natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The European Union therefore decided to set up seven RACs, each focusing on a region or specific stocks (read the Fact File on RACs in Fishing in Europe, No 25,March 2005, pp. 4-8).
Euroopan unioni päätti perustaa seitsemän alueellistaneuvoa-antavaa toimikuntaa, joista kukin keskittyy tiettyyn alueeseen tai tiettyihin kalakantoihin (ks. artikkeli Kalastus Euroopassalehden numerossa 25, maaliskuu2005, s. 4-8).
The BIM (Irish Sea Fisheries Board) hosts the Secretariatof the North-western Waters RAC.
Tämän toimikunnan perustamiseen liittyvistä käytännönasioista huolehti BIM (Irish Sea Fisheries Board).
The official requestfor establishment had the backing of Belgium, Spain,France, Ireland, the Netherlands and the United Kingdom.
Perustamista koskeneen virallisen pyynnön takana olivat Belgia, Espanja, Ranska, Irlanti, Alankomaat ja Yhdistynytkuningaskunta.
Indeed, the fleets of these Member States are active in the field of competence of this RAC, which coversthe English Channel and the whole Western shoreline ofthe British Isles.
Näiden jäsenvaltioiden laivastot liikkuvatjuuri tämän toimikunnan piiriin kuuluvalla vesialueella,joka ulottuu Englannin kanaalista Brittein saarten luoteisrannikolle.
The work of the Executive Committee isdivided among four sub-regional working groups: West Scotland, West Ireland/Celtic Sea, English Channel and Irish Sea.
Toimeenpanevan komitean työt onkanavoitu neljälle työryhmälle, joiden vastuualueet ovat Länsi-Skotlanti, Länsi-Irlanti/Kelttienmeri, Englanninkanaali ja Irlanninmeri.
The initiative of creating a RAC must be taken by thesector itself. Its founders must bring together the partiesrepresenting the different interests concerned, agree on the body’s operating arrangements and carry out the necessary formalities with the Commission and the Member States.
Toimikunta perustetaan aina alan toimijoiden aloitteesta.Perustajien on koottava yhteen eri tahojen edustajia,sovittava yhteisistä toimintatavoista ja hoidettava perustamiseen liittyvät muodollisuudet komission ja jäsenvaltion kanssa.
This explains why all the RACs providedfor by law were not created simultaneously.
Tämä selittää, miksi kaikkia EU-lainsäädännössä säädettyjä toimikuntia ei perustetasamanaikaisesti.
Pelagic stocks
Pelagisten kantojen toimikunta
At its first General Assembly, this RAC clearly defined the priorities of its programme, based mainly on management issues such as multiannual plans, the ecosystem approach and scientific advice.
Ensimmäisessä yleiskokouksessaan toimikunta määritteli työohjelmalleen selkeät painopisteet.
The Executive Committee also intends to review otheractivities taking place at sea, including the dumping of waste, dredging, gas extraction and wind farms, all of which have important impacts on fishing activitiesin the region.
Työ keskittyypääasiassa kalastuksenhoitoasioihin, kuten monivuotisiinsuunnitelmiin, ekosysteemiperustaiseen lähestymistapaanja tieteellisiin lausuntoihin.
Four RACs still have to be established this year: for the Baltic, South-western waters, Mediterranean and high seas fisheries.
Toimeenpaneva komitea aikookäsitellä myös muita merellisiä toimintoja, kuten jätteidenupottamista mereen, ruoppausta, kaasunporausta taituulivoimaloita, joiden vuorovaikutuksella kalastuksenkanssa on tärkeä merkitys luoteisilla alueilla.
The second Regional Advisory Council to come intoexistence deals with pelagic stocks (horse mackerel,herring, mackerel and blue whiting).
Tämän vuoden kuluessa on perustettava vielä neljämuuta toimikuntaa: Itämeren toimikunta, lounaistenvesialueiden toimikunta, Välimeren toimikunta ja aavanmeren kalastuksen toimikunta.
The geographical area of competence is tremendous,since it includes all EU waters except the Baltic and the Mediterranean.
Tämä järjestyksessä toisena perustettu alueellinen neuvoa-antava toimikunta vastaa pelagisista kannoista(piikkimakrilli, silakka, makrilli ja mustakitaturska).
The participants created two workinggroups based on species: the first concerns herring andmackerel, and the second deals with other pelagic species.
