natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Indeed, according to estimates by the European Bank for Reconstruction and Development (EBRD), the real GDP for Latvia, Lithuania and Estonia in 2002 was still below the 1989 level.
Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankin (EBRD) arvioiden mukaan Latvian, Liettuan ja Viron reaali-BKT oli vuonna 2002 vieläkin vuoden 1989 tason alapuolella.
Despite impressive structural and institutional reforms, there are deficiencies across the central and east European accession countries in the development of financial markets, the restructuring of strategic sectors such as energy, heavy industry and agriculture, the quality of public administration and the business environment.
Tehokkaista rakenteellisista ja institutionaalisista uudistuksista huolimatta kaikissa jäsenyyttä hakeneissa Keski- ja Itä-Euroopan maissa on vielä puutteita rahoitusmarkkinoiden kehittämisen sekä energia-alan, raskaan teollisuuden ja maatalouden kaltaisten strategisten alojen rakenneuudistuksen, julkishallinnon laadun ja liiketoimintaympäristön suhteen.
Recent growth has been underpinned by strong private and public consumption, at the expense of high budget deficits.
Viimeaikainen kasvu on pohjautunut voimakkaaseen yksityiseen ja julkiseen kulutukseen, ja se on johtanut suuriin talousarvion alijäämiin.
General government deficits range up to 9 % of GDP, and public spending will come under strong pressure as the new Member States prepare for euro entry.
Julkisen talouden alijäämät ovat yleisesti jopa yhdeksän prosenttia BKT:sta, ja julkiset menot joutuvatkin suuren paineen alle, kun uudet jäsenvaltiot valmistautuvat euron käyttöönottoon.
The labour market situation presents further challenges.
Myös työmarkkinatilanteessa riittää haasteita.
Across the new Member States, unemployment averages 15 % (although some national rates are in the range 3 to 6 %).
Uusien jäsenvaltioiden työttömyysaste on keskimäärin 15 prosenttia (joskin eräissä maissa se on 3–6 prosenttia).
Gains in labour productivity have been associated with stagnating or declining employment and the creation of new jobs has been insufficient to compensate for redundancies.
Työn tuottavuudessa saavutettu hyöty on johtanut työllisyyden pysähtymiseen tai taantumiseen: menetettyjen työpaikkojen tilalle ei ole syntynyt riittävästi uusia.
The employment rate for the new Member States averages 56 % (52 % in Poland), compared to 64 % in the EU-15.
Uusien jäsenvaltioiden työllisyysaste on keskimäärin 56 prosenttia (Puolassa 52 prosenttia), kun se 15 jäsenvaltion EU:ssa on 64 prosenttia.
The labour markets of the new Member States have significant structural differences to those of the EU-15, notably a higher proportion of workers in agriculture (11 versus 3 %) and a much smaller proportion of the workforce in services (28 versus 44 %).
Työmarkkinoiden rakenne on uusissa jäsenvaltioissa erilainen kuin 15 jäsenvaltion EU:ssa: etenkin maataloustyöntekijöiden osuus on niissä suurempi (11 prosenttia vastaan kolme prosenttia) ja palvelusektorin työvoiman osuus selvästi pienempi (28 prosenttia vastaan 44 prosenttia).
If the accession countries are to meet the Lisbon employment target of 70 %, it is primarily in services where job creation will need to take place (4).
Lissabonin työllisyystavoitteen eli 70 prosentin työllisyyden saavuttaminen edellyttää tulevilta jäsenvaltioilta työpaikkojen luomista ennen kaikkea palvelusektorille. (4)
European funds co-financed the Bratislava bypass (Slovakia) the accession countries have mostly seen little improvement in their socioeconomic position since the start of transition and are characterised by the lowest growth, highest unemployment and least-favourable economic structure.
Eurooppalainen yhteisrahoitus mahdollisti Bratislavan ohitustien (Slovakia).
Economic growth in the new Member States has been accompanied by a significant widening of regional disparities.
Talouskasvu on syventänyt huomattavasti uusien jäsenvaltioiden alueellisia eroja.
In almost every country, the most prosperous regions have grown fastest, closing the development gap with the EU-15, while the poorest regions have experienced a decline in GDP per head relative to the EU average.
Melkein jokaisessa maassa nopeimmin ovat kasvaneet vauraat alueet, jotka ovat lähes kuroneet kiinni kehityseron 15 valtion EU:hun nähden. Köyhimmillä alueilla BKT henkeä kohden on sen sijaan laskenut EU:n keskiarvoon verrattuna.
There are considerable differences among the accession countries in terms of their territorial structures and economic development challenges and opportunities but, in general, four spatial patterns can be observed.
Tulevat jäsenvaltiot poikkeavat huomattavasti toisistaan alueellisten rakenteidensa ja taloudelliseen kehitykseen liittyvien haasteidensa ja mahdollisuuksiensa suhteen, mutta neljä yleistä aluemallia on havaittavissa.
Thirdly, the experience of transition has often been unfavourable for small towns and rural areas.
Kolmanneksi siirtymä on ollut epäsuotuisa monien pienten kaupunkien ja maaseutualueiden kannalta.
These have often faced difficulty in adapting to transition, experiencing the significant economic and social costs of restructuring but with limited opportunities for growth.
Niiden on usein ollut vaikea sopeutua siirtymäjärjestelyihin, sillä ne ovat joutuneet kantamaan rakenneuudistuksesta aiheutuneet huomattavat taloudelliset ja sosiaaliset kustannukset, vaikka samanaikaisesti niiden kasvumahdollisuudet ovat rajalliset.
Firstly, growth has been strongest in the capital cities and other major urban areas.
Ensinnäkin kasvu on ollut voimakkainta pääkaupungeissa ja muilla suurilla kaupunkialueilla.
These tend to be regions that started from favourable positions prior to transition and were able to achieve rapid restructuring and adaptation to market economic conditions.
Ne ovat yleensä alueita, jotka olivat suotuisassa asemassa jo ennen siirtymäkautta ja jotka pystyivät nopeasti toteuttamaan rakenneuudistuksia sekä mukautumaan markkinatalouden ehtoihin.
The cities of Prague, Bratislava, Budapest and Warsaw regions, for example, have seen their GDP per head rise to between 150 and 220 % of their respective national averages.
Esimerkiksi Prahan, Bratislavan, Budapestin ja Varsovan alueilla BKT henkeä kohden on noussut 150–220 prosenttiin maan kansallisesta keskiarvosta.
Lastly, and notwithstanding the considerable job losses already experienced, the delays in restructuring the mining, steel, energy and other heavy industries mean that many old-industrial areas continue to present some of the most serious economic, social, political and environmental challenges to the transformation process.
Lisäksi kaivos-, teräs- ja energia-alan sekä muun raskaan teollisuuden rakenneuudistuksen viivästyminen merkitsee sitä, että vaikka aloilta onkin jo kadonnut huomattava määrä työpaikkoja, monet vanhat teollisuusalueet ovat edelleen taloudelliselta, sosiaaliselta, poliittiselta ja ympäristöön liittyvältä kannalta haasteellisimpia siirtymäprosessin osatekijöitä.
Secondly, there are west–east regional differences in economic development.
Uudet jäsenvaltiot ovat kuluneen vuosikymmenen aikana nostaneet aluepoliittiset kysymykset enemmän tai vähemmän merkittävään asemaan.
While many regions close to the EU-15 border have been able to benefit from investment, tourism and cross-border cooperation, the eastern border regions of
Tulevat (suurimmat) jäsenvaltiot ovat toteuttaneet aluehallinnollisia uudistuksia alueiden tehtävien laajentamiseksi Phare, ISPA- ja Sapard-ohjelmista myönnetyn liittymistä valmistelevan tuen avulla.
Over the past decade, the new Member States have, to different degrees, given a higher profile to regional policy issues. Promoted by preaccession funding under Phare,
Toiseksi taloudellinen kehitys ei ole samanlaista läntisillä ja itäisillä alueilla. Monet nykyisen EU:n rajan läheisyydessä sijaitsevat alueet ovat hyötyneet investoinneista, matkailusta ja rajatylittävästä yhteistyöstä, kun taas tulevien jäsenvaltioiden itäisten raja-alueiden sosioekonominen tilanne on useimmiten parantunut vain vähän siirtymäkauden aikana, ja niissä kasvu on yleensä alhaisinta, työttömyysluvut