natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Series : COR OPINIONS AND REPORTS CdR(1998) 157
Sarja : AK:N LAUSUNTOJA JA RAPORTTEJA CdR(1998) 157
26 pp. - Format 21,0 χ 29,7 cm
23 s. - Koko 21,0 χ 29,7 cm
Opinion on Housing and the homeless
LAUSUNTO aiheesta Kaupunkien asunto- ja asunnottomuusongelmat
Committee of the Regions of 3 June 1999 on
Bryssel 17. kesäkuuta 1999
HAVING REGARD TO the decision of its bureau of 16 September 1998 under the fourth paragraph of Article 198c of the Treaty establishing the European Community to draw up an opinion on the subject and to direct Commission 4 for Spatial Planning, Urban Issues, Energy and Environment to prepare the opinion;
OTTAA HUOMIOON työvaliokunnan 16. syyskuuta 1998 Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 198 c artiklan neljännen kohdan nojalla tekemän päätöksen antaa aiheesta lausunto ja määrätä sen valmistelu valiokunta 4:n "Maankäyttö - Taajama-asiat - Energia - Ympäristö" tehtäväksi, lausuntoluonnoksen
HAVING REGARD TO the draft opinion (CdR 376/98 rev. 1) adopted by Commission 4 on 4 February 1999 (rapporteur: Mr François Geindre); adopted the following opinion at its 29th plenary session on 2 and 3 June 1999 (meeting of 3 June) unanimously.
OTTAA HUOMIOON valiokunta 4:n 4. helmikuuta 1999 hyväksymän CdR 376/98 rev. 1 (esittelijä François Geindre), hyväksyi 2.-3. kesäkuuta 1999 pitämässään 29. täysistunnossa (kesäkuun 3. päivän kokouksessa) yksimielisesti seuraavan lausunnon.
The Committee of the Regions has for some time wished to address the issue of homelessness.
Alueiden komitea katsoo aiheelliseksi antaa lausunnon asunnottomien ongelmasta.
Although homelessness assumes different forms from country to country in the EU, and may not at first sight appear to fall within the Community's remit, the presence of homeless people in our towns and cities nevertheless remains one of the most serious signs of social exclusion in the European Union, primarily affecting local and regional authorities.
Vaikka ilmiö näyttäytyy erilaisena Euroopan unionin jäsenvaltioissa eikä vaikuta ensi kädeltä edes yhteisön toimivaltaan kuuluvalta, on kuitenkin selvää, että kaupunkien asunnottomat ovat Euroopan unionissa piilevän yhteiskunnallisen syrjäytyneisyyden räikeimpiä ilmenemismuotoja, ongelma, joka koskee ennen kaikkea alue-ja paikallisyhteisöjä.
This opinion basically reflects the point of view of these authorities.
Lausunto on annettu lähinnä näiden tahojen näkökulmasta
The basis for EU action on the homeless
Asunnottomat ja Euroopan unionin toiminnan perusteet
1.1.1 Homelessness is one of the core issues in Community discussions on housing.
1.1.1 Asunnottomien asiat kuuluvat osittain asunto-ongelmista yhteisössä käytävän keskustelun piiriin.
It is also tied in with the desire to strengthen European social policy, and is encompassed by European initiatives and programmes to combat exclusion, as well as by guidelines for urban policy.
Se liittyy myös kysymykseen yhteisön sosiaalipolitiikan vahvistamisesta sekä yhteisön aloitteisiin ja ohjelmiin, joiden tarkoitus on syrjäytymisen ehkäiseminen.
1.1.2 A number of legal bases may be invoked to underpin action to assist and provide care for homeless people.
1.1.2 Asunnottomien tuki- ja avustustoiminnan kehittämistä varten voidaan osoittaa useita oikeusperustoja.
1.1.3 Title XIV of the Treaty establishing the European Community (Maastricht) is concerned with economic and social cohesion, with Articles 130a to 130e governing Community action to reduce disparities between the levels of development of the various regions and the backwardness of the least-favoured regions (provisions organizing the machinery of the structural funds).
