natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In this case, it appeared that the Commission at first, gave no reasoning for rejecting the complainant's application for a subsidy; thereafter it motivated the rejection by referring to the complainant's alleged failure to comply with accounting requirements for the spending of a previous subsidy; and finally the Commission indicated that had it never received the application.
Tässä tapauksessa oli ilmeistä, että komissio ei ensin esittänyt perusteita sille, miksi hakijan tukihakemus oli hylätty; sitten se perusteli hylkäämistä väittämällä, että hakija ei ollut täyttänyt vaatimusta selvittää edellisen tuen käyttö; lopuksi komissio väitti, että se ei koskaan ollut saanut hakemusta.
Thereby the Commission had failed to meet the requirement of adequate and coherent reasons.
Komissio ei siten täyttänyt vaatimusta antaa riittävät ja johdonmukaiset perustelut.
MUTUAL RECOGNITION OF HELICOPTER LICENCES
HELIKOPTERILUPAKIRJOJEN HYVÄKSYMINEN VASTAVUOROISESTI
Decision on complaint 121197NK against the European Commission
Päätös kanteluun 121/9/WK Euroopan komissiota vastaan
In February 1997, Mr B. made a complaint to the Ombudsman against the Commission.
B. kanteli oikeusasiamiehelle komissiota vastaan helmikuussa 1997.
He alleged that the Commission had failed to ensure that the German authorities complied with a Directive on mutual acceptance of per sonnel licences for the exercise of functions in civil aviation.1He also alleged that the Commission had failed to act in accordance with its own obligations under the Directive.
B. väitti, että komissio oli jättänyt varmistamatta, että Saksan viranomaiset noudattavat direktiiviä henkilöstön lupakirjojen vastavuoroisesta hyväksymisestä, joka on annettu siviili-ilmailun tehtävien suorittamisesta.1 Hän väitti myös, ettei komissio ollut toiminut direktiivin sille asettamien velvoitteiden mukaisesti.
Mr B. had asked the German authorities for the recognition of his Austrian professional helicopter licence.
B. oli pyytänyt Saksan viranomaisia tunnustamaan Itävallan hänelle myöntämän helikopterin ammattilentäjän lupakirjan.
The German authorities considered that his licence was not equivalent to a German one and therefore, they would not grant recognition unless Mr B. complied with additional conditions.
Saksan viranomaiset katsoivat, ettei lupakirja vastannut saksalaista lupakirjaa, joten sitä ei hyväksyttäisi ilman lisävaatimuksia.
Mr B. considered this to be discriminatory and complained to the Commission.
B. piti tätä syrjintänä ja valitti komis siolle.
After an exchange of correspondence, Mr B. was dissatisfied with the Commission's stand and complained to the Ombudsman.
Seuranneen kirjeenvaihdon jälkeen B. oli tyytymätön komission kan taan ja kanteli oikeusasiamiehelle.
He alleged that the Commission had failed to:
B. väitti, että komissio ei ollut:
1 make the comparison of requirements applied in each Member State for issuing helicopter licences, which is foreseen by Art 4 of the Directive;
1 tehnyt vertailua kunkin jäsenvaltion helikopterilentäjän lupakirjoille asetetuista vaatimuksista, kuten direktiivin 4 artiklassa määrätään;
2 ensure that the German authorities do not impose discriminatory conditions for the recognition of Austrian helicopter licences;
2 varmistanut, etteivät Saksan viranomaiset aseta syrjiviä ehtoja itävaltalaisten helikopterilupakirjojen hyväksymiselle;
3 establish the proposal for a Council act on full mutual recognition of licences, foreseen by the recitals to the Directive;
3 tehnyt ehdotusta neuvoston asetukseksi lupakirjojen täydellisestä vastavuoroisesta hyväksymisestä, kuten direktiivin johdantoosan kappaleissa määrätään;
4 reply to a letter that Mr B. addressed to Mr. Probst of the Commission Directorate General VII, on 9 September 1996.
4 vastannut kirjeeseen, jonka B. lähetti 9. syyskuuta 1996 herra Probstille komission pääosasto Vlhään.
