisia käytäntöjä.
Thus, part of the contribution to farmers indirect payment may be made available by Member States to increase the budget available for agrienvironmental measures.
Näin ollen jäsenvaltiotvoivat ohjata osan viljelijöille annettavasta suorasta tuesta maatalouden ympäristötoimenpiteisiin käytettävissäolevan budjetin kasvattamiseen.
This concept, known as ‘modulation’, is a part of the horizontal regulation.
Tämä ’tuen mukauttamisen’ käsite sisältyy yleiseen tukiasetukseen.
The 2003 CAP reform includes modulation as a compulsory measure.
Vuonna 2003 toteutetussa YMP:n uudistuksessa tuen mukauttamisesta tehdään pakollista.
Modulation will start in 2005 witha rate of 3 %, increasing in two steps up to 5 %.
Mukauttaminen aloitetaan vuonna 2005 siten, että tukia vähennetään kolme prosenttia, minkä jälkeen vähennys kasvaa kahdessavaiheessa viiteen prosenttiin.
Farmers receiving direct payments up to EUR 5 000 willreceive a full reimbursement of modulation amounts.
Mukautetut määrät palautetaan täysimääräisesti viljelijöille, jotka saavat suoriatukia enintään 5 000 euroa.
Modulation amounts will be allocated to Member States on the basis of objective criteria.
Mukautetut määrät jaetaan jäsenvaltioille puolueettomien perusteiden mukaisesti.
Greener less-favoured areas (LFAs) helps avoid negative environmental consequences suchas overgrazing.
Ympäristötoimenpiteet epäsuotuisilla alueilla kannustimen harjoittaa tehomaataloutta ja auttaa välttämään kielteisiä ympäristövaikutuksia kuten ylilaiduntamista.
Certain environmental conditions mustbe respected for farmers to receive LFA payments; to beeligible for these payments farmers must apply usualgood farming practices compatible with the need to safeguard the environment and maintain landscape.
Epäsuotuisten alueiden tuen saanti edellyttää tiettyjen ympäristövaatimusten noudattamista; ollakseenoikeutettuja tukeen viljelijöiden on noudatettava tavanomaisia hyviä maatalouskäytäntöjä siten, että ne sopivatyhteen ympäristön ja maiseman suojelutarpeen kanssa.
Agenda 2000 also added to LFAs ‘Areas with environmental restrictions’, where farmers are subject torestrictions on agricultural use.
Agenda 2000 -uudistuksessa epäsuotuisiin alueisiin lisättiin ’ympäristörajoitteiset alueet’, joilla harjoitettavaanmaatalouteen kohdistuu rajoituksia.
The focus of thismeasure is on Natura 2000 areas.
Tämä toimenpidekoskee Natura 2000 -alueita.
In 2002, the EU contribution for LFAs and areas withenvironmental restrictions amounted to EUR 924 million (about 21 % of EAGGF-Guarantee expenditure forrural development).
Vuonna 2002 EU:n rahoitus epäsuotuisille alueille jaympäristörajoitteisille alueille oli 924 miljoonaa euroa(noin 21 % EMOTR:n tukiosaston maaseudun kehittämiseen osoitetuista menoista).
The less-favoured areas are areas of the EU where naturalphysical conditions cause lower agricultural productivity.Some 56 % of the EU’s agricultural land is defined as LFA (data from 1998).
Epäsuotuisat alueet ovat EU:n alueita, joilla luonnonolosuhteet heikentävät maatalouden tuottavuutta. EU:nmaatalousmaasta 56 prosenttia on määritelty epäsuotuisaksi alueeksi (vuoden 1998 tiedot).
The EU recognises that effortsare necessary to support LFA farmers for the vital environmental and societal role they perform in these disadvantaged areas.
EU tunnustaa,että epäsuotuisten alueiden maanviljelijöitä on tuettava,koska heillä on ympäristön ja yhteiskunnan kannaltaolennaisen tärkeä asema näillä alueilla.
The long-standing system of payingcompensatory allowances to farmers, and offeringfavourable terms on investment aids, in recognition ofthese natural handicaps, was reinforced in Agenda 2000and incorporated in the framework for rural developmentmeasures.
