natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Therefore, the Ombudsman considered that there was no ground for a friend­ly settlement of the matter.
Siten oikeusasiamies katsoi, että asiassa ei ollut perusteita sovintoratkaisulle. kaisulle.
3 Avoidable administrative delay by the European Parliament
3 Euroopan parlamentin vältettävissä ollut viivytys
The Ombud'sman carefully analysed the chronological summary of the facts and the arguments put forward by the European Parliament.
Oikeusasiamies analysoi huolellisesti Euroopan parlamentin esittämän kronologisen yhteenvedon ja Euroopan parlamentin esittämät argumentit.
He found no evidence of maladministration in relation to this aspect of the complaint.
Hän ei todennut hallinnollista epäkohtaa kantelun tässä koh dassa.
On the basis of the above findings, the Ombudsman made the following critical remark:
Edellä esitettyjen tulosten johdosta oikeusasiamies antoi seuraavan kriittisen huomautuksen:
It is good administrative behaviour for an Institution to keep a clear registration of the documents it receives.
On hyvän hallintotavan mukaista, että toimielin pitää selvää kirjaa vastaanottamistaan asiakirjoista.
By not doing so, the European Parliament failed on this principle.
Koska Euroopan parlamentti ei ollut tehnyt niin, se oli laiminlyönyt tämän periaatteen.
The Ombudsman considered that there was no ground to pursue a friend ly settlement of the matter and therefore closed the case.
Oikeusasiamies katsoi, että asiassa ei ollut perusteita pyrkiä sovintoratkaisuun, ja lopetti sen vuoksi asian käsittelyn.
COMPETITION: FAILURE TO PROVIDE ACCURATE INFORMATION
KILPAILU: ANNETUT TIEDOT EIVÄT OLLEET TÄSMÄLLISIÄ
Decision on complaint 1051/25.11.96/AF/B/VK against the European Parliament
Päätös kanteluun 1051/25.11.96/AF/B/VK Euroopan parlamenttia vastaan
By letters dated November 1996 and January 1997, Mrs F. complained to the Ombudsman, alleging that the European Parliament had wrongly refused to admit her to the written tests in competition PE/80/A, organised by the Parliament. The refusal was made on the grounds that the com plainant had not submittted documentation to prove that she had a very good knowledge of a second Community language as required by the notice of competition.
F. kanteli marraskuussa 1996 ja tammikuussa 1997 oikeusasiamiehelle siitä, että Euroopan parlamentti oli virheellisesti kieltänyt häntä osallistumasta kirjallisiin kokeisiin parlamentin järjestämässä kilpailussa PE/80/A. Kieltoa perusteltiin sillä, että kantelija ei ollut esittänyt todistusta toisen yhteisön kielen erittäin hyvästä hallinnasta kilpailuilmoituksessa vaaditulla tavalla.
The publication of the competition in the Official JournaHeW into three parts: (i) general provisions applicable to open competitions, (ii) Guidelines for participants in open competitions organised by the Parliament and (iii) the notice concerning the specific competition.
Kilpailu julistettiin Virallisessa lehdessä kolmessa osassa: (i) avoimiin kilpailuihin sovellettavat yleiset määräykset, (ii) ohjeet parlamentin järjestämiin avoimiin kilpailuihin osallistuville ja (iii) ilmoitus kyseisestä kilpailusta.
As regards documentation, the Guidelines provided under the heading "Documentation" that "The applicants must provide documentation for any request for exemption from the age limits as well as for the information given under point 9 'education' and under point 12 'professional experience' together with their application form".
Ohjeissa määrätään, että hakijoiden on hakemuslomakkeen yhteydessä esitettävä todistukset kaikista ikärajaan tehtäviä poikkeuksia koskevista pyynnöistä sekä niistä tiedoista, joita he esittävät kohdissa 9 "koulutus" ja 12 "työkokemus".
The Guidelines did not specify that documentation should be provided to prove the knowledge of a second Community language.
Ohjeissa ei määritelty, että hakijan olisi esitettävä todistus toisen yhteisön kielen hallinnasta.
The notice of competition provided in Title III. A. 2. that "the Selection Board examines the documentation and establishes the list of applicants which comply with the specific conditions under Title ll-B.
