natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The reference to the General Secretariat indicates that the possi­bility of a fair solution is envisaged at the stage of the initial appli­cation, as is also the case for the corresponding provision of the Code of Conduct which, moreover, foresees that a fair solution will be found "in consultation with the applicants".1
3 "Kyseinen toimielin hakee hakijoiden kanssa neuvotellen oikeudenmukaisen ratkaisun toistuvasti esitettyjen hakemusten ja/tai laajoja asiakirjoja koskevien hakemusten hyväksymiseksi. "
He also claims that the General Secretariat's reply to his initial application was wrong to consider that Article 3 (2) also applies to applications for a very large number of docu­ments.
PAATOKSET että 3 artiklan 2 kohta koskee myös hyvin suurta asiakirjojen määrää koskevia pyyntöjä.
2.4 According to the Council's opinion to the Ombudsman:
2.4 Oikeusasiamiehelle annetun neuvoston lausunnon mukaan:
"the concept of a "repeat application" refers inter alia to cases in which a person regularly and systematically requests over a long period of time access to a large number of documents of the same type, not necessarily identical. "
"Toistuvan pyynnön" käsite viittaa muun muassa tapauksiin, joissa henkilö säännöllisesti ja järjestelmällisesti pitkän ajan kuluessa pyytää oikeutta tutustua samantyyppisiin suuriin asiakirjamääriin, ei välttämättä samoihin asiakirjoihin.
The Council's opinion also claims that "the volume of documents requested is a separate criterion which may justify the application of a fair solution, even if the request is not a repeat one. "
Neuvoston lausunnossa todetaan myös, että pyydettyjen asiakir jojen määrä on erillinen peruste, joka voi oikeuttaa sopivan ratkaisun soveltamiseen vaikka pyyntö ei olisikaan toistuva.
It appears therefore that the issue in dispute between the com­plainant and the Council is the interpretation of the terms "repeat applications" and "very large documents" as used in Article 3 (2) of Decision 93/731.
Siksi on ilmeistä, että kantelun ja neuvoston välinen kiista koskee päätöksen 93/731 3 artiklan 2 kohdassa käytettyjen termien "toistuva pyyntö" ja "hyvin suuret asiakirjat" tulkintaa.
Neither term is defined by the Decision itself, or by the Code of Conduct.
Kumpaakaan termiä ei määritellä itse päätöksessä tai toimintasäännöissä.
3 The meaning of the terms "repeat applications" and "very large documents"
3 Termien "toistuvat pyynnöt" ja "hyvin suuret asiakirjat" määritelmä telmä
If and to the extent that Article 3 (2) may lawfully be used by the Council as a reason for rejecting any part of an application for access to documents, the provision operates as an exception to the general rule contained in Decision 93/731.
Päätöksellä 93/731 kansalaisille annetaan oikeus tutustua neuvoston hallussa oleviin asiakirjoihin.
According to the case­law of the Court of First Instance, where a general principle is established and exceptions to that principle are then laid down, the exceptions should be construed and applied strictly, in a man­ner which does not defeat the application of the general rule.2
Kaikilla on oikeus pyytää oikeutta tutustua mihin tahansa komission asiakirjaan ilman, että he ovat velvollisia perustelemaan pyyntönsä.2Neuvosto ei siten voi laillisesti evätä oikeutta tutustua asiakirjoihin siksi, että se mah dollisesti suhtautuu kielteisesti tarkoituksiin, joita varten pyyntö on esitetty, tai pyynnön esittäjään.
Cases T­194/94, John Carvel and Guardian Newspapers ν Council, [1995] ECR II­2765; T­105/95, World Wide Fund for Nature (WWF) ν Commission, [1997] ECR 11­313; Case T­174/95, Svenska Journalistförbundet (Tidningen Journalisten) v Council, judgement of 17 June 1998.
Asia T-174/95, Svenska Journalistforbundet (Tidningen Journalisten) vastaan neuvosto, tuomio 17. kesäkuuta 1998, kohta 109.
Decision 93/731 confers upon citizens rights of access to documents held by the Council. Any person is entitled to ask for access to any Council document without being obliged to put forward reasons for the request.1 Access to documents cannot therefore legitimately be blocked by the Council because of a possible negative attitude towards the purposes for which a request has been made, or the person who has made it.
