natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Legislation affording women greater access to social benefits and improved legal status is also greatly needed.
Lisäksi tarvitaan kiireesti lainsäädäntöä, jolla parannetaan naisten oikeudellista asemaa ja oikeuksia sosiaalietuuksiin.
The ability of women to network in order to facilitate broad exchanges of experience and information was seen as essential to their advancement in the sector.
Naistenkykyä verkostoitua kokemusten ja tietojen vaihtamiseksi pidettiin keskeisenä edellytyksenä heidän etenemiselleen kalastusalalla.
Repeated calls were made for more training in many areas and for the mechanisms to be put in place to better inform women of training opportunities as well as of funding sources for their training projects.
Toistuvasti perättiin tarvetta lisätä koulutusta monilla aloilla ja perustaa järjestelmiä, joiden avulla naisille voidaan tiedottaa entistä paremmin koulutusmahdollisuuksista ja hankkeiden rahoituslähteistä.
Each of these points was consistent with the formal conclusions presented by the Commission’s study.
Jokainen näistä ehdotuksista oli linjassa komission tutkimuksessa esitettyjen virallisten päätelmien kanssa.
‘WITHOUT THEIR HELP, NOTHING IS POSSIBLE’
“ILMAN NAISEN APUA EI MIES SELVIÄISI”
Lena Talvitie was born in the countryside of Finland.
Lena Talvitie eli koko lapsuutensa suomalaisella maaseudulla.
When she married a fisherman 24 years ago, she became part of the world of fisheries.
Hän tutustui nykyiseen elämänmuotoonsa vasta avioiduttuaan 24 vuotta sitten kalastajan kanssa.
Lena is a school librarian and, after doing her own job, she has always helped her husband: ‘My son followed in his father’s footsteps.
Lena työskentelee päivät koulussa kirjastonhoitajana ja lähtee aina työpäivän jälkeen auttamaan miestään: “Poikani on seurannut isänsä jalanjälkiä.
They fish together for salmon in the Baltic Sea.’
Perheen miehet pyytävät yhdessä lohta Itämerellä.”
Lena is looking forward to her forthcoming retirement: ‘I’ll have time to go fishing…’ But in the world of fisheries, Lena has established a role for herself as President for the last six years of a fishermen’s association: Ostrobothnia Fishermen’s Association (Österbottens yrkesfiskarförbund).
Lena iloitsee ajatellessaan pian koittavaa eläkeikää: “Sittenhän minulla on aikaa käydä kalassa…” Kalastuspiireissä Lena tunnetaan ennen kaikkea Pohjanmaan Ammattikalastajaliiton (Österbottens yrkesfiskarförbund) puheenjohtajana, jona hän on toiminut jo 6 vuotta.
For example, in May of 2003, DG Fisheries issued a new call for proposals for ‘Innovative Actions’, ensuring that it was sent directly to all conference participants and disseminated broadly within the industry.
Tämä luottamustehtävä vie Lenan kaiken vapaa-ajan: “Viime vuosina olemme taistelleet oikeudesta lohenpyyntiin Pohjanmaan vesialueella, mikä ennen oli meiltä kiellettyä.”
There are few women in fisheries in Finland.
Suomessa kalastusalan ammateissa toimii vain vähän naisia.
The most active women in the sector are the wives of fishermen who work with their husbands and on their behalf: ‘That’s the problem’, says Lena.
Aktiivisimpia ovat kalastajien vaimot, jotka työskentelevät miestensä lukuun: “Se juuri onkin ongelmana”, Lena täsmentää.
‘These women spend their lives in their husband’s shadow.
“Naiset viettävät koko elämänsä miehensä varjossa.
Without their help, nothing is possible.
Ilman heidän apuaan mies ei selviäisi.
But when all is said and done, nothing belongs to them: not the boat, the house or the car.
Lopulta vaimolla ei sitten ole mitään omaa: ei laivaa, ei taloa eikä autoa.
At the end of their lives, they find themselves with no earnings and no pension.’
Elämänsä ehtoopuolella nämä naiset jäävät täysin ilman tuloja ja eläkettä.”
An association of women in fisheries has been set up in Finland, but it is not very active: ‘Women have a tough time finding the time to deal with it and the money to make it run’, concludes Lena.
Suomeen perustettiin aikoinaan kalastusalan naisyhdistys, mutta sen toiminta on jo hiipunut: “Naisten on hyvin vaikea löytää aikaa ja rahaa yhdistyksen pyörittämiseen”, Lena toteaa.