Kaikkien toimijat ovat edustettuina yleiskokouksessa ja toimeenpanevassa komiteassa.
March 2006
Uusien toimikuntien sihteeristöjen yhteystiedot: maaliskuu 2006
The Pelagic Stocks RACTreubstraat 17 IPO Box 72 I2280 AB Rijswijk IThe Netherlands Contacts: Rob Banning and Ingvild Harkes (Tel. +31 (0)70 336 9633, e-mail: info@pelagic-rac.org)
Pelagisten kantojen toimikunta Treubstraat 17 IPO Box 72 I2280 AB Rijswijk IThe Netherlands Yhteyshenkilöt: Rob Banning ja Ingvild Harkes (puh. +31 (0)70 336 9633, s-posti: info@pelagic-rac.org) o 28 N r
The North-western Waters RACBIM (Irish Sea Fisheries Board) IPO Box 12 ICrofton Road IDun Laoghaire, Co.
Luoteisten vesialueiden toimikunta BIM (Irish Sea Fisheries Board) IPO Box 12 ICrofton Road IDun Laoghaire, Co.
IDublin I Ireland Contacts: Patricia Comiskey and Michael Keatinge (Tel. +353 1 214 4100, e-mail: comiskey@bim.ie)
IDublin I Ireland Yhteyshenkilöt: Patricia Comiskey ja Michael Keatinge (puh: +353 1 214 4100, s-posti: comiskey@bim.ie)
Fisheries agreements: partners in sustainable and responsible fishing
Kalastussopimukset: tie kestävään ja vastuulliseen kalastukseen
The European Union’s competence for fisheries is not restricted to Community waters.
Kalastusasioissa Euroopan unionin toimivalta ei rajoitu pelkästään yhteisön vesiin.
Combatingillegal fishing, participating in regional fisheries organisations and managing distant waters fishing also form part of the Common Fisheries Policy. It is in that context that the negotiation of fisheriesagreements, which enable the Community fleet to operate in the waters of other countries, takes onconsiderable importance.
Yhteisenkalastuspolitiikan piiriin kuuluu nimittääin monia ulkopoliittisia kysymyksiä, kuten laittoman kalastuksen torjunta, osallistuminen alueellisiin kalastusjärjestöihin, syvänmerenkalastuksen hallinta jne.Siksi yhteisölle on erittäin tärkeää neuvotella kalastussopimuksia, joiden nojalla sen laivasto voiharjoittaa kalastusta muiden valtioiden vesillä ympäri maailmaa.
What is a fisheries agreement?
Mitä kalastussopimukset ovat?
It is a diplomatic
Ne ovat diplomaattisia
These agreements are of considerable importance forthe Union.
Kalastussopimukset ovat unionille erittäin tärkeitä.
Firstly, they enable the European industry tocount on an additional yearly supply of some 2.5 milliontonnes of fish, which represents around 40% of the catches of the Community fleet.
Ensinnäkin ne tuottavat vuosittain noin 2,5 miljoonaatonnia kalaa EU:n jalostusteollisuudelle.
Secondly, they provideemployment for an estimated 40 000 European workersand opportunities for around 3 000 vessels. So theyhave a real economic impact.
Niiden osuus onnoin 40 prosenttia yhteisön laivaston kokonaissaaliista.Toiseksi kalastussopimusten arvioidaan työllistävän noin 40 000 ihmistä ja noin 3 000 alusta Euroopassa.Taloudellinen hyöty on siis tuntuva.
Exchange of quotas or financial contribution agreement by which one state authorises another to fishin its national waters.
asiakirjoja, joiden nojalla tietty valtio antaa toiselle valtiolleluvan harjoittaa kalastusta aluevesillään.
This authorisation comes with certain conditions attached – in particular, financialconditions.
Lupa myönnetäänvain tietyillä – etupäässä taloudellisilla – ehdoilla.
These precise terms are renegotiated atregular intervals in the form of “protocols” each of whichruns for a period of several years.
Ehdoista neuvotellaan säännöllisin väliajoin monivuotisten”pöytäkirjojen” puitteissa.
Transparency is one of the features that distinguish the European Union’s fisheries agreements: all the agreements and protocolsentered into are published, so that citizens know exactlywhat has been decided on their behalf.
Yksi EU:n kalastussopimustenominaispiirteistä on avoimuus: kaikki sopimukset ja pöytäkirjat julkaistaan, jotta kansalaiset voivat tutustuaniiden arvoon ja luonteeseen.