"Toistuvan pyynnön" merkityksen ulottaminen koskemaan saman henkilön esittämiä pyyntöjä saada eri asiakirjoja voi tehdä tyhjäksi yleisen säännön noudattamisen: päätöksessä 93/731 ei millään tavalla rajoiteta asiakirjojen määrää, jota kansalaisella on oikeus pyytää.
In the absence of such a limit, moreover, the Council's interpretation could infringe the principle of legal cer tainty, because it would not be possible to know in advance how many different documents could be requested before the Council would consider the application to be a "repeat application."
Tällaisen rajan puuttuessa neuvoston tulkinta voisi lisäksi rikkoa oikeusvarmuuden periaatetta, koska ennakoita ei voisi tietää, miten monta eri asiakirjaa voi pyytää, ennen kuin neuvosto pitää pyyntöä "toistuvana pyyntönä".
3.5 To interpret Article 3 (2) so as to bring all applications for a very large number of documents within its scope leads to the same practical result as interpreting "repeat application" to include applications by the same person for different documents.
3.5 Jos päätöksen 3 artiklan 2 kohtaa tulkitaan siten, että kaikki pyynnöt, jotka koskevat hyvin suurta asiakirjojen määrää, sisältyvät sen soveltamisalaan, johtaa käytännössä samaan, kuin jos "toistuvan pyynnön" katsottaisiin merkitsevän saman henkilön esittämiä, eri asiakirjoja koskevia pyyntöjä.
Similar arguments against such an interpretation therefore apply.
Tällaista tulkintaa voi daan vastustaa samoin argumentein.
3.6 The Ombudsman therefore considers that the Council has wrong ly interpreted Article 3 (2) of Decision 93/731 and that it was not entitled to rely on that Article as a reason to reject part of the com plainant's application for documents in this case.
Oikeusasiamies katsoi siksi, että neuvosto oli tulkinnut virheellisesti päätöksen 93/731 3 artiklan 2 kohtaa ja että sillä ei ollut oikeutta tukeutua kyseiseen artiklaan perusteluna, kun se tässä tapauksessa hylkäsi osan hakijan asiakirjapyynnöstä.
The term "repeat applications" in Article 3 (2) does not include applications by the same person for different documents, nor is the Article to be inter preted so as to bring all applications for a very large number of documents within its scope.
Päätöksen 3 artiklan 2 kohdan termi "toistuva pyyntö" ei sisällä saman hen kilön esittämiä, eri asiakirjoja koskevia pyyntöjä, eikä artiklaa voida tulkita siten, että hakemukset, jotka koskevat hyvin suurta asiakir jojen määrää, kuuluvat sen soveltamisalan piiriin.
It must be recalled, however, that the highest authority on the meaning and interpretation of Community law is the Court of Justice.
On kuitenkin muistettava, että Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on korkein auktoriteetti yhteisön oikeuden merkityksen ja tulkinnan suhteen.
On the basis of the Ombudsman's inquiries into this complaint, it appears necessary to make the following critical remark:
Kantelun johdosta suoritetun oikeusasiamiehen tutkimuksen pohjalta on esitettävä seuraava kriittinen huomautus:
The Ombudsman considers that the Council has wrongly interpreted Article 3 (2) of Decision 93/731 and that it was not entitled to rely on that Article as a reason to reject part of the complainant's application for documents in this case.
Oikeusasiamies katsoi, että neuvosto oli tulkinnut virheellisesti päätöksen 93/731 3 artiklan 2 kohtaa ja että sillä ei ollut oikeutta tukeutua kyseiseen artiklaan perusteluna, kun se tässä tapauksessa hylkäsi osan hakijan asiakirjapyynnöstä.
The term "repeat applications" in Article 3 (2) does not include applications by the same person for different documents, nor is the Article to be interpreted so as to bring all applications for a very large number of documents within its scope.
Päätöksen 3 artiklan 2 kohdan termi "toistuva pyyntö" ei sisällä saman henkilön esittämiä, eri asiakir joja koskevia pyyntöjä, eikä artiklaa voida tulkita siten, että hakemukset, jotka koskevat hyvin suurta asiakirjojen määrää, kuuluvat sen soveltamisalan piiriin.
It must be recalled, however, that the highest authority on the meaning and inter pretation of Community law is the Court of Justice.
On kuitenkin muistettava, että Euroopan yhteisöjen tuo mioistuin on korkein auktoriteetti yhteisön oikeuden merkityksen ja tulkinnan suhteen.
Article 7 (3) of Council Decision 93/731 expressly provides for an applicant whose confirmatory application for access to documents is rejected to be informed of the possibility of complaint to the Ombudsman.
Neuvoston päätöksen 93/731 7 artiklan 3 kohdassa määrätään nimenomaisesti, että henkilölle, jonka uusi pyyntö hylätään, ilmoitetaan mahdollisuudesta kannella oikeusasiamiehelle.
The Ombudsman's critical remark implies that the Council should reconsider the complainant's confirmatory application dated 17 April 1996 and give access to the documents requested, unless one of the exceptions con tained in Article 4 of Decision 93/731 applies.
Oikeusasiamiehen kriittinen huo mautus merkitsee sitä, että neuvoston olisi käsiteltävä uudelleen kantelijan 17. huhtikuuta esittämä pyyntö ja annettava oikeus tutustua pyydettyihin asiakirjoihin, jollei jotakin päätöksen 93/731 4 artiklaan sisältyvistä poikkeuksista voida soveltaa.
Since it was for the Council to carry out this reconsideration and communicate the result to the com plainant, the Ombudsman closed the case.
Koska on neuvoston tehtävä panna täytäntöön tämä suositus ja ilmoittaa tuloksesta kantelijalle, oikeusasiamies lopetti asian käsittelyn.
The Council's opinion in this case referred to the introduction of a system of charging fees for documents supplied under Council Decision 93/731.
Neuvoston lausunnossa asiasta viitattiin siihen, että neuvoston päätöksen 93/731 mukaisesti toimitettavista asiakirjoista peritään maksu.
The Ombudsman agreed with the Council's view that the system of charging was legally irrelevant to the interpretation of Article 3 (2) of Decision 93/731.
Oikeusasiamies yhtyi neuvoston näkemykseen, että veloitusjärjestelmä oli oikeudellisesti merkityksetön päätöksen 93/731 3 artiklan 2 kohdan tul­kinnan kannalta.
However, the Council's opinion also expressed a legitimate concern to safeguard the efficiency of its administration.
Neuvoston lausunnossa kuitenkin oltiin myös perustellusti huolestuneita hallinnon tehokkuuden turvaamisesta.
In this context, the Ombudsman noted that Member States which have long experience of administering a right of public access to documents often rely on the system of charging as a safeguard in dealing with requests for documents which impose a heavy administrative burden.
Tässä yhteydessä oikeusasiamies totesi, että jäsenvaltiot, joilla on pitkä kokemus oikeudesta tutustua asiakir­joihin, usein turvautuvat veloitusjärjestelmään turvaamiskeinona käsitelles­sään asiakirjapyyntöjä, jotka muodostavat raskaan hallinnollisen taakan.
COUNCIL: PUBLIC ACCESS TO DOCUMENTS
NEUVOSTO: ASIAKIRJAJULKISUUS
Decision on complaint 1056/25.11.96/STATEWATCH/UK/UH against the Council
Päätös kanteluun 1056/25.11.96/STATEWATCH/UK/IJH neuvostoa vastaan
In July 1996, Mr B. wrote to the General Secretariat of the Council request ing a copy of the calendar of meetings of Council steering groups and working parties in the field of Justice and Home Affairs for the period of the Irish Presidency (July-December 1996).
B. kirjoitti heinäkuussa 1996 neuvoston pääsihteeristöön ja pyysi kopiota oikeus­ ja sisäasiain neuvoston johtoryhmien ja työryhmien kokouskalen­terista Irlannin puheenjohtajakauden (heinäkuu­joulukuu 1996) ajalta.
His request was made under the Council Decision on public access to Council documents1(hereafter "Decision 93/731").
Hänen pyyntönsä perustui neuvoston päätökseen1(jäljempänä "päätös 93/731"), joka koskee oikeutta tutustua neuvoston asiakirjoihin.
By letter dated 29 July 1996, the General Secretariat of the Council reject ed the request.
Neuvoston pääsihteeristö hylkäsi pyynnön 29. heinäkuuta 1996 päivätyllä kirjeellä.
Its letter referred to Article 2 (2) of Decision 93/731 which reads as follows:
Kirjeessään se viittasi päätöksen 93/731 2 artiklan 2 kohtaan, joka kuuluu:
"Where the requested document was written by a natural or legal per son, a Member State, another Community institution or body, or any other national or international body, the application must not be sent to the Council, but direct to the author. "
"Jos pyynnössä tarkoitetun asiakirjan on laatinut luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö, jäsenvaltio, muu yhteisöjen toimielin tai laitos taikka muu kansallinen tai kansainvälinen toimielin, pyyntö on esitettävä neuvoston ■ sijasta suoraan asiakirjan laatijalle. "
The letter stated that the responsibility for the Calendar of meetings lies with the Presidency and not with the Council's General Secretariat, and that Mr B. must therefore ask the Irish Presidency directly.
Kirjeessä todettiin, että vastuu kokouskalenterista on puheenjohtajavaltiolla eikä neuvoston pääsihteeristöllä ja että B:n oli siten kysyttävä asiaa suoraan puheenjohtajavaltio Irlannilta.
On 15 August 1996, he wrote to the Irish Permanent Representation to the European Union requesting the calendar of meetings.
B. kirjoitti 15. elokuuta 1996 Irlannin pysyvään edustustoon Euroopan unionissa ja pyysi kokouskalenteria.
The request was refused on the grounds that "it is not proposed to make publicly available the information in question".
Pyynnöstä kieltäydyttiin sillä perusteella, että "kyseistä tietoa ei ole tarkoi­tettu julkisuuteen".
Mr B. claimed that the General Secretariat was wrong to refuse his request by reference to Article 2 (2) of Decision 93/731 because the Presidency is not "another Community institution or body" but rather a function or office of the Council itself.
B. väitti, että pääsihteeristö oli väärässä kieltäytyessään hänen pyynnös­tään viittaamalla päätöksen 93/731 2 artiklan 2 kohtaan, koska puheen­johtajavaltio ei ole "muu yhteisöjen toimielin tai laitos" vaan pikemminkin itse neuvoston osa tai yksikkö.
The complaint was forwarded to the Council.
Kantelu toimitettiin neuvostolle.
The Council's opinion on the complaint included the following:
Neuvoston lausunto kantelusta käsitti seuraavaa: raavaa:
"In this case, the General Secretariat considered that the detailed timetable was only an informal tool for organizing the Council's pro ceedings, being constantly updated by the Presidency and neither systematically distributed nor filed by the Secretariat.
Tässä tapauksessa pääsihteeristö katsoi, että yksityiskohtainen aika taulu oli vain vapaamuotoinen väline neuvoston menettelyjen organisointia varten. Puheenjohtajavaltio päivitti sitä jatkuvasti, eikä sihteeristö säännöllisesti jaellut tai arkistoinut sitä.
The dates of meet ings scheduled in the timetables are provisional and are formalized only by convening the meeting officially by telex.
Aikatauluihin merkityt kokouspäivät ovat epävirallisia, ja ne muodollistetaan vasta kun kokous kutsutaan virallisesti koolle teleksillä.
As the General Secretariat was therefore unable to determine precise ly whether the version of the timetable for meetings in its possession was the final version of that document, it asked Mr B. to address himself directly to the Presidency which alone is able to provide precise information concerning the current state of its planning.
Koska pääsihteeristö ei siten kyennyt tarkkaan määrittelemään, mikä sen hallussa olevien kokousaikataulujen versioista oli asiakirjan lopullinen versio, se pyysi B:tä kääntymään suoraan puheenjohtajavaltion puoleen, sillä vain se pystyy antamaan tarkkoja tietoja suunnittelunsa nykytilasta.