Fishing in Europe _BAR_ No 17 - July 2003 _BAR_ 9
Kalastus Euroopassa _BAR_ nro 17 - Heinäkuu 2003 _BAR_ 9
F i l e profile
A s i aki r ja t e henkilökuva
‘DAUGHTER OF…, WIFE OF…’ interview
“MERIMIEHEN TYTTÄRESTÄ MERIMIEHEN VAIMOKSI” interview
Since October 2002, a European network dedicated to women in fisheries has been growing.
EU:n tuella lokakuussa 2002 perustettu kalastusalalla toimivien naisten eurooppalainen verkosto laajenee laajenemistaan.
Launched at the instigation of a French researcher at the University of Brest, in Brittany (with Community funding), the network has two goals: to create ties between women in fisheries and aquaculture throughout the EU and to promote research into questions that concern them.
Brestin yliopistossa Ranskassa työskentelevän naistutkijan alullepanemalla verkostolla on kaksi tavoitetta: luoda yhteyksiä unionin kalastus- ja vesiviljelyalalla toimivien naisten välille ja edistää heidän elämäänsä koskettavien kysymysten tutkimusta.
Anne-Marie Esteban, aged 45, is President of the French association UHAINA and Vice-President of the Federation of Women and Families of Seafarers (FFFM).
Anne-Marie Esteban (45) on ranskalaisen UHAINA-naisyhdistyksen puheenjohtaja ja merimiesten vaimojen ja perheiden tukiliiton (FFFM)varapuheenjohtaja.
For 25 years, she seconded her husband in managing his trawler.
Jo 25 vuoden ajan hän on työskennellyt miehensä apuna troolialuksen paperitöissä.
Often on her own at home, she took care of the paperwork while bringing up her two daughters.
Samalla hän huolehtii kahden tyttärensä koulunkäynnistä.
But before being the wife of a seafarer, she was the daughter of another: ‘I have always lived in this environment, since the days when I was known as the “daughter of” until today, when I am “wife of”.
Ennen ryhtymistään merimiehen vaimoksi hän kasvoi merimiehen tyttärenä: “Olen elänyt tässä ympäristössä koko elämäni, ensin “jonkun tyttärenä” ja sitten “jonkun vaimona”.
It is hard for a woman to be recognised in these circles as a person in her own right.
Kalastajayhteisössä naista ei oikein tahdota pitää itsenäisenä ihmisenä.
Fortunately, things are changing’, welcomes Anne-Marie.
Onneksi asenteet muuttuvat kaiken aikaa”, Anne-Marie iloitsee.
She continues: ‘In this man’s world, women’s lack of training is often used as a pretext not to acknowledge what we do.
“Miesvaltaisella alalla koulutuksen puutetta käytetään usein verukkeena naisten panoksen vähättelylle.
Which is why we are giving priority to action in this area.’
Koulutuksen lisääminen onkin ensisijaisia tavoitteitamme,” hän jatkaa.
UHAINA has around 30 members who do voluntary work.
UHAINA-yhdistykseen kuuluu noin 30 jäsentä, jotka tekevät työtä vapaaehtoisesti.
In 2001, it set up a training course in accounting for seafarers’ wives.
Vuonna 2001 yhdistys järjesti merenkävijöiden puolisoille kirjanpitokurssin.
‘The first objective of women’s associations is to free them from their isolation, to provide training and information’, continues the President.
“Naisyhdistysten päätavoitteena on päästää naiset eristyksistä, kouluttaa heitä ja välittää heille tietoa”, puheenjohtaja jatkaa.
‘Women are the voice of the family at home and in society.’
“Nainen on perheen äänitorvi niin kotilieden äärellä kuin koko yhteiskunnassa.”
Participants in the ‘Femmes’ Thematic Network are women, of course, and social science researchers in five Member States: France, Finland, Portugal, Spain and Ireland.
Naisten teemaverkostoon (“Femmes”, European Thematic Network) osallistuu luonnollisesti suuri joukko naisia sekä yhteiskuntatieteen tutkijoita kaikkiaan viidestä jäsenvaltiosta: Ranskasta, Suomesta, Portugalista, Espanjasta ja Irlannista.
‘The main task of our network is organising workshops in the Member States so as to get a grasp on women’s situation in Europe today’, explains project initiator Katia Frangoudes.
