natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the case-by-case examination and in specifying types of plans and programmes [regarding the determination of plans and programmes that are covered by the Directive], the authorities referred to in Article 6(3) shall be consulted.
[Direktiivin soveltamisalaan kuuluvien suunnitelmien ja ohjelmien määrittelyn yhteydessä] tapauskohtaisessa tarkastelussa sekä suunnitelma- ja ohjelmatyyppien määrittelyssä on kuultava 6 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja viranomaisia.
Before determining under Article 3 whether an SEA is required, the relevant authorities have to be consulted.
Ennen kuin tehdään 3 artiklan mukainen päätös siitä, onko strateginen ympäristöarviointi tehtävä, on kuultava asiaan kuuluvia viranomaisia.
When a case-by-case approach is used, this consultation has to take place on each separate occasion.
Käytettäessä tapauskohtaista lähestymistapaa tämä kuuleminen on järjestettävä kussakin tapauksessa erikseen.
Member States shall ensure that their conclusions pursuant to paragraph 5 [regarding the determination of plans and programmes that are covered by the Directive], including the reasons for not requiring an environmental assessment pursuant to Articles 4 to 9, are made available to the public.
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että lopputulokset, joihin on 5 kohdan nojalla päädytty [direktiivin soveltamisalaan kuuluvien suunnitelmien ja ohjelmien määrittelyn yhteydessä], ovat yleisön saatavilla, mukaan lukien perusteet, joiden vuoksi 49 artiklan mukaista ympäristöarviointia ei ole vaadittu.
The determination under Article 3(5) of whether an environmental assessment is required has to be made public and, if an assessment is not to be required, there is a specific obligation for the reasons to be made publicly available.
Päätöksestä siitä, onko 3 artiklan 5 kohdan mukainen ympäristöarviointi tehtävä, on tiedotettava, ja jos arviointia ei vaadita, on erityinen velvoite tuoda tätä koskevat perustelut yleisön saataville.
In publicising these conclusions, Authorities may find it helpful to state how the criteria in Annex II have been taken into account.
Tiedottaessaan näistä lopputuloksista viranomaisten on hyvä ilmoittaa, miten liitteen II perusteet on otettu huomioon.
For an overview of types of consultation, techniques and case studies, see also Environmental Resource Management.
Kuulemista, tekniikoita ja tutkimuksia koskevan yhteenvedon osalta katso myös lähdeluettelossa mainittu "Environmental Resource Management".
process about whether the correct topics are addressed in the report and are covered in the right level of detail.
YVA-direktiiviin ei sisälly vaatimusta, jonka mukaan viranomaiset olisi otettava mukaan YVA-menettelyn tähän vaiheeseen.
Where a Member State considers that the implementation of a plan or programme being prepared in relation to its territory is likely to have significant effects on the environment in another Member State, or where a Member State likely to be significantly affected so requests, the Member State in whose territory the plan or programme is being prepared shall, before its adoption or submission to the legislative procedure, forward a copy of the draft plan or programme and the relevant environmental report to the other Member State.
Jos jäsenvaltio katsoo, että sen aluetta koskevan, valmisteilla olevan suunnitelman tai ohjelman toteuttamisella on todennäköisesti merkittäviä vaikutuksia toisen jäsenvaltion ympäristöön, tai jos jäsenvaltio, jolle todennäköisesti aiheutuu merkittäviä ympäristövaikutuksia, sitä pyytää, on sen jäsenvaltion, jonka alueella suunnitelma tai ohjelma on valmisteilla, toimitettava tälle toiselle jäsenvaltiolle jäljennös suunnitelma- tai ohjelmaluonnoksesta ja asiaankuuluvasta ympäristöselostuksesta ennen suunnitelman tai ohjelman hyväksymistä tai sitä koskevan lainsäädäntömenettelyn aloittamista.
Article 7 provides for consultation on plans or programmes that are likely to have significant effects in other Member States.