In its opinion, the Commission in substance stated the following:
Lausunnossaan komissio totesi pääpiirteittäin seuraavaa:
As concerned the first grievance, it is true that, the Commission has not yet made the comparison of requirements for helicopter licenses applied in each Member State, which according to Article 4 (1) of the Directive should have been made before 1 January 1992.
Mitä tulee ensimmäiseen kantelun aiheeseen, komission myöntää ettei se ole vielä tehnyt vertailua niistä helikopterilupakirjojen ehdoista, vaikka direktiivin 4 artiklan 1 kohdan mukaan näin olisi pitänyt toimia 1. tammikuuta 1992 mennessä.
However, the failure to provide the comparison does not have any bearing on Mr B.'s individual situation.
Sillä, että vertailu oli jätetty tekemättä, ei kuitenkaan ole merkitystä B:n tapauksessa.
The Commission was duly informed by the German authorities about the additional conditions they established for recognition of Austrian helicopter licenses.
Saksan viranomaiset ilmoittivat komissiolle asianmukaisesti lisäehdoista, jotka ne olivat asettanut itävaltalaisille helikopterilupakirjoille.
After due consideration, the Commission accepted these.
Asiaa käsitel tyään komissio hyväksyi nämä lisäehdot.
Mr B. was informed about this.
B:lle tiedotettiin asiasta.
As concerned the third grievance, the Commission relies for its proposal on technical work carried out by the Joint Aviation Authority which is an associated body of the European Civil Aviation Conference.
Mitä tulee kolmanteen kantelun aiheeseen, komission ehdotuksen teknisen työn toteuttaa yhteinen ilmailuviranomainen, joka on Euroopan siviili-ilmailuliiton yhteistyöelin.
At the time of the Ombudsman's inquiry, the Authority had just finished its work concerning helicopter licenses which the Commission will examine in due course with a view to establishing its proposal for a Council act.
Oikeusasiamiehen tutkimuksen aikoihin tämä viran omainen oli juuri saanut päätökseen helikopterilupakirjoja koskevan työnsä, jonka komissio tutkii asianmukaisesti ja jonka perusteella se pyrkii antamaan ehdotuksen neuvoston säädökseksi.
As concerns Mr B.'s letter of 9 September 1996, the Commission considered that a fax sent to him by the Bonn Representation on 7 November 1996 made a reply superfluous.
Mitä tulee B:n 9. syyskuuta 1996 lähettämään kirjeeseen, komissio katsoi, että Bonnin edustuston faksi 7. marraskuuta 1996 teki vastauksen tarpeet tomaksi.
The complainant's observations In his observations Mr B. maintained his complaint.
Huomautuksissaan B. pitäytyi kantelussaan.
As concerned the first grievance, Article 4 (1) of the Directive states that the Commission "shall make, and forward to all the Member States before 1 January 1992, a comparison of the requirements applied in each Member States for issuing licences for the same functions."The Commission admitted that it had not yet made such a comparison for helicopter licenses.
Mitä tulee ensimmäiseen kantelun aiheeseen, direktiivin 4 artiklan 1 kohdassa todetaan, että "komissio suorittaa kussakin jäsenvaltiossa samoihin tehtäviin oikeuttavien lupakirjojen saamiseen sovellettavien kelpoisuusvaatimusten vertailun ja toimittaa sen kaikille jäsenvaltioille 1 päivään tammikuuta 1992 mennessä."
DECISIONS the Commission's powers to propose an amendment to the Directive if it cannot meet the deadline laid down by the Directive.
Komissiolla on valta ehdottaa muutosta direktiiviin, jos se ei kykene noudattamaan direktiivissä määrättyä aika rajaa.
Principles of good administration require that the Commission complies with the rules and principles which are binding upon it.
Hyvän hallintotavan periaatteet edellyttävät, että komissio noudattaa sitä sitovia sääntöjä ja periaatteita.
As the Commission did not comply with Article 4 (1) of the Directive as concerns helicopter licenses, the Commission had not complied with that requirement.
Koska komissio ei ollut noudattanut direktiivin 4 artiklan 1 kohtaa koskien helikopterilupakirjoja, komissio ei ollut noudattanut kyseistä vaatimusta.
As regards the Commission's assessment of the additional conditions, established by the German authorities for recognition of Austrian helicopter 'licenses, there were no elements at hand which indicate this assessment to be wrong.