Jo pitkään onollut käytössä järjestelmä, jossa viljelijöille maksetaanluonnonhaittakorvauksia ja tarjotaan investointitukeaedullisin ehdoin. Tätä järjestelmää vahvistettiin edelleen Agenda 2000 -uudistuksessa, ja se otettiin osaksimaaseudun kehittämistoimenpiteitä.
A major objective is to ensure the continuationof farming in the LFAs, in order to preserve scenic landscapes as well as environmentally valuable habitats.Compensatory allowances in LFAs are now paid on anarea basis and not in relation to production.
Keskeisenä tavoitteena on taata maatalouden harjoittamisen jatkuminenepäsuotuisilla alueilla perinteisen maiseman ja arvokkaiden luontotyyppien säilyttämiseksi. Epäsuotuistenalueiden luonnonhaittakorvauksia maksetaan nykyisinpinta-alan eikä tuotantomäärän perusteella.
This changeof the scheme was introduced by Agenda 2000.
Tämä muutos toteutettiin Agenda 2000 -uudistuksessa.
Map 1 illustrates the LFA situation in 1997 (the mostrecent survey).
Kartassa 1 käy ilmi epäsuotuisten alueiden tilanne vuonna1997 (viimeisin selvitys).
Agriculture and the environment > 4 Page 5
Maatalous ja ympäristö > 4 Page 5
Map 1.
Kartta 1 – Euroopan unionin epäsuotuisat alueet
The European Union’s LFAs
EUROOPAN UNIONI
EUROPEAN UNION
EPÄSUOTUISAT ALUEET
LESS FAVOURED AREAS situation 1997
Tilanne 1997
Mountain/hill areas
Vuoristoalueet
Less favoured areasin danger of depopulation
Epäsuotuisat alueet, joita uhkaa väestökato
Areas with specific handicaps
Erityisistä haitoista kärsivät alueet
Source: EUROSTAT-GISCO (Database construction by AGRI DG)(c) EuroGeographics Association for the administrative boundaries
Lähde: EUROSTAT-GISCO
Agriculture and the environment > 5 Page 6
Maatalous ja ympäristö > 5 Page 6
Forestry activities
Metsätalous
• N2O (nitrous oxide) emissions from soils, mainlydue to nitrogen fertilisation;
• N2O (typpioksiduuli) -päästöt maaperästä pääasiassatyppilannoitteiden vuoksi
(methane) emissions from intestinal fermen-
(metaani) -päästöt suolistokäymisen tuloksena
The afforestation of agricultural land has become anestablished part of agricultural policy.
Maatalousmaan metsittämisestä on tullut vakiintunutosa maatalouspolitiikkaa.
If correctlymanaged forestry can have a significant and positiveimpact on the natural landscape and on biodiversity.Forests also play a role in offsetting the ‘greenhouseeffect’ and the threat of global warming.
Oikein hoidettuina metsillävoi olla merkittävä myönteinen vaikutus luonnonmaisemaan ja biologiseen monimuotoisuuteen.
Agenda 2000 reinforcedfinancial incentives to farmers converting agriculturalland to woodland and forest.
Lisäksimetsänhoito on vaihtoehtoinen tulonlähde ja työllistäjämaaseutualueilla, etenkin toisarvoisilla maa-alueilla.Agenda 2000 -uudistuksessa lisättiin viljelijöiden taloudellisia kannustimia maatalousmaiden metsittämiseen.YMP:ssa tuetaan myös metsänparannusta, metsäpaloilta suojaavia toimenpiteitä sekä tuuliesteiden luomista(mikä on tärkeää maaperän eroosion torjumiseksi).
The CAP also supportsforest improvement, protective measures againstforest fires and the establishment of wind breaks(important in fighting soil erosion).
Tärkeimpänä tavoitteena on säilyttää metsien ekologinentasapaino ja palauttaa vahingoittuneet metsät ennalleen.
Commission working groups on agriculture and on carbon sinks (related to agricultural soils and to forestry)are evaluating the best means to deal with GHG problems in agriculture and also how agriculture could makea positive impact to solving other problems.
Maataloutta ja (maatalousmaahan ja metsätalouteen liittyviä) hiilinieluja käsittelevät komission työryhmät arvioivat parhaita keinoja puuttua kasvihuonekaasujen aiheuttamiin ongelmiin maataloudessa sekä sitä, kuinkamaataloudella voisi olla myönteinen vaikutus muidenongelmien ratkaisuun.