1.1.3 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen (Maastrichtin sopimuksen) XIV osastossa käsitellään taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta, 130 a ja 130 e artiklassa säännellään yhteisön toimintaa, jonka tarkoituksena on vähentää eri alueiden välisiä kehityseroja sekä muita heikommassa asemassa olevien alueiden jälkeenjääneisyyttä (rakennerahastomekanismeista annetut määräykset).
-2- social exclusion.
Siitä, saadaan tukea hankkeille, joiden tavoitteena on estää ja vähentää sosiaalista syrjäytymistä.
At present, the EU has to fall back on Article 235 of the Treaty establishing the European Community which, subject to Council unanimity, allows action to be taken where there is no specific provision in the Treaty.
Tällä hetkellä Euroopan unioni joutuu soveltamaan Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 235 artiklaa, jonka mukaan vasta neuvoston yksimielisen kannan perusteella voidaan ryhtyä toimintaan, jota ei nimenomaisesti ole perustamissopimuksessa mainittu.
This state of affairs sometimes produces deadlock which is extremely damaging to Community social policy.
Tällaisesta tilanteesta koituu yhteisön sosiaalista toimintaa vakavasti haittaavia esteitä.
1.1.5 The reform of the structural funds, currently under discussion between the Member States and the Commission, should enable unemployment and social exclusion to be combated more effectively on a European scale.
1.1.5 Jäsenvaltioiden ja komission välillä käytävän keskustelun tuloksena Euroopan tasolla pitäisi pystyä torjumaan työttömyyttä ja yhteiskunnallista syrjäytymistä nykyistä paremmin.
The level of intervention envisaged entails explicit reference (in the draft framework regulation) to promoting social integration and equality of opportunity.
Tavoiteltuun toimintatasoon kuuluu (puiteasetusehdotuksessa) yksiselitteinen pyrkimys edistää yhteiskunnallista tasavertaisuutta ja tasavertaisia mahdollisuuksia.
The draft regulation promotes an integrated approach to development, and, in particular, "consistency between the operations of the various Funds and the Community's priorities, the strategy for employment, the economic and social policies of the Member States and the regional policies of the Member States."
Ehdotuksessa kannustetaan kokonaisvaltaiseen kehitysnäkemykseen ja ennen kaikkea yhtenäisyyteen yhteisön eri rahastojen ja painopistealueiden, työllisyysstrategian, jäsenvaltioiden talous- ja sosiaalipolitiikan sekä jäsenvaltioiden aluepolitiikan välillä.
1.1.6 Two other aspects need to be taken into consideration.
1.1.6 Lisäksi on otettava huomioon kaksi seikkaa.
Firstly, the Commission's adoption on 15 October 1998 of the reports on the European strategy for employment, with the 1999 guidelines placing the emphasis on five key areas, one of which is opening up the labour market to all, including the disabled and ethnic minorities.
Ensiksikin komissio hyväksyi 15. lokakuuta 1998 yhteisön työllisyysstrategian suuntaviivat vuodeksi 1999 korostaen viittä päälinjaa, joista yksi on työmarkkinoiden avaaminen kaikille, myös vammaisille ja etnisille vähemmistöille.
Secondly, the world day against poverty on 17 October 1998, on which occasion the social affairs commissioner, Mr Flynn, stated that Community policy had to be improved, using the legal basis of Article 137, in order to boost the capacity for vocational integration: 17% of EU households lived on incomes below the poverty line.
Toiseksi 17. lokakuuta 1998 vietettiin maailmanlaajuista köyhyyden päivää, jonka yhteydessä sosiaaliasioista vastaava komission jäsen Pádraig Flynn saattoi muistuttaa, että yhteisön politiikkaa on parannettava ja otettava huomioon 137 artiklan tarjoama oikeusperusta työelämään pääsyn helpottamiseksi tilanteessa, jossa Euroopan unionin kotitalouksen kokonaismäärästä 17%:n tulot ovat alle köyhyysrajan.
1.1.7 Concerns about the situation of the most disadvantaged members of society, including the homeless, are progressively finding a more prominent place in European Union discussions and policy.
1.1.7 Kaikkein varattomimpien henkilöiden, muun muassa asunnottomien tilanteeseen liittyvät huolenaiheet saavat vähitellen yhä vankemman aseman Euroopan unionin pohdinnoissa ja politiikoissa.
1.2.1 The present opinion looks at homelessness in the EU from all points of view.
1.2.1 Tässä lausunnossa tarkastellaan asunnottomuutta Euroopan unionissa näkökulmista.
It contains five recommendations and observations, which should be affirmed right away.
Siinä annetaan viisi suositusta ja huomiota, jotka on syytä tarkentaa heti.
(v) recommends that the European Union continue to support research into homelessness, proposes consolidating arrangements at EU level to exchange knowledge and initiatives between local authorities, based on existing networks, recommends that ESF objectives specifically cover this issue, calls upon the European institutions to give further consideration to the principle of a right to adequate accommodation, wishes to draw attention to the question of cohesion and European integration in relation to the problem of the Community's proximity to less-advantaged countries.
Asunnottomien vaikean ja monisyisen ongelman vuoksi alueiden komitea i) suosittelee, että Euroopan unioni jatkaa tilannetta selvittävien tutkimusten tukemista ii) ehdottaa paikallisyhteisöjen välisen tietojen ja hankkeiden vaihtojärjestelmän vahvistamista Euroopan unionin laajuisesti nykyisiä verkostoja käyttäen
2.1 Since the mid-1980s, the homeless have assumed a highly visible presence in the public areas of EU cities.
2.1 Asunnottomat ovat tulleet voimakkaasti näkyviin Euroopan unionin kaupunkien yleisillä paikoilla 1980-luvulta alkaen.
The problem is not a new one, but has taken on a new dimension, especially because extreme forms of poverty are unanimously judged to be unacceptable in a society of plenty.
Ongelma ei ole uusi, mutta se on saanut uudet mittasuhteet erityisesti siitä syystä, että äärimmäisen köyhyyden ilmentymiä pidetään yltäkylläisyyden yhteiskunnissa mahdottomina hyväksyä.
The position and living conditions of homeless people are everywhere viewed as an affront to human rights.
Asunnottomien tilannetta ja elinolosuhteita pidetään kaikkialla loukkauksena ihmisoikeuksia vastaan.
2.2 Over the last fifteen years or so homeless people, caught in the process of social exclusion, have been the object of public reaction ranging from the hostile to the sympathetic, a barrage of media and scientific attention (numerous articles, reports, research and publications), and official concern (more vigorous pursuance of adequate accommodation, development of structured policies and/or one-off arrangements).
2.2 Asunnottomat ovat yksi sosiaalisen syrjäytymisprosessin ilmentymismuodoista. He ovat jo toistakymmentä vuotta herättäneet muussa väestössä vihamielisyydestä myötämielisyyteen meneviä reaktioita, heihin ovat kiinnittäneet huomiota tiedotusvälineet ja tutkijat (lukemattomia artikkeleita, raportteja, tutkimuksia ja teoksia) sekä instituutiot (oikeus asianmukaiseen majoitukseen, rakennepolitiikan ja/tai täsmätoimien kehittäminen).
2.3 The problem of homelessness goes to the very heart of the socio-economic and cultural make-up of each European country.
2.3 Asunnottomuuskysymys juontaa juurensa kunkin jäsenvaltion yhteiskunnallis-taloudellisesta ja kulttuurisesta todellisuudesta.
It is handled locally, giving rise to reactions which invariably run the gamut from repression to solidarity.
Sitä hoidetaan paikallisesti, ja aiheutetaan samalla reaktioita ja vastauksia, jotka heilahtelevat pakkokeinovaatimuksista solidaarisuuteen.
While official action on the homeless does receive broad public backing in the various countries, at the same time it has to come to terms with a degree of ambiguity in popular sentiment, with local people calling for the homeless to be either taken in or dispatched elsewhere.
Vaikka yhteiskunnan apua asunnottomille kannatetaan laajalti eri maissa, se synnyttää sekavia tunteita asukkaissa, jotka saattavat paikallistasolla esittää ristiriitaisia toiveita asunnottomien vastaanottamiseksi tai karkottamiseksi.
2.4 None of the difficulties revolving around homelessness (access to housing, begging, behavioural problems, integration into work, access to health care) can be dealt with as a purely local responsibility.
2.4 Kaikkia asunnottomuuteen liittyviä seurannaisongelmia (asunnon saantiehdot, kerjääminen, epäsosiaalinen käyttäytyminen, työelämään ja hoitoon pääsyn vaikeudet) ei voida käsitellä ainoastaan paikallishallinnon vastuutasolla.
What is really needed is cooperation between local and regional bodies on an unprecedented scale, bearing in mind the blurring of national borders.
Todellisuudessa kyse on laajojen alueiden yhteistyöstä, johon on rajoja poistettaessa suhtauduttava uudella tavalla.
2.5 The question of homelessness is by no means a secondary or side issue. It is a key problem to which there is no short-term solution.
2.5 Asunnottomuus ei ole toissijainen tai vähäpätöinen kysymys vaan keskeinen ongelma, joka ei ole ratkaistavissa hyvin lyhyellä aikavälillä.
The aim of ensuring greater economic and social cohesion across the European Union necessarily involves taking account of this sensitive area, which is bound to remain a feature of daily life in European towns at the beginning of the 21st century.
Pyrittäessä taloudelliseen ja yhteiskunnallisen yhteenkuuluvuuden Euroopan unionissa on otettava huomioon tulenarka asunnottomuusilmiö, joka vääjäämättä on eurooppalaisten kaupunkien arkipäivää vielä 21. vuosisadan alkupuolella.
The Committee of the Regions calls for every effort to be made to avoid this state of affairs being accepted, and hopes that all steps will be taken to prevent such situations.
Alueiden komitea suosittaa, että pyritään tekemään kaikki mahdollinen, jotta asiantilaan ei alistuta sekä toivoo, että asunnottomuuden ehkäisemiseksi tehdään aloitteita.
3.1.2 It is agreed in all EU countries that homelessness is unworthy of generally prosperous countries.
3.1.1 Asunnottomat eivät ole ensi näkemältä vaikuttaneet Euroopan unionin huolenaiheilta.
It is also agreed in all these countries that it is a sort of distillation of social and urban problems.
Lisäksi Euroopan tason keskustelujen viimeaikainen kehitys osoittaa, että kiinnostus ongelmakenttää kohtaan on kasvussa.
The homeless are the most visible representatives of exclusion, which in its various forms is continuing to spread throughout Europe.
Asunnottomuus on näin ollen näkyvin syrjäytymisen ilmenemismuodoista, joita on kehittynyt ja kehittyy lisää Euroopassa.
3.1.3 Perceptions of poverty and exclusion vary considerably.
3.1.3 Kansalaisten silmin katsottuna köyhyydellä ja syrjäytymisellä on monet kasvot.
Nevertheless, in the eyes of those living everywhere in the EU homelessness is prominent among those phenomena seen as defining poverty.
Kadulla asuminen on kuitenkin ensisijaisia köyhyyden määrittelyssä käytettyjä ilmiöitä kaikkialla unionissa.
Against a backdrop of anxiety, rising long-term unemployment and concern over the causes of social exclusion, the homeless stand squarely at the centre of this problem in most Member States.
Epävarmuuden vallitessa pitkäaikaistyöttömyyden lisääntyessä joudutaan pohtimaan syrjäytymiskehityksen syitä. Tällöin asunnottomat ovat keskeisessä asemassa useimmissa jäsenvaltioissa.
3.1.4 Since the late 1980s the number of people living under such conditions has become alarming.
3.1.4 Vailla asuntoa elävien henkilöiden määrä on kasvanut hälyttävästi 1980-luvulta alkaen.
Although an objective increase in homelessness is borne out by the increasing local pressure on official or voluntary-sector services, little is actually known about the real scale of the problem: by the same token, hard data on the homeless themselves is hard to come by.
Ilmiön tosiasiallinen lisääntyminen tuntuu paikallisesti yhteiskunnan ja avustusjärjestöjen palveluihin kohdistuvan paineen kasvuna, mutta sen laajuudesta ei tiedetä tosiasiallisesti paljoakaan, samoin kuin yleensä puuttuvat tarkat tiedot itse asunnottomista.
Significant progress has however been achieved thanks to recent research efforts.
Huomattavaa kehitystä on kuitenkin tapahtunut viimeaikaisen tutkimustyön ansiosta.
3.1.5 The state of extreme poverty and the high proportion of single males in this population is well-known.
3.1.5 Äärimmäinen köyhyys ja yksinäisten miesten suuri osuus tässä väestönosassa ovat tunnettuja tosiasioita.
The growing proportions of women and of young people have also been widely documented by research in many urban areas of the EU.
Väestönosan vähittäinen naisistuminen ja nuorentuminen käyvät myös selvästi ilmi monista Euroopan unionin kaupungeissa tehdyistä erityistutkimuksista.
Similarly, high levels of alcohol or drug consumption and a poor general state of health, particularly tuberculosis and mental health (although this should not be overstated), have been acknowledged as important public health issues.
Samoin niistä ilmenee suuri alkoholinkulutus ja huumeiden käyttö sekä yleisen terveydentilan heikentyminen. Tuberkuloosi ja mielenterveyshäiriöt (vaikkei niitä pidäkään liioitella) mainitaan vakavina kansanterveydellisinä ongelmina.
Lastly, the growing number of homeless non-nationals, either from elsewhere in the EU or from North Africa, Sub-Saharan Africa and Eastern Europe, has also been recorded, with levels varying from country to country.
Muista jäsenvaltioista ja myös Pohjois-Afrikan maista, Saharan eteläpuolisesta Afrikasta ja Itä-Euroopasta tulleet ulkomaalaiset kasvattavat asunnottomien joukkoa eri tavoin eri maissa.
The growing proportion of migrants among the homeless is an element which should be taken into consideration, although clearly not to the same extent in every country.
Maahanmuuttajien osuuden lisääntyminen asunnottomien joukossa on joka tapauksessa huomioon otettava tekijä.
3.1.7 The homeless are now high on local and national political agendas.
Tosin heidänkin määränsä vaihtelee maittain.
3.1.8 A number of non-governmental organizations are concerned with this question at EU level, backing research and putting pressure on public bodies. They also point to similarities and
3.1.6 Ongelman näkyvyys ja muodot vaihtelevat huomattavasti maittain, kaupungeittain ja hyvinvointityypeittäin, mutta suurimmassa osassa jäsenvaltioita on 1990-luvulla ollut havaittavissa samankaltaisia ilmiöitä: asunnottomien myymien "katulehtien" yleistyminen, kansalaisten julkiselle vallalle osoittamien vaatimusten ja erilaisten yhdistysten tekemien aloitteiden lisääntyminen.
-5- differences between countries.
Ne tukevat tutkimusta ja painostavat julkisia tahoja.
FEANTSA, the European Federation of National Organisations Working with the Homeless, was set up in 1989, and since 1991 has been charged by the Commission with managing a European Observatory on Homelessness, working through a university network of national correspondents.
Ne tiedottavat maiden välisistä samankaltaisuuksista ja eroista. Asunnottomien kansallisten tukijärjestöjen liitto (Fédération Européenne d'Associations Nationales Travaillant avec les Sans-Abri, FEANTSA) perustettiin 1989, ja vuodesta 1991 alkaen Euroopan komissio on valtuuttanut sen toimimaan Euroopan asunnottomien seurantakeskuksena jäsenvaltiotason järjestöjen muodostaman yliopistollisen verkon pohjalta.
Thanks to the network, information has been successfully compiled and circulated concerning the identity, numbers and make-up of a population that does not conform to conventional statistical models which are usually based on fixed households.
Verkon avulla on pystytty keräämään ja jakamaan tunnistamista, laskentaa ja tutkimusta helpottavia tietoja väestönosasta, jota ei tavoiteta perinteisillä kotipaikkaan perustuvilla tilastointimenetelmillä.
A heterogeneous population
Heterogeeninen väestöryhmä
3.2.1 The higher profile of the homelessness issue over the last ten years or so is explained firstly by the more obvious presence of individuals in the public areas in towns, although their real numbers cannot as yet be accurately gauged.
3.2.1 Asunnottomien esiinmarssi yli kymmenen viime vuoden aikana selittyy ensinnäkin sillä, että he ovat vallanneet kaupunkien yleiset paikat aikaisempaa näkyvämmin, vaikkei heidän lukumääräänsä voidakaan vielä täsmällisesti arvioida.
Certain types of collective action have also made the homeless more visible: squatting, the emergence and spread of street papers, lobbying by activist associations, demonstrations and occupations of public areas or empty buildings.
Asunnottomilla on tiettyjä huomiota herättäviä yhteisiä toimintatapoja: talonvaltaukset, katulehdet, tukiyhdistysten lobbaustoiminta, mielenosoitukset sekä yleisten paikkojen ja tyhjillään olevien rakennusten käyttöönotto.
3.2.2 While describing a population which all European citizens can see for themselves in the streets of their towns might appear simple, it is in fact extremely difficult to gain an accurate picture of this group, in particular because not all homeless people are readily identifiable as such in the street.
3.2.2 Voisi luulla, että on hyvin helppo luonnehtia väestöryhmää, jonka edustajiin jokainen eurooppalainen voi törmätä kotikaupunkinsa kaduilla, mutta itse asiassa sen seikkaperäinen tunteminen on varsin vaikeaa erityisesti siksi, ettei kaikkia asunnottomia voi kadulla tunnistaa asunnottomiksi.
3.2.3 Knowledge about the homeless is scanty, firstly because there is no precise definition or established legal description of the term in each country.
3.2.3 Asunnottomien väestöryhmä tunnetaan huonosti ensiksikin siksi, että heistä ei ole tarkkaa eikä kaikissa maissa vakiintunutta oikeudellista määritelmää.
"Homeless" means very different things from one country to another.
Käsite 'asunnoton' viittaa joka maassa erilaiseen todellisuuteen.
3.2.4 Some studies and national legal provisions put both travellers and the homeless in the same category, since they are of no fixed abode.
Jäsenvaltioissa vallitsevat erilaiset määritelmät, säännöt ja käytänteet eivät selkiytä jo ennestään monimutkaista tilannetta.
It is nevertheless true that the question of the acceptance and tolerance of travellers is from many points of view comparable to that of the treatment accorded to the homeless.
Euroopan unionin tasolla määritelmät eivät ole sen vakiintuneempia selkiyttämisyrityksistä huolimatta.
3.2.5 The fundamental reason for this lack of knowledge is that the homeless constitute an extremely heterogeneous group, covering individuals living in highly diverse circumstances, ranging from the traditional tramp, usually male and living rough for years, to young women who have just been evicted.
3.2.4 Eräissä tutkimuksissa ja eräiden jäsenvaltioiden säädöksissä kiertävä väestönosa yhdistetään yleisesti asunnottomiin, koska kyseisillä henkilöillä ei ole vakituista asuinsijaa.
Research efforts have revealed that the duration of homelessness varies substantially.
Näin erilaisten ryhmien niputtaminen voi vain hämärtää asioita.
Some have been on the streets for some time and are likely to stay there longer still, for others it is a brief and never-to-be-repeated experience; others find themselves homeless from time to time.
Tosiasiaksi kuitenkin jää, että suhtautuminen paikkakunnalle saapuviin kiertolaisiin on usein samankaltaista kuin asunnottomien osakseen saama kohtelu.
3.2.6 An initial problem arises concerning the meaning of the word "homeless".
3.2.6 Toisin sanoen asunnottomien ongelmaan liittyy myös semanttinen ongelma.
In its common usage, it refers more to a kind of social status than to an individual's housing position.
Yleismerkityksessä 'asunnottomalla' viitataan pikemminkin yhteiskunnalliseen asemaan kuin asuinolosuhteisiin.
"Homeless", "vagrant", "tramp" or "beggar" are often taken to mean the same thing, with discussions on homelessness often turning into debates on begging.
Asunnoton, kulkuri, laitapuolen kulkija ja kerjäläinen ovat yleensä synonyymejä. Asunnottomista käytävä keskustelu kääntyykin varsin usein keskusteluksi kerjäämisestä.
However, not all beggars are homeless, or vice-versa.
Mutta kaikki kerjäläiset eivät suinkaan ole asunnottomia eikä päinvastoin.
Homelessness is also closely tied to the housing problem, but the presence of individuals identified as being homeless in Europe's towns and cities is not exclusively a housing issue.
Sitä paitsi asunnottomuus liittyy hyvin kiinteästi koko laajaan asuntokysymykseen. Asunnottomiksi luokiteltavien henkilöiden läsnäolo kaupungeissa ei kuitenkaan ole pelkästään asunto-ongelma.