Kilpailuilmoituksen osaston III kohdassa A. 2. määrätään, että valinta lautakunta tutkii todistukset ja laatii varallaololuettelon hakijoista, jotka täyttävät osaston II kohdassa B asetetut vaatimukset.
The Selection Board bases its decision entirely on the information given in the application form, which is backed by accompanying documentation."
Valintalautakunta perus taa päätöksensä yksinomaan hakemuslomakkeessa annettuihin tietoihin, jotka todistetaan oheistetuilla asiakirjoilla.
The condition under Title ll-B of the notice fell into two parts; the first required applicants to pos sess a university diploma or equivalent professional experience; the second required applicants to possess a very good knowledge of a second Community language.
Ilmoituksen osaston II kohdan B ehto oli kaksiosainen; hakijalta edellytettiin ensinnäkin yliopistollista loppu tutkintoa tai vastaavaa ammattikokemusta; toiseksi vaadittiin, että hakijoilla on erittäin hyvä toisen yhteisön kielen taito.
The application form contained several headings.
Hakemuslomakkeessa oli useita kohtia.
Documentation was requested only for headings 9 "education" and 12 "professional experi-
Todistuksia pyydettiin vain koh dissa 9 "koulutus" ja 12 "työkokemus". Kohdan 7 otsikkona oli "kielitaito", ja
DECISIONS enee". Heading 7 was entitled " knowledge of languages" and was divided into two sub-categories: a) main tongue and b) other languages.
PAATOKSET se jakautui kahteen osaan: a) äidinkieli ja b) muut kielet.
There was no indication that the applicant should provide documentation for the information under heading 7.
Hakijoita ei pyydetty esittämään todistuksia kohdan 7 tiedoista.
In August 1996, Mrs F. was informed that she could not be admitted to the tests because "from the documents you submitted, it did not appear that you had the required very good knowledge of an additional Community lan guage as laid down in Title II, point B.2 of the announcement for the selection procedure PE/80/A".
F:lle ilmoitettiin elokuussa 1996, että tämä ei voinut osallistua kokeeseen, koska lähettämistänne asiakirjoista ei käy ilmi, että olette hankkinut erittäin hyvän taidon toisessa yhteisön kielessä valintamenettelyä PE/80/A koskevan ilmoituksen osaston II kohdassa B.2 vaaditulla tavalla.
Mrs F. appealed against this decision, claiming that the text of the Official Journal did not explicitly request documents to prove the knowledge of a second Community language.
F. valitti tästä päätöksestä ja väitti, että Virallisen lehden tekstissä el nimenomaisesti pyydetty todistusta osoitukseksi toisen yhteisön kielen taidosta.
On 3 October 1996, her appeal was reject ed on the grounds that the Selection Board could base its findings only on the application and annexed documents, and that the documents she had submitted did not prove that she had very good knowledge of a second Community language.
Hänen valituksensa hylättiin 3. lokakuuta 1996 sillä perusteella, että valin talautakunta voisi tehdä päätöksensä vain hakemuksen ja sen liitteenä ole vien asiakirjojen perusteella, ja että hänen esittämänsä asiakirjat eivät todistaneet, että hänellä oli erittäin hyvät taidot toisessa yhteisön kielessä.
Against this background, Mrs F. complained to the Ombudsman.
Tätä taustaa vasten F. kanteli oikeusasiamiehelle.
In substance, she put forward three arguments:
Hän esitti seuraavat kolme pääväitettä:
The information given to applicants concerning the documentation was confusing and misleading.
Hakijoille todistusvaatimuksista annetut tiedot olivat hämmentäviä ja harhaanjohtavia.
The Guidelines which did not request documentation for the knowledge of languages should prevail over the notice of the competition.
Ohjeiden, joissa ei pyydetty todistusta kielitaidosta, olisi oltava etusijalla kilpailuilmoitukseen nähden.
The Selection Board should have concluded that she fulfilled the language requirements as it appeared from her application form that she had been working as an assistant to a Member of the European Parliament; it should therefore be obvious that she ful filled the language requirements.
Valintalautakunnan olisi pitänyt päätellä, että hän täytti kielitaito vaatimukset, koska hänen hakemuslomakkeestaan kävi ilmi, että hän oli työskennellyt Euroopan parlamentin jäsenen avustajana; siten olisi pitänyt olla ilmeistä, että hän täytti kielitaitovaatimukset.
The Selection Board infringed the principle of equal treatment of applicants, as another applicant in a similar situation to hers had been admitted, on appeal, to the competition.
Valintalautakunta loukkasi hakijoiden yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, koska vastaavassa tilanteessa ollut toinen hakija oli valituksen jälkeen hyväksytty mukaan kilpailuun.
In its opinion, the Parliament claimed that its decision to exclude Mrs F. was based on the wording of the notice of competition, which it considered to take precedence over the Guidelines.
Lausunnossaan parlamentti totesi, että sen päätös sulkea F. kilpailusta perustui kilpailuilmoituksen sanamuotoon, jonka katsottiin olevan etusijalla ohjeisiin nähden.
In her observations, Mrs F. maintained her complaint.
Huomautuksissaan F. pitäytyi kantelussaan.
According to the Guidelines for the Participants, documentation was only neces­sary to give proof of points 9 and 12 of the application form, "edu­cation" and "professional experience"; whereas the Notice of Competition stipulated that applicants had to hand in copies of diplomas, work references and "all other documents" proving the information given in the application form.
Kilpailuilmoituksessa puolestaan määrättiin, että hakijoiden oli esitettävä kopiot todistuksista, työtodistuksista tai kaikista muista asiakirjoista, jotka osoittivat hakulomakkeessa annetut tiedot oikeiksi.
The information given in the Guidelines and the Notice appeared contradictory as regards the requirement of documents.
Ohjeissa ja ilmoituksissa annetut tiedot olivat asiakirjavaatimusten osalta ilmeisen ristiriitaisia keskenään.
Without prejudice to the legal value of the texts, it appeared clear that both texts served the function of properly informing the applicant in a particular competition and therefore, they should not have differed from each other.
Molempien tekstien ilmeisenä tarkoituksena oli antaa hakijoille asianmukaista tietoa tietystä kilpailusta, ja siten niiden ei olisi pitänyt poiketa toisistaan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta sitä, mikä on tekstien oikeudellinen arvo.
The Parliament therefore failed to provide the complainant with clear and accurate information about the fact that it considered that knowledge of languages should be supported by evidence.
Parlamentti ei siten onnistunut antamaan kantelijalle selkeää ja täsmällistä tietoa siitä, että se katsoi, että kielitaito olisi osoitettava todistuksin.
It should have ensured that applicants were given instruction about the requirements for the competition.
Sen olisi pitänyt varmistaa, että hakijat saavat ohjeet kilpailuvaatimuksista.
2 Work experience as proof for language qualifications
2 Työkokemus osoituksena kielitaidosta
Even when one considers the multilingual environment of the place of work and the position of assistant in the European Parliament, the fact that one works there is, in itself, not a proof of the sufficient knowledge of another Community language.
Vaikka otetaan huomioon Euroopan parlamentissa työskentelevän avustajan monikielinen työympäristö ja työtehtävät, niin se, että joku työskentelee siellä, ei sellaisenaan ole osoitus toisen yhteisön kielen riittävästä taidosta.
3 Equal treatment of candidates by the Selection Board
3 Hakijoiden yhtäläinen kohtelu valintalautakunnassa
In support of her allegation Mrs F. put forward that another candi­date, who had been rejected for the same reasons, was admitted to the procedure after he had appealed by arguing that the strict interpretation of the wording of the Notice of Competition did not automatically lead to the assumption that documents proving the knowledge of a second Community language were required.
Väitteensä tueksi F. esitti, että toinen hakija, joka oli hylätty samoista syistä, hyväksyttiin menettelyyn hänen valitettuaan siitä, että kilpailuilmoituksen sanamuodon tarkka tulkinta ei automaattisesti johtanut siihen olettamukseen, että kilpailussa vaadittiin todistuksia toisen yhteisön kielen taidosta.
Given in particular the lack of any indication as to the identity of this per­son, the Ombudsman was not able to look further into the matter.
Koska erityisesti tämän henkilön henkilöllisyydestä ei ollut mitään tietoja, oikeusasiamies ei pystynyt tarkastelemaan asiaa lähemmin.