Direktiivin 7 artiklassa säädetään sellaisia suunnitelmia tai ohjelmia koskevasta kuulemisesta, joilla on todennäköisesti merkittäviä vaikutuksia toisten jäsenvaltioiden ympäristöön.
On this issue the Directive follows the general approach taken by the UN ECE Convention on Environmental Impact Assessment in a Transboundary Context (Espoo Convention).
Tämän kysymyksen osalta direktiivissä noudatetaan Yhdistyneiden Kansakuntien talouskomission valtioiden rajat ylittävien ympäristövaikutusten arviointia koskevaa yleissopimusta (Espoon yleissopimusta).
Member States will need to ensure they have provisions in place which allow them to identify whether plans or programmes are indeed likely to have transboundary effects.
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että niillä on voimassa olevat säännökset, joiden avulla ne voivat yksilöidä, millä suunnitelmilla tai ohjelmilla tosiaankin on todennäköisesti rajat ylittäviä vaikutuksia.
Where a Member State is sent a copy of a draft plan or programme and an environmental report under paragraph 1, it shall indicate to the other Member State whether it wishes to enter into consultations before the adoption of the plan or programme or its submission to the legislative procedure and, if it so indicates, the Member States concerned shall enter into consultations concerning the likely transboundary environmental effects of implementing the plan or programme and the measures envisaged to reduce or eliminate such effects.
Jos jäsenvaltiolle on I kohdan mukaisesti lähetetty jäljennös suunnitelma- tai ohjelmaluonnoksesta sekä ympäristöselostuhesta, sen on ilmoitettava toiselle jäsenvaltiolle, haluaako se neuvotella asiasta ennen suunnitelman tai ohjelman hyväksymistä tai sitä koskevan lainsäädäntömenettelyn aloittamista. Jos se ilmoittaa haluavansa neuvotella asiasta, asianomaisten jäsenvaltioiden on aloitettava neuvottelut suunnitelman tai ohjelman toteuttamisen aiheuttamista todennäköisistä rajat ylittävistä ympäristövaikutuksista ja tällaisten vaikutusten vähentämiseksi tai poistamiseksi suunnitelluista toimenpiteistä.
Where such consultations take place, the Member States concerned shall agree on detailed arrangements to ensure that the authorities referred to in Article 6(3) and the public referred to in Article 6(4) in the Member State likely to be significantly affected are informed and given an opportunity to forward their opinion within a reasonable time-frame.
kohdassa tarkoitetuille viranomaisille ja 6 artiklan 4 kohdassa tarkoitetulle yleisölle siinä jäsenvaltiossa, johon kohdistuu todennäköisesti merkittäviä ympäristövaikutuksia, ilmoitetaan asiasta ja annetaan tilaisuus esittää mielipiteensä kohtuullisessa ajassa.
Once the transboundary mechanism is triggered, the Member States involved have to agree on more detailed arrangements to ensure the necessary consultation of the public and environmental authorities in the Member State affected.
Kun valtioiden välisen mekanismin edellytykset täyttyvät, asianosaisten jäsenvaltioiden on sovittava yksityiskohtaisista järjestelyistä, joilla varmistetaan yleisön ja ympäristöviranomaisten tarvittava kuuleminen siinä jäsenvaltiossa, johon vaikutukset kohdistuvat.
Bilateral agreements that have been established in the framework of the Espoo Convention may, suitably modified to cover plans and programmes, provide a pattern for these arrangements.
Nämä järjestelyt voidaan hoitaa Espoon yleissopimuksen nojalla tehtyjen kahdenvälisten sopimusten puitteissa, jos niihin on tehty asianmukaiset muutokset suunnitelmien tai ohjelmien sisällyttämiseksi niihin.
Multilateral arrangements may be established where appropriate.
Tarvittaessa voidaan sopia monenvälisistä järjestelyistä. estelyistä.
Where Member States are required under this Article to enter into consultations, they shall agree, at the beginning of such consultations, on a reasonable timeframefor the duration of the consultations.
Jos jäsenvaltioiden on aloitettava neuvottelut tämän artiklan mukaisesti, niiden on neuvottelujen alkaessa sovittava kohtuullisesta neuvotteluaikataulusta.
The Directive requires that reasonable time frames are to be provided for consultation in transboundary situations.
Direktiivissä edellytetään, että valtioiden välisissä tapauksissa on varattava kohtuullinen neuvotteluaikataulu.
Compared with non-transboundary situations, these will need to be sufficient for contact to be established between the States concerned, the identification and consultation of the public and environmental authorities in the affected State, and consideration of the resulting comments by the appropriate authorities in the State of origin.
Verrattuna tapauksiin, jotka eivät ole valtioiden välisiä, aikataulun täytyy olla riittävä, jotta ehditään luoda yhteys jäsenvaltioiden välille, yksilöidä sen valtion julkiset tai ympäristöviranomaiset, jota asia koskee, ja kuulla niitä, ja jotta alkuperävaltion asiaan kuuluvat viranomaiset ehtivät ottaa huomioon tuloksena saatavat huomautukset.
Practical matters such as the need to prepare translations may also lengthen the process.
Käytännön kysymykset, kuten käännösten laatimisen tarve, saattavat myös pidentää prosessia.
The Directive allows for ad hoc arrangements to be established for transboundary issues.
Direktiivissä sallitaan se, että valtioiden välisissä tapauksissa laaditaan tilapäisiä järjestelyjä.
These could differ in each case.
Ne voivat olla kussakin tapauksessa erilaisia.
This can be helpful when the affected Member State wishes to designate different authorities or different parts of the public for different plans or programmes to enter into the consultation.
Tästä voi olla apua, kun jäsenvaltio, johon vaikutukset kohdistuvat, haluaa nimetä eri suunnitelmien ja ohjelmien kohdalla kuultaviksi eri viranomaisia tai eri yleisön osia.
Alternatively it would be possible to agree upon a general framework for bilateral consultation, leaving the detailed arrangements to case-specific situations.
On myös mahdollista sopia kahdenvälisten neuvottelujen yleisistä puitteista ja jättää yksityiskohtaiset järjestelyt tapauskohtaisesti ratkaistaviksi.
When different regions in an affected Member State are involved, this may be a practical solution.
Tämä saattaa olla käytännöllinen ratkaisu silloin, kun asiaan liittyy useita sen jäsenvaltion alueita, johon vaikutukset kohdistuvat.
The environmental report prepared pursuant to Article 5, the opinions expressed pursuant to Article 6 and the results of any transboundary consultations entered into pursuant to Article 7 shall be taken into account during the preparation of the plan or programme and before its adoption or submission to the legislative procedure.
Tämän direktiivin 5 artiklan mukaisesti laadittu ympäristöselostus, 6 artiklan mukaisesti esitetyt mielipiteet ja 7 artiklan mukaisesti käytyjen valtioiden välisten neuvottelujen tulokset on otettava huomioon suunnitelmaa tai ohjelmaa valmisteltaessa ja ennen sen hyväksymistä tai sitä koskevan lainsäädäntömenettelyn aloittamista.
The obligations in Article 8 of the Directive reflect the iterative nature of the process of environmental assessment as applied to plans and programmes.
Direktiivin 8 artiklan velvoitteet ilmentävät suunnitelmiin ja ohjelmiin sovellettavan ympäristöarviointiprosessin kertautuvaa luonnetta. Ne
They also reflect the obligation in Article 7 of the Aarhus Convention which, in conjunction with Article 6(8) ofthat Convention, requires that in decisions on plans and programmes due account is taken of the outcome of the public participation.
heijastavat myös Århusin yleissopimuksen 7 artiklan velvoitetta, jossa -samoin kuin yleissopimuksen 6 artiklan 8 kohdassa - edellytetään, että suunnitelmia ja ohjelmia koskevien päätösten kohdalla otetaan asianmukaisesti huomioon yleisön kuulemisen tulos.
The requirement to make information on this available is set out in Article 9 of the Directive (see below).
Vaatimus toimittaa tätä koskevat tiedot saataville on asetettu direktiivin 9 artiklassa (katso jäljempänä).
Member States shall ensure that, when a plan or programme is adopted, the authorities referred to in Article 6(3), the public and any Member State consulted under Article 7 are informed and the following items are made available to those so informed: (a) the plan or programme as adopted; (b) a statement summarising how environmental considerations have been integrated into the plan or programme and how the environmental report
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kun suunnitelma tai ohjelma hyväksytään, 6 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuille viranomaisille, yleisölle ja 7 artiklan mukaisesti neuvotteluosapuolena olleelle jäsenvaltiolle ilmoitetaan asiasta, sekä että tällaisen ilmoituksen saaneiden saataville toimitetaan seuraavat asiakirjat: (a) hyvähytty suunnitelma tai ohjelma; (b) lausunto siitä, miten ympäristönäkökohdat on otettu suunnitelmassa tai ohjelmassa huomioon ja miten 5 artiklan mukaisesti laadittu ympäristöselostus, 6 artiklan mukaisesti esitetyt mielipiteet ja 7 artiklan mukaisesti käytyjen neuvottelujen tulokset on 8 artiklan mukaisesti otettu huomioon, sekä syyt siihen, miksi hyväksytty suunnitelma tai ohjelma on valittu, kun otetaan huomioon muut käsitellyt kohtuulliset vaihtoehdot
prepared pursuant to Article 5, the opinions expressed pursuant to Article 6 and the results of [transboundary] consultations entered into pursuant to Article 7 have been taken into account in accordance with Article 8 and the reasons for choosing the plan or programme as adopted, in the light of the other reasonable alternatives dealt with, and (c) the measures decided concerning monitoring in accordance with Article 10.
(c) seurantaa koskevat toimenpiteet, joista on päätetty 10 artiklan mukaisesti.
The detailed arrangements concerning the information referred to in paragraph 1 shall be determined by the Member States.
Jäsenvaltioiden on määriteltävä 1 kohdassa tarkoitettujen tietojen antamista koskevat yksityiskohtaiset järjestelyt.
Article 9 deals with the provision ofinformation about the final results of the assessment procedure.
Direktiivin 9 artiklassa käsitellään arviointimenettelyn lopullisia tuloksia koskevan tiedon toimittamista saataville.
The Member States have discretion in the way they make information available to the public.
On jäsenvaltioiden harkintavallassa, miten ne toimittavat tiedon yleisön saataville.
Authorities must provide sufficient information about the conditions under which the environmental information is available and how it can be obtained.
Viranomaisten on toimitettava riittävät tiedot ympäristötietojen saatavuudesta sekä ja siitä, miten tietoa voi saada.
The facilities for doing this include, for example, information publications, announcements in government publications or on government web-sites, television or radio public service announcements, or as part of environmental information catalogues that describe how relevant information can be obtained.
Tiedottamisen keinoihin sisältyvät esimerkiksi tiedotteet, ilmoitukset hallituksen julkaisuissa tai verkkosivuilla, radiossa tai televisiossa julkaistavat yleisölle suunnatut ilmoitukset tai ympäristötietoja koskevat luettelot, joissa kerrotaan, mistä asiaa koskevia tietoja saa.
The notification to the public is similar to that in the EIA Directive.
Yleisölle ilmoittamista koskevat säännökset ovat samankaltaisia kuin YVA-direktiivissä.
Member States can make use of this experience or set up different arrangements with the same objective.
Jäsenvaltiot voivat hyödyntää siitä saamiaan kokemuksia tai luoda erilaiset järjestelyt, joilla on sama tavoite.
Contrary to the EIA Directive, Directive 2001/42/EC does not include provisions for confidentiality with regard to the plan or programme or environmental report.
Toisin kuin YVA-direktiiviin, direktiiviin 2001/42/EY ei sisälly säännöksiä suunnitelman tai ohjelman tai ympäristöselostuksen luottamuksellisuudesta.
Artide 10 extends Member States' duties beyond the planning phase to the implementation phase and lays down the obligation to monitor the significant environmental effects of the implementation of plans and programmes.
Direktiivin 10 artiklassa jäsenvaltioiden velvoitteiden alaa laajennetaan suunnitteluvaiheesta toteuttamisvaiheeseen, ja siinä asetetaan velvoite seurata suunnitelmien ja ohjelmien toteuttamisen merkittäviä ympäristövaikutuksia.
Monitoring is an important element of the Directive since it enables the results of the environmental assessment to be compared with the environmental effects which in fact occur.
Seurannalla on tärkeä merkitys direktiivissä, sillä sen ansiosta ympäristöarvioinnin tuloksia voidaan verrata käytännössä toteutuviin ympäristövaikutuksiin.
The Directive does not prescribe how the significant environmental effects are to be monitored, for example, the bodies responsible for monitoring, the time and frequency of monitoring, or the methods to be used.
Direktiivissä ei säädetä siitä, miten merkittäviä ympäristövaikutuksia on seurattava, esimerkiksi seurannasta vastaavista elimistä, seurannan kestosta tai seurantaväleistä tai käytettävistä menetelmistä.
Although monitoring activities are widespread across the EU, the information gathered is not always readily available or in comparable formats, even within the same administration.
Vaikka seurantatoimia toteutetaan eri puolilla EU:ta, kerätty tieto ei ole aina helposti saatavissa tai vertailukelpoisessa muodossa edes samalla hallinnonalalla.
Member States may wish to consider whether any legal or administrative measures are needed not merely to ensure in accordance with the Directive that monitoring takes place but also to go further and enable data to be accessed and shared when appropriate, so that the obligations of Article 10 can be discharged efficiently.
Jäsenvaltioiden kannattaa harkita, tarvitaanko oikeudellisia tai hallinnollisia toimia, ei vain direktiivin vaatimusten mukaisen seurannan varmistamiseksi, vaan myös siksi, että voidaan mennä pidemmälle ja mahdollistaa se, että tietoja voidaan tarvittaessa käyttää ja levittää siten, että 10 artiklan velvoitteet voidaan täyttää tehokkaasti.
Member States shall monitor the significant environmental effects of the implementation of plans and programmes in order, inter alia, to identify at an early stage unforeseen adverse effects, and to be able to undertake appropriate remedial action.
Jäsenvaltioiden on seurattava suunnitelmien ja ohjelmien toteuttamisen merkittäviä ympäristövaikutuksia, jotta ne voivat muun muassa osoittaa odottamattomat haitalliset vaikutukset aikaisessa vaiheessa ja ryhtyä tarpeellisiin parannustoimiin.
Article 10 establishes that monitoring of the significant environmental effects of plans and programmes covered by the Directive is an obligation.
Direktiivin 10 artiklassa säädetään velvoitteesta seurata direktiivin soveltamisalaan kuuluvien suunnitelmien ja ohjelmien merkittäviä ympäristövaikutuksia.
When a plan or programme is adopted, the authorities referred to under Article 6(3), the public and any Member State consulted under Article 7 must be informed about 'the measures decided concerning monitoring in accordance with Article 10'(Article 9(l)(c)).
Suunnitelman tai ohjelman hyväksymisen jälkeen 6 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuille viranomaisille, yleisölle ja kaikille 7 artiklan nojalla kuulluille jäsenvaltioille on ilmoitettava "seurantaa koskevista toimenpiteistä, joista on päätetty 10 artiklan mukaisesti" (9 artiklan 1 kohdan c alakohta).
The Directive does not define the meaning of 'monitor'.
Direktiivissä ei määritellä "seurannan" merkitystä.
Monitoring can, however, be generally described as an activity of following the development of the parameters of concern in magnitude, time and space.
Seuranta voidaan kuitenkin yleisesti kuvata toiminnaksi, jossa seurataan merkitykseen, kestoon ja laajuuteen liittyvien parametrien kehitystä.
In the context of Article 10 and its references to unforeseen adverse effects and remedial action, monitoring may also be a means of verifying the information in the environmental report.
Direktiivin 10 artiklan ja sen odottamattomia haitallisia vaikutuksia ja parannustoimia koskevan maininnan puitteissa seurannan avulla voidaan myös tarkistaa ympäristöselostuksen tiedot.
Article 10 does not contain any technical requirements about the methods to be used for monitoring.
Direktiivin 10 artikla ei sisällä teknisiä vaatimuksia menetelmistä, joita seurannassa on käytettävä.
The methods chosen should be those which are available and best fitted in each case to seeing whether the assumptions made in the environmental assessment correspond with the environmental effects which occur when the plan or programme is implemented, and to identifying at an early stage unforeseen adverse effects resulting from the implementation of the plan or programme.
Valittujen menetelmien tulisi olla sellaisia, jotka ovat käytettävissä ja joiden avulla voidaan kussakin tapauksessa parhaiten todeta, vastaavatko ympäristöarvioinnissa esitetyt oletukset suunnitelman tai ohjelman toteuttamisen yhteydessä ilmeneviä ympäristövaikutuksia, ja tunnistaa varhaisessa vaiheessa suunnitelman tai ohjelman toteuttamisesta aiheutuvat odottamattomat haitalliset vaikutukset.
It is clear that monitoring is embedded in the context of the environmental assessment and does not require scientific research activities.
On selvää, että seuranta on tässä yhteydessä osa ympäristöarviointia eikä edellytä tieteellistä tutkimustoimintaa.
Also the character (e.g. quantitative or qualitative) and detail of the environmental information
Myös seurannassa tarvittavien ympäristötietojen laatu
necessary for monitoring depend on the character and detail of the plan or programme and its predicted environmental effects.
(kvalitatiiviset/kvantitatiiviset tiedot) ja yksityiskohtaisuus riippuvat suunnitelman tai ohjelman ja sen odotettujen ympäristövaikutusten luonteesta ja yksityiskohtaisuudesta.
If monitoring can be satisfactorily integrated in the regular planning cycle, it may not be necessary to establish a separate procedural step for carrying it out.
Jos seuranta voidaan tyydyttävästi sisällyttää tavanomaiseen suunnittelujaksoon, sitä varten ei ehkä tarvitse luoda erillistä menettelyvaihetta.
Monitoring may coincide for example with the regular revision of a plan or programme, depending on which effects are being monitored and upon the length of intervals between revisions.
Seuranta voidaan sisällyttää esimerkiksi suunnitelman tai ohjelman säännönmukaiseen tarkastamiseen sen mukaan, mitä vaikutuksia seurataan ja kuinka pitkiä tarkastusvälit ovat.
Monitoring has to cover the significant environmental effects.
Seurannan on katettava merkittävät ympäristövaikutukset.
These cover in principle all kinds of effects, including positive, adverse, foreseen and unforeseen19ones. They may usually be the effects described in the environmental report (in accordance with Article 5 and Annex 1(f)) and so will often be focused on the information that 'may reasonably be required taking into account the contents and level of detail in the plan or programme and its stage in the decisionmaking process' (Article 5(2)).
Niihin kuuluvat periaatteessa kaikenlaiset vaikutukset, muun muassa myönteiset, kielteiset, haitalliset, odotetut ja odottamattomat vaikutukset.19Usein ne ovat ympäristöselostuksessa kuvattuja vaikutuksia (5 artiklan ja liitteessä I olevan f kohdan mukaisesti, joten usein niissä keskitytään tietoihin, "joita kohtuudella voidaan vaatia, kun otetaan huomioon viimeisimmät tiedot ja arviointimenetelmät, suunnitelman tai ohjelman sisältö ja yksityiskohtaisuus sekä se, missä vaiheessa se on päätöksentekomenettelyssä" (5 artiklan 2 kohta).
It is possible that monitoring of other effects may sometimes be justified (for example, effects which were not foreseen when the plan or programme was drawn up).
Joskus saattaa olla perusteltua seurata muitakin vaikutuksia (esimerkiksi vaikutuksia, joita ei osattu odottaa suunnitelmaa tai ohjelmaa laadittaessa).