Measuresbeing considered include: encouragement of moreefficient fertiliser applications to reduce overall use, aprocess already started under existing nitrate legislation(the nitrates directive (6)); composting and improvements in anaerobic digestion systems (e.g., for production of biogas), to deal with biodegradable by-productsand waste; renewed emphasis on biomass production,conservation tillage and organic farming.
Harkittaviin toimenpiteisiin sisältyvät muun muassa lannoitteiden tehokkaamman käytönedistäminen niiden kokonaiskäytön pienentämiseksi, mikäon jo pantu alulle voimassa olevan nitraattilainsäädännön(nitraattidirektiivi (6)) nojalla, kompostointi ja anaerobis-ten hajoamisjärjestelmien parantaminen (esim. biokaasuntuottamiseksi) biologisesti hajoavien sivutuotteiden ja jät-teen käsittelemiseksi sekä biomassan tuotannon, säilyttävän maanmuokkauksen ja luonnonmukaisen viljelynkorostaminen.
Further development of renewable, agricultural biomasscould contribute to reductions in emissions from energyand transport, while benefiting the agricultural sector.Energy crops have been produced on set-aside land.
Maatalouden uusiutuvan biomassan käytön kehittäminenvoisi edesauttaa energiantuotannon ja liikenteen päästöjen vähentämistä samalla kun se hyödyttäisi maataloussektoria.
Butadditional measures were considered to be needed.Thus, the 2003 CAP reform introduces a ‘carbon credit’system offering financial incentives to farmers toproduce biomass.
Energiakasveja on tuotettu kesantomaalla.Lisätoimenpiteiden katsottiin kuitenkin olevan tarpeen,joten vuonna 2003 toteutetussa YMP:n uudistuksessaotettiin käyttöön hiilidioksidihyvitysjärjestelmä, jokatarjoaa viljelijöille taloudellisia kannustimia biomassantuotantoon.
Greening the common agricultural policy is a part of a widerprocess of addressing local, regional, national and even globalenvironmental concerns.
Ympäristönäkökohtien huomioon ottaminen yhteisessä maatalouspolitiikassa on osa laajempaa prosessia, jolla pyritäänvastaamaan paikallisiin, alueellisiin, kansallisiin ja jopa maailmanlaajuisiin ympäristöön liittyviin huolenaiheisiin.
These relate to climate change, pollutionby nitrates and pesticides, soil preservation, water management and biodiversity conservation.
Nämähuolenaiheet liittyvät ilmastonmuutokseen, nitraattien jatorjunta-aineiden aiheuttamaan pilaantumiseen, maaperänsuojeluun, vesihuoltoon ja biologisen monimuotoisuuden säilyttämiseen.
These issues are profoundlylinked and the Cardiff integration process recognises theimportance of horizontal integration of all the sectoral policiesof the EU.
Nämä kysymykset liittyvät kiinteästi toisiinsa, ja Cardiffin yhdentämisprosessissa tunnustetaan, että ympäristönäkökohdat on sisällytettävä EU:n kaikkien eri alojenpolitiikkaan.
Agriculture and climate change (UN Kyoto Protocol — 1997)
Maatalous ja ilmastonmuutos (YK:n Kioton pöytäkirja – 1997)
Agriculture adds to greenhouse gas (GHG) problems.However, it could also contribute to providing solutionsto the EU’s overall climate change challenges.
Maatalous pahentaa osaltaan kasvihuonekaasujenaiheuttamia ongelmia. Maatalous voi kuitenkin myöstarjota ratkaisuja ilmastonmuutokseen liittyviin EU:nyleisiin haasteisiin.
The Commission launched the European climate change
Komissio käynnisti maaliskuussa
The EU’s nitrates directive was introduced in 1991 withtwo main objectives in mind: to reduce water pollutionby nitrates from agricultural sources and to prevent further pollution. The directive is managed by Member States and involves: monitoring of water quality in relation to agriculture; designation of nitrate vulnerablezones; establishment of (voluntary) codes of good agricultural practice and of (obligatory) measures to beimplemented in action programmes for the nitratevulnerable zones.