“Verkoston päätavoitteena on järjestää eri jäsenvaltioissa seminaareja, joissa kartoitetaan naisten nykytilannetta Euroopassa”, selittää hankkeen alullepanija Katia Frangoudes.
‘At the workshops, women and researchers sit down at the same table.
“Seminaareissa naiset ja tutkijat kokoontuvat saman pöydän ääreen keskustelemaan asioista.
The women talk about their lives and their work and the researchers hear first-hand accounts of the realities in each country.
Naiset kertovat elämästään ja työstään ja tutkijat kuuntelevat. Näin saadaan koottua eri maissa asuvien naisten kokemuksia elävästä elämästä.
We then try to highlight areas of future research on women’s issues.’
Myöhemmin olisi tarkoitus esitellä naiskysymyksen tulevia tutkimuslinjoja.”
In 1997, a new social scheme came into existence in France for the spouses of heads of fishing or fish-farming enterprises.
Ranskassa kalastus- tai vesiviljelyalan elinkeinonharjoittajien puolisoilla on vuodesta 1997 lähtien ollut virallinen sosiaalinen asema.
‘But it does not go far enough yet.
“Mutta se ei vielä riitä.
For small companies, the social security contributions are too high compared to the benefits.
Pienyrityksille sosiaalimaksut ovat yhä liian suuret etuuksiin verrattuna.
And there has been no proposal to give seafarers’ wives their own legal status.’
Eikä mitään ehdotuksia ole vielä esitetty kunnollisen aseman tarjoamiseksi merimiesten vaimoille.”
In 1997, FFFM was created.
FFFM perustettiin vuonna 1997.
Soon thereafter it merged with another federation of seafarer’s wives, the FIFEL: ‘We noticed that we had often knocked at the same doors for the same reasons.
Se sulautuu piakkoin toiseen merenkulkijoiden vaimojen liittoon, FIFELiin: “Totesimme usein kolkuttaneemme samoja ovia aivan samoista syistä ja ymmärsimme hajanaisuuden olevan heikkous”, Anne-Marie sanoo.
Working each on our own side weakened both groups’, concludes Anne-Marie.
“Yhdessä olemme paljon vahvempia.”
Certain women are already well organised.
Joillakin Euroopan alueilla naiset ovat jo hyvin organisoituneita.
In other regions of Europe, they are slower to engage in networking.
Muualla järjestäytyminen ei ole vielä niin pitkällä.
They all have one thing in common, however: the feeling of a lack of social recognition.
Kaikkia naisia yhdistää kuitenkin yksi yhteinen tekijä: sosiaalisen arvostuksen puute.
‘And the network represents the beginnings of recognition, of value attached to their work’, continues Katia Frangoudes.
“Heille verkosto antaa uutta toivoa tunnustuksen ja arvostuksen saamisesta työlleen”, Katia Frangoudes jatkaa.
‘At the first workshop, there were very intense exchanges between participants.
“Ensimmäisessä seminaarissa keskustelu oli hyvin tiivistä.
Many women were happy to learn about the others’ experiences.
Monet naisista olivat iloisia voidessaan vertailla kokemuksia.
It is important to understand that this type of initiative in the fisheries sector is totally new.
On korostettava, että tämäntyyppiset aloitteet ovat kalastusalalla aivan uusia.
To date, only one study exists on the role of women in fisheries: the European Commission study.
Naisten asemasta kalastusalalla on tähän mennessä julkaistu yksi ainoa tutkimus, jonka takana on Euroopan komissio.
Until very recently, no one took any interest in these women.’
Vielä vähän aikaan sitten nämä naiset eivät kiinnostaneet ketään.”
One of the chief difficulties encountered is undeniably the language problem.
Tähän asti suurin ongelma on ollut kielimuuri.
Few women speak more than one language and translation is expensive: ‘This is a real problem’, confirms the researcher.
Harva nainen osaa muuta kuin äidinkieltään, ja tulkkipalvelut ovat kalliita: “Tämä on todellinen ongelma”, tutkija vahvistaa.
‘And it explains why we have only five participant countries…’
“Ja se selittää, miksi osallistujamaita on vain viisi…”
The initiative has of course created high hopes: ‘The hope of encouraging communication between women, of promoting dialogue between women in fisheries and academia, of getting social scientists interested in these women, and of course’, concludes Katia Frangoudes, ‘of seeing the creation of a European association of women in fisheries and aquaculture…’ eu l
Aloitteen toivotaan tietenkin kantavan hedelmää monella eri saralla: “Haluamme kannustaa yhteydenpitoa naisten välillä, edistää naiskalastajien vuoropuhelua tutkijoiden kanssa, saada yhteiskuntatieteilijät kiinnostumaan alan naistoimijoista ja tietenkin perustaa kalastus- ja vesiviljelyalalla toimivien naisten eurooppalaisen yhdistyksen…”, Katia Frangoudes luettelee.
