natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Implementation of these aspects of the declaration proved rather disappointing in practice.
Tältä osin julistuksen toteutuminen onnistui suhteellisen heikosti.
—The ‘maximum amounts’ were, in practice, replaced by ‘amountsdeemed necessary’, which the Council entered systematically in multiannual programmes.
Käytännössä enimmäismäärät korvattiin tarpeellisiksi katsotuillamäärillä, jotka neuvosto sisällytti järjestelmällisesti monivuotisiinohjelmiin.
This new concept might appear legitimate if itmeant that purely indicative estimates were made of the budgetary implications of the action carried out, but in reality it was interpreted differently by the two institutions.
Tämä uusi käytäntö saattoi näyttää oikeutetulta silloin,kun tarkoituksena oli laatia puhtaasti suuntaa-antava arvio toteutettavan toimen talousarviovaikutuksista, mutta molemmat toimielimettulkitsivat sitä eri tavoin.
The Council saw these amounts asceilings on expenditure set by the legislator, whereas Parliamenttended to consider them as minimum levels, which it could top up withadditional allocations in line with its own priorities.
Neuvosto katsoi, että kyseiset määrätolivat lainsäätäjän vahvistamia menojen enimmäismääriä, muttaparlamentti katsoi ne vähimmäismääriksi, joihin se lisäsi varojaomien tavoitteidensa mukaisesti.
—As regards the need to have a legal base in order to utilise appropriations, the agreement implied that there was a consensus betweenthe institutions on what was meant by ‘significant action’.
Oikeusperustan asettaminen määrärahojen käytön edellytykseksimerkitsi, että toimielinten oli oltava yksimielisiä merkittävän toimenja yksittäisen toimen eroista.
In reality,there was a tendency in a number of fields to prolong artificially thepreparatory measures that require no legal base, even though theprojects in question had moved on to the operational stage.
Käytännössä tämä johti siihen, ettäuseilla osa-alueilla pidennettiin keinotekoisesti sellaisia valmisteleviatoimia, jotka eivät edellyttäneet oikeusperustaa, vaikka hankkeissaoli jo siirrytty toteutusvaiheeseen.
THE CRISIS IN THE COMMUNITY’S FINANCES (1975–88)27
EY:N RAHOITUSKRIISI (1975–1988)27
2.1.The British problem
2.1Yhdistyneen kuningaskunnan ongelma
1)The origin of the problem was the special situation of the United Kingdom at the time of its accession
1)Ongelman ydin oli Yhdistyneen kuningaskunnan liittymisajankohdanerityistilanne, jolle oli ominaista
—A small agricultural sector with a large proportion of farm produceimported from outside the Community; as a result, very little of the Community’s agricultural spending benefits the United Kingdom.
– merkitykseltään vähäinen maatalous sekä maatalouselintarvikkeidenkulutus, joka oli painottunut lähinnä tuontiin EY:n ulkopuolisistamaista. Tämän vuoksi EY:n maatalousmenot olivat vähäisiä Yhdistyneessä kuningaskunnassa
—A large contribution to the financing of the Community budgetmainly because of the very large proportion of the country’s GNPaccounted for by the VAT base.
– merkittävä osuus EY:n talousarvion rahoituksessa, mikä johtuierityisesti alvmaksun määräytymisperusteen erittäin korkeastasuhteellisesta osuudesta verrattuna maan bruttokansantuloon.
This structural imbalance in the United Kingdom’s financial links with the Community became a major political headache for the Community as earlyas 1974.
EY:n ja Yhdistyneen kuningaskunnan välisten rahoitussuhteiden rakenteellinen epätasapaino oli vuodesta 1974 alkaen EY:n poliittisen keskustelun pääaiheita.
It was the issue underlying the 1975 referendum on the questionof the United Kingdom’s continued membership of the Community.
Tästä syystä Yhdistyneessä kuningaskunnassa järjestettiin vuonna 1975 kansanäänestys, joka koski maan pysymistä EY:njäsenenä.
2)Various arrangements were introduced, one after theother, in a bid to resolve this matter
2)Asian ratkaisemiseksi sovittiin perättäisistä järjestelyistä a)Ensimmäisestä hyvitysmekanismistapäätettiin Dublinissa maaliskuussa 1975 pidetyssä ensimmäisessä Eurooppaneuvoston kokouksessa.
(a)A first correcting mechanismwas agreed at the European Councilmeeting in Dublin in March 1975; it was formally enforced from 1976to 1980.
Sitä sovellettiin virallisesti vuosina 1976–1980.