Vuonna 1991 annetulla EU:n nitraattidirektiivillä onkaksi päätavoitetta: vähentää maatalouslähteistä peräisin olevien nitraattien aiheuttamaa vesien pilaantumista ja estää vastaisuudessa tällainen pilaantuminen.Direktiivin täytäntöönpanosta vastaavat jäsenvaltiot,ja siihen sisältyy muun muassa seuraavia toimia: vedenlaadun valvonta maataloustoiminnan yhteydessä, nitraattien aiheuttamalle pilaantumiselle alttiiden vyöhykkeiden määritteleminen, (vapaaehtoisten) hyvän maatalouskäytännön ohjeiden laatiminen sekä (pakollisten)toimintaohjelmien laatiminen pilaantumisalttiillavyöhykkeillä toteutettavista toimenpiteistä.
For these zones, the directive alsoestablishes a maximum limit of nitrogen from livestockmanure that can be applied per hectare: 170 kg N/haper year.
Direktiivissä vahvistetaan myös näitä vyöhykkeitä varten karjanlannasta peräisin olevan typen enimmäismäärä, jokaon 170 kg typpeä hehtaaria kohti vuodessa.
This contains plans for programme in March 2000 ( how the EU will meet its Kyoto Protocol commitmentto reduce GHG emissions by 8 % by 2012.
Siihensisältyy suunnitelmia siitä, kuinka EU täyttää Kiotonpöytäkirjan sitoumuksen eli vähentää kasvihuonekaasujen päästöjä kahdeksan prosenttia vuoteen 2012 mennessä.
There arethree main sources of GHG emissions from agriculture:
Kasvihuonekaasupäästöjä syntyy maataloudessakolmesta päälähteestä:
) Council Directive 91/676/EEC of 12 December 1991 (OJ L 375,
) Neuvoston direktiivi 91/676/ETY, annettu 12. joulukuuta 1991
Agriculture and the environment > 6 Page 7
Maatalous ja ympäristö > 6 Page 7
ld402315Cee_EN 17/03/04 14:38 Page 7
ld402317Cee_FI 18/03/04 12:01 Page 7 sen jälkeen tapahtuva valuminen tai jäteaineiden valvomaton käsittely.
There are EU regulations covering the placing of plant protection products on the market (7), the placing of biocide products on the market (8) and fixing maximum
), biosidituotteiden markkinoille saattamisesta (8) ja elintarvikkeiden torjunta-ainejäämienenimmäismääristä (9). EU on myös antanut säädöksiä vesien
Action programmes must include obligatory measures concerning periods of prohibition of the applicationof certain types of fertiliser, capacity of manure storagevessels, limitations to the application of fertilisers (onsteep slopes; to water-saturated, flooded, frozen or snowcovered ground; near water courses), as well as othermeasures set out in codes of good agricultural practice.
Toimintaohjelmiin onsisällyttävä pakollisia toimenpiteitä, jotka koskevat tiettyjen lannoitetyyppien käyttökieltoa tiettyinä kausina, lietelantasäiliöiden tilavuutta, lannoitteiden levittämisrajoituksia (jyrkillä rinteillä; soisilla, tulvineilla, roudassaolevilla tai lumipeitteisillä mailla; virtaavien vesien lähei-syydessä) sekä muita hyvän maatalouskäytännön ohjeissamääriteltyjä toimenpiteitä.
Nitrate vulnerable zones cover about 37 % of the EU-15
Nitraattien aiheuttamalle pilaantumiselle alttiit vyöhykkeetkattavat noin 37 prosenttia EU:n kokonaispinta-alasta
), tect water quality in respect of pesticides.
:stä), suojelemiseksi torjunta-aineilta.
The waterframework directive (10) provides an integrated framework for assessment, monitoring and management ofall surface waters and groundwater based on theirecological and chemical status.
Vesipolitiikan puitedirektiivi (10) muodostaa yhtenäisen kehyksen kaikkien pintaja pohjavesien arvioinnille, seurannalle ja hoidolle niidenekologisen ja kemiallisen tilan perusteella.
The directive requiresmeasures be taken to reduce or eliminate emissions, discharges and losses of hazardous substances, for theprotection of surface waters.
Direktiivissäedellytetään, että pintavesien suojelemiseksi on ryhdyttävä toimenpiteisiin, joilla vähennetään vaarallisten aineiden päästöjä tai häviöitä tai lopetetaan ne kokonaan.