Every fisheries agreement is paid for either through an exchange of quotas (for agreements with Northern European countries, see p.
Pohjoisten valtioiden kanssa tehdyt kalastussopimuksetrahoitetaan kiintiöiden vaihdolla (ks. s.
8) or through financial contributions (for agreements with Southern countries)
8) ja kehitysmaidenkanssa tehdyt sopimukset taloudellisilla korvauksilla1.Korvauksen määrä, joka jaetaan yhteisön ja laivanvarustajien kesken, riippuu saaliiden arvosta,alueelle myönnetyistä kalastusmahdollisuuksista ja osapuolten yhteistyöstä alakohtaisen kalastuspolitiikankehittämisessä kyseisessä maassa.
It all began in the 1960s and 1970s.
Kaikki sai alkunsa vuosina 1960-1970.
Until then, the territorial authority of coastal countries went no furtherthan 12 nautical miles from their shores.
Siihen asti rannikkovaltioiden alueellinen lainkäyttövalta rajoittui 12 meripeninkulman vyöhykkeeseen.
Beyond the 12-mile mark, no country could claim authority over the“high sea”.
Muut vesialueetluokiteltiin ”aavaksi mereksi”, joka ei kuulunut minkäänvaltion lainkäyttövaltaan.
However, after World War II, the concept ofthe exclusive economic zone (EEZ) emerged, referring to an area extending well beyond the 12-mile strip, inwhich the coastal state has certain economic rights such as the extraction of petrol or the exploitation of fish resources.
Toisen maailmansodan jälkeenotettiin käyttöön talousvyöhykkeen käsite: se on 12 meripeninkulman vyöhykettä laajempi alue, jolla vainrannikkovaltiolla on tietyt taloudelliset oikeudet, kutenoikeus porata öljyä – tai hyödyntää kalavaroja.
Initially equated with the continental shelf, the EEZ gradually came to be defined as a zone of up to 200 nauticalmiles (around 350 km) from shore.
Alun perin talousvyöhyke viittasi mannerjalusta-alueeseen.Ajan mittaan määritelmäksi vakiintui enintään200 meripeninkulmaa (noin 350 kilometriä) rannikostaulottuva alue.
More and more stateshave created EEZs, which were given official internationalrecognition in 1982 with the adoption of the United Nations Convention on the Law of the Sea.
Yhä useammat valtiot alkoivat perustaatalousvyöhykkeitä, kunnes tämä käsite hyväksyttiin virallisesti vuonna 1982 tehdyssä YK:n merioikeusyleissopimuksessa.
In July 2004, the Council decided that the share of the financial burden falling on the vessel owners shouldbe gradually increased, so as to redress the imbalancebetween the private and public contributions to fisheriesagreements.
Neuvosto päätti heinäkuussa 2004 korottaa asteittain laivanvarustajien maksuosuutta kalastussopimuksiinosoitettujen yksityisen ja julkisen sektorin korvaustentasapainottamiseksi.
So for instance, in the agreement concludedrecently with Gabon, the licence fee for vessel ownerswas increased from EUR 25 to 35 per tonne of tuna,while the European Union’s share per tonne droppedfrom EUR 75 to 65.
Esimerkiksi äskettäin Gaboninkanssa tehdyssä sopimuksessa laivanvarustajien osuus lisenssimaksuista kasvoi 25 eurosta 35 euroon tonnikalatonnilta ja EU:n osuus pieneni vastaavasti 75 eurosta 65 euroon tonnikalatonnilta.
Under what are known as “mixed”agreements, the licence fee is set in proportion to the vessel’s tonnage.
Yhteisen kalastuspolitiikan uudistuksessa asetetut kestävän ja vastuullisen kalastuksen tavoitteet pätevätmyös aavalla merellä.
As a result, a very high proportion of global fish stocks,which until then fell under the regime of the high seas,came to be governed by a patchwork of national regulations.
Tämän seurauksena suuri osa maailman kalakannoista,jotka siihen asti olivat kuuluneet aavan meren järjestel-mään,siirtyikin eri valtioiden kansallisen lainkäyttövallanpiiriin.
To maintain access to certain stocks – notably African stocks they had fished since the colonial period –, the European Union Member States had tonegotiate fisheries agreements with the coastal countries.
Voidakseen jatkaa tiettyjen – etenkin siirtomaakaudelta asti hyödyntämiensä afrikkalaisten – kantojen pyyntiä EU:n jäsenvaltioiden piti neuvotella rannikkovaltioidenkanssa kalastussopimuksia.
Since fisheries policy is a common policy of the European Union, the Commission has exclusive competence tonegotiate such agreements, while consulting with the Member States and the sector.
Koska kalastus on yksi EU:n yhteisistä politiikoista,komissiolla on yksinomainen toimivalta neuvotella valtiollisia kalastussopimuksia jäsenvaltioita ja alan toimijoita kuultuaan.
The Community fleetthus benefits from a network of agreements covering the EEZs of some 20 countries, in the Northern and Southern hemispheres alike.
Yhteisön laivastolla on nykyisin takanaan sopimusverkko, joka käsittää noin 20 maantalousvyöhykkeet pohjoisesta etelään.
Partnering with developing countries for responsible fishing
Vastuullisen kalastuksen kehittäminen yhteistyössäkehitysmaiden kanssa
When these countries decide to establishpolitical and economic relations with the Community on fisheries, agreements are negotiated to determinethe access conditions.
Luvan ehdot määritellään kalastussopimuksissasiinä vaiheessa, kun nämä maat päättävät luoda poliittiset ja taloudelliset suhteet yhteisöönkalastusalalla.
With the reform of the Common Fisheries Policy in 2002, the European Union’saim is to transform these fisheries agreements with Southern countries into genuine partnerships for the development of sustainable and responsible fishing.
Vuonna 2002 toteutetun YKP:n uudistuksen jälkeen EU on pyrkinyt kehittämään eteläisen pallonpuoliskon maiden kanssa tekemiään kalastussopimuksia kohti aitoa kumppanuutta. Tätä kautta se haluaa edistää kestävää ja vastuullista kalastusta.
Catches by the European fleet fishing under these agreements come from surplus fish stocks, i.e. the partof the stock which the coastal state’s fleet is not able toexploit.
Sopimuksissa määritellyt EU:n laivaston saaliit perustuvat kalastusylijäämiin, toisin sanoen siihen osaankannoista, jota rannikkovaltion oma laivasto ei hyödynnätäysimääräisesti.
This exploitable surplus is evaluated as accuratelyas possible during conclusion of the fisheries agreements,based on scientific advice.
Kalastussopimusta neuvoteltaessatämä EU:n alusten käyttöön jäävä ylijäämä arvioidaanmahdollisimman tarkasti tieteellisten lausuntojen perusteella.
To gain access to such resources, the Union has concluded bilateral agreements with some 15 Atlantic,Indian and Pacific Ocean coastal countries, mainly African.With the development of tuna fishing in the central andwestern Pacific Ocean, however, agreements were alsonegotiated recently with certain island states in theregion: Micronesia, Kiribati and the Solomon Islands.
Päästäkseen hyödyntämään näitä kalavaroja EU on tehnytkahdenväliset sopimukset noin 15 Atlantin valtameren,Intian valtameren ja Tyynenmeren rannikkovaltion kanssa.Suurin osa niistä on Afrikan maita, mutta tonnikalanpyynninkehityttyä Tyynenmeren keski- ja länsiosissa on sopimuksiahiljattain neuvoteltu myös joidenkin alueen saarivaltioiden,kuten Mikronesian, Kiribatin ja Salomonsaarten kanssa.
As a rule, quotas (where these exist) and other formsof catch limitation are determined multilaterally, withinthe competent regional tuna fisheries organisation, andany such stipulations must naturally be taken intoaccount when bilaterally agreeing levels of fishingeffort.
vastaavissa toimivaltaisissa alueellissa järjestöissä, ja ne on luonnollisesti otettava huomioon kahdenvälisestisovittavassa pyyntiponnistuksessa.
The agreement signed last December with Gabon also reduces the number of licenses by 40% (for more details on tropical tunafishing, see Fishing in Europe No 23, September2004).
Myös viime joulukuussa Gabonin kanssa allekirjoitetussasopimuksessa lisenssien määrää vähennettiin 40 prosenttia(lisätietoja trooppisen tonnikalan pyynnistä, ks.
Mixed agreements
Sekasopimukset
Over the last 20 years or so, technical progress in refrigerated transport and changing patterns of European consumer demand have led our fleet to pursueother tropical stocks than tuna.
Jäähdytysalusten tekniikan ja eurooppalaisten kuluttajienkysynnän kehittyessä EU:n laivastot ovat jo 20 vuodenajan hyödyntäneet myös muita trooppisia kantoja.
When a fisheries agreementcontains provisions on species other than tuna, it isreferred to as a mixed agreement. The European Unioncurrently has six mixed agreements with Southern countries.EU vessels catch deep-water species in Senegal and Mauritania, for example, shrimps in Guinea-Bissau,various demersal and pelagic species in Morocco, etc.
Kunkalastussopimukseen sisältyy tonnikalan lisäksi muita lajejakoskevia määräyksiä, sitä nimitetään sekasopimukseksi.Euroopan unionilla on nykyisin 6 voimassa olevaa sekasopimusta eteläisen pallonpuoliskon maiden kanssa.Aluksemme käyvät esimerkiksi pyytämässä syvänmerenlajeja Senegalissa ja Mauritaniassa, katkarapuja Guinea-Bissaussa ja eri pohjakalalajeja ja pelagisia lajeja Marokossa.
Historically and quantitatively, tuna ranks first in the EU’s fisheries agreements with Southern countries. The 15 protocols currently in force all contain provisionson this species.
Tonnikala on niin historiallisesti kuin määrällisestikin tärkein EU:n tekemien kalastussopimusten kohdelaji.Kaikki kehitysmaiden kanssa nykyisin voimassa olevat 15 pöytäkirjaa sisältävät tätä lajia koskevia määräyksiä.Sopimuksissa myönnetään eurooppalaisille tonnikalalaivastoille ns. takaa-ajo-oikeus.
These agreements give European tunafleets what could be called a “right of pursuit”.
Trooppiset tonnikalat ovat laajasti vaeltava laji.
Tropicaltuna are highly migratory, travelling widely both throughthe high seas and close along the coasts.
Ne liikkuvat yhtä laillaaavalla merellä kuin rannikoillakin.
So as to beable to continue fishing without interruption when aschool of tuna enters a coastal state’s EEZ, the vesselmust be authorised to operate there.
Jotta alus voisi seuratatonnikalaparvea rannikkovaltion talousvyöhykkeelle, sillätulee olla siihen lupa.
It is therefore vitalfor European fleets working in these parts of the worldto have fishing licences which cover the entire coastalong which they operate.
Ellei lupaa ole, pyynti on keskeytettävä.Näillä leveyspiireillä työskentelevillä eurooppalaisilla laivastoilla on siis ehdottomasti oltava kalastuslisenssit,jotka ulottuvat kaikille niiden toiminta-alueen rannikoille.
For these species, the fisheries agreements cover thetotal capacity of the fleet authorised to enter the thirdcountry’s EEZ, expressed in gross registered tonnage.
Näitä lajeja koskevat kalastussopimukset pohjautuvatkolmannen valtion talousvyöhykkeellä kalastamaanoikeutettujen alusten kokonaiskapasiteettiin, joka ilmaistaan bruttorekisteritonneina.
Promoting responsible fishing in Europe e
Euroopassa
With its 2002 reform, however, the European Union decided not to limit its fisheries agreements with Southerncountries to the acquisition of fishing possibilities in their territorial waters.
Vuoden 2002 uudistuksessa EU kuitenkin päätti, ettei kalastussopimuksissa enää rajoituta pelkkäänkalastusmahdollisuuksien ostoon kehitysmaiden aluevesiltä.
Since that date, the UE has madechanges that transform these agreements into real partnerships.
YKP:n uudistuksesta lähtien sopimuksissaonkin tähdätty aidon kumppanuuden kehittämiseen näiden maiden kanssa.
As it is difficult to evaluate in advance the quantity of ahighly migratory species that will be caught in any givenplace, the tuna agreements simply specify the numberof vessels authorised to enter a third country’s fishingground.
On vaikea etukäteen arvioida, paljonko laajasti vaeltaviakaloja jossakin tietyssä pyyntipaikassa kalastetaan.
For example, the new tuna agreement with Gabon covers 24 seining vessels and 16 long liners,meaning that no more than 24 seining vessels and 16 long liners from the European fleet may be found in Gabon’s EEZ at any one time.
Siksi tonnikalasopimusten perustana on kolmannen valtionvesialueilla kalastamaan oikeutettujen alusten lukumäärä.Esimerkiksi Gabonin kanssa tehty uusi sopimus, joka koskee pelkästään tonnikalaa, käsittää 24 nuotta-alusta ja16 pitkäsiima-alusta; tämä tarkoittaa, että Gabonin talousvyöhykkeellä ei millään hetkellä saa toimia samanaikaisestienempää kuin 24 nuotta-alusta ja 16 pitkäsiima-alusta.
In return for this right,Europe pays Gabon a total of EUR 860 000 a year.
Vastaava taloudellinen korvaus on yhteensä 860 000 euroavuodessa.
As part of this payment, each vessel pays a licence fee calculated on the basis of a lump-sum tonnage(based on the average catches in previous years).
Kutakin alusta kohti maksettava lisenssimaksulasketaan aluksen kiinteän vetoisuuden perusteella (entistenvuosien keskimääräisten saalüden määrün perustuva laskelma).
If this tonnage is exceeded, vessel owners pay a supplement in proportion to their catches.
Jos vetoisuus ylittyy, varustajilta perittävää korvausta korotetaan suhteessa saaliiden määriin.
All the European Union’s fisheries agreements with Southern countries concern tuna.
Kaikki eteläisen pallonpuoliskon maiden kanssa tehdyt kalastussopimukset koskevat tonnikalaa.
Some also include provisions on other species.
Osaan niistä sisältyy myös muita lajeja koskevia määräyksiä.
The establishmentof a resource management policy is therefore as vital inthe South as it is in the North.
Kalastuksenhoitopolitiikan käyttöönotto on siis tuiki tarpeellista myös eteläisen pallonpuoliskon maissa.
The budgetsfunded in this way will be overseen by an EU-Gabon Joint Committee whose priorities are established by thetext of the agreement: evaluation of Gabonese stocks,leadership in fisheries cooperation between states bordering the Gulf of Guinea, enhanced monitoring offishing activities and creation of partnerships betweenprivate European and Gabonese companies in the sector.
Poliittiset prioriteetitmääritellään sopimuksessa seuraavasti: Gabonin kalakantojen arviointi, kalastusyhteistyön virittäminen Guineanlahden rannikkovaltioiden kesken, kalastuksenvalvonnan tehostaminen ja kumppanuussuhteiden luominen alalla toimivien eurooppalaisten ja gabonilaisten yksityisyritysten välille.
When concluding an agreement, the two parties nowbegin with a general review of the situation.
Ennen sopimuksen tekemistä osapuolet laativat yhdessä tilannearvion.
The fisheriespolicy of the coastal country is evaluated, along with thecountry’s needs and fishing capacities, as well as the stateof the resources in relation to sustainable fishing objectives.On this basis, the surplus that the coastal country is willingto allocate to the EU fishing fleet is then determined.
Aluksi tarkastellaan rannikkovaltionkansallista kalastuspolitiikkaa, kartoitetaan sen tarpeet ja pyyntikapasiteetti ja arvioidaan kalavarojen tila kestävän kalastuksen tavoitteiden mukaisesti. Sen jälkeen määritetään ylijäämä, jonka rannikkovaltio on valmis tarjoamaan EU:n kalastajien käyttöön.
In the new protocol with Comoros, 60% of the Europeanfinancial compensation of EUR 2.3 million will be allottedto Comoran fisheries policy.
Komorien kanssa tehdyssä uudessa pöytäkirjassa 60 prosenttia noin 2,3 miljoonan euron taloudellisestakorvauksesta käytetään Komorien kalastuspolitiikankehittämiseen.
Here too, a joint committeewill determine the use of the funds.
Tässäkin tapauksessa varojen käytöstäpäättää sekakomitea.
Any dangers fishing may pose to resources or the environment are also carefully examined so that remedialmeasures may be adopted.
Tämän lisäksi tutkitaan kalastuksesta mahdollisestiaiheutuvia uhkia kalavaroille ja ympäristölle ja määritetäänniitä varten korjaavia toimenpiteitä.
Wherever possible, and inthe mutual interests of both parties, the partnershipagreement will favour measures to promote the creationof joint ventures, the transfer of know-how and technologies,and investments in management capacities.
Mahdollisuuksienmukaan ja kummankin etujen mukaisesti kumppanuussopimuksessa suositaan toimenpiteitä,jotka edistävät yhteisyritysten perustamista, taitotiedon ja teknologian vaihtoa sekä investointeja hoitovalmiuksiin.