natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Union's urban areas, however, are also those where social and economic disparities are most marked and certain districts have high levels of poverty and exclusion.
Tämä oli komission ja jäsenvaltioiden peruste Euroopan aluesuunnittelun ja aluekehityksen suuntaviivoille (ESDP), joissa ensimmäisen kerran pyrittiin johdon
For the Commission, and for the Member States, this was the rationale behind the European Spatial Development Perspective (ESDP), which was the first
Kaupunkialueet ovat unionissa kuitenkin niitä alueita, joilla sosiaaliset ja taloudelliset erot ovat suurimpia, ja joissakin kaupunginosissa on korkea köyhyys- ja syrjäytymlsaste.
Summary some cities than between regions in the Union. (The Commission's urban audit identified a number of cities where unemployment varied by a factor of 10 between districts.)
Yhteenveto dettiin useita kaupunkeja, joissa työttömyysluvut ovat yhdessä kaupunginosassa kymmenkertaiset toisiin kaupunginosiin verrattuna).
Accordingly, a large number already receive EU regional aid - 95% of both mountain areas and islands are covered by Objective 1 or 2.
eista että saarista kuuluu joko tavoite 1 - tai 2 -alueisiin.
At the same time, their social and economic conditions vary widely and two of the most prosperous candidate countries are islands (Cyprus and Malta).
Samalla niiden sosiaalisessa ja taloudellisessa tilan teessa on suuria eroja, ja kaksi vaurainta ehdokasvaltlotakin ovat saaria (Kypros ja Malta).
Part II: Contribution of Community policies to economic and social cohesion
II osa: Yhteisön politiikkojen vaikutus taloudelliseen ja sosiaaliseen koheesioon
The population living in rural areas is increasing, if to differing degrees, in all Member States and employment growth is higher there than in the rest of the Union, reflecting their comparative advantages. Equally, however, many remain in difficulty because of their many handicaps.
Maaseutualueiden osuus vaihtelee suuresti jäsenvaltiosta toiseen: Pohjoismaissa ja Irlannissa kaksi kolmesta asuu maaseudulla, kun maaseudun asukkaita Belgiassa, Saksassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa on vain yksi kahdeksasta.
This part of the Report examines the manner in which Community policies have contributed to cohesion, as stipulated in the Treaty (Article 159), and the implications for enlargement of the Union.
Tässä osassa tarkastellaan, miten yhteisön politiikoilla on edistetty koheesiotavoitteen saavuttamista perustamissopimuksen (159 artiklan) mukaisesti ja sen merkitystä unionin laajentumisen kannalta.
Border regions: the problems shift eastwards
Monet niistä ovat kuitenkin yhtä lailla vaikeuksissa monien haittapuolien johdosta.
With the creation of the single market, backed by cross-border cooperation programmes supported by European funds, for the most part existing internal border regions no longer show significant differences in income per head and unemployment compared to the Union as a whole.
Yhtenäismarkkinoiden ja sitä tukevien, unionin rahastoista osarahoitettavien rajatyl¡itävien yhteistyöohjelmien ansiosta useimmilla unionin sisärajoilla sijaitsevilla alueilla ei enää ole merkittäviä eroja henkeä kohti lasketussa tulotasossa ja työttömyysasteessa koko unioniin verrattuna.
In general, the same applies to those regions in the EU15 bordering candidate countries, although there are important differences between the regions concerned.
Sama pätee pääsääntöisesti ehdokasvaltloiden ra janaapureina oleviin nykyisten jäsenvaltioiden alueisiin, joskin näiden alueiden välillä on suuria eroja.
For these regions, the situation could change in the future, in the sense that they are in the frontline in the more competitive circumstances after enlargement.
Juuri näillä alueilla tilanne saattaa muuttua tulevaisuudessa, sillä ne ovat etulinjassa kilpailun lisääntyessä laajentumisen myötä.
For high rates of economic growth to be sustained in lagging regions of the Union, it is important that structural policies are allied to macroeconomic policies which ensure financial stability.
Rahaliittoon valmistauduttaessa inflaatiota onnistuttiin vähentämään koheesiomaissa, etenkin Kreikassa ja Portugalissa, 1990luvulla huomattavasti alle EU:n keskiarvosta 2,5 prosenttiin.
The establishment of a single currency makes the maintenance of such stability easier to achieve.
Nimellistä lähentymistä seurasi näin ollen todellinen lähentyminen.
In the candidate countries, a significantly larger proportion of the population live in border regions (6 out of every 10 people), than in the Union, the main problem areas being in the east along frontiers with third countries.
Ehdokasvaltioissa rajaseutualueilla asuu huomatta vasti enemmän ihmisiä (kuusi kymmenestä) kuin unionissa, ja ongelmat ovat suurimpia idässä kolmansien maiden rajojen läheisyydessä.
Over the 1990s, in the run-up to monetary unification, inflation was reduced considerably in the cohesion countries, especially in Greece and Portugal, from well above the EU average to around 21/2%.
Kehitys oli erityisen vaikuttavaa Irlannissa, kun taas Espanjassa ja Portugalissa ja viimeksi Kreikassa on havaittavissa hitaampaa lähentymistä.
Nominal convergence was, therefore, accompanied by real convergence.
Euron käyttöönotto tekee eroista näkyvämpiä ja pääomasta liikkuvampaa
Islands and archipelagos, mountain and peripheral areas - including the 'outermost' regions - are an important part of the Union and share many common physical and geo-morphological characteristics and economic disadvantages.
Saaret ja saaristot, vuoristoalueet ja syrjäiset alueet -syrjäisimmät alueet mukaan luettuina - muodostavat huomattavan osan unionista ja jakavat useita yhteisiä fyysisiä ja geomorfologisia piirteitä sekä taloudellisia haittoja.
This tendency was particularly marked in Ireland, while convergence has occurred more slowly in Spain and Portugal and more recently in Greece.
Euron käyttöönoton pitäisi johtaa kilpailun lisääntymiseen ja sen seurauksena markkinoiden tehostumiseen. Liiketoimista aiheutuvien kustannusten ja
The introduction of the Euro makes differences more transparent and capital more mobile
Unionin ja ehdokasvaltloiden välinen kauppa on kas vanut huomattavasti 1990luvulla heijastaen asteittaista siirtymistä vapaakauppa-alueeseen vuoteen 2002 mennessä.
The EU economy is becoming more integrated into the global economy as well as internally.
Unionin osuus ehdokasvaltioiden viennistä on jo 60 % kun näiden vastaava osuus unionin viennistä on 10 %.
Closer integration is being accompanied by growing similarity in the composition of trade between Member States.
Kaupan rakenteesta voidaan päätellä, että unioni ja ehdokasvaltiot eivät kilpaile sa moilla tuotteilla.
By reducing transaction costs and interest rate differentials, it should lower the price of capital and increase its availability in lagging regions.
korkoerojen vähennyttyä pääoman hinnan pitäisi laskea ja sen saatavuuden kehityksessä jälkeen jääneillä alueilla parantua.
Capital is likely to flow more easily to areas where the returns are highest, implying that the specific features of different regions will assume more weight in the competition for finance.
Pääoma virtaa helpommin sinne, missä tuotto on korkein.
Trade flows between the Union and the candidate countries have increased markedly during the 1990s, reflecting the progressive move towards a free trade area planned for 2002.
Tästä syystä eri alueiden erityispiirteistä tulee merkittävämpiä ra hoituksesta kilpailtaessa ja heikoimmassa ase massa ovat silloin ne alueet, joiden kilpailukyky on huono.
At the same time, regional variations in labour costs will become more transparent, which should help to focus attention on underlying differences in productivity, a major cause of differences in regional competitiveness.
Alueelliset erot työvoimakustannuksissa tulevat sa malla entistä selkeämmin esiin, jolloin on helpompi keskittyä niiden perustana oleviin eroihin tuottavuudessa, joka kuuluu tärkeimpiin alueellista kilpailukykyä eriyttäviin tekijöihin.
Mergers and acquisitions, which doubled between 1991 and 1999, account for a significant part of this.
Tämä johtuu suurelta osin vuo sina 1991-1999 kaksinkertaistuneista yrityskeskittymistä ja -hankinnoista.
Since such flows now amount, on average, to around 5% of the GDP of the recipient countries and some 20% of investment, they have a major impact on their growth and productive potential.
Niiden osuus on nyt suurin piirtein 5 % kohdemaiden BKT:stä ja 20 % sijoituksista, joten niillä on huomattava vaikutus ta louskasvuun ja tuotantopotentiaaliin.
The decisions taken in 1988 and 1992 to strengthen the Union's support to regions with structural difficulties were motivated by a recognition that closer economic integration would not necessarily permit the reduction of regional disparities and could, initially at least, lead to them widening.
Vuosina 1988 ja 1992 tehdyt päätökset unionin tuen lisäämisestä rakenteellisista vaikeuksista kärsivillä alueilla perustuivat siihen päätelmään, että taloudellisen integroitumisen eteneminen ei välttämättä edistä alueellisten erojen vähentämistä vaan voi, ainakin alkuvaiheessa, lisätä niitä.
Cohesion policy therefore sought to help less developed regions benefit from the advantage of European integration and to enable the Union as a whole to fully exploit its growth potential.
Koheesiopolitiikan tavoitteena oli tästä syystä auttaa vähemmän kehittyneitä alueita pääsemään osallisiksi Euroopan Integroitumisen tuomista eduista ja auttaa unionia kokonaisuudessaan hyödyntämään kasvupotentiaalinsa par haalla mahdollisella tavalla.
They seem to be aimed more at supplying the home market than at exporting back to the EU and are, therefore, unlikely to have a depressing effect on employment and wages in the Union.
Niiden tarkoituksena näyttää pi kemminkin olevan hankintojen tekeminen kotimarkkinoille eikä niinkään vastavlenti EU:hun, eivätkä ne sen vuoksi vaikuta kielteisesti työllisyyteen ja palkkoihin unionissa.
The progress achieved towards a more integrated economy, now extending to the applicant countries as well as the present Member States, is reflected, in particular, in convergence of prices across the Union, expansion of trade and growth of direct investment between countries.
Edistymisestä talouden Integroimisessa, joka koskee nyt Joniin hakijamaita kuin nykyisiä jäsenvaltioita, kertoo etenkin hintojen lähentyminen koko unionissa, kaupan laajentuminen ja suorien investointien lisääntyminen maiden välillä.
A key question concerns the extent to which economic integration is likely to lead to some sectors of activity concentrating in a few regions to exploit economies of scale.
Avainkysymyksiin kuuluu, missä määrin talouden Integroituminen johtaa joidenkin toimintasektoreiden keskittymiseen muutamalle alueelle suurtuotannon etujen hyödyntämiseksi.
In practice, there seems to be a general trend towards concentration in manufacturing, but the extent varies between industries and is occurring at a very slow pace because of the scale of the investment required to change the locational distribution of activities significantly (Ireland and Finland, for different reasons, are exceptions).
Käytännössä teollisuustuotannossa on yleisesti havaittavissa keskittymistä, mutta sen laajuus vaihtelee teollisuudenaloittain ja se tapahtuu hyvin hitaasti, koska toimintojen siirtämiseen tarvitaan suuria investointeja (Irlanti ja Suomi, tosin eri syistä, ovat poikkeuksia).
The risk exists that such a concentration would increase the vulnerability of some regions to external shocks which affect particular sectors concentrated there.
Tällaiseen keskittymiseen liittyy riski, että joistakin alueista tulee haavoittuvampia niille keskittyneihin sektoreihin kohdistuville ulkoisille häiriöille. riöille.
In contrast to the prices of manufactures, which have tended to converge across the Union, differences persist for most services, which underlines the local nature of markets in a number of sectors.
Integroitumisen tuoma kilpailun lisääntyminen ja paikallisen teollisuuden suojaamismahdollisuukslen vähentyminen ovat omiaan lisäämään teknisen
Convergence towards EU prices also seems to be occurring in the more advanced candidate countries, at least for traded industrial goods.
EU:n talous yhdentyy paitsi sisäisesti myös maail manlaajuiseen talouteen. Yhdentymistä seuraa jä senvaltioiden välisen kaupan rakenteen samankaltaisuuden kasvu.
Nevertheless, because of the decisions made by Member States, it was not possible to achieve a better correspondence between the regions eligible for EU structural support and those assisted by State aids.
Yhteenveto valtioiden tekemien päätösten vuoksi EU:n rakennetukea ja valtiontukea saavia alueita ei kuitenkaan onnistuttu saamaan toisiaan vastaaviksi.
The increased competition generated by closer integration and the diminished possibility of protecting local industries are likely to put a premium on technical know-how and to reduce the demand for low skilled workers even further.
osaamisen vaatimuksia ja vähentämään heikosti koulutetun työvoiman tarvetta entisestään.
The response to this should be to raise the levels of education and training of the work force and to orient training towards the skills required in growing sectors.
Tästä syystä työvoiman koulutustasoa olisi nostettava ja keskitettävä koulutusta kasvualoilla tarvittaviin tai toihin.
Education policy and active policies for employment and social development therefore have an important role to play in accompanying economic integration.
Koulutuspolitiikalla sekä aktiivisella työvoimapolitiikalla ja sosiaalisella kehittämistyöllä onkin merkittävä tehtävä taloudellisen integroitumisen liitännäispolltilkkoina.
The Common Agricultural Policy: prices and agricultural markets
Yhteinen maatalouspolitiikka: hinnat ja maatalousmarkkinat
At the same time, the candidate countries will need to comply with the requirements of the 'acquis' (the body of Community law, including directives, regulations as so on) which is likely to add to production costs and affect the ability of their businesses to compete with those in the present Member States.
Ehdokasvaltloiden on samalla siirryttävä noudattamaan yhteisön sääntelyä (yhteisön lakeja, joihin sisältyvät direktiivit, asetukset ja niin edelleen), ja tämä to dennäköisesti lisää tuotantokustannuksia ja vaikuttaa niiden yritysten kilpailumahdollisuuksiin nykyisten jä senvaltioiden yritysten kanssa.
However according to the studies which have been carried out, enlargement of the single market to include the candidate countries should have generally beneficial effects for all parts of the Union, especially for those on the two sides of the border between the old and new Member States.
Tutkimusten mukaan yhtenäismarkkinoiden laajentumisella ehdokasvaltloihin on kuitenkin pääsääntöisesti myönteisiä vaikutuksia unionille kokonaisuudessaan ja erityisesti vanhojen ja uusien jäsenvaltioiden raja-seutualuellle.
During the 1980s, the CAP was directed at reducing official prices of agricultural produce and compensating for the effects of this on farmers' income through direct payments (direct aids), the use of which was generalised under the 1992 reform.
1980-luvulla YMP:n avulla pyrittiin alentamaan maataloustuotteiden virallisia hintoja ja korvaamaan tästä viljelijöille aiheutuvat tulonvähennykset suorilla maksuilla (suorat tuet), jotka otettiin yleisesti käyttöön vuoden 1992 uudistuksessa.
Accordingly, direct aids and support for rural development have accounted for a growing share of total expenditure on agriculture, while only 29% of spending under the EAGGF-Guarantee went on market support and payments to exporters in 1998 as against 82% in 1992.
Suorien tukien ja maaseudun kehittämistuen osuus maatalouden kokonaismenoista onkin kasvanut: EMOTR:n tukiosasto käytti vuonna 1998 ainoastaan 29 % markklnatukeen ja viejille maksettaviin tukiin, mutta vuonna 1992 niiden osuus oli 82 %.
State aids provided by Member States have a potentially important effect on the regional distribution of economic activity.
Jäsenvaltioiden maksamilla valtiontuilla voi olla merkittävä vaikutus elinkeinotoiminnan alueelliseen ja kautumiseen.
In the period 1996 to 1998, they accounted for 21/2% of total public expenditure in the Union or over 1 % of EU GDP (in other words, roughly the same size as the Community budget as a whole) as compared with 0.45% of GDP allocated to EU structural policies.
Vuosina 1996-1998 valtiontukien osuus oli 2,5 % julkisista kokonaismenoista unionissa tai yli 1 % EU:n BKT:stä (toisin sanoen suurin piirtein yhteisön kokonaisbudjettia vastaava summa), kun EU:n rakennepolitiikkaan varattu osuus oli 0,45 % BKTstä.
The CAP, through market support measures and direct aid in particular, involves large transfers between Member States as well as between sectors of economic activity and between social groups.
Markkinatukitolmenpiteiden ja erityisesti suorien tukien johdosta YMP sisältää suuria jäsenvaltioiden sekä elinkeinoalojen ja sosiaaliryhmien välisiä siirtoja.
Although the gap narrowed in the latter part of the 1990s, it is still the case, according to the latest figures, that the more prosperous countries spend more than the cohesion countries, so offsetting to some extent the effect of EU structural policies in the latter.
Vaikka erot kaventuivatkin 1990-luvun loppupuolella, vii meiset tilastot osoittavat, että vauraimmat maat käyttävät niihin edelleen enemmän kuin koheesiomaat, mikä heikentää jossain määrin EU:n rakennepolitiikan vaikutuksia koheesiomaissa.
Portugal, however, traditionally a low beneficiary, remained a net contributor, despite its share of total agricultural expenditure rising from 0.6% to 1.6%.
Portugali, joka on perinteisesti ollut vähäisempi tuensaaja, säilyi nettomaksajana, vaikka sen osuus maatalousmenoista nousikin 0,6 %:sta 1,6 %:iin.
The objective of policy is twofold: to reduce unemployment and increase employment, in part to ensure the long-term sustainability of the European social model.
Tämän lisäksi Nizzassa kokoontunut Eurooppaneuvosto aloitti sosiaalisen osallisuuden edistämistä koskevien kansallisten suunnitelmien koordinoinnin.
The level of supportto agriculture has increased in relation to the number employed in all regions of the Union, largely because of a continuing fall in employment.
Maatalouden tukitaso on noussut suhteessa työllisten määrään kaikilla unionin alueilla, mikä johtuu pitkälti alan työllisyyden jatkuvasta vähentymisestä.
Although it is difficult to identify the specific contribution of the Employment Strategy, the favourable employment developments which have occurred in the recent past seem to suggest that a virtuous circle has been created, in which Member State macroeconomic policies of stability and structural reform play an important part.
Vaikka työllisyysstrategian erityistä vaikutusta onkin vaikea määritellä, työllisyystilanteessa viime aikoina tapahtuneen myönteisen kehityksen perusteella näyttäisi siltä, että on onnistuttu luomaan prosessi, jossa jäsenvaltioiden vakauteen ja rakenneuudistukseen tähtäävät makroekonomiset toimenpiteet ovat merkittävässä asemassa.
The average size of those located in the 20 regions with the smallest size of holding (all situated in the south) declined by just over 2% between 1993 and 1997.
Tilojen keskikoko 20 alueella, joilla on pienikokoisimmat tilat (kaikki sijaitsevat etelässä), pieneni hieman yli 2 %:lla vuosina 1993-1997.
At the same time, it grew by almost 25% in the 20 regions with the largest size of holding, all these being in the north.
Samaan aikaan tilojen keskikoko 20 alueella, joilla on suurin tilakoko ja jotka kaikki sijaitsevat pohjoisessa, kasvoi lähes 25 %:lla.
Labour market performance continues to vary widely between regions, which suggests the need for the development of a regional and local employment strategy.
Työmarkkinoiden toimivuudessa on edelleen suuria eroja alueittain, mistä syystä näyttäisi tarpeelliselta laatia alueellinen ja palkallinen työllisyysstrategia.
Labour shortages are beginning to appear in a number of Member States at the same time as unemployment remains high, reflecting the mismatch between the jobs on offer and the labour skills available.
Monissa jäsenvaltioissa esiintyy jo työvoimapulaa samalla kun työttömyysaste on korkea, mikä on osoitus siltä, että tarjolla olevat työpalkat ja käytettävissä olevan työvoiman ammattitaito eivät vastaa toisiaan.
This requires action both to raise the level of education and training and to direct it to towards sectors of activity in which the demand for labour is growing, while ensuring that priority is given to groups at risk.
Tässä tilanteessa on tarpeen nostaa koulutuksen tasoa ja suunnata se suoraan niille sektoreille, joilla työvoiman tarve kasvaa, ottaen huomioon riskiryhmien ensisijainen asema.
All the NAPs include specific measures aimed at target groups for tackling this problem.
Kalkissa kansallisissa työllisyys strategioissa on erityistoimenpiteitä kohderyhmiä varten tämän ongelman ratkaisemiseksi.
This is the reason why a European Employment Strategy was launched in the Treaty of Amsterdam in 1997, with priority being given to active labour market measures.
Amsterdamin sopimuksessa vuonna 1997 esiteltiin tästä syystä eurooppalainen työllisyysstrategia, jossa aktiiviset työmarkkinatolmenpiteet asetettiin ensisijaiseen asemaan.
Its most visible component is the 'Luxembourg process,' within which the 'employment guidelines,' adopted by the Council each year, are translated into 'National Action Plans' (NAPs) in each Member State.
Sen näkyvimmän osuuden muodostaa 'Luxemburgin prosessi', jossa 'kansalliset työllisyys strategiat', jotka neuvosto hyväksyy vuosittain, siirretään kunkin jäsenvaltion 'kansallisiin toimintasuunnitelmiin'.
These are then evaluated annually in the 'Joint Employment Report,' adopted by the Commission and the Council.
Toimintasuunnitelmat taasen arvioidaan vuosittain komission ja neuvoston hyväksymässä 'yhteisessä työlllsyysraportissa'.
2002: Evaluation and new proposals terms of the jobs created.
Arviointi ja uudet ehdotukset vuonna 2002
Although the likely effect on employment seems modest at the Union level, several tens of thousands of jobs could, nevertheless, be created over the next few years as a result of the directives on water and waste treatment.
Luxemburgin prosessi perustuu neljään toimintapilariin: työvoiman työlllstyvyys, yrittäjyys, yritysten ja työntekijöiden sopeutumiskyky ja yhtäläiset mahdollisuudet.
... and for the candidate countries
Lissabonissa ja Nizzassa kokoontuneet Eurooppa-neuvostot vahvistivat nämä tavoitteet.
In the proposed employment guidelines for 2001, the Commission has focused on achieving full employment, the role of the social partners, continuing training throughout a person's working life and social inclusion.
Komissio on keskittynyt vuotta 2001 varten ehdotetuissa työllisyyden suuntaviivoissa täystyöllisyyden saavuttamiseen, työmarkkinaosapuolten asemaan, jatkuvaan koulutukseen koko työelämän ajan ja sosiaalisen osallistumisen edistämiseen.
Environmental policy
Yhteenveto
The candidate countries face the same problems as the cohesion countries but to a greater extent, particularly in respect of waste treatment.
Ympäristöpolitiikka jätehuollossa.
The Union is already helping to finance the investment required through ISPA and after accession, this will be one of the priorities for the Cohesion Fund.
Unioni rahoittaa jo nyt tarvittavia investointeja ISPAn avulla, ja tämä kuuluu ko heesiorahaston ensisijaisiin kohteisiin liittymisen jälkeen. keen.
The pursuit of economic and social cohesion and the protection of the environment are complementary objectives.
Taloudellisen ja sosiaalisen koheesion edistäminen ja ympäristönsuojelu ovat toisiaan täydentäviä tavoitteita.
The cost of implementing all the directives on water and waste treatment as well as the measures resulting from the Kyoto conference should amount to only around 0.5% of Union GDP.
Kaikkien vesi- ja jätehuoltoa koskevien direktiivien noudattamisen ja Kioton sopimukseen perustuvien toi menpiteiden toteuttamisen arvioidaan maksavan vain 0,5 % unionin BKT:stä.