Under this mechanism, compensation was to be provided from the Community budget to any country in an unacceptable situation becauseof the unfair financial burden it was bearing.
Kyseessä oli EY:n talousarviosta rahoitettava rahoitusmekanismi, jonkatarkoituksena oli ottaa huomioon erityistilanne, jossa talouteenkohdistui kohtuuton rahoitusvastuu.
Based on the principle ofpartial repayment of the United Kingdom’s VAT own resources contributions, this arrangement was to be triggered by three indicators (percapita GDP below 85% of the Community average; rate of growth ofless than 120% of the Community average; United Kingdom’s share ofown resources payments exceeding by 10% its share of total Community GDP).
Mekanismi perustui periaatteeseen, jonka mukaisesti Yhdistyneelle kuningaskunnalle palautettiin osittain sen maksamat alv-maksut. Maksupalautusjärjestelyihin ryhdyttiintiettyjen edellytysten täyttyessä: BKT asukasta kohden oli alle 85prosenttia EY:n keskiarvosta, kasvuvauhti oli alle 120 prosenttia EY:nkeskiarvosta, ja Yhdistyneen kuningaskunnan maksut omien varojenkartuttamiseksi olivat yli 10 prosenttia maan osuudesta EY:n yhteenlasketusta BKT:stä.
The mechanism was never triggered.
Mekanismia ei kuitenkaan koskaan sovellettu.
(c)A third compensation mechanismintroducing a correction atsource, i.e. applied to the Community revenue provided by the United Kingdom, was agreed at the Fontainebleau European Council in June1984 and given effect by the decision of 7 May 1985(2).
c)Kolmannesta hyvitysmekanismistapäätettiin Fontainebleaussa kesäkuussa 1984 pidetyssä Eurooppaneuvoston kokouksessa. Järjestelyssäotettiin käyttöön korjaus, joka tehtiin Yhdistyneestä kuningaskunnastasaataviin EY:n tuloihin, ja se otettiin käyttöön 7. toukokuuta 1985tehdyllä päätöksellä.(2)
This decision covered two distinct arrangements:
Päätökseen sisältyi kaksi järjestelyä:
—for 1985 compensation was provided by a flat-rate reduction of ECU 1 billion in the United Kingdom’s VAT contributions;
Vuoden 1985 hyvitys toteutettiin alentamalla Yhdistyneen kuningaskunnan alv-maksuosuutta 1000 miljoonalla eculla.
—from 1986 the same principle of correction at source was appliedbut with different rules:
Tulojen korjausperiaatetta on sovellettu myös vuodesta 1986 eteenpäin, mutta erilaisin säännöin:
• two thirds (66%) of the difference between the United Kingdom’spercentage share of VAT payments and its percentage share of allocated Community expenditure, applied to total allocated expenditure, was refunded to the United Kingdom by way of a reduction inthe UK VAT base;
• Kaksi kolmasosaa (66prosenttia) Yhdistyneen kuningaskunnanalv-maksuosuuden ja EY:n jaettujen menojen kokonaismäärääkoskevan osuuden välisestä erotuksesta palautetaan Yhdistyneellekuningaskunnalle supistamalla alvmaksun määräytymisperustetta.
• this reduction in the British contribution was made up by all the Member States in accordance with their respective percentage shareof VAT payments (with the exception of Germany, which paid onlytwo thirds of its normal share, the balance being divided betweenthe other Member States on the same scale).
• Yhdistyneen kuningaskunnan osuuden pienentäminen rahoitetaankaikkien muiden jäsenvaltioiden kesken niiden alv-maksuosuuk-sien mukaisesti (poikkeuksena on Saksan liittotasavalta, jokamaksaa ainoastaan kaksi kolmasosaa tavallisesta osuudestaan, jajäljelle jäävä osuus jaetaan edellä esitetyllä tavalla muiden jäsenvaltioiden kesken).
2.2.The German problem
2.2Saksan ongelma
From 1981 onwards, Germany highlighted its position as the maincontributor to the Community budget and demanded a reduction in itsshare of financing the compensation to the United Kingdom. The Fontainebleau Arrangement catered for this demand by the one-thirdreduction in Germany’s share of financing the mechanism.
Vuodesta 1981 alkaen Saksan liittotasavalta on hyödyntänyt asemaansa EY:n talousarvion pääasiallisena rahoittajana alentaakseen osuuttaan Yhdistyneelle kuningaskunnalle maksettavan hyvityksen rahoituksessa.