On the basis of Ombudsman's inquiry into this complaint, it appeared nec­essary to make the following critical remark:
Kantelun johdosta suoritetun oikeusasiamiehen tutkimuksen pohjalta on esitettävä seuraava kriittinen huomautus:
Case T-158/89, Jugement of 28 November 1991, van Hecken ν Economic and Social Committee, [1991] ECR 11-1341.
Asia T-158/89, tuomio 28. marraskuuta 1991, van Hecken vastaan talous-ja sosiaalikomitea, Kok. 1991, S. 11-1341.
The Parliament therefore failed to provide the complainant with clear and accurate information about the fact that it considered that knowledge of languages should be supported by evidence.
PAATOKSET onnistunut antamaan kantelijalle selkeää ja täsmällistä tietoa siitä, että se katsoi, että kielitaito olisi osoitettava todistuksin.
Given that this aspect of the caee concerned procedures relating to specif­ic events in the past, it was not appropriate to pursue a friendly settlement of the matter.
Koska tapauksen tämä näkökohta koski menettelyjä menneisyydessä, sovintoratkaisuun pyrkiminen ei ollut aiheellista.
COUNCIL DECISION 93/731: MEANING OF "REPEAT APPLICATIONS" AND "VERY LARGE DOCUMENTS"
NEUVOSTON PÄÄTÖS 93/731: MITÄ TARKOITTAVAT "TOISTUVAT PYYNNÖT" JA "HYVIN SUURET ASIAKIRJAT"
Decision on complaint 1053/25.11.96/STATEWATCH/UK/IJH against the Council
Päätös kanteluun 1053/25.11.96/STATEWATCH/UK/IJH neuvostoa vastaan
In February 1996, Mr B. wrote to the Council requesting copies of the min­utes of fourteen meetings of the "K4" Committee, which comes under the Council of Justice and Home Affairs ministers.
B. kirjoitti neuvostolle helmikuussa 1996 ja pyysi kopioita neljäntoista K.4komitean kokouksen pöytäkirjoista. Komitea kuuluu oikeus- ja sisäministerien neuvoston alaan.
His application was made under the Council Decision on public access to Council documents2 (here­after "Decision 93/731").
Hakemus esitettiin neuvoston päätöksen1mukai sesti, jonka se on tehnyt oikeudesta tutustua neuvoston asiakirjoihin (jäljempänä "päätös 93/731").
In April 1996, the General Secretariat of the Council replied to the applica­tion.
Neuvoston pääsihteeristö vastasi pyyntöön huhtikuussa 1996.
The reply referred to Article 3 (2) of Decision 93/731 which reads as follows:
Vastauksessa viitattiin päätöksen 93/731 3 artiklan 2 kohtaan, joka kuuluu seuraavasti:
"The relevant departments of the General Secretariat shall endeavour to find a fair solution to deal with repeat applications and/or those which relate to very large documents. "
"Pääsihteeristön toimivaltaiset yksiköt pyrkivät löytämään sopivan rat kaisun toistuvien pyyntöjen tai hyvin suuria asiakirjoja koskevien pyyntöjen toteuttamiseksi. "
The reply went on to state that the request was "a repeat application which relates as well to a very large number of documents" and that, as a "fair solution", the General Secretariat was providing five of the fourteen documents requested.
Vastauksessa todettiin edelleen, että kantelijan pyyntö oli "toistuva pyyntö, joka myös liittyy hyvin suuriin asiakirjamääriin''ja että "sopivana ratkaisuna" pääsihteeristö toimitti viisi pyydetyistä neljästätoista asiakirjasta.
Mr B. made a confirmatory application for the other nine documents, but the Presidency of the Council upheld the original decision.
B. pyysi toistamiseen muita yhdeksää asiakirjaa, mutta neuvoston puheen johtajavaltio pitäytyi alkuperäisessä päätöksessään.
In his complaint to the Ombudsman, Mr B. claimed that the Council was not entitled to rely on Article 3 (2) of Decision 93/731 as a reason to reject part of his application for documents because:
Kantelussaan oikeusasiamiehelle B. väitti, että neuvostolla ei ollut oikeutta tukeutua päätöksen 93/731 3 artiklan 2 kohtaan perusteluna sille, että se hylkäsi osan hänen asiakirjapyynnöstään, koska:
He had never applied for the documents in question before; in his view, the term "repeat applications" refers to a situation in which a person applies for the same document again and again.
Hän ei ollut koskaan pyytänyt kyseisiä asiakirjoja aikaisemmin; hänen mielestään termi "toistuvat pyynnöt" viittaa tilanteeseen, jossa henkilö pyytää samaa asiakirjaa yhä uudelleen.
Article 3 (2) refers to "very large documents", not "a very large number of documents" as mentioned in the reply from the General Secretariat.
Päätöksen 3 artiklan 2 kohdassa viitataan "hyvin suuriin asiakir joihin", ei "hyvin suuriin asiakirjamääriin", kuten pääsihteeristön vastauksessa todettiin.
Furthermore, in February 1996 the Council introduced a system of charging for documents supplied.
Lisäksi neuvosto oli helmikuussa 1996 alkanut veloittaa toimitetuista asiakirjoista.
Mr B. suggested that the size or number of documents requested had therefore become irrelevant.
Neuvoston päätös 93/731/EY, tehty 20. joulukuuta 1993, EYVL L 340, 1993, s. 43.
The Council's opinion included, in summary, the following points :
Neuvosto totesi lausunnossaan seuraavaa:
The complainant uses a systematic technique to obtain access to all Council JHA documents.
Kantelija käyttää järjestelmällistä tekniikkaa saadakseen tutustua kaikkiin neuvoston oikeus- ja sisäasioita koskeviin asiakirjoihin.
That technique consists of initially requesting the agendas of all the Council bodies dealing with JHA matters and subsequently requesting all the documents included on those agendas.
Hän pyytää ensiksi kaikkien oikeus- ja sisäasioita käsittelevien neuvoston elinten esityslistoja ja sitten kaikkia näissä esityslistoissa mainittuja asiakirjoja.
Article 3 (2) must be interpreted in a way which gives it practical effect.
Päätöksen 3 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että vaikuttaa käytännössä.
If a person continues to request access to a document which has already been refused and the circumstances which motivated that refusal have remained unchanged, the General Secretariat is not obliged to find a fair solution but may adopt an identical solution, i.e. may withhold that document again.
Jos henkilö pyytää uudelleen oikeutta tutustua asiakirjaan, vaikka oikeus on jo kerran evätty ja kieltoon johtaneet syyt ovat säilyneet muuttumattomina, pääsihteeristöllä ei ole velvollisuutta pyrkiä sopivaan rat kaisuun, vaan se voi tehdä saman päätöksen, ts. evätä asiakirjan uudelleen.
To restrict the concept of "repeat applications" to applications referring to the same document would therefore divest Article 3 (2) of practical effect.
Jos "toistuvien pyyntöjen" käsite rajoitettaisiin koskemaan pyyntöjä, joissa viitataan samaan asiakirjaan, 3 artiklan 2 kohdalta riistettäisiin sen käytännön vaikutus.
In the Council's view, the concept of a "repeat application" includes cases in which a person regularly and systematically requests over a long period of time access to a large number of documents of the same type, not necessarily identical.
Neuvoston mielestä "toistuvan pyynnön" käsite kattaa tapaukset, joissa henkilö säännöllisesti ja järjestelmällisesti pitkän ajan kuluessa pyytää oikeutta tutustua samantyyppisiin suuriin asiakirjamääriin, ei välttämättä samoihin asiakirjoihin.
93/731/EC, the volume of documents requested is a separate criterion which may justify the application of a fair solution, even if the request is not a repeat one.
Tässä yhteydessä pyydettyjen asiakirjojen määrä on yksi huomioon otettavista tekijöistä; kuten päätöksen 93/731/EY 3 artiklan 2 kohdan sanamuoto selvästi osoittaa, pyydettyjen asiakirjojen määrä on erillinen peruste, joka voi oikeuttaa sopivan ratkaisun soveltamiseen vaikka pyyntö ei olisikaan toistuva.
The French version of Article 3 (2), which formed the basis for translation into all the other language versions, refers to a "demande répétitive", a term which has negative and pejorative connotations.
Päätöksen 3 artiklan 2 kohdan ranskankielisessä versiossa, joka oli kaikkien muiden kieliversioiden perusta, käytetään ilmausta "demande répétitive", jolla on kielteisiä ja vähätteleviä sivumerkityksiä.
In the Council's view, Article 3 (2) of Decision 93/731/EC is aimed at safeguarding efficiency in its administration in exceptional cases.
Neuvoston näkemyksen mukaan päätöksen 93/731/EY 3 artiklan 2 kohdan tavoitteena on turvata sen hallinnon tehokkuus poikkeuksellisissa tapauksissa.
It has been applied only to a limited extent to date.
Sitä on tähän mennessä sovellettu vain rajoitetusti.
The charging of fees for the supply of documents is based on Article 3 (1) of Decision 93/731.
Maksujen periminen toimitetuista asiakirjoista perustuu päätöksen 93/731 3 artiklan 1 kohtaan.
It does not affect the rule of principle provided for in Article 3 (2).
Se ei vaikuta 3 artiklan 2 kohdassa esitettyyn periaatteelliseen sääntöön.
In his observations, Mr B. criticized the Council's opinion in detail and main tained his view that the Council was not entitled to rely on Article 3 (2) of Decision 93/731 as a reason to reject part of the application for documents.
Huomautuksissaan B. arvosteli neuvoston lausuntoa yksityiskohtaisesti ja pitäytyi näkemyksessään, että neuvostolla ei ollut oikeutta tukeutua päätöksen 93/731 3 artiklan 2 kohtaan perusteena sille, että se hylkäsi osan hänen asiakirjapyynnöstään.
THE DECISION 1 Decision 93/731
PAATOS 1 Päätös 93/731
Decision 93/731 implements principles laid down in the joint Code of Conduct concerning access to Council and Commission documents.1 The objective of the Decision is to give effect to the prin ciple of the largest possible access for citizens to information, with a view to strengthening the democratic character of the institutions and the trust of the public in the administration.2
Päätöksellä 93/731 pannaan täytäntöön periaatteet, jotka on esi tetty yhteisissä toimintasäännöissä ja jotka koskevat yksilön oikeutta saada tietoja komission ja neuvoston asiakirjoista.1
The procedure to be followed by the Council in dealing with applications for access to documents is laid down by Articles 3, 5, 6 and 7 of Decision 93/731. A two-stage procedure is foreseen.
Menettelystä, jota neuvosto noudattaa käsitellessään pyyntöjä saada tutustua asiakirjoihin, määrätään päätöksen 93/731 3, 5, 6 ja 7 artiklassa.
At the first stage, applications are dealt with by the General Secretariat and the Secretary General replies to the applicant.
Ensimmäisessä vai heessa pääsihteeristö käsittelee pyynnöt ja pääsihteeri vastaa pyynnön esittäjälle.
In the case of a negative reply, the applicant has the opportunity to initiate a second stage by making a confirmatory application.
Jos vastaus on kielteinen, pyynnön esittäjällä on mahdollisuus käynnistää toinen vaihe esittämällä pyyntö toista miseen.
If the confirmatory application is rejected, the reply to the applicant comes from the Council.
Jos uusi pyyntö hylätään, neuvosto antaa vastauksen pyynnön esittäjälle.
2 The disputed provision: Article 3 (2)
2 Kiistanalainen määräys: 3 artiklan 2 kohta
According to Article 3 (2) of Decision 93/731 :
Päätöksen 93/731 3 artiklan 2 kohdan mukaan:
"The relevant departments of the General Secretariat shall endeavour to find a fair solution to deal with repeat applications and/or those which relate to very large documents. "
"Pääsihteeristön toimivaltaiset yksiköt pyrkivät löytämään sopivan ratkaisun toistuvien pyyntöjen tai hyvin suuria asia kirjoja koskevien pyyntöjen toteuttamiseksi"
Case T-174/95, Svenska Journalistförbundet (Tidningen Journalisten) v Council, judgement of 17 June 1998, paras 66.
Asia T-174/95, Svenska Journalistforbundet (Tidningen Journalisten) vastaan neuvosto, tuomio 17. kesäkuuta 1998, kohta 66.