natgillin/translations-raw huggingface dataset:
However, by the time the reform was completed in the late 1980s, the education needs in society and in the labour market had changed.
Uudistuksen toteutus saa tiin päätökseen vasta 1980luvun lopulla, jolloin yhteiskunnan nopea muutos oli jo asettanut aivan uusia vaatimuksia ammattikoulutukselle.
Consequently, a series of new experiments was launched.
Niinpä välittömästi aloitettiinkin jo uudet kehittämiskokeilut.
All the time, however, the reforms have started from the recognition that it is crucially important for a small country like Finland to maintain high standards of education and accordingly high levels of skill and expertise for high-quality production.
Koko ajan kuitenkin lähtökohtana on ollut se, että pienelle maalle korkeatasoinen koulutus ja sitä kautta ammattitaito ja tuotannon laatu ovat elintärkeitä kysymyksiä.
The main goal of vocational education and training policy in Finland is to provide the workforce with a broad range of vocational skills and competencies.
Suomalaisen ammattikoulutuspolitiikan perustavoite on taata työvoiman mahdollisimman korkea ammattitaito.
This goal has been pursued by creating a comprehensive network of educational institutions which offer training for both young people and adults in virtually all occupations and professions.
Tähän on pyritty luomalla kattava oppilaitosverkosto, joka tarjoaa lähes kaikkien ammattien koulutusta niin nuorille kuin aikuisillekin.
Budget cutbacks, however, have made it increasingly difficult to maintain this comprehensive system, and we now need to reassess the role of institution-based education in relation to on-the-job training, the course offerings of educational institutions, and also the question of costs for vocational education and training.
Taloudellisen liikkumavaran kaventuessa kattavan verkoston ylläpito on tullut aikaisempaa vaikeammaksi ja siksi ollaan nyt tilanteessa, jossa on arvioitava uudelleen oppilaitosmuotoisen koulutuksen suhdetta työpaikalla annettavaan koulutukseen, oppilaitosten koulutustarjontaa ja ammatillisen koulutuksen kustannusvastuuta.
Recently, the main development priorities in the Finnish system of vocational education and training have been to move towards a broader scope of education; to provide students with a wider range of options; to offer courses tailored to students' individual needs and interests; to promote entrepreneurship studies; and most importantly, to create closer links between education and the labour market.
Koulutuksen kehittämisen iskusanoja ovat koulutuksen laaja-alaistaminen, valinnaisuus, yksilöllisyys, yrittäjäkasvatus ja ennen kaikkea koulutuksen ja työelämän yhteyksien tiivistäminen. Oppilaitosmuotoisen koulutusjärjestelmämme ongelmana on se, että yhteistyö työelämän kanssa ei ole aina ja kaikilla aloilla toiminut tehokkaasti.
In this latter respect there certainly has been room for improvement, and indeed in recent years the share of practice oriented training has been increased in all training programmes.
Yhteistyötä on lisätty viime vuosina muun muassa kasvattamalla työharjoittelun osuutta kaikissa koulutuksissa.
Ongoing efforts to raise the standards of vocational education and training in Finland are focused on the higher level of the education system.
Suomalaisen ammatillisen koulutuksen tasoa kohotetaan erityisesti korkea-asteen ammatillista koulutusta kehittämällä.
During the 1990s a new structure has been set up alongside the traditional multi-faculty university, i.e. the AMK institution.
Suomeen on tällä vuosikymmenellä luotu ammattikorkeakoulujärjestelmä, joka yhä toimii osittain kokeiluna.
Still operating in part on an experimental basis, AMK institutions are expected to generate innovations by bringing together a wide range of expertise from different fields.
Ammattikorkeakouluihin kootaan eri alojen osaamista ja sitä kautta odotetaan synnytettävän uusia innovaatioita.
AMK institutions also serve as development centres for local employers, producing new practical applications on a solid theoretical foundation.
Ammattikorkeakoulut ovat myös alueidensa työelämälle kehittämiskeskuksia, jotka tuottavat teorian pohjalta käytäntöä palvelevia sovelluksia. sia.
In the field of continuing vocational training, a system of national vocational qualifications that is based on proficiency tests has been set up.
Aikuisten ammatillisessa koulutuksessa on luotu ammattitutkintojärjestelmä, joka perustuu osaamisen arviointiin.
Candidates may take the tests without formal training and regardless of how they have acquired their skills.
Tässä kuvauksessa esitellään, miten suomalainen ammattikoulutusjärjestelmä on kehittynyt nykyiseen muotoonsa ja mitkä ovat kehittämisen tulevaisuuden näkymät ja trendit.
This monograph describes the past development of the Finnish system of vocational education and training and discusses its future outlook.
tilakuvausten ongelmanahan helposti on se, että ne vanhenevat kovin nopeasti.
The writing of this monograph was a teamwork effort, with the following persons from the National Board of Education taking part: Matti Kimari, Elisa Rahikainen, Leena Walls, Jukka Katajisto, Heidi Bergström and Marjatta Ögren.
Kuvauksen on kirjoittanut opetushallituksen työryhmä, johon ovat kuuluneet opetusneuvokset Matti Kimari, Elisa Rahikainen ja Leena Walls, ylitarkastaja Jukka Katajisto sekä tietopalvelusihteerit Heidi Bergström ja Marjatta Ögren.
Kaarle Sulamaa had a major part in piecing together and editing the text.
Suuren osan tekstin kokoamis- ja muokkaamistyöstä on tehnyt asiantuntija Kaarle Sulamaa.
The whole team have worked very hard indeed to produce this detailed and comprehensive description of vocational education and training in Finland.
Tälle työryhmälle kuuluu suuri kiitos uutterasta työstä, jonka tuloksena on tämä kattava ja monipuolinen kuvaus Suomen ammatillisesta koulutuksesta.
During the course of its work the team has received invaluable assistance and constructive criticism from representatives of labour market organizations as well as from colleagues at Statistics Finland and other government agencies.
Työryhmä on työnsä kuluessa saanut rakentavia kommentteja niin työmarkkinaosapuolten edustajilta kuin kollegoilta opetushallinnossa sekä työhallinnossa ja Tilastokeskuksessa.
Finally, I wish express my warmest thanks to Michael Adams at CEDEFOP for his painstaking efforts in reviewing earlier drafts of the monograph.
Lopuksi haluan esittää lämpimät kiitokset J. Michael Adamsille CEDEFOPista, joka on tehnyt perusteellisen työn käydessään läpi kirjoittamaamme tekstiä.
His comments were extremely valuable not only in his capacity as editor of this series, but also as a European reader.
Hänen kommenttinsa olivat meille arvokkaita, ei vain kuvaussarjan toimittajan kommentteina, vaan myös eurooppalaisen lukijan kommentteina.
Finland - provinces and major cities
Suomi - läänit ja eräitä suurimpia kaupunkeja
Chapter I Background information
-uku I Taustatietoa
Political and administrative structures
1.1 Poliittiset ja hallinnolliset rakenteet
1.1.1 Finland covers 338,000 square kilometres and is one of the biggest countries in Europe.
1.1.1 iuomi on pinta-alaltaan ( 338.000 km ) eräs Euroopan suurimpia maita.
Both living conditions and the industrial structure are very much determined by the country's northerly location and climate.
Sen pohjoiien sijainti on vaikuttanut monella tapaa ihmisten elinehtoihin ja mm. elinkeinorakenteeseen.
Not only the surrounding seas but also the extensive network of inland waterways have had a major influence on transportation and settlement: some 10% of the country's total area consists of lakes.
Ympäröivien merialueiden lisäksi Sisä-Suomen suuret vesistöt ovat /aikuttaneet liikenteen ja asutuksen muotoutumiseen - Suomen pinta-alasta on /että 10%.
Forests cover 69 % of the country and remain important to the national economy.
Metsiä maan kokonaispinta-alasta on 69%, ja niiden merkitys on edelleenkin varsin keskeinen maan talouselämän kannalta.
1.1.2 Finland is bordered on the east by Russia; the two countries share a common border of almost 1300 km.
1.1.2 Suomella on maarajaa kolmen valtion kanssa. Pisin raja on idässä, jossa Venäjän kanssa on yhteistä rajaa lähes 1300 km.
In the northwest there are shorter borders with Norway (about 700 km) and Sweden (about 600 km).
Pohjoisessa on Ruotsin kanssa yhteistä rajaa vajaat 600 km ja Norjan kanssa runsaat 700 km.
To the west lies the Gulf of Bothnia and to the south the Gulf of Finland.
Lännessä Suomi rajautuu Pohjanlahteen ja etelässä Suomenlahteen.
Ahvenanmaa (the Aland Islands) at the entrance to the Gulf of Bothnia forms an integral part of Finland, but the province enjoys extensive autonomy.
Suomeen kuuluvat Suomen ja Ruotsin välissä sijaitsevat Ahvenanmaan saaret, jotka muodostavat Ahvenanmaan maakunnan. Maakunnalle on myönnetty laaja autonomia.
1.1.3 Finland's population of just over five million is divided into three language groups.
1.1.3 Maan runsas viiden miljoonan hengen väestö koostuu kielellisesti kolmesta ryhmä stä: valtaosa puhuu äidinkielenään suomea (noin 94%).
Around 94 % speak Finnish; the Swedish-speaking minority comprises about 6 % of the total; and the Sami-speaking minority 0.03 %.
Ruotsia puhuu äidinkielenään noin 6% ja saamea noin 0.03%.
There are two official languages in the country, Finnish and Swedish.
Viralliset kielet ovat suomi ja ruotsi.
In Aland the official language is Swedish.
Ahvenanmaalla virallinen kieli on ruotsi.
All public services (including education) are available to Finnish citizens in their mother tongue (Finnish or Swedish).
Kaikki suomalaiset saavat julkiset palvelut - myös koulutuksen - omalla äidinkielellään (suomen tai ruotsin kielellä).
There are two official national churches, the Lutheran Church (comprising 87 % of the population) and the Orthodox Church (1 %).
Virallisia valtionkirkkoja on kaksi: luterilainen (87% väestöstä) ja ortodoksinen (1%).
Over 10 % of the population have no church affiliation.
Runsaat 10% väestöstä on virallisten uskontokuntien ulkopuolella.
More than 60 % of the population live in urban areas.
Kaupungeissa asuu yli 60% kansalaisista.
1.1.4 Finland's republican constitution dates from 1919.
1.1.4 Suomen perustuslaki on peräisin vuodelta 1919.
The constitution defines the basic rights of citizens and establishes the fundamental principles of legislation, administration, jurisdiction, public finances, national defence, education, religious communities and public offices.
Se säätelee kansalaisten yleiset perusoikeudet sekä lainsäädännön, hallinnon, tuomiovallan, valtiontalouden, puolustuslaitoksen, opetustoimen, uskonnollisten yhdyskuntien ja julkisten virkojen keskeiset perusteet.
According to the constitution, basic education is compulsory and provided free of charge to everyone.
Siinä säädetään mm. yleisestä oppivelvollisuudesta ja maksuttomasta peruskoulutuksesta.
The state is also charged with the responsibility to provide or support vocational education and training, general education, higher education and university education.
Sen mukaan valtion tehtävänä on myös ylläpitää tai tukea ammatillista koulutusta, yleissivistävää ja korkea-asteen koulutusta sekä yli opistokoulutusta.
1.1.5 Finland is a parliamentary democracy with a multi-party system.
1.1.5 Suomi on parlamentaarinen tasavalta ja monipuoluedemokratia.
Legislative power rests in the unicameral parliament of 200 members elected for a four-year term.
Yksikamariseen eduskuntaan valitaan 200 kansanedustajaa neljäksi vuodeksi.
The cabinet must enjoy the confidence of parliament.
Hallituksen on nautittava eduskunnan luottamusta.
The main forces in the country's coalition governments have been the Social Democrats and the agrarian Centre Party.
Hallituksen muodostamisessa ovat yleensä olleet mukana sosiaalidemokraatit ja keskusta.
The coalition that was formed after the 1995 general election was quite exceptional: the Social Democrats and the Left Wing Alliance joined forces with the Coalition Party, and the Green Party supplied its first-ever minister.
Vuoden 1995 eduskuntavaalien tuloksena maahan muodostettiin poikkeuksellinen hallituskoalitio: mukaan tulivat sekä vasemmisto että oikeisto ilman keskustaa.
The Centre Party was left out of the government.
Ensimmäistä kertaa mukana olivat myös vihreät.
1.1.6 The government is appointed by the president, who is elected by direct, popular
1.1.6 Hallituksen nimittää presidentti, joka valitaan kuudeksi vuodeksi kerrallaan suoralla kansanvaalilla.
Chapter
Luku I
1.1.7 Finland is an active and respected member of the international community.
1.1.7 Kansainvälisenä toimijana Suomi on pyrkinyt olemaan aktiivinen.
During the cold war between the USSR and the western powers, Finland pursued a consistent policy of neutrality and strict impartiality.
Toisen maailmansodan jälkeisinä vuosina Suomi korosti puolueettomuuttaan ja haluaan olla sitoutumatta kumpaankaan kylmän sodan leiriin.
Finland joined the United Nations and the Nordic Council in 1955.
YK:n ja Pohjoismaiden Neuvoston jäsen Suomesta tuli vuonna 1955.
Associate membership of the European Free Trade Area (EFTA) in 1961 and full membership of the OECD in 1969 served to increase economic cooperation with western countries.
Taloudellista yhteistyötä länsimaiden kanssa vahvisti liittyminen EFTA:n liitännäisjäseneksi vuonna 1961 ja OECD:hen vuonna 1969.
Finland became a full member of EFTA in 1986.
EFTA:n täysjäseneksi Suomi tuli vuonna 1986.
A free trade agreement was concluded with the EEC in 1973.
Vapaakauppasopimus EECn kanssa solmittiin 1973.
In October 1994 a referendum was held on Finland's membership of the European Union.
Vuoden 1994 lokakuussa Suomessa pidettiin kansanäänestys Euroopan Unioniin liittymisestä.
A majority of 57 % of the population voted in favour, and Finland became a member on January 1, 1995.
Liittymistä kannatti 57% äänestäneistä. Suomesta tuli Euroopan Unionin jäsen 1.1.1995.
1.1.8 Executive powers are vested in different levels of government: central government, regional government and local government.
1.1.8 Lakien toimeenpanosta vastaavat hallinnon eri tasot: keskushallinto, aluehallinto ja paikallishallinto.
Central government is represented by ministries and central administrative agencies that answer directly to the appropriate ministry.
Keskushallintoa edustavat ministeriöt ja niiden alaisuudessa toimivat keskusvirastot.
The National Board of Education is one such agency, answerable to the Ministry of Education.
Esimerkiksi opetusministeriön alaisuudessa toimii opetushallitus, jonka tehtäviin on kuulunut mm. koulutoimen tarkastaminen.
This structure of administration can be traced back to the Swedish era (Finland was a part of Sweden from the 12th century until 1809).
Keskusvirastoperinne on peräisin Ruotsista, johon Suomi kuului 1100-luvulta 1800-luvulle.
Ongoing changes will see these administrative units transformed into expert agencies.
Nykyään keskus virastoja ollaan kehittämässä asiantuntija-ja palvelukeskuksiksi.
Regional government is represented by 6 provinces.
Aluehallintoa edustavat 6 lääniä.
Provincial state offices are responsible for the supervision of police and rescue services, social and health care services as well as education.
Lääninhallinnon tehtäviin kuuluu muun muassa poliisi- ja pelastustoimen, sosiaali- ja terveydenhuollon sekä koulutuksen säätelyyn liittyviä tehtäviä.
Local government is in the hands of 455 municipalities, which represent the basic units of local self-government in Finland.
Paikallistason hallinto kuuluu kunnille, joita on 455.
1.1.9 The main thrust in ongoing campaigns to streamline public administration is towards a leaner central government and greater autonomy at the local level.
1.1.9 Julkishallinnon kehittämisperiaatteena on jo yli kymmenen vuoden ajan ollut keskus hallinnon keventäminen ja päätöksenteon siirtäminen lähemmäksi niitä yksiköitä, joissa käytännön toiminta tapahtuu.
In most branches of administration the trend towards decentralization has meant less normative guidelines from central government and more freedom to take decisions at the local level.
Desentralisaatio näkyy useimmilla hallinnon aloilla keskushallinnon normiohjauksen purkamisena ja paikallistason päätöksen teon ja vastuun lisäämisenä.
The purpose is to move towards a two-tiered system of administration, with ministries and municipalities representing the key agents.
Pyrkimyksenä on edetä kaksitasoisen hallinnon suun taan, jossa keskeisiä toimijoita ovat ministeriöt ja kunnat.
1.1.10 The changes are clearly visible in regional administration, where the role of provincial state offices has been very much curtailed.
1.1.10 Voimakas muutos on näkyvissä selkeästi aluetason hallinnossa, jossa lääninhallitusten rooli valtion viranomaisena on kaventunut.
A new act on regional development went into effect at the beginning of 1994, creating the regional council structure. Regional councils work closely with both the municipal and state authorities as well as with the local business community and voluntary organizations to produce regional development plans.
Vuoden 1994 alussa voimaan tullut alueiden kehittämistä koskeva laki synnytti maakuntien liitot, jotka yhdessä alueen sa kuntien ja valtion viranomaisten sekä elinkeinoelämän ja järjestöjen edustajien kanssa laativat alueelliset kehittämissuunnitelmat.
An important objective of the new legislation is to support regions in their efforts to achieve a more independent and balanced development.
Alueiden omaehtoisen ja tasapainoisen kehityksen tukeminen on uuden aluepoliittisen lainsäädännön keskeinen tavoite.
In this sense the legislation lays the foundation for a new, programmatic regional policy, which is further strengthened by Finland's membership of the European Union whose support will be channelled through regional councils.
Kyse on uudenlaisesta ohjelmaperusteisesta aluepolitiikasta, johon tuo vahvistusta liittyminen Euroopan Unioniin, jonka tukitoimenpiteet kanavoidaan maakuntien liittojen kautta.
1.2 Population
1.2 Väestö
Demographic trends
Ikä- ja sukupuolirakenne
1.2.1 At year-end 1994 Finland had a population of 5,099,281, with men numbering 2,482,010 and women 2,617,271.
1.2.1 Suomen väestö oli vuoden 1994 lopussa 5 099 281 henkeä, joista miehiä 2 482 010 ja naisia 2 617 271.
The mean age of men was 36.3 years and that of women 39.8 years.
Miesten keski-ikä oli 36,3 ja naisten 39,8 vuotta.
Population by age group at year-end 1994
Väestö ikäryhmittäin vuoden 1994 lopussa
Age Men
Ikä Miehiä
Women
Yhteensä
SOURCE STATISTICS FINLAND
LÄHDE TILASTOKESKUS
1.2.2 As in other western countries the proportion of older age groups in the population is set to grow.
1.2.2 Pitkällä tähtäimellä tarkasteltuna vanhempiin ikäluokkiin kuuluvien suhteellinen osuus kasvaa kuten muissakin länsimaissa.
In Finland the age structure of the population and trends in labour supply are largely determined by the baby boom generation that was born after the war.
Väestön ikärakenne ja työvoiman tarjon­nan kehitys määräytyvät Suomessa pitkälti toisen maailmansodan jälkeen (1945 ­1950) syntyneiden suurten ikäluokkien mukaan.
The 'baby boomers' who were born in 1945-50 are now midway through the age pyramid. There is thus a large working-age population in comparison with children and pensioners.
Ne ovat nyt väestöpyramidin keski­vaiheilla, mikä selittää sen, että työikäisiä on paljon lapsiin ja eläkeikäisiin verrattu­na.
As these people begin to age, the labour supply will begin to decline.
Kun suuriin ikäluokkiin kuuluvat siirtyvät eläkkeelle, työvoiman tarjonta alkaa ehtyä.
The following figure shows the development of the age structure in Finland:
Väestön ikärakenteen kehitys Suomessa näkyy seuraavasta kuviosta:
Population by age group 1900-2030 (%)
Väestö ikäryhmittäin 1900 ­ 2030 (%)
2000 (predicted)
2000 (ennuste) l·
SOURŒ STATISTICS FINLAND
LÄHDE TILASTOKESKUS
It is estimated that the Finnish population will continue to grow until the end of the century at a net rate of about 10,000-20,000 per annum.
1.2.3 Väestöennusteiden mukaan Suomen väkiluku kasvaa aina vuosituhannen lopulle saakka ­ nettomääräisesti noin 10 000 ­ 20 000 hengellä vuodessa.
The numbers are expected to begin to decline in 2015.
Ennusteiden mukaan väkiluvun pieneneminen alkaa vuonna 2015.
To avoid this downturn, Finland would need a net annual inflow of some 20,000 immigrants per year.
Jotta väkiluku ei alkaisi pie­nentyä, arvioidaan muuttovoitoksi tarvittavan noin 20 000 henkeä vuosittain.
Population changes 1985-1994
Väestönmuutokset 1985 -1994
Linguistic groups
Kieliryhmät
Finland has two official languages, Finnish and Swedish.
1.2.4 Suomen toinen virallinen kieli on ruotsi.
The Swedish-speaking minority today numbers 295,000 and comprises about 6 % of the total population.
Ruotsinkielisten tämänhetkinen lukumäärä on 295 000 ja heidän osuutensa koko väestöstä on noin 6 %.
The Sami-speaking population numbers around 1,700, representing 0.03 % of the population.
Saamenkielisten lukumäärä on noin 1 700 ja osuus väestöstä 0.03 %. Lähes puolet heistä asuu Lapin läänin Utsjoella.
Among the other groups, Russian-speakers represent the fastest growing linguistic group, numbering almost 14,000 at year-end 1994.
Heidän lukumääränsä vuoden 1994 lopussa oli vajaa 14 000. Suuri osa heistä on paluumuuttajina Venäjältä tulevia suomalaisia.
Geographical differences
Maantieteelliset erot
1.2.5 Finland is one of Europe's least densely populated countries, but there is a fairly heavy concentration of population along the southern and southwestern coasts.
1.2.5 Suomen väestö on alueellisesti epätasaisesti jakautunut. Enemmistö väestöstä asuu
Chapter
Luku I sella.
With the changes in the industrial structure, large numbers have moved from agriculture and forestry in northern and eastern Finland to industrial and service jobs in the south.
Elinkeinorakenteen muutos on pitkälle aiheuttanut sen, että työikäistä väestöä on siirtynyt Pohjois-ja Itä-Suomen maa-ja metsätalousvaltaisilta alueilta Etelä-Suomeen teollisuus- ja palveluammatteihin.
Fully one-quarter of the population lives in the province of Uusimaa (see map on page 10), which lies around the capital.
Maan eteläisimmässä läänissä, Uudellamaalla (ks. kartta sivulla 10), asuu noin neljäsosa maan koko väestöstä.
The educational level of the working-age population in Finland has risen significantly during the past two decades. In the younger generations, the numbers completing postcompulsory qualifications have sharply increased.
1.2.6 Työikäisen väestön koulutustaso on noussut merkittävästi parin viime vuosikymmenen aikana, jolloin perusasteen jälkeisten tutkintojen suorittaneiden määrä on nuoremmissa ikäluokissa kasvanut nopeasti.
In the age group 25-29, over 81 % have such qualifications, while in the age group 60-64 the figure is markedly lower at about 29 %.
Nuorten 25 - 29-vuotiaiden ikäryhmässä tutkinnon suorittaneiden osuus väestöstä on runsaat 81 %, kun taas 60-64-vuotiai-den ryhmässä koulutettujen osuus on noin 29 %.
This difference is bigger than in any other OECD country.
Näiden ikäryhmien prosentti osuuksien ero on OECD-maiden suurin.
Table 1. Proportion off population by age group, who have obtained upper secondary school, vocational institution or university qualifications in 1994
Taulukko 1: Tutkinnon suorittanut väestö 1994 (lukioissa, ammatillisissa oppilaitoksissa tai korkeakouluissa tutkinnon suorittaneet ikäryhmittäin)
SOURCE STATISTICS FINLAND
LÄHDE:
1.2.7 The increase in the proportion of young people with completed qualifications originates with the changes that were carried out in the 1980s to streamline postcompulsory education and to increase the number of student places to accommodate the whole age group.
Tutkinnon suorittaneiden osuuden kasvu nuorten kohdalla perustuu 1980-luvulla toteutettuun peruskoulun jälkeisen koulutusjärjestelmän uudistamiseen ja koulutus paikkojen määrän laajentamiseen koko ikäluokan kokoa vastaavaksi.
In 1993 some twothirds (67 %) of the active labour force had completed postcompulsory qualifications.
Noin kahdella kolmasosalla (67 %) työvoimaan kuuluvista oli vuonna 1993 jokin perusasteen jälkeinen tutkinto.
The tables below show the number of students in education leading to qualifications and the number of degrees and qualifications completed.
Vuonna 1995 tutkintoon johtavassa koulutuksessa olleet opiskelijat ja suoritetut tutkinnot näkyvät seuraavista taulukoista.