THE CRISIS IN THE COMMUNITY’S FINANCES (1975–88)29
EY:N RAHOITUSKRIISI (1975–1988)29
3.The growing inadequacy of resources to cover the Community’s needs
Fontainebleaussa vahvistetussa mekanismissa otettiin huomioon tämävaatimus ja alennettiin kolmanneksella Saksan osuutta Yhdistyneenkuningaskunnan hyvitysmekanismin rahoituksesta.
It is produced by the combination of two phenomena:
Varat eivät enää riitä EY:n tarpeisiin
(a)the diminishing yield of traditional own resources (customs dutiesand agricultural levies) as a result of:
1)Tärkein sisäinen syy tulojen riittämättömyyteen oli omien varojenarvon aleneminen, joka selittyy kahden ilmiön yhteisvaikutuksella: a)Perinteisten omien varojen väheneminen(tullit ja maatalousmaksut),joka oli seurausta
—the progress made in dismantling tariffs (GATT negotiations);
– edistymisestä tullien poistamisessa (GATT-neuvottelut)
—the Community’s increasing self-sufficiency in food and the impactthis has on imports of agricultural products;
EY:n elintarvikeomavaraisuuden paranemisesta verrattuna EY:n ulkopuolisiin maihin ja sen vaikutuksista maataloustuotteiden tuontiin.
(b)the relative stagnation of VAT revenue in relation to economicactivitybecause of the declining share of GNP accounted for byconsumer expenditure in the economies of the Community countries.
b)Alv-tulojen kasvun suhteellinen pysähtyneisyys taloudelliseen toimintaan nähden, mikä johtui BKTL:n kulutusmeno-osuuden supistumisesta EY-maissa.
2)The irresistible rise in expenditure is the main reason why resourceshave been increasingly unable to keep pace with the Community’s needs.
2)Menojen lisääntyminen oli tärkein syy siihen, että varat riittivät EY:ntarpeisiin yhä huonommin.
From the beginning of the 1980s the following developments occurred.
Tilanne kehittyi 1980-luvun alusta seuraavasti: a)Silloisia politiikkoja lujitettiin
—revision of the European Social Fund in October 1983, with newtasks laid down for the ESF;
Euroopan sosiaalirahastoa uudistettiin lokakuussa 1983 ja silleannettiin uusia tehtäviä.
—revision of the European Regional Development Fund in June 1984,with ranges for ERDF assistance laid down for each Member State.
Aluekehitysrahastoa uudistettiin kesäkuussa 1984, ja sen tukitoimien soveltamisala vahvistettiin jäsenvaltiokohtaisesti.
(b)Launching of new policies
b)Uusia politiikkoja otettiin käyttöön
—introduction of a common fisheries policy, with a common organisation of the market in that sector, in December 1981; establishmentin 1983 of a Community system of authorised quotas (total allowable catches);
Luotiin yhteinen kalastuspolitiikka, joulukuussa 1981 otettiin käyttöön kalatalouden yhteinen markkinajärjestely, ja tammikuussa
30EUROPEAN UNION PUBLIC FINANCE
EUROOPAN UNIONIN TOIMINNAN RAHOITUS
—establishment of the first framework programme (1984–87) for Community research, development and demonstration activities in July 1983;
Heinäkuussa 1983 aloitettiin tutkimuksen, teknologisen kehittämisen ja esittelyn ensimmäinen puiteohjelma (1984–1987).
—decision taken in February 1984 on new programmes and newarrangements for Community aid to research (Esprit);
Helmikuussa 1984 tehtiin päätös tutkimusta koskevista uusistaohjelmista ja tutkimuksen alan tukitoimenpiteitä koskevista uusista EY:n säännöistä (Esprit).
—introduction of the integrated Mediterranean programmes (IMPs) in July 1985.
Heinäkuussa 1985 otettiin käyttöön yhtenäiset Välimeren alueenkehitysohjelmat (IMP).
(c)Inability to contain Community agricultural expenditure
c)EY:n maatalousmenoja ei kyetty hallitsemaan
Between 1982 and 1986 actual expenditure under the EAGGF Guarantee Section grew by an average of 16% per year and systematically exceededthe estimates made in drawing up the preliminary draft budget.
Vuosina 1982–1986 EMOTR:n tukiosaston toteutuneet menotkasvoivat keskimäärin 16 prosenttia vuodessa ja ylittivät järjestelmällisesti alustavassa talousarvioesityksessä esitetyt arviot.