Rarely working aboard vessels, women have a stronger presence in shore-based fishery occupations.
Naisia näkee harvoin laivan kannella, sillä he työskentelevät lähinnä maissa.
10 _BAR_ No 17 - July 2003 _BAR_ Fishing in Europe
10 _BAR_ nro 17 - Heinäkuu 2003 _BAR_ Kalastus Euroopassa
A precautionary approach to protect endangered resources
Ennalta varautuva lähestymistapa uhanalaisten kalavarojen suojelemiseksi sijaan osoittautuneet riittämättömiksi.
The Common Fisheries Policy, along with other Community policies such as environment and public health, must take a precautionary approach to guarantee a high level of protection.
Yhteisessä kalastuspolitiikassa, kuten muissakin yhteisön politiikoissa, etenkin ympäristöön ja terveyden suojeluun liittyvissä, on noudatettava ennalta varautuvaa lähestymistapaa korkean suojelutason takaamiseksi.
Such an approach to fisheries management means that even the absence of relevant scientific data cannot be used as a pretext not to adopt or to postpone the adoption of measures to conserve resources and protect their environment.
Kalastuksenhoidossa ennalta varautuva lähestymistapa tarkoittaa, että edes olennaisen tutkimustiedon puute ei saa toimia verukkeena sille, että kalavarojen ja niiden ympäristön suojelemiseen tarkoitettuja toimenpiteitä ei toteuteta tai niiden toteuttamista lykätään.
This time, under the CFP reform that entered into force on 1 January 2003, the Commission has set target figures: 150,000 tonnes of adult cod in the North Sea, Skagerrak and Eastern Channel, for example.
Tällä kertaa, tammikuun 1. päivästä 2003 lähtien voimassa olleen YKP:n uudistuksen mukaisesti, komissio asettaa määrällisiä tavoitteita: esimerkiksi 150 000 tonnia sukukypsää turskaa Pohjanmeressä, Skagerrakissa ja itäisessä Englannin kanaalissa.
In these waters, stocks currently stand at 35,400 tonnes.
Näillä vesillä on tällä hetkellä 35 400 tonnin turskakanta.
The target figure goes beyond the minimum viable limit for these stocks, estimated at 70,000 tonnes.
Asetettu tavoite ylittää näiden kantojen elinkelpoisuuden vähimmäisrajan, jonka on arvioitu olevan 70 000 tonnia.
The safety margin between the two figures is dictated by the precautionary principle and calculated on a scientific basis.
Vähimmäisrajan ja asetetun tavoitteen välinen marginaali, jota voitaisiin kutsua turvamarginaaliksi, pohjautuu ennalta varautuvaan lähestymistapaan, ja se lasketaan tieteellisesti.
It is meant to guarantee the sustainability of cod exploitation.
Tämän marginaalin on taattava kestävä turskankalastus.
Clear objectives call for simple and precise measures.
Selkeään tavoitteeseen päästään yksinkertaisilla ja täsmällisillä toimenpiteillä.
For one thing, total allowable catches (TACs) are set in accordance with the objectives to be attained.
Ensinnäkin saaliskalojen pyydystettävät enimmäismäärät (TACit) arvioidaan saavutettavan tavoitteen mukaan.
For another, a system of fishing effort limitation is introduced, measuring effort on the basis of kilowatt-days and giving fishermen and Member States maximum flexibility in fisheries management.
Toiseksi pyyntiponnistuksille on asetettu rajoitus, joka mitataan kilowattipäivinä ja jonka avulla kalastajat ja jäsenvaltiot voivat hallita ja jakaa kalastusaikaansa joustavasti.
These measures are described in detail in the articles found in this issue of Fishing in Europe.
Nämä toimenpiteet esitetään yksityiskohtaisesti tässä lehdessä.
Today, certain stocks of cod are close to total collapse.
Tietyt turskakannat ovat juuri nyt romahtamaisillaan.
Other species are also on a slippery slope throughout Community waters.
Kaikilla yhteisön vesillä on muitakin uhanalaisia lajeja.