Mitä tuli komission arvioon Saksan viranomaisten itävaltalaisten helikopterilupakirjojen hyväksymiselle asettamista lisävaatimuksista, käytettävissä olevien tietojen mukaan arviota ei voida pitää virheellisenä.
As concerned the third grievance, the last recital of the Directive states that with a view to full mutual recognition of licenses, the Commission shall submit a proposal to the Council before 1 July 1992.
Mitä tuli kolmanteen kantelun aiheeseen, direktiivin viimeisessä johdanto- osan kappaleessa todetaan, että lupakirjojen täydellisen vastavuoroisen hyväksymisen varmistamiseksi komissio jättää ehdotuksen neuvostolle 1. heinäkuuta 1992 mennessä.
The Commission acknowledged that it had not yet provided such a proposal.
Komissio myönsi, ettei se ollut vielä antanut tätä ehdotusta.
It lies within the Commission's powers to propose an amendment of the Directive if it cannot meet the deadline indicated by the Directive.
Komissiolla on valta ehdottaa muutosta direktiiviin, jos se ei kykene noudattamaan direktiivissä määrättyä aikarajaa.
Principles of good administration require that the Commission complies with clear, unambiguous and pub licly made statements about when to submit legislative proposals.
Hyvän hallintotavan periaatteet edellyttävät, että komissio ilmoittaa selkeästi, yksiselitteisesti ja julkisesti lainsäädäntöehdotusten antamisen aikataulusta.
As the Commission had not yet acted in conformity with the said recital, the Commission had not met that requirement.
Koska komissio ei ollut vielä toiminut mainitun johdantoosan kappaleen edellyttämällä tavalla, komissio ei ollut noudattanut tätä vaatimusta.
As concerned the fourth grievance, it shall be noted that the fax of the Bonn Representation of 7 November 1996, which the Commission considered to be a reply to Mr B.'s letter of 9 September 1996, did not refer to the letter.
Mitä tuli neljänteen kantelun aiheeseen, on huomattava, että Bonnin edustuston faksissa 7. marraskuuta 1996 ei viitattu B:n 9. syyskuuta 1996 lähettämään kirjeeseen, vaikka komissio katsoi faksin olevan vastaus kirjeeseen. Faksin sisältö ei vastannut B:n
The contents of fax did not appear to answer the important questions raised in Mr B.'s let ter.
PAATOKSET kirjeessä esille otettuihin tärkeisiin kysymyksiin.
On the contrary, the fax ended by stating that the Representation would contact the Commission services in Brussels so that they addressed Mr B. Principles of good administration require that the Commission replies to letters addressed to it.
Faksin lopussa todetaan päin vastoin, että edustusto ottaisi yhteyttä komission yksikköihin Brysselissä, jotta nämä ottaisivat yhteyttä B:hen. Hyvän hallintotavan periaatteet edellyttävät, että komissio vastaa sille osoitettuihin kirjeisiin.
As the Commission did not reply to Mr B.'s letter of 9 September 1996, the Commission had not met that requirement.
Koska komissio ei vastannut B:n 9. syyskuuta 1996 lähettämään kirjeeseen, komissio ei ollut noudattanut tätä vaatimusta.
On the basis of the Ombudsman's inquiries into this complaint, it appeared necessary to make the following critical remarks:
Kantelun johdosta suoritettujen oikeusasiamiehen tutkimusten mukaan on tarpeellista esittää seuraavat kriittiset huomautukset:
Principles of good administration require that the Commission complies with the rules and principles binding upon it.
Hyvän hallintotavan periaatteet edellyttävät, että komissio noudattaa sitä sitovia sääntöjä ja periaatteita.
Given that as concerns helicopter licenses, the Commission has not yet com plied with the obligation laid down by Article 4 (1) of Directive 91/670, the Commission failed to meet that requirement.
Koska komissio ei ollut noudattanut helikopterilupakirjoja koskevan direktiivin 4 artiklan 1 kohtaa, komissio ei ollut noudattanut kyseistä vaatimusta.
Principles of good administration require that the Commission complies with clear, unambiguous and publicly made statements about when to submit legislative proposals. As the Commission has not yet made the proposal, foreseen by the last recital of
Hyvän hallintotavan periaatteet edellyttävät, että komissio noudattaa selkeitä, yksiselitteisiä ja julkisia ilmoituksia lainsäädäntöehdotusten antamisen aikataulusta.
Directive 91/670 before 1 July 1992, the Commission has failed to meet that requirement.
Koska komissio ei ollut vielä antanut ehdotusta direktiivin 91/670 viimeisen johdanto-osan kappaleen edellyttämällä tavalla, komissio ei ollut noudattanut kyseistä vaatimusta.
Principles of good administration require that the Commission replies to letters addressed to it.
Hyvän hallintotavan periaatteet edellyttävät, että komissio vastaa sille osoitettuihin kirjeisiin.
As the Commission did not reply to Mr B.'s letter of 9 September 1996, it failed to meet that requirement.
Koska komissio ei vastannut B:n 9. syy skuuta 1996 lähettämään kirjeeseen, komissio ei ollut noudattanut tätä vaatimusta.
Given that these aspects of the case concerned procedures relating to specific events in the past, it was not appropriate to pursue a friendly settle ment of the matter.
Koska tapauksen nämä kohdat koskivat menettelyjä menneisyydessä, sovintoratkaisuun pyrkiminen ei ollut aiheellista.
FAILURE TO INFORM ABOUT THE OUTCOME OF A COMPLAINT
ILMOITTAMINEN VALITUKSEN TULOKSESTA
Decision on complaint 250/97/OV against the European Commission
Päätös kanteluun 250/97/OV Euroopan komissiota vastaan
In March 1997, Mr S. complained to the Ombudsman, on behalf of an association, alleging lack or refusal of information by the Commission (DG XVI - E/3).
S. kanteli oikeusasiamiehelle maaliskuussa 1997 erään yhdistyksen puolesta ja väitti, että komissio (DG XVI - E/3) ei ollut antanut tai oli kieltäytynyt antamasta hänelle tietoja.
He more particularly made the following claims:
Hän esitti erityisesti seuraavat väitteet:
When the association learnt about the decision of the Commission to cofinance the project "Draining and Biological Cleaning system" in Preveza, Greece from the Cohesion Fund, it asked DG XVI (Regional Policy and Cohesion) by telephone for a copy of the decision, but the request was refused.
Kun yhdistys kuuli komission päätöksestä, että komissio yhteisrahoittaisi koheesiorahastosta hanketta "viemärijärjestelmä ja biologinen puhdistusjärjestelmä" Prevezassa (Kreikka), se pyysi PO XVhltä (aluepolitiikka ja koheesio) puhelimitse kopiota päätöksestä. P:n pyynnöstä kieltäydyttiin.
The decision to cofinance the project had not been appropriately published in the Official Journal.
Päätöstä hankkeen yhteisrahoittamisesta ei ollut asianmukaisesti julkaistu Virallisessa lehdessä.
On 8 January 1996, using the Commission's standard complaint form (OJ 1989, C26/6) the association made, together with the community of Mytika, a complaint alleging non-compliance with Community law by the Greek Ministry of Environment, Regional Planning and Public works.
Yhdistys teki 8. tammikuuta 1996 komission vakiolomaketta (EYVL 1989, C 26/6) käyttäen yhdessä Mytikan kunnan kanssa valituksen, jossa se valitti siitä, että Kreikan ympäristöstä, aluesuunnittelusta ja julkisista hankkeista vastaava ministeriö oli rikkonut yhteisön oikeutta.
The complaint concerned the Ministry's joint decision N° 30146/94 of 11 July 1995 to discharge processed sewage into the Ionian sea at Kalamitsi.
Kantelu koski ministeriön yhteistä päätöstä n:o 30146/94 (11. heinäkuuta 1995), jonka mukaan käsitelty jätevesi laskettaisiin Joonianmereen Kalamitsin lähettyvillä.
According to the complainant, this decision was contrary to Community and national environmental law.
Valituksen tekijän mukaan päätös oli yhteisön ja kansallisen ympäristölainsäädännön vastainen.
The association also asked the Commission to suspend its funding of the project mentioned under (i) above.
Yhdistys myös pyysi komissiota jäädyttämään kohdassa (i) mainitun hankkeen rahoittamisen.
The association also sent to the Commission five other letters on 7 February 1996, 8 March 1996, 6 May 1996, 15 July 1996, and 8 January 1997, in which it provided new information as regards its original complaint.
Yhdistys lähetti komissiolle viisi muuta kirjettä 7. helmikuuta 1996, 8. maaliskuuta 1996, 6. toukokuuta 1996, 15. heinäkuuta 1996 ja 8. tammikuuta 1997, ja näissä se toimitti uusia tietoja alkuperäiseen valitukseen.
DG XVI never answered those let ters and did not inform the association about the progress of its complaint.
PO XVI ei koskaan vastannut näihin kirjeisiin eikä ilmoittanut yhdistykselle valituksen käsittelyn etenemisestä.
The complaint was forwarded to the Commission in June 1997.
Kantelu toimitettiin komissiolle kesäkuussa 1997.
As regards the first allegation, the Commission's opinion stated that the competent service informed the complainant that, according to Article 2.1 of the Commission Decision of 8 February 1994 on public access to Commission documents, the application should be made in writing.
Ensimmäisestä väitteestä komissio totesi lausunnossaan toimivaltaisen yksikön ilmoittaneen valituksen tekijälle, että pyyntö olisi esitettävä kirjallisesti. Tämä on todettu komission päätöksessä (2 artiklan 1 kohta) oikeudesta tutustua komission asiakirjoihin, jonka komission teki 8. helmikuuta 1994.
The Commission observed that, upon receipt of a written demand, it would see no obstacle to sending the decision to the complainant, but such a request had not been received.
Komissio totesi, että jos se saisi kirjallisen pyynnön, sillä ei olisi mitään estettä lähettää päätöstä kantelijalle, mutta tällaista pyyntöä ei ollut saatu.
As regards the second allegation, the Commission observed that, accord ing to Article 10.7 of Council Regulation N° 1164/94,1 only the key details of the Commission's decisions have to be published in the Official Journal. For the present project the key details had been published in OJ C 122 of 19 April 1997.
Toisesta syytöksestä komissio totesi, että neuvoston asetuksen 1164/94 10 artiklan 7 kohdan1 mukaan vain komission päätösten olennaiset kohdat on julkaistava Virallisessa lehdessä.Tätä hanketta koskevat olennaiset kohdat oli julkaistu EYW.:ssä C 122 (19. huhtikuuta 1997).
However, the Commission explained the delay between the adoption of the decision and its publication in the Official Journal by refer ring to the size and the nature Of the publication which grouped together 66 projects adopted on different days.
Komissio selitti kuitenkin viivytystä päätöksen tekemisen ja sen Virallisessa lehdessä tapahtuneen julkaisemisen välillä sillä, että kyseessä oli kooltaan ja luonteeltaan julkaisu, jossa yhdistettiin 66 eri päivinä hyväksyttyä hanketta.
Given that, once adopted, the decisions are notified to the Member States, the key details are only published for transparency reasons.
Koska päätöksistä annetaan niiden tekemisen jälkeen tieto jäsenvaltioille, olen naiset kohdat julkaistaan vain avoimuussyistä.
Therefore the Commission prefers to group together the information related to different projects instead of publishing it in separate parts of the Official Journal.
Siten komissio pitää parempana ryhmitellä eri hankkeisiin liittyvät tiedot yhteen sen sijasta, että ne julkaistaisiin Virallisessa lehdessä erillisinä osina.
With regard to the third allegation, the Commission first observed that its services had concluded that the project did not violate Community law, and that, therefore, the complaint did not need to be registered.
Kolmannesta syytöksestä komissio ilmoitti ensin, että sen yksiköt olivat todenneet, että hanke ei rikkonut yhteisön oikeutta ja että valituksen rekisteröiminen ei siten ollut tarpeen.
More particularly, there was no violation of Directive 85/337/EEC,2 which entered into force after the project had started in 1985.
Lisäksi kyseessä ei ollut direktiivin 85/337/EY2rikkominen, sillä se tuli voimaan vasta hankkeen käynnistyttyä vuonna 1985.
It was only after a preliminary decision of the Greek Council of State, and after an environmental impact assessment decided by the Minister of Environment, that the Commission decided on 5 November 1996 to cofinance the project. This decision had been taken in conformity with the decision of the Greek Council of State.
Komissio päätti hankkeen yhteisrahoituksesta vasta 5. marraskuuta 1996 Kreikan hallituksen alustavan päätöksen ja ympäristöministeriön
Council Regulation (EC) N° 1164/94 of 16 May 1994 establishing a Cohesion Fund, OJ 1994 L 130/1.
Neuvoston asetus 1164/94/EY, 16. toukokuuta 1994, koheesiorahaston perustamisesta, EYVL L 130, 1994, s. 1.
Council Directive 85/337/EEC of 27 June 1985 on the assessment of the effects of certain public and private projects on the environment, OJ 1985 L 175/40.
Neuvoston direktiivi 85/337/ETY, 27. kesäkuuta 1985, tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista, EYVL L 175, 1985, s. 40.
DECISIONS
PAATOKSET määräämän ympäristövaikutusten arvioinnin jälkeen.
The complainant maintained his allegation that the publication of the deci sion 5 months after its adoption constituted an irregularity and that the association had received no information about it.
Kantelija piti kiinni väitteestään, että päätöksen julkaisemista 5 kuukautta myöhemmin kuin se oli tehty oli pidettävä hallinnollisena virheenä, ja että yhdistys ei ollut saanut tietoja siitä.
The complainant further observed that the Commission's assertion that there was no violation of Community law was wrong and that the Commission never informed the association about the fact that the complaint had been rejected.
Kantelija totesi lisäksi, että komissio oli väärässä vakuuttaessaan, että yhteisön oikeutta ei ollut rikottu, ja että komissio ei missään vaiheessa ollut ilmoittanut yhdistykselle siitä, että sen valitus oli hylätty.
The com plainant concluded that for a whole year he received no reply at all to his letters which had been ignored by the Commission.
Kantelija totesi lopuksi, että hän ei vuoteen ollut saanut vastausta kaikkiin kirjeisiinsä, jotka komissio oli jättänyt huomiotta.
1 The alleged failure to send a copy of the decision granting finan cial support
1 Väite, että kopiota taloudellisen tuen myöntämistä koskevasta päätöksestä ei lähetetty
The Ombudsman noted that, as regards a request for a copy of a Commission decision to cofinance a project, Article 2.1 of Commission Decision of 8 February 1994 on public access to Commission documents provides that all applications for access to documents shall be made in writing to the relevant Commission department.
Oikeusasiamies totesi, että mitä tuli pyyntöön saada kopio hankkeen yhteisrahoitusta koskevasta komission päätöksestä, neuvoston päätöksessä oikeudesta tutustua komission asiakirjoihin (8. helmikuuta 1994; 2 artiklan 1 kohta) määrätään, että kaikki asiakirjapyynnöt on osoitettava kirjallisesti kyseiselle komission yksikölle.
The com plainant was informed by the competent Commission service of this for mality in order to obtain the requested document.
Toimivaltainen komis sion yksikkö ilmoitti kantelijalle tästä muodollisuudesta, joka oli edellytys pyydetyn asiakirjan saannille.
However, it appeared that the complainant did not produce such a written demand to DG XVI.
Oli kuitenkin ilmeistä, että kantelija ei esit tänyt PO XVhlle tällaista kirjallista pyyntöä.
Under these circumstances, the fact that the Commission did not send him a copy of the decision did not constitute an instance of maladministration. istration.
Tässä tilanteessa sitä, että komissio ei lähettänyt hänelle päätöksen kopiota, ei ollut katsottava hal linnolliseksi epäkohdaksi.
2 The alleged failure of appropriate publication of the decision in the Official Journal
2 Väite, että päätöstä ei julkaistu asianmukaisesti Virallisessa lehdessä dessä
2.1 The complainant alleged that the decision to cofinance the project had not been appropriately published in the Official Journal and that five months passed between the adoption of the decision and its publication.
2.,1 Kantelija väitti, että päätöstä hankkeen yhteisrahoittamisesta ei ollut julkaistu asianmukaisesti Virallisessa lehdessä ja että päätöksen tekemisen ja sen julkaisemisen välillä kului viisi kuukautta.