natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Step 3: tables on distribution of income
Vaihe 3: tulonjakoa koskevat taulukot
Step 4: tables on actual collective consumption, capital transfers and remaining transactions
Vaihe 4: todellista kollektiivista kulutusta, pääomansiirtoja ja muita taloustoimia koskevat taulukot.
Chapter 2 defines the transactors of the general government sector and throws light on their relevant features.
Luvussa 2 määritellään julkisyhteisöjen sektorin talous toimien suorittajat ja kuvataan niiden keskeisiä ominaispiirteitä.
In its final section Chapter 2 emphasises the role of EU funds in their capacity as international fiscal bodies directly transacting with the private sector.
Luvun 2 viimeisessä osassa korostetaan EU:n rahastojen merkitystä kansainvälisinä rahoituseliminä, jotka suorittavat taloustoimia suoraan yksityisen sektorin kanssa.
It should be stressed that those transactions of the institutions of the EU (some taxes on products, subsidies and investment grants) are not included in the scope of regionalising the transactions of general government.
Nämä EU:n toimielinten taloustoimet (tietyt tuoteverot, tukipalkkiot ja investointiavustukset) eivät kuitenkaan kuulu julkisyhteisöjen taloustoimien alueellistamisen piiriin.
Only the first three steps are currently proposed for compilation.
Tällä hetkellä ehdotetaan ainoastaan kolmen en simmäisen vaiheen mukaista tilinpitoa.
In the introduction to this document it has already been pointed out that there are severe conceptual problems hindering the idea of regionalising the transactions of general government in total.
Johdannossa on jo tuotu esiin, että julkisyhteisöjen kaikkien talous toimien alueellistamisen esteenä ovat vakavat käsitteelliset ongelmat.
In order to pursue an approach of acceptable methods that still offer meaningful figures we have to balance the conceptual ¡deals with the pragmatic need for regional data.
Jotta saataisiin aikaan hyväksyttävät menetelmät, jotka kuitenkin tuottavat merkityksellisiä tuloksia, on löydettävä tasapaino käsitteellisten periaatteiden ja alueellisten tietojen käytännön tarpeiden vä lillä.
The priority is to agree on the less controversial parts of compilation (steps 1 to 3) based on methods that all Member States can adopt, having reached compromises in some areas.
Etusijalle on asetettava tilinpidon ongelmattomimmat kohdat (vaiheet 1-3) ja valittava sellaiset menetelmät, joita kaikki jäsenvaltiot voivat käyttää sen jälkeen, kun on päädytty kompromissiratkaisuihin joilla kin aloilla.
The underlying concepts and methods of this document are in general those of the ESA.
Vaiheittain eteneminen on hyödyllisintä tässä asiakirjassa ehdotettujen menetelmien testaamiseksi ja toteu
Chapter 3 describes the methods that had to be elaborated beyond the explicit rules of the ESA (though nevertheless
On kuitenkin katsottu hyödylliseksi esittää tiivistetysti tiettyjä käsitteitä koskevia pohdintoja luvun 3 viimeisessä osassa.
Thus, it is considered to be no more than a frame for each Member State to adapt its own method in checking its empirical capability.
Luku 4 sisältää joitakin tilejä EKT:n julkisyhteisöjä koskevasta tilikokonaisuudesta, joka esitetään lyhentämättömänä liitteessä A.
compatible with it). These methods have been discussed in depth, revealing ambiguities for some transactions and suggesting alternatives on how to regionalise them.
Luvuissa 3 ja 4 julkisyhteisöjen neljä alasektoria erotellaan toisistaan ennen yksittäisten erien käsittelyä.
The detailed arguments at the methodological cross-roads cannot be properly described without going into considerable detail, which would overburden this document in its usefulness as a practical guide.
Ala sektorit ovat siis tässä asiakirjassa alimman tason luokkia.
Nevertheless, it has been deemed useful to provide a summary of the chosen concepts as the final section of Chapter 3.
Tähän on päädytty toiston välttämiseksi.
Chapter 4 is structured according to the proposed steps of compilation.
Luku 4 rakentuu ehdotettujen laatimisvaiheiden mukaisesti.
It reports the detailed methods of regionalising, transaction by transaction.
Siinä esitetään yksityiskohtaisia menetelmiä taloustoimikohtaiselle alueellistamiselle.
In its structure and layout this part of the document is expected to serve as a kind of manual.
Asiakirjan tämän osan rakenne ja ulkoasu on suunniteltu siten, että sitä voidaan käyttää käsikirjana.
However, this guideline sets out only the philosophy of régionalisation.
Ohjeet sisältävät kuitenkin vain alueellistamisen filosofian.
As already noted, it is not intended to present solutions for the
Kuten on jo todettu, tarkoituksena ei ole esittää ratkaisuja EU:n moniin rahoitusja institutionaalisiin kysymyksiin.
In other words, the subsectors are the lowest classifier for this document. This has been preferred in order to avoid redundancies, which would otherwise have been inevitable.
Ohjeita on siis pidettävä ainoastaan jäsenvaltioille tarjottavana kehyksenä, joiden pohjalta ne voivat mukauttaa omaa menetelmäänsä käytännön mahdollisuuksiensa mukaan.
THE TRANSACTORS an integrai part of the government sector (ESA 2.97).
Julkiset tuottajat, jotka eivät ole yritysmäisiä, luokitellaan kuitenkin aina julkisyhteisöjen sektoriin (EKT 2.97).
It depends on the special institutional setting of the Member States of the EU whether or not government's market activities are included in sector S.13.
EU:n jäsenvaltion institutionaalinen rakenne määrää sen, luetaanko julkishallinnon markkinatoiminnot sektoriin S.13 vai ei.
As a general rule (ESA 3.27 f.), institutional units are classified as belonging to the general government sector only if they are "public producers" (for definition see ESA 3.28) and if they cover by sales no more than 50% of their production costs ("other nonmarket producers").
Pääsääntöisesti (EKT 3.27 f.) institutionaaliset yksiköt luokitellaan julkisyhteisöjen sektoriin kuuluviksi ainoastaan silloin, kun ne ovat "julkisia tuottajia" (määritelmä: katso EKT 3.28) ja kun ne kattavat enintään 50 prosenttia tuotantokuluistaan myynneillä ("muut markkinattomat tuottajat").
Public producers that do not match this 50% criterion are to be classified as corporations.
Julkiset tuottajat, jotka eivät täytä tätä 50 prosentin vaatimusta, luokitellaan yrityksiksi.
2.2 The subsectors of general government
2.2 Julkisyhteisöjen alasektorit
2.2.1 Central government (S.1311)
2.2.1 Valtionhallinto (S.1311)
The general government sector S.13 is one of the five mutually exclusive institutional sectors making up the total economy.
Julkisyhteisöjen sektori S. 13 on yksi viidestä toisensa poissulkevasta institutionaalisesta sektorista, jotka yhdessä muodostavat koko kansantalouden.
The ESA (2.68) defines it as including "all institutional units which are other nonmarket producers ... whose output is intended for individual and collective consumption ... and/or ... in the redistribution of national income and wealth".
EKT:n määritelmän mukaan (2.68) siihen luetaan "kaikki institutionaaliset yksiköt, jotka ovat muita markkinattomia tuottajia ... joiden tuotos on tarkoitettu pääasiallisesti yksilölliseen tai kollektiiviseen kulutukseen ... ja/tai ... kansantulon ja -varallisuuden uudelleenjakoa harjoittavat institutionaaliset yksiköt".
The principal resources of these units are derived directly or indirectly from compulsory payments made by units belonging to other sectors.
Näiden yksiköiden varat saadaan pääosin suoraan tai välillisesti muihin sektoreihin kuuluvien yksiköiden suorittamista pakollisista maksuista.
The institutional units of general government are mainly entities that administer and finance a group of activities, principally providing nonmarket goods and services, intended for the benefit of the community.
Julkisyhteisöjen institutionaaliset yksiköt ovat enimmäkseen yksiköitä, jotka hoitavat ja rahoittavat sellaisia toimintoja, joista saadaan pääasiallisesti markkinattomia yhteisön hyväksi tarkoitettuja tavaroita ja palveluja.
In addition, general government includes non-profit institutions recognised as independent legal entities which are principally engaged in the production of nonmarket goods and services, which are controlled by general government and whose principal resources other than the proceeds of sales are derived from payments made by the above mentioned governmental entities and autonomous pension funds (ESA2.69 b,c).
EKT:n (2.71) mukaan "Alasektoriin valtionhallinto S.1311 luetaan kaikki valtion ministeriöt ja keskusvirastot, joiden toimivalta normaalisti ulottuu koko talousalueelle, ei kuitenkaan sosiaaliturvarahastojen hallintoa." Alasektoriin S.1311 luetaan ne voittoa tavoittelemattomat yhteisöt, joita valtionhallinto valvoo ja pääasiallisesti rahoittaa ja joiden toimivalta ulottuu koko talousalueelle.
The ESA (2.71) states that: 'The subsector S.1311 central government includes all administrative departments of the State and other central agencies whose competence normally extends over the whole economic territory, except for the administration of social security funds."
Julkisyhteisöihin luetaan myös itsenäisinä oikeushenkilöinä pidettävät voittoa tavoittelemattomat yhteisöt, jotka pääasiallisesti tuottavat markkinattomia tavaroita ja palveluja, jotka ovat keskushallinnon valvomia ja joiden pääasialliset muut kuin myyntituotoista kertyneet varat saadaan edellä mainittujen hallintoyksiköiden ja itsenäisten eläkerahastojen suorittamista maksuista (EKT 2.69 b,c).
The general government sector S.13 is sub-sectored (ESA 2.70) into
- valtionhallinto (S.1311)
- central government (S.1311), - state government (S.1312), - local government (S.1313) and - social security funds (S. 1314).
- osavaltiohallinto (S.1312)
In some countries such as the Netherlands and Denmark, there may be no proper intermediate level of government between local and central government, in which case subsector S.1312 does not exist.
Joissakin maissa, kuten Alankomaissa ja Tanskassa, ei ole paikallis- ja valtionhallinnon väliin sijoittuvaa hallintoa. Siinä tapauksessa ei ole myöskään alasektoria S.1312.
In defining central government, the SNA provides more detail: "Central government has ... the authority to impose taxes on all resident and non-resident units engaged in economic activities within the country.
Valtionhallinto määritellään yksityiskohtaisemmin SNA:ssa, jonka mukaan valtionhallinnolla on valtuudet verottaa kaikkia maassa taloudellista toimintaa harjoittavia kotimaisia ja ulkomaisia talousyksiköltä.
Its political responsibilities include national defence and relations with foreign governments and it also seeks to ensure the efficient working of the social and economic system by means of appropriate legislation and regulation and also the maintenance of law and order.
Sen po liittiseen vastuualueeseen kuuluvat maanpuolustus ja suhteet ulkomaiden hallituksiin ja sen pyrkimyksenä on varmistaa sosiaalisen ja taloudellisen järjestelmän tehokas toiminta soveltuvan lainsäädännön ja sääntelyn avulla sekä lain ja järjestyksen ylläpito.
It is responsible for providing collective services for the benefit of the community as a whole, and for this purpose incurs expenditures on defence and public administration.
Se vastaa yhteisön hyväksi tarkoitettujen kollektiivisten palvelujen tuottamisesta ja tähän tarkoitukseen osoitettavista puolustuksen ja julkisen hallinnon menoista.
In addition it may incur expenditures on the provision of services, such as education or health, primarily for the benefit of individual households. Finally, it may make transfers to other institutional units - households, non-profit institutions, corporations and other levels of government" (SNA 4.118).
Lisäksi se suorittaa siirtoja muille institutionaalisille yksiköille - ko titalouksille, voittoa tavoittelemattomille yhteisöille, yrityksille ja julkishallinnon muille tasoille (SNA 4.118).
2.2.2 State government (S.1312)
2.2.2 Osavaltiohallinto (S.1312)
The general government sector does not include public enterprises established as public corporations, even if those corporations are totally owned by government units.
Julkisyhteisöjen sektoriin eivät kuulu julkisina tuottajina pidettävät julkiset yritykset, vaikka yritykset olisivat ko konaan julkishallinnon yksiköiden omistuksessa.
It also does not include quasicorporations that are owned and controlled by government units.
Siihen ei myöskään lueta julkishallinnon yksiköiden omistuksessa ja valvonnassa olevia yritysmäisiä yhteisöjä.
Quasicorporations keep a complete set of accounts but have no independent legal status.
Yritysmäiset yhteisöt pitävät täydellistä kirjanpitoa, mutta niillä ei ole itsenäistä oikeudellista asemaa.
They have an economic and financial behaviour that is different from that of their owners and similar to that of corporations.
Niiden taloudellinen käyttäytyminen ja rahoituskäyttäytyminen poikkeavat niiden omistajien toiminnasta ja on saman laista kuin yritysten toiminta.
Therefore they are deemed to have autonomy of decision and are considered as distinct institutional units.
Sen vuoksi niillä katsota an olevan itsenäinen päätösvalta, ja niitä pidetään eri llisinä institutionaalisina yksiköinä.
Units such as museums and theatres, which supply goods and services on a market basis, should be treated as quasicorporations whenever appropriate (System of National Accounts 1993, SNA 4.129).
Museoiden ja teattereiden kaltaisia yksiköitä, jotka tuottavat tavaroita ja palveluita markkinapalveluna, olisi käsiteltävä
"The state government subsector consists of state governments which are separate institutional units exercising some of the functions of government at a level below that of central government and above that of the governmental institutional units existing at local level, except for the administration of social security funds.
"Alasektoriin osavaltiohallinto luetaan valtion hallintoelimet, jotka ovat erillisiä institutionaalisia yksiköitä ja hoitavat joitakin julkisen hallinnon tehtäviä valtionhallintoa alemmalla, mutta paikallishallintoa ylemmällä tasolla, ei kuitenkaan sosiaaliturvarahastojen hallintoa.
Included ... are those non-profit institutions
Ala sektoriin ... luetaan ne voittoa tavoittelemattomat yhteisöt, joita osavaltion hallintoelimet valvovat ja pääasiallisesti rahoittavat ja joiden toimivalta rajoittuu osa valtiohallinnon talousalueelle" (EKT 2.72).
which are controlled and mainly financed by state governments and whose competence is restricted to the economic territories of the states" (ESA 2.72).
NUTS II -tasoa, jota on tarkoitus käyttää julkisyhteisö jen alueellistamisessa, ei ole Tanskassa, Luxemburgissa eikä Irlannissa.
Whether or not these authorities of the Member States are classified as units of the state government subsector is, of course, determined by the National Accounts' application of the ESA.
Nämä maat eivät myöskään tuota julkishallinnon alueellisia lukuja.
It is presumed that few Member States will have governmental units to be classified in the state government sub-sector.
Seuraavaan taulukko on on koottu muiden jäsenvaltioiden NUTS I -tason (aluetasoa alemmalla tasolla olevat suuret alueet) ja NUTS II -tason hallintoalueiden nimet.
The parts dealing with state government are particularly relevant to countries such as Germany, which have units of state government whose areas are all classified to NUTS I but some of which cover two or more areas of level NUTS II.
Taulukkoa on lisäksi täydennetty NUTS III -tason alueilla.
NUTS level II, the level envisaged for regionalising the transactions of general government, does not exist in Denmark, Luxembourg or Ireland.
Jäsenvaltioiden kyseisten hallintoalueiden luokittelu osavaltiohallinnon yksiköihin määräytyy sen mukaan, miten EKT:tä sovelletaan kansantalouden tilinpitoon.
Thus, these countries are not at all involved in compiling regional figures of government.
Oletetaan, että vain muutamilla jäsenvaltioilla on sellaisia hallintoyksiköltä, jotka luokitellaan osavaltiohallinnon alasektoriin.
For the other Member States the following table indicates the name of the authorities at level NUTS I (major territories just below national level) and NUTS II. For reason of completeness, the table also includes the NUTS III regions.
Osavaltiohallinnon alueet ovat ominaisia Saksan kaltaisille maille, joilla on sellaisia osavaltiohallinnon yksiköitä, joiden kaikki alueet luokitellaan NUTS I -tasolle, mutta joista jotkin kattavat kaksi tai useampia NUTS II -tason alueita.
2.2.3 Local government (S.1313)
2.2.3 Paikallishallinto (S.1313)
Local government units are, in principle, "institutional units whose fiscal, legislative and executive authority extends over the smallest geographical areas distinguished for administrative and political purposes.
"Alasektoriin paikallishallinto luetaan ne julkisen hallinnon elimet, joiden toimivalta ulottuu ainoastaan talou salueen paikalliseen osaan, ei kuitenkaan sosiaaliturvarahastojen paikallisia laitoksia" (EKT 2.73).
The scope of their authority is generally much less than that of central government ..., and they may, or may not, be entitled to levy taxes on institutional units resident in their areas.
Niiden toimivalta on yleensä paljon suppeampi kuin valtionhallinnon, ... ja niillä voi olla valtuudet periä veroja oman alueensa institutionaalisilta yksiköiltä.
They are often heavily dependent on grants or transfers from higher levels of government, and they may also act as agents of central or state governments to some extent.
Ne ovat usein suurelta osin riippuvaisia julkishallinnon korkeamman tason avustuksista tai siirroista ja ne saattavat myös toimia valtion- tai osavaltiohallinnon edustajina joissakin asioissa.
However, in order to be treated as institutional units they must be
Niillä olisi myös oltava valtuudet nimittää
The subsector local government includes those types of public administration whose competence extends to only a local part of the economic territory, apart from local agencies of social security funds" (ESA 2.73).
Paikallishallinnon yksiköt ovat "periaatteessa institutionaalisia yksiköitä, joiden verotus-, lainsäädäntö- ja
2.2.4 Social security funds (S.1314)
2.2.4 Sosiaaliturvarahastot (S.1314) omat virkamiehensä itsenäisesti ilman ulkoista hallinnollista valvontaa.
"The subsector social security funds includes all central, state and local institutional units whose principal activity is to provide social benefits and which fulfil each of the two criteria: entitled to own assets, raise funds and incur liabilities by borrowing on their own account; similarly, they must have some discretion over how such funds are spent. They should also be able to appoint their own officers, independently of external administrative control.
Se, että ne voivat myös toimia valtion- tai osavaltiohallinnon edustajina joissakin asioissa, ei estä pitämästä niitä erillisinä institutionaalisina yksiköinä, edellyttäen, että ne voivat hankkia ja käyttää varoja omasta aloitteestaan ja omalla vastuullaan" (SNA 4.128).
The fact that they may also act as agents of central or state governments to some extent does not prevent them from being treated as separate institutional units provided they are able to raise and spend some funds on their own initiative and own responsibility." (SNA 4.128)
"Alasektoriin sosiaaliturvarahastot luetaan kaikki ne valtionhallinnon, osavaltiohallinnon ja paikallishallinnon institutionaaliset yksiköt, joiden pääasiallista toimintaa on sosiaalisten etuuksien tuottaminen ja jotka täyttävät molemmat seuraavista kahdesta kriteeristä:
- by law or by regulation certain groups of the population are obliged to participate in the scheme or to pay contributions;
- lain tai asetuksen mukaan tietyt väestöryhmät ovat velvollisia osallistumaan järjestelmään tai maksama an sosiaaliturvamaksuja;
- general government is responsible for the management of the institution in respect of the settlement or approval of the contributions and benefits independently from its role as supervisory body or employer..." (ESA 2.74).
- julkisyhteisö vastaa - riippumattomasti tehtävästään valvovana elimenä tai työnantajana - laitoksen hallinnosta maksuja ja etuisuuksia koskevissa ratkaisuissa ja hyväksymisessä ..." (EKT 2.74).
Social insurance schemes organised by government units for their own employees are classified as private funded or unfunded schemes as appropriate and not as social security schemes.
Julkishallinnon yksiköiden omille työntekijöilleen järjestämät sosiaalivakuutusjärjestelmät luokitellaan yk sityisesti rahastoituihin järjestelmiin tai rahastoimattomiin järjestelmiin eikä sosiaaliturvajärjestelmiin.
"As they are the government units which are in the closest contact with the institutional units resident in their localities, they typically provide a wide range of services to local residents, some of which may be financed out of transfers from higher levels of government.
"Koska paikallishallinnon yksiköt ovat sellaisia julkishallinnon yksiköitä, joilla on läheisimmät yhteydet alueille en sijoittautuneisiin institutionaalisiin yksiköihin, ne ta vallisesti huolehtivat tietyistä paikallisille asukkaille tarjottavista palveluista, joiden rahoittamiseen julkishallinnon ylemmät tasot saattavat osallistua.
The same rules govern the treatment of the production of goods and services by local government units as are applied to central and state governments.
Paikallishallinnon yksiköiden tavaroiden ja palveluiden tuottamiseen sovelletaan samoja sääntöjä kuin valtion- ja osavaltiohallinnon vastaaviin toimintoihin.
Units such as municipal theatres, museums, swimming pools, etc., which supply goods or services on a market basis should be treated as quasicorporations whenever appropriate.
Kunnallisten teattereiden, museoiden, uimahallien jne. kaltaisten yk siköiden, jotka tuottavat tavaroita tai palveluita markkinapalveluna, olisi käsiteltävä yritysmäisinä yhteisöinä aina kun se katsotaan aiheelliseksi.
Units supplying services such as education or health on a nonmarket basis remain an integral part of the local government unit to which they belong." (SNA 4.129)
Koulutus- tai terveyspalvelujen kaltaisia markkinattomia palveluja tuottavat yksiköt muodostavat kiinteän osan sitä paikallishallinnon yksikköä, johon ne kuuluvat" (SNA 4.129).
If autonomous pension funds meet both requirements of ESA 2.74 they are to be included in subsector S.1314, too (ESA2.63).
Jos itsenäiset eläkerahastot täyttävät molemmat EKT:n kohdassa 2.74 luetelluista kahdesta kriteeristä, ne luokitellaan myös alasektoriin S. 1314 (EKT 2.63).
Autonomous pension funds are a type of social insurance scheme social contributions are paid to, forming separate institutional units from both the employers and the employees and being responsible for managing the resulting funds and paying the social benefits.
Itsenäiset eläkerahastot ovat sosiaalivakuutusjärjestelmiä, joihin sosiaaliturvamaksut suoritetaan, ja ne ovat sekä työnantajista että työntekijöistä erillisiä institutionaalisia yksikköjä, jotka vastaavat kertyneiden varojen hoidosta ja sosiaalietuuksien maksamisesta.
The table in the previous section provides information about the local authorities that exist at regional levels NUTS II and III of the Member States of the EU.
Edellisen kohdan taulukko sisältää tiedot EU:n jäsenvaltioiden NUTS II ja NUTS III -tasojen paikallisista hallintoalueista.
Denmark, Luxembourg and Ireland are omitted from this table as they have no further breakdown at NUTS I and II level (Eurostat, Regions, Nomenclature of territorial unit for statistics, March 1995).
Tanska, Luxemburg ja Irlanti eivät ole mukana taulukossa, koska niiden alueita ei ole jaettu NUTS I ja NUTS II -tasoon (Eurostat, Regions, No menclature of territorial unit for statistics, March 1995).
Several Member States have a further local breakdown at NUTS IV level: Greece (Eparchies, 150), Portugal (Concelhos municipios, 305), Finland (Seutukunnat, 85) and United Kingdom (Districts or unitary authorities, 445).
Useat jäsenvaltiot on jaettu edelleen NUTS IV-tason alueisiin: Kreikka (Eparchies, 150), Portugali (Concelhos municipios, 305), Suomi (Seutukunnat, 85) ja Yhdistynyt kuningaskunta (Districts or unitary authorities, 445).
Finally, at local level NUTS V, about 100,000 municipalities exist in the fifteen Member States of the EU.
Lisäksi EU:n 15 jäsenvaltiossa on yhteensä noin 100 000 NUTS V-tason kuntaa.