The cause is very simply over-fishing.
Syy tähän: niitä kalastetaan liikaa.
The danger is not limited to the biodiversity of Europe’s waters alone.
Vaara ei uhkaa ainoastaan Euroopan merialueiden biologista monimuotoisuutta.
It also concerns the 375 million Europeans who need varied food in sufficient quantities and at reasonable prices.
Se koskee myös 375:tä miljoonaa eurooppalaista, jotka tarvitsevat monipuolista ravintoa, jonka määrä on riittävä ja hinta kohtuullinen.
And it also hangs over the thousands of Europeans who make a living in fisheries and who need sustainable fish resources in a commercially exploitable state.
Ennen kaikkea se vaikuttaa kuitenkin niihin tuhansiin eurooppalaisiin, jotka saavat elantonsa kalastuksesta ja tarvitsevat kaupallisesti ja kestävästi hyödynnettävissä olevia kalavaroja.
They will no doubt have social effects that must also be taken into consideration.
Toimenpiteillä on epäilemättä sosiaalisia vaikutuksia, jotka on otettava huomioon.
European funds have therefore already been made available to help the Member States finance vessel scrapping and facilitate retraining and early retirement of fishermen.
Yhteisön määrärahoja onkin irrotettu jäsenvaltioiden käyttöön, jotta ne voivat rahoittaa alusten romutuksia, helpottaa uudelleenkoulutusta ja avustaa eläkkeelle siirtymisissä.
One thing is certain: the consequences of the recovery plans will be less serious than what would happen if we just stood by and did nothing to counter the systematic over-fishing of cod stocks.
Yksi asia on varma: elvytyssuunnitelmien seuraukset tulevat olemaan vähemmän vakavia kuin se, mitä tapahtuisi, jos turskakantojen järjestelmällisen liikakalastuksen annettaisiin edelleen jatkua reagoimatta siihen mitenkään.
The protection of fish resources lies at the heart of the recent reform of the CFP, adopted in December 2002.
Näiden kalavarojen säilyttäminen oli yhteisen kalastuspolitiikan (YKP:n) joulukuussa 2002 hyväksytyn uudistuksen keskeinen tavoite.
This reform announced recovery plans, developed in line with the precautionary approach, for stocks in danger of collapse.
Uudistukseen sisältyy ennalta varautuvan lähestymistavan mukaan kehitettyjä elvytyssuunnitelmia romahtamisvaarassa oleville kannoille.
The first practical measures have now been drawn up.
Ensimmäiset käytännön sovellukset on jo kehitetty.
On 6 May last, the European Commission proposed the first of the new recovery plans: the ‘cod plan’, aimed at addressing the most urgent situation.
Euroopan komissio esitteli toukokuun 6. päivänä ensimmäisen näistä elvytyssuunnitelmista, “turskasuunnitelman”, jolla on tarkoitus puuttua kaikkein hälyttävimpään tilanteeseen.
Indeed, for the last few years, alerted by scientists, the Commission has been sounding the alarm over the state of certain cod stocks.
Komissio on itse asiassa tutkijoiden herättämänä jo usean vuoden ajan soittanut hälytyskelloja tiettyjen turskakantojen tilan takia.
But the measures decided so far by the Council of Ministers have proved unsuccessful.
Ministerineuvoston tähän mennessä päättämät toimenpiteet ovat sen
Fishing in Europe _BAR_ n° 18 - August 2003 _BAR_ 3
Kalastus Euroopassa _BAR_ nro 18 - Elokuu 2003 _BAR_ 3
Out and about
K e n tältä
Tourism and fisheries
Matkailu ja kalastus
A match made in Italy
Liitto italialaiseen tapaan
In scads of coastal regions, small-scale inshore fishing and tourism exist side by side.
Monilla rannikkoalueilla pienimuotoinen kalastus ja matkailu elävät kylki kyljessä.
In Italy, during the summer, these two activities combine to form a new practice that has been growing in the peninsula for the last few years: ‘pescaturismo’, fisheries tourism.
Italiassa nämä kaksi elinkeinoa yhdistyvät kesäisin uudeksi toimintamuodoksi, jota niemimaalla on kehitetty joidenkin vuosien ajan: kyseessä on “pescaturismo” eli kalastusmatkailu.
On the small Sicilian island of Marettimo, Francesco, a fisherman, and his father Nino have found pescaturismo an attractive way of diversifying their activities.