(d)The financial impact of the accession of new members to the Community
d)EY:n laajenemisten rahoitusvaikutukset
Greece (member since 1981) and Spain and Portugal (members since1986) were net beneficiaries from the Community budget.
Kreikka (jäsen vuodesta 1981), Espanja ja Portugali (jäseniä vuodesta1986) olivat EY:n talousarvion nettosaajia.
3.2.The initial attempts at a solution and their limitations
3.2Ongelman ensimmäiset ratkaisuyritykset ja niiden rajoitukset
1)The successive moves to raise the ceiling on Communityresources (1984–86)
1)EY:n varojen asteittainen korottaminen (1984–1986)
The period after 1984 was one of insecurity for the financing of the Community.
Vuonna 1984 EY:n rahoituksessa alkoi epävarmuuden vaihe.
The action taken to try and adjust the level of revenue toexpenditure requirements tended to be passive, late and makeshift (e.g.the intergovernmental advances).
Tuloja eipyritty mukauttamaan menoihin aktiivisesti eikä myöskään ajoissa, jausein jouduttiin turvautumaan hätäratkaisuihin – kuten jäsenvaltioidenmaksamiin ennakoihin.
(a)From the start of the 1984 budgetary procedure it was clear that the VAT resources available within the 1% limit would not be sufficient forreal needs during the year.
a)Vuoden 1984 talousarviomenettelyn alkaessa alvmaksun yläraja,joka oli 1 prosentti, katsottiin riittämättömäksi varainhoitovuodentodellisiin tarpeisiin.
THE CRISIS IN THE COMMUNITY’S FINANCES (1975–88)31 agreement was given practical shape in the decision of 7 May 1985 andtook effect on 1 January 1986.
EY:N RAHOITUSKRIISI (1975–1988)31 neuvoston kokouksessa. Sopimus pantiin täytäntöön 7. toukokuuta1985 tehdyllä päätöksellä, joka tuli voimaan 1. tammikuuta 1986.
In the meantime, transitional financing solutions were applied for thebudgets in 1984 (repayable intergovernmental advances outside the ownresources ceiling) and 1985 (non-repayable advances).
Tällä välin turvauduttiin väliaikaisiin rahoitusratkaisuihin: vuoden 1984talousarviota rahoitettiin jäsenvaltioiden maksamilla ennakoilla, jotkavoitiin hyvittää näille myöhemmin takaisin ja joissa ei otettu huomioonomien varojen enimmäismäärää, ja vuoden 1985 talousarviota rahoitettiin ennakoilla, joita ei voitu hyvittää jäsenvaltioille takaisin.
(b)The final outturn of the 1986 budget was virtually at the 1.4%VAT limit, deferment of certain items of agricultural expenditure to1987 allowing balance to be maintained.
b)Vuoden 1986 talousarvio toteutettiin näennäisesti 1,4 prosentin alvmaksun rajoissa (tiettyjen maatalousmenojen siirtäminen varainhoitovuodelle 1987 mahdollisti tasapainon säilymisen).
(c)The problem of the exhaustion of VAT resources under the 1.4%ceiling became acute in 1987.
ylärajan c)Varainhoitovuonna 1987 alvmaksun 1,4 prosentin mukaisten tulojen ehtymisestä tuli polttava ongelma.
To cover ECU 4 billion in excess agricultural requirements under the1987 budget, two months’ payments of EAGGF advances had to bedeferred.
Vuoden 1987 talousarviossa maatalousmenot nousivat niin suuriksi (4miljardia ecua), että niiden rahoittamiseksi EMOTR:n ennakoidenmaksamista jouduttiin siirtämään kaksi kuukautta.
2)The outlines of budgetary discipline and the first,disappointing results
2)Suunnitelma budjettikurista ja sen ensimmäiset heikottulokset
Budgetary discipline was the second type of response to the variousconstraints affecting the Community’s finances: political pressure for anincrease in non-agricultural expenditure (essentially non-compulsoryexpenditure) combined with the difficulty of containing agriculturalexpenditure; exhaustion of own resources at a time when publicspending in the Member States was being squeezed.
Budjettikuri oli toinen ratkaisu erilaisiin EY:n rahoitukseen vaikuttaviinongelmiin, joita aiheutui yhtäältä poliittisista paineista muiden kuinmaatalousmenojen (lähinnä eipakollisten menojen) lisäämiseksi javaikeudesta hallita maatalousmenoja sekä toisaalta omien varojen ehtymisestä jäsenvaltioiden julkisen talouden kireässä tilanteessa.
32EUROPEAN UNION PUBLIC FINANCE
EUROOPAN UNIONIN TOIMINNAN RAHOITUS mentin liikkumavaran vaikutuksia talousarviomenettelyn myöhemmissävaiheissa.
(b)The Fontainebleau European Council in June 1984 extended thescope of budgetary discipline.
b)Budjettikurin soveltamisalaa laajennettiin Fontainebleaussa kesäkuussa 1984 pidetyssä Eurooppaneuvoston kokouksessa.
The decision of 4 December 1984(1), the first reference instrument onbudgetary discipline, transformed the Fontainebleau guidelines into rules, the main ones being:
Fontainebleaussa hyväksyttyjä suuntaviivoja tarkennettiin 4. joulukuuta1984 tehdyllä päätöksellä(1), joka oli ensimmäinen budjettikuria koskeva säädös.
—that EAGGF Guarantee expenditure should not increase faster thanthe own resources base;
EMOTR:n tukiosasto ei saa kasvaa nopeammin kuin omien varojenperusta
—that the increase in noncompulsory expenditure should be keptbelow the maximum rate provided for by the Treaty (confirmationof the 1979 code of conduct).
– eipakollisten menojen kasvun on tapahduttava perustamissopimuksessa määrätyn enimmäismäärän rajoissa (näin vahvistettiin vuoden1979 käytännesäännöt).
(c)These rules turned out to have hardly any practical effect:
c)Säännösten tehokkuus osoittautui käytännössä heikoksi, koska
—because of the growing disputes between the Council and Parliament(Parliament refused to recognise the decision of 4 December 1984on budgetary discipline for noncompulsory expenditure, which itconsidered a unilateral act binding solely on the Council);
– neuvoston ja parlamentin väliset ristiriidat voimistuivat (parlamenttiei tunnustanut 4. joulukuuta 1984 tehtyä päätöstä, joka koski eipakollisissa menoissa noudatettavaa budjettikuria, vaan katsoi, ettäpäätös oli yksipuolinen, ainoastaan neuvostoa sitova säädös),
—because of the fragmentation of the decision-making process in the Council in its various compositions, and more particularly the reluctance of the agriculture ministers to accept the budgetary disciplinearrangements for agricultural expenditure laid down by the financeministers.
– päätöksentekomenettely oli hajautettu neuvoston eri yksiköihin, jaerityisesti maatalousministerit olivat vastahakoisia hyväksymäänvaltiovarainministerien määrittelemiä maatalouden budjettikuriakoskevia sääntöjä.
Bulletin EU 12-1984, point 1.3.3.
)EY:n tiedote 12-1984, 1.3.3 kohta.
The reform of the Community’sfinances: the Delors I package(1987–88)
EY:n rahoitusuudistus:Delors I -paketti (1987–1988)
1.From the Delors I package proposals(February 1987) to the decisions in June 1988
Delors I -paketin ehdotuksista(helmikuu 1987) kesäkuun1988 päätöksiin
1)The new political stimulus injected into the Community in 1986 bythe third enlargement to include Spain and Portugal and then by theconclusion of the Single Act, a treaty defining fresh ambitions for theenlarged Community (single market, economic and social cohesion,research framework programme) provided a sounder political base for athorough reform of the Community’s financial system.
1)Euroopan yhteisö sai vuonna 1986 uutta poliittista innoitustakolmannesta laajenemisesta, jossa Espanja ja Portugali liittyivät yhteisöön, ja yhtenäisasiakirjasta, joka oli laajentuneen yhteisön uudettavoitteet vahvistava yhteisön perustamissopimus (yhtenäismarkkinat,taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus, tutkimuksen puiteohjelma). Uudistuneen politiikan perusteella ryhdyttiin suunnittelemaan EY:n rahoitusjärjestelmän perusteellista uudistusta.
In February 1987, the Commission presented comprehensive reformproposals, the Delors package, in two communications:
Uudistusta käsiteltiin kokonaisehdotuksessa, ”Delorsin paketissa”,jonka komissio esitteli helmikuussa 1987 kahtena tiedonantona:
In the second half of 1987, the Commission produced a series of specificproposals on agricultural policy and the Structural Funds on the onehand, and the general budgetary and financial framework (new ownresources, amendment of the financial regulation, budgetary disciplineand the correction of budgetary imbalances) on the other.