In the light of Mr B. 's arguments, the Secretary-General is now reconsidering its practice and its interpretation of Article 2 (2) of Decision 93/731/EC with regard to requests for access to documents of this kind. "
B:n väitteiden valossa pääsihteeristö harkitsee nyt uudelleen käytäntöään ja tapaansa tulkita päätöksen 93/731/EY 2 artiklan 2 kohtaa tämän tyyppisten asiakirjapyyntöjen tapauksessa.
In reply to a request from the Ombudsman for further information, the Council confirmed that it had already changed its practice and that the General Secretariat had granted access to the calendars circulated by the Luxembourg presidency.
Oikeusasiamiehen lisätiedustelun jälkeen neuvosto vahvisti, että se oli jo muuttanut käytäntöään ja että pääsihteeristö oli antanut oikeuden tutustua puheenjohtajavaltio Luxemburgin julkaisemiin kalentereihin.
It also stated its intention to follow the same policy in similar cases in the future.
Se myös totesi, että se aikoi tulevaisuudessa noudattaa vastaavissa tapauksissa samaa politiikkaa.
The complainant's observations In his observations, Mr B. made in summary the following points:
Huomautuksissaan B. esitti seuraavaa:
The Council's response had clarified that the Council is now supplying copies of the timetables of justice and home affairs meet ings held under each Presidency.
Neuvoston vastauksesta selvisi, että neuvosto luovuttaa nykyisin kopioita kunkin puheenjohtajavaltion johdolla pidettävien oikeusja sisäasiain kokousten aikatauluista.
This element of the complaint was therefore satisfied.
Tältä osin kanteluun oli siten vastattu tyydyttävästi.
The Council had failed to respond to the claim that the Presidency is not "another Community institution or body" within the meaning of Article 2 (2) of Decision 93/731.
Neuvosto ei ollut vastannut väitteeseen, että puheenjohtajavaltio ei ole päätöksen 93/731 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu "muu yhteisöjen toimielin tai laitos".
The Council was continuing to refuse access to certain documents on this ground.
Neuvosto kielsi tällä perusteella edelleen tutustumisen joihinkin asiakirjoihin.
Mr B. referred in particular to the agendas of the "Senior level Group" and the "EU-US Task Force".
B. viittasi erityisesti "korkean tason ryhmän" ja "EU-USA-työryhmän" esityslistoihin.
His confirmatory application for access to these documents, dated 28 July 1997, had been refused by the Council on the grounds that the agendas in question were established jointly by the Presidency, the Commission and the US authorities and that Article 2 (2) of Decision 93/731 applied because the agendas in question were not prepared under the sole responsibility of the Council or its Presidency.
Hän oli uusinut pyyntönsä saada tutustua näihin asiakirjoihin 28. heinäkuuta 1997. Neuvosto oli kieltäytynyt sillä perusteella, että asiakirjat laadittiin yhteistyössä
After careful consideration of the Council's opinion and the complainant's Observations, it appeared that further inquiries were necessary: firstly, in order to clarify the Council's position concerning the status of its Presidency within the meaning of Article 2 (2) of the Decision on public access to documents and, secondly, because the complainant's observations had raised a new issue; i.e. the refusal of the confirmatory application of 28 July 1997 for access to the agendas of the "Senior level Group" and the "EU-US Task Force".
PAATOKSET puheenjohtajavaltion, komission ja USA:n viranomaisten kesken, ja että päätöksen 93/731 2 artiklan 2 kohtaa sovellettiin, koska esi tyslistojen valmistelu ei ollut yksinomaan neuvoston tai sen puheenjohtajavaltion vastuulla.
The Council's response
LISÄTUTKIMUKSET
In its response to the Ombudsman's request for further information about these matters, the Council stated that it does not consider its Presidency to be "another institution", separate from the Council, within the meaning of Article 2 (2) of Decision 93/731.
Kun oikeusasiamies oli tarkoin tutkinut neuvoston lausunnon ja kantelijan huomautukset, oli ilmeistä, että tarvittiin lisätutkimuksia.
The Council went on to state that a dis tinction should be drawn between:
Ensinnäkin oli selvitettävä neuvoston kanta siihen, mikä oli puheenjohtajavaltion asema asiakirjajulkisuutta koskevan päätöksen 2 artiklan 2 kohdan yhteydessä.
"documents written by the Member State holding the Presidency in its capacity as Presidency of the Council and documents written by that Member State not relating to its role as Presidency of the Council. "
Lisäksi kantelijan huomautuksissa oli otettu esiin uusi kysymys siitä, että 28. heinäkuuta 1997 toistettuun pyyntöön saada tutustua "korkean tason ryhmän" ja EU-USA-työryhmän" esityslistoihin oli kieltäydytty.
The Council also expressed the view that Article 2 (2) of Decision 93/731 is applicable to the second category of documents.
Neuvosto toi myös esiin näkemyksen, jonka mukaan päätöksen 93/731 2 artiklan 2 kohtaa voidaan soveltaa viimeksi mainittuun asiakirjaryhmään.
As regards the agendas of the "Senior level Group" and the "EU-US Task Force", the Council stated as follows:
"Korkean tason ryhmän" ja "EU-USA-työryhmän" esityslistojen osalta neuvosto totesi seuraavaa:
"The negative response to Mr B.'s request dated 28 July 1997 ... was not motivated by the fact that the Presidency, which contributed to the establishment of the document, was considered as" another institution" within the meaning of Article 2 paragraph 2 of Decision 93/731/EC.
Kielteinen vastaus B:n 28. heinäkuuta 1997 päivättyyn pyyntöön [- -] ei perustunut siihen, että puheenjohtajavaltiota, joka on osaltaan ollut laatimassa asiakirjaa, pidettiin asetuksen 93/731/EY 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuna "muuna toimielimenä".
In this particular case the agendas in question were not prepared under the sole responsibility of the Presidency, but jointly by the Presidency, the Commission and the US authorities. "
Tässä nimenomaisessa tapauksessa puheenjohtaja ei yksinään vastannut kyseisten esityslistojen laatimisesta, vaan siitä vastasivat yhteistyössä toimineet puheenjohtaja valtio, komissio ja USA:n viranomaiset.
In observations on the Council's response, Mr B. stated that he was pleased that the Council no longer considered its Presidency to be another institution separate from the Council.
Huomautuksissaan neuvoston vastauksen johdosta B. totesi olevansa tyytyväinen siihen, että neuvosto ei enää pitänyt puheenjohtajavaltiota neuvostosta erillisenä muuna toimielimenä.
He also made, in summary, the following points:
Hän myös esitti seuraavaa:
A document written by a Member State which is put on the formal agenda of a justice and home affairs Council and which is subsequently agreed or adopted thereby becomes part of the justice and home affairs acquis and should be open to an application under Decision 93/731; a document which is not subsequently agreed or adopted but which forms part of the process of making or implementing policies should also be open to such an application.
Jäsenvaltion laatima asiakirja, joka merkitään oikeus- ja sisäasiain neuvoston muodolliselle esityslistalle ja joka sitten hyväksytään tai annetaan kokouksessa, muodostaa osan oikeus- ja sisäasiain alalla noudatettavaa yhteisön säännöstöä, ja päätöksen 93/731 mukaisen pyynnön pitäisi voida koskea sitä; tällaisen pyynnön
The Council's reasoning of its refusal of access to agendas of the "Senior level Group" and the "EU-US Task Force" was unacceptable: European citizens should be able to apply to the Council under Decision 93/731 for access to documents of which the Council Presidency is a joint author.
Neuvoston perusteet kieltää oikeus tutustua "korkean tason ryhmän" ja "EU-USA-työryhmän" esityslistoihin olivat kestämättömät: Euroopan kansalaisten piti voida esittää neuvostolle asia kirjapyyntöjä päätöksen 93/731 mukaisesti, kun kyseessä olivat asiakirjat, joiden tekijöihin neuvoston puheenjohtajavaltio kuului.
THE DECISION 1 Access to calendars of Council meetings
PÄÄTÖS 1 Neuvoston kokouskalenterin julkisuus
The original complaint concerned a refusal of access to the cal endars of Council meetings planned for the Ireland Presidency (July-December 1996).
Alkuperäinen kantelu koski neuvoston kielteistä suhtautumista pyyntöön saada tutustua puheenjohtajavaltio Irlannin (heinäkuu -joulukuu 1996) toimikaudelle suunniteltujen neuvoston kokousten kalenteriin.