Pienellä sisilialaisella Marettimon saarella kalastaja Francesco ja hänen isänsä Nino ovat löytäneet kalastusmatkailusta mielenkiintoisen tavan monipuolistaa toimintaansa.
Tourists are equally enthusiastic.
Myös matkailijat ovat innostuneet asiasta.
Fishing is now one more tourist attraction on the island of Marettimo.
Kalastus on Marettimon saaren uusin turistinähtävyys.
At the extreme northwest tip of Sicily, in Italy, the administrative district of Favignana is made up of three islands: Favignana, the biggest, shaped like a ‘farfalla’ (butterfly), Marettimo and Levanzo.
Italiassa Sisilian luoteisrannikolla sijaitsevan Favignanan kunnan muodostavat kolme saarta: Favignana, joka on suurin ja muodoltaan “farfalla”, perhonen, Marettimo sekä Levanzo.
Three small patches of terra firma surrounded by the protected marine reserve of the Egadi Islands, which covers 54,000 hectares.
Kolme pientä maatilkkua sijaitsevat keskellä Egadisaarten meriluonnonsuojelualuetta, joka ulottuu 54 000 hehtaarin laajuiselle alueelle.
Twenty years ago, the Lega Pesca came up with the idea of combining these two activities into one to give holidaymakers the chance to learn more about a little known trade while creating a different type of tourism, closer to nature.
Kaksikymmentä vuotta sitten Lega Pescassa versoi ajatus näiden kahden elinkeinon yhdistämisestä. Näin voitaisiin tarjota lomailijoille mahdollisuus tutustua aliarvostettuun ammattiin ja luoda samalla erilaista, luonnonläheisempää matkailua.
Ettore Ianì, President of Lega Pesca and one of the driving forces behind pescaturismo, remembers: ‘We wanted to find a new way of conserving resources and giving fishermen extra income.
Ettore Ianì, Lega Pescan puheenjohtaja ja yksi kalastusmatkailun tukipilareista, muistelee: “Halusimme löytää uuden keinon, jonka avulla voimme yhtä aikaa säästää kalavaroja ja tarjota kalastajille vaihtoehtoisia tulonlähteitä.
Also, the general public was showing more and more interest in the environment at the time. So we decided to put the two together.’
Niihin aikoihin myös yleinen kiinnostus ympäristöä kohtaan oli kasvamassa, ja niinpä me yhdistimme nämä kaksi toimintaa.”
In 1992, a law on pescaturismo was passed1.
Vuonna 1992 kalastusmatkailusta säädettiin lailla1.
In this Mediterranean paradise said to have been visited by Ulysses, small-scale coastal fishing is an integral part of the landscape.
Näillä Välimeren paratiisimaisilla rannoilla, joille Odysseus tarinan mukaan poikkesi matkoillaan, pienimuotoinen rannikkokalastus on osa maisemaa.
In Marettimo especially, 10 vessels ranging from 8 to 10 metres long work the neighbouring waters, under the leadership of the local co-operative, San Giuseppe, which is itself overseen by the national fishermen’s association, Lega Pesca.
Erityisesti Marettimolla kymmenen 8–10 metrin pituista alusta kalastaa ympäröivillä vesillä paikallisen osuuskunnan San Giuseppen johdolla, jota taas valvoo kalastajien valtakunnallinen yhdistys Lega Pesca.
Another 70 or so craft, now used for marine tourism, are docked at port or in dry dock for repainting.
Noin 70 muuta venettä, joita nykyään käytetään vain huviajeluihin, on ankkuroitu satamaan tai siirretty kuivatelakalle maalaustöitä varten.
‘But the law was too strict’, continues the President.
“Se oli kuitenkin liian joustamaton”, puheenjohtaja jatkaa.
‘For example, it banned the boarding of passengers under the age of 14.
“Siinä esimerkiksi kiellettiin alle 14-vuotiaiden mukanaolo aluksilla.
So families with children couldn’t take part.
Lapsiperheet eivät siis voineet osallistua.
Fishermen were not very inclined to make the investments needed to comply with drastic safety standards.
Mitä kalastajiin tulee, he eivät olleet kovin halukkaita tekemään investointeja, jotka olivat välttämättömiä ankarien turvamääräysten noudattamiseksi.
In 1999, all that was changed with a new law and pescaturismo blossomed as a result.’
Vuonna 1999 nämä ongelmat ratkaistiin uudessa lakitekstissä, ja kalastusmatkailu pääsi vauhtiin.”