Vuoden 1987 loppupuolella komissio laati konkreettisia ehdotuksia,jotka liittyivät osin maatalouspolitiikkaan ja rakennerahastoihin ja osinyleiseen talousarvio- ja rahoituskehykseen (uudet omat varat, varainhoitoasetuksen muuttaminen, budjettikuriin liittyvät toimet ja budjettiaseman epätasapainon korjaaminen).
34EUROPEAN UNION PUBLIC FINANCE
EUROOPAN UNIONIN TOIMINNAN RAHOITUS
This reform covers three main political points:
Uudistukseen sisältyy kolme poliittista pääsuuntausta:
—first of all, it was agreed that the Community should be given additional resources to enable it to operate properly during the period1988–92;
Sovittiin ylimääräisten varojen myöntämisestä EY:lle, jotta se voisitoimia asianmukaisesti ajanjaksolla 1988–1992.
•priority would be given to the cohesion policies, i.e. to financialoperations to improve structures,
– Koheesiopolitiikka, toisin sanoen rakennepoliittisiin tarkoituksiinsuunnatut rahoitustoimet, asetetaan etusijalle.
•budgetary discipline arrangements would be introduced to placean effective brake on agricultural expenditure;
– Perustetaan budjettikuria koskeva järjestelmä, jolla maatalousmenoja voidaan hallita tehokkaasti.
—the final point of the political package was that the distribution ofthe burden of financing the Community would be made fairer bylinking Member States’ budget contributions more closely to theirlevel of relative prosperity.
”Poliittisen paketin” viimeinen osa: EY:n rahoituksen taakan täytyyjakautua oikeudenmukaisemmin, mihin päästään lähentämällätalousarvioon suoritettavien jäsenvaltioiden maksuosuuksien jajäsenvaltioiden suhteellisen vaurauden välistä suhdetta.
3)Most of the decisions giving practical effect to the conclusions of the European Council were formally adopted on 24 June 1988.
3) Suurin osa päätöksistä, joiden tarkoituksena oli varmistaa Eurooppaneuvoston päätelmien käytännön täytäntöönpano, vahvistettiin virallisesti 24. kesäkuuta 1988.
2.The broad lines of the Community’s financialreform
EY:n rahoitusuudistuksen pääpiirteet
2.1.Own resources
2.1Omat varat
The Brussels European Council agreed that the Community should begiven suitable resources that would be sufficient, stable and guaranteed andenable it to operate correctly throughout the period from 1988 to 1992.
Brysselissä kokoontuneessa Eurooppa-neuvostossa sovittiin, että EY:lläon oltava asianmukaiset, riittävät, vakaat ja taatut varat, jotta se voivarmistaa toimintansa asianmukaisesti ajanjaksolla 1988–1992.
The practical details for achieving this were contained in Council Decision 88/376 of 24 June 1988(1).
Tämä periaatepäätös varmistettiin 24. kesäkuuta 1988 tehdyllä päätöksellä 88/376/ETY, Euratom.(1)
THE REFORM OF THE COMMUNITY’S FINANCES: THE DELORS I PACKAGE (1987–88)35
EY:N RAHOITUSUUDISTUS: DELORS I -PAKETTI (1987–1988)35
1)The new own resources ceiling
1)Omien varojen uusi enimmäismäärä
The total amount of available own resources is no longer limited to theactual yield of traditional own resources and the VAT resource, but islinked to Community GNP.
Käytettävissä olevien omien varojen kokonaismäärää ei enää rajoitetaperinteisten omien varojen ja alvvarojen efektiiviseen tuottoon vaan EY:n bruttokansantuloon (BKTL).
The overall ceilings for total own resources were set for each of theyears from 1988 to 1992 at a certain percentage of the Community’stotal GNP, ranging from 1.15% for 1988 to 1.20% for 1992.
Omien varojen kokonaismäärän yleiset enimmäismäärät vahvistettiinajanjakson 1988–1992 kullekin vuodelle tiettynä prosenttiosuutena EY:n yhteenlasketusta BKTL:sta ja ne vaihtelivat vuoden 1988 1,15prosentista vuoden 1992 1,20 prosenttiin.
A further overall ceiling of 1.30% of total Community GNP was set for1992 in terms of appropriations for commitments.
Toisaalta maksusitoumuksiin käytettävien määrärahojen yleiseksi enimmäismääräksi vahvistettiin vuodelle 1992 1,30 prosenttia EY:n yhteenlasketusta BKTL:sta.
2)The new own resources The range of own resources was extended and the rules altered.
2)Uudet omat varat
(a)The system of ‘traditional’ own resources was rationalised:
a)”Perinteisten” omien varojen järjestelmääjärkeistettiin: