natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It is assumed that we also regionalise intermediate consumption according to the consuming governmental local KAU, thus uniformly regionalising -with the exception of actual collective consumption (see section 4.4.1) - all transactions in goods and services and applying the same criterion as for the distributive-type transactions - investment grants and compensation of employees.
Myös välituotekäyttö alueellistetaan oletuksen mukaan käyttäjänä olevan julkishallinnon paikallisen TAY:n mukaan, jolloin kaikki tavaroihin ja palveluihin kohdistuvat taloustoimet, joihin sovelletaan samaa kriteeriä kuin jakotaloustoimien kaltaisiin taloustoimiin, eli investointia vustukset ja palkansaajakorvaukset, alueellistetaan yhdenmukaisesti, ei kuitenkaan todellista kollektiivista kulutusta (katso kohta 4.4.1).
For compensation of employees, however, it is assumed to be necessary to provide the regional figures according to the residence of the households of the employees as well.
Palkansaajakorvausten osalta katsotaan tarpeelliseksi tuottaa alueelliset luvut myös palkansaajien kotitalouksien kotipaikkojen mukaan.
This alternative régionalisation is also proposed to be carried out, in accordance with the criterion of the residence of the counterpart unit, as set out below.
Tämä vaihtoehtoinen alueellistaminen ehdotetaan tehtäväksi vastinyksikön kotipaikkaan perustuvaa kriteeriä noudattaen seuraavassa esitettävän mukaisesti.
3.2.3 Applying the counterpart criterion
3.2.3 Vastinkriteerin soveltaminen
One may say that, for local government and uni regional state governments, we can widely apply a bottom-up approach in simply aggregating the budget data, at least for some transactions, and thus having a third type of régionalisation criterion.
Paikallishallinnon ja yksialueisten osavaltiohallintojen kohdalla voidaan yleisesti soveltaa osista kokonaisuuteen -menetelmää yksinkertaisesti aggregoimalla aina kin joidenkin taloustoimien budjettitiedot, jolloin saada an kolmas alueellistamiskriteerin laji.
It should be emphasised that this bottom-up compilation requires some conventions about counterparts and local KAUs (see also section 3.5) and thus matches and - as a special variant of each - unifies the two criteria described below.
On syytä korostaa, että osista kokonaisuuteen -menetelmällä la adittu tilinpito edellyttää joitakin vastinyksiköitä ja paikallisia TAY:itä koskevia käytäntöjä (katso myös kohta 3.5), jotta edellä kuvattujen kahden kriteerin erityiset muunnelmat sopivat toisiinsa ja ovat yhtenäisiä.
3.2 2 Applying the residence of local KAU criterion
3.2.2 Paikallisen TAY:n kotipaikkaan perustuva kriteeri
The local KAU criterion can only be applied for the transactions listed above.
Paikallisen TAY:n mukaista kriteeriä voidaan soveltaa ainoastaan edellä lueteltuihin taloustoimiin.
For all other transactions, a different criterion is necessary.
Muihin ta loustoimiin on tarpeen soveltaa erilaista kriteeriä.
The criterion of the residence of the counterpart unit or, in short, the counterpart criterion, provides an alternative.
Vastinyksikön kotipaikkaan perustuva kriteeri, jota kutsutaan lyhyesti vastinkriteeriksi, tarjoaa vaihtoehdon.
It is explained here for the most problematic sub-sector, central government.
Tässä kuvataan sen soveltamista ongelmallisimpaan alasektoriin eli valtionhallintoon.
"As a general principle, aggregates on production activities should be allocated to the region where the unit carrying out the relevant transaction is resident.
"Tuotantotoimialojen kokonaissuureet tulisi periaatteessa kohdentaa siihen alueeseen, jossa keskeiset ta loustoimet suorittavalla yksiköllä on kotipaikka.
The residence of the local KAU is an essential criterion for the allocation of these aggregates to a particular region" (ESA 13.19).
Paikallisen TAY:n kotipaikka on oleellinen kriteeri kohdennettaessa näitä kokonaissuureita johonkin tiettyyn alueeseen" (EKT 13.19).
For all subsectors of general government it is relatively easy to identify offices, schools, military camps etc. as local KAUs.
Julkisyhteisöjen kaikkiin alasektoreihin on suhteellisen helppo identifioida paikallisina TAY:inä pidettäviä virastoja, kouluja, sotilastukikohtia yms.
The records for the regional accounts of GVA and GFCF by industries may be used, rearranging them institutionally by the subsectors of general government.
Aluetilinpidon toimialakohtaisen arvonlisäyksen ja kiinteän pääoman bruttomuodostuksen kirjauksia voidaan käyttää järjestämällä ne uudelleen institutionaalisesti julkisyhteisöjen alasektorien mukaan. an.
For nearly all its transactions, central government has a regionally identified partner, i.e. the statistical observation of each of its transactions can in principle refer to government and to the counterpart of the transaction.
Valtionhallinnolla on lähes kaikissa taloustoimissa alue ellinen yhteistyökumppani, eli sen kunkin taloustoimen tilastollinen havainnointi voi periaatteessa kohdistua sekä julkishallintoon että taloustoimen vastinyksikköön.
In most cases, at least one partner of a governmental transaction can be identified with a region.
Useimmiten vähintään yksi julkishallinnon taloustoimen osapuolista voidaan identifioida johonkin alueeseen.
Within regional accounts, the prime purpose of the counterpert criterion is to use this information when regional identification of the transacting governmental unit is neither possible nor useful for analytical purposes.
Aluetilinpidossa vastinkriteerin soveltamisen ensisijaisena tarkoituksena on käyttää näitä tietoja silloin, kun taloustoimia harjoittavan julkishallinnon yksikön identifiointi ei ole mahdollista eikä analyysin kannalta hyödyllistä.
Thus, when there is no government unit to which the transaction can or should be attributed, central government's receipts are regionalised by region of origin (payer) and its disbursements by region of destination (recipient).
Jos siis ei ole olemassa julkishallinnon yksikköä, johon taloustoimi voitaisiin tai pitäisi kohdentaa, valtionhallinnon tulot alueellistetaan alkuperäalueen (maksajan) mukaan ja menot kohdealueen (vastaanottajan) mukaan.
Only when this idea is not valid must a key for a lump regional breakdown be found.
Ainoastaan silloin, kun tätä käytäntöä ei voida soveltaa, on löydettävä keino likimääräiseen alueelliseen jakoon.
At first glance there is no conflict with the general principle of allocating GFCF according to ownership (ESA 13.20).
Ensi näkemältä tämä ei ole ristiriidassa sen yleisen periaatteen kanssa, jonka mukaan kiinteän pääoman bruttomuodostus kohdennetaan omistuksen perusteella (EKT 13.20).
However, general government's infrastructure assets such as roads, dams, dikes, waste deposits and the like are normally located outside any local KAU of the government.
Julkisyhteisöjen infrastruktuurivarat kuten tiet, padot, kaatopaikat ja muut vastaavat sijaitsevat kuitenkin yleensä julkishallinnon paikallisten TAY:iden ulkopuolella.
It is therefore assumed that at the location of the investment a notional
Tästä syystä oletetaan, että investoinnin
4 The ESA partly overcomes this duality by introducing notional units for foreign owners of land or for establishments of foreign corporations.
Vaikka hyvin tiedettäisiin, mikä julkisen hallinnon paikallinen TAY tai institutionaalinen yksikkö on suorittanut taloustoimet, tämän tiedon sijaan ehdotetaan käy tettävän vastinkriteeriä.
But it does not at all deny the existence of this duality which, effectively, amounts to the difference between GDP and GNP.
Jakotaloustoimien alueellista minen maksun perimis- tai suorittamispaikan mukaan ei ole hyödyllistä, vaan se saattaa olla jopa harhaanjohtavaa, koska valtionhallinnon rahataloustoimista on
Even when we are well informed which local KAU or institutional unit of government has performed the transactions we would disregard this information in favour of the counterpart criterion.
' EKTssä osittain sivuutetaan tämä kahtiajako ottamalla käyttöön ulkomaisten maanomistajien ja ulkomaisten yritysten laskennalliset yksiköt.
Regionalising distributive transactions according to the location of encashment or disbursement would not be useful, and might even be misleading because, for the monetary transactions of central government, the only items of
Siinä ei kuitenkaan kielletä kahtiajaon olemassaoloa, joka tosiasiassa on BKT:n ja BKTLn välinen ero.
Thus, following this idea, central government is deemed to be omnipresent.
syytä tietää ainoastaan tulojen lähteet ja maksujen koh­teet.
In other words: in each region, in the extraregio and in the rest of the world, central government has a notional statistical unit to perform its transactions with the region of which this unit forms a part. Information about which unit in fact performs the transaction can be ignored.
Vastinkriteeriin perustuvaa valtionhallinnon aluee­llista tilastollista yksikköä on pidettävä pikemminkin las­kennallisena virastona, jonka tileistä käyvät ilmi paikallishallinnon ja muiden kuin julkishallinnon institu­tionaalisten yksiköiden vaikutukset aluetilinpitoon.
interest are where the receipts come from and where the disbursements go.
Tämän periaatteen mukaisesti valtionhallinnon katso­taan olevan läsnä kaikkialla.
The regional statistical unit of central government based on the counterpart criterion, is rather to be understood as a notional agency whose account reflects the effects on the regional accounts of local government and of the non-governmental institutional units.
Toisin sanoen kaikilla alueilla, ulkoalueella ja ulkomaissa valtionhallinnolla on laskennallinen tilastollinen yksikkö, joka suorittaa ta­loustoimia sen alueen kanssa, johon tämä yksikkö kuu­luu. Taloustoimen todella suorittavaa yksikköä koskevia tietoja ei tarvita.
Deriving central government's regional account from its national account by applying the counterpart criterion
Valtionhallinnon aluetilinpidon johtaminen kansantalouden tilinpidosta vastinkriteeriä soveltaen
The scheme is simplified because there are two regions and selected transactors only, abd because the transaction chosen for demonstration is one of the use-side of the national account only.
Kaaviota on yksinkertaistettu. Siinä on ainoastaan kaksi aluetta ja taloustoimea, ja havaintoesitystä varten on valittu yksi vain kansantalouden tilinpidon käyttöpuolen taloustoimista.
sector accounts region A sector accounts region Β corporations priv. households local governm.
alueen A sektoritilit alueen Β sektoritilit yritykset yksit, kotitaloudet paikallishallint corporations priv. households local governm.
/ resources,.
/ kyyttö / käyttö', resurssit ι ι
~ΊΗΗ regional accounts region A region B central government's transaction 3 (chosen for demonstration national accounts region A region B
// valtionhallinnon aluetilinpito a alue A alue Β valtionhallinnon taloustoimi 3 (valittu havaintoe­sitystä varten) kansantalouden tilinpito taloustoim 4 fas ipainoerä alue A alue Β
- general government's transactions in products (except actual collective consumption) are homogeneously allocated to the residence of the producing units, i.e. the governmental local KAU,
homogeenisesti tuottajayksiköiden eli julkishallinnon paikallisten TAY:iden kotipaikkoihin.
- general government's distributive transactions are homogeneously allocated to the residence of the counterpart units, though investment grants simultaneously belong to the first and third categories and GFCF simultaneously belongs to the first and second categories.
Investointiavustukset kuuluvat samanaikaisesti en simmäiseen ja kolmanteen luokkaan ja kiinteän pääoman bruttomuodostus kuuluu samanaikaisesti en simmäiseen ja toiseen luokkaan.
For this chart it has been considered useful to transform this idea into accounting techniques.
Kaaviossa kaisaktottiin hyödylliseksi muuntaa periaate myös tilinpitokäytäntöön.
The entries noted on central government's account of the nation have to be notionaliy split.
Valtionhallinnon kansantalouden tilinpitoon kirjatut erät on jaettava laskennallisesti.
The opposite account is no longer a national sector account but a regional one.
Vastatili ei ole enää kansantalouden tilinpidon sektoritili, vaan alueellinen tili.
Item by item, central government's national account is split into the shares of the regions.
Valtionhallinnon kansantalouden tilinpito jaetaan erä erältä alueiden kesken.
By this means both sides of the account are virtually and vertically divided, unless the entries in question are deemed totally incapable of régionalisation.
Tällä tavoin tilinpidon molemmat puolet tulevat käytännössä vertikaalisesti jaetuiksi, ellei kyseisiä eriä ole katsottu täysin alueellistamiskelvottomiksi.
However, the balancing item of the regional account is determined residually instead of splitting the national balancing item by some type of regional key.
Aluetilinpidon tasapainoerää käsitellään kuitenkin jäännöseränä sen sijaan, että kansantalouden tasapainoerä jaettaisiin jonkinlaista alueellista jakosääntöä noudattaen.
Central government's regional account is a sub-account of its national account, showing the entries on the same side.
Valtionhallinnon aluetilinpito on kansantalouden tilinpidon alatili, jossa erät ovat samalla puolella.
According to the strict rules of bookkeeping this needs a mirror account which is omitted here.
Tiukkojen tilinpitosääntöjen mukaisesti tarvittaisiin vastatili, jota ei tässä yhteydessä kuitenkaan laadita.
Some problems nevertheless need to be taken into account:
Muutamia ongelmia on kuitenkin otettava huomioon:
- We have to account for the existence of multiregional counterparts.
- On olemassa monialueisia vastinyksiköitä.
We should not use more than the two criteria "residence of the counterpart unit" and "residence of the producing unit".
On syytä käyttää ainoastaan kahta kriteeriä, vastinyksikön kotipaikkaan perustuvaa ja tuottajayksikön kotipaikkaan perustuvaa.
If it is furthermore agreed that we have to avoid a mix of both criteria and consequently we can only provide isolated aggregates of information, then three main constitutive elements of compilation may be distinguished as being homogeneous in type of transactions and criterion of régionalisation.
Jos lisäksi sovitaan, että vältetään näiden kahden kriteerin sekoittamista, on tiedoista mahdollista tuottaa ainoastaan erillisiä kokonaissuureita. Tällöin voidaan erottaa toisistaan kolme sellaista pääasiallista tilinpidon laadinnan perustekijää, jotka ovat homogeenisia taloustoimien lajien ja alueellistamiskriteerien suhteen.
These elements are identical to the three steps that had been proposed for compilation in Chapter 1 of this document.
Nämä osatekijät ovat sa mat kuin edellä luvussa 1 esitetyt tilien kolme laadintavaihetta.
They could in terms of the sector accounts be scheduled as in the following diagram.
Ne esitetään pääpiirteissään sektorikohtaisina tileinä seuraavassa kaaviossa.
Included and attributed by criterion the diagram also presents the remaining elements which belong to Step 4 and which the Member States may carry out for their own account.5
Kaavioon sisältyvät kriteerikohtaisesti jaoteltuina myös jäljelle jäävät osatekijät, jotka kuuluvat vaiheeseen 4 ja joita jäsenvaltiot voivat käsitellä omassa tilinpidossaan.5
This is the case for indirect taxes and subsidies as well as for interest on public debt paid to financial intermediaries.
Suorakulmioissa seurannan kohteeksi valitun kunkin osatekijän on määrä tarjota hyödyllisiä ja homogeenisesti laadittuja tietoja.
The idea is that each of the rectangularly monitored elements may provide a corpus of useful and homogeneously compiled information, it being assumed that all transactions concerned are going to be regionalised.
Lähtökohtana on, että kaikki asianomaiset taloustoimet on tarkoitus alueellistaa.
However, as these elements are
Koska nämä osatekijät perustuvat kuitenkin kahteen eri alueellistamiskriteeriin, ne on analysoitava toisistaan
This may be seen as more than a theoretical option. On the basis of the old ESA 1979, already, the national statistical office of Italy has presented annual regional figures for a complete set of accounts of total (consolidated) general government, the timeseries of which starting with 1983 (Istituto Nazionale di Statistica, Conti economici regionali delle Administrazioni pubbliche e delle famiglie, Anni 1983 -1992, Rome 1996).
Italian kansallinen tilastotoimisto on jo vanhan EKT 1979:n perusteella esittänyt vuosittaisen aluetilinpidon luvut kaikista julkisyhteisöjen (sulautetuista) tileistä, joiden aikasarja alkaa vuodesta 1983 (Istituto Nazionale di Statistica, Conti economici regionali delle Administrazioni pubbliche e delle famiglie, Anni 1983 - 1992, Rome 1996).
- For institutional units of government whose area of competence covers only part of the national territory we are faced with a conflict: if we apply the counterpart criterion then we disregard the information about the region of the unit of government in question although the government units themselves and their transactions can also be deemed the object of regional analysis.
-Julkishallinnon institutionaaliset yksiköt, joiden toimivalta kattaa ainoastaan osan kansallisesta alueesta, aiheuttavat ristiriitaisen tilanteen: vastinkriteeriä so vellettaessa ei oteta huomioon kyseisen julkishallinnon yksikön aluetta, vaikka julkishallinnon yksiköt itse ja niiden taloustoimet voivat myös olla alueellisen analyysin kohteena.
However, alternatively allocating the transactions of local government to the region of residence of this very governmental unit would not reflect the leading idea of the counterpart criterion.
Paikallishallinnon taloustoimien kohdentaminen vaihtoehtoisesti tämän julkishallinnon yksikön kotipaikan alueelle ei olisi vastinkriteerin perusperiaatteen mukaista.
We have to find the solutions or at least conventions compatible with the counterpart criterion which are inevitably needed at the national level of government.
Olisi löydettävä ratkaisu ja tai ainakin sovittuja käytäntöjä, jotka soveltuvat vastinkriteerin käyttöperiaatteeseen ja joita väistämättä tarvitaan kansallisella julkishallinnon ta solla.
3.2.4 The coexistence of dual criteria: an overview
3.2.4 Kahden kriteerin rinnakkaiskäyttö; katsaus
As indicated in the title, this Italian approach provides figures of government and, coincidentially, (compatible) figures of the net disposable income of private households.
Kuten otsikostakin käy ilmi, Italian menettelyssä saadaan julkishallintoa koskevat luvut ja sattumalta myös (yhteensopivat) yksityisten kotitalouksien käytettävissä olevia nettotuloja kuvaavat luvut.
It is based on the assumption that each regional economy forms a quasi-national economy of its own, breaking down the multiregional institutional units of government into notional uniregional ones.
Se perustuu olettamaan, jossa kukin alueellinen talous muodostaa kansantaloutta muistuttavan oman kokonaisuutensa, ja siinä julkishallinnon monialueiset institutionaaliset yksiköt jaetaan laskennallisiksi yksialueisiksi yksiköiksi.
In the Italian approach even regional balances of payments and functional subclassifications of the transactions are provided.
Italian menettelyn avulla saadaan jopa alueelliset maksutaseet ja taloustoimet alaluokittain.
The criteria of régionalisation consciously vary from transaction to transaction with regard to their different economic nature.
Alueellistamiskriteerit vaihtelevat tarkoituksellisesti eri taloustoimissa niiden erilaisen taloudellisen luonteen mukaan.
So, beside others, the very cunning criterion "pro-culpa" for regionalising the interest on public debt (see section 4.3.2.6 of this document) is part of the Italian method.
Näin ollen Italian käyttämä menetelmä sisältää esimerkiksi julkisen velan korkojen alueellistamisen likimääräistä jakokriteeriä käyttäen (katso tämän asiakirjan kohta 4.3.2.6 ).
If it is agreed that the assumption of notional units holds in the above mentioned cases for GFCF and investment grants, then with regard to the criterion of régionalisation it is fair to say that:
-Julkisyhteisöjen kiinteän pääoman bruttomuodostus ja investointiavustukset kohdennetaan homogeenisesti tuottajayksiköiden (paikallisten TAY:iden) kotipaikkoihin, joita ovat investointiavustusten osalta avustusten (julkisten tai yksityisten) saajien kotipaikat. kat.
The Italian approach is very ambitious and in this publication its methodology is outlined in detail.
Italian menetelmä on hyvin kunnianhimoinen, ja sitä kuvataan yksityiskohtaisesti kyseisessä julkaisussa.
Nevertheless, this approach is not proposed for all Member States, as the conceptual problems in interpreting balancing items accruing from notional uniregional units (delineated from multiregional institutional units) may in other countries give rise to serious objections against the compilation as a whole.
Tätä menetelmää ei kuitenkaan ehdoteta kaikille jäsenvaltioille, sillä laskennallisiin yksialueisiin yksiköihin (jotka on johdettu monialueisista institutionaalisista yksiköistä) liittyvien tase-erien tulkinnassa voi joissakin maissa ilmetä käsitteisiin liittyviä ongelmia, jotka puolestaan voivat antaa aiheen koko tilinpidon laadinnan jyrkälle vastustukselle.
- general government's GFCF and its investment grants are homogeneously allocated to the residence of the producing units (local KAU), which for investment grants is that of the (public or private) recipient of the grant,
-Tavaroihin kohdistuvat julkisyhteisöjen taloustoimet (paitsi todellinen kollektiivinen kulutus) kohdennetaan
based on two different criteria of régionalisation they need to be analysed separately from each other and they cannot consistently be linked to form an overall balancing item, such as general government's regional net lending/net borrowing.
erillään eikä niitä voida johdonmukaisesti liittää toisiinsa ja muodostaa niistä yhteistä tasapainoerää, kuten julkisyhteisöjen alueellinen nettoluotonanto / nettoluotonotto. tonotto.
This is not the case for compensation of employees, which also appears twice in the diagram.
Tilanne on toinen palkansaajakorvausten kohdalla, jotka esiintyvät myös kahteen kertaan kaaviossa.
It forms part of generation of income (regionalised by residence of the counterpart unit) and simultaneously it forms part of value added (regionalised by residence of the producing unit viz. local KAU) which in the case of government can only be compiled additively and thus also needs the figures of compensation of employees by place of work.
Ne ovat osa tulonmuodostusta (joka alueellistetaan vastinyksikön kotipaikan mukaan) ja samanaikaisesti ne ovat osa arvonlisäystä (joka alueellistetaan tuottajayk sikön, erityisesti paikallisen TAY:n, kotipaikan mukaan), joka voidaan kirjata julkishallinnon kohdalla ainoastaan summautuvasti ja jota varten näin ollen tarvitaan palkansaajakorvauksia koskevat työpaikkakohtaiset luvut.
Thus, compensation of employees needs to be recorded twofold.
Tästä syystä palkansaajakorvaukset on kirjattava kahteen kertaan.
However, this may provide useful figures on the effects of commuting by general government employees.
Tällä tavoin voidaan kuitenkin saada hyödyllisiä lukuja valtionhallinnon työntekijöiden kodin ja työpaikan välisten matkojen vaikutuksista.
In the diagram investment grants are included twice for the reason already mentioned.
Investointiavustukset on sisällytetty kaavioon kahteen kertaan edellä mainituista syistä.
Like GFCF they are assumed to be recorded by function of government; on the other hand they are included in the capital distributive transactions which, like the current distributive transactions, are going to be regionalised according to the residence of the counterpart unit.
Kuten kiinteän pääoman bruttomuodostus ne on tarkoitus kirjata julkishallinnon tehtävän mukaan; toisaalta ne sisältyvät pääomaan kohdistuviin jakotaloustoimiin jotka on tarkoitus alueellistaa juoksevien jakotaloustoimien tapaan niiden vastinyksikön kotipaikan mukaan.
Though investment grants are included in both elements, the figures do not vary.
Vaikka investointia vustukset sisältyvät molempiin osatekijöihin, luvut eivät vaihtele.
Dual residence principles in allocating general government's transactions: local KAU versus counterpart unit
Kaksi valtionhallinnon taloustoimien kohdentamiseen sovellettavaa kotipaikkakriteeriä: paikallinen TAY ja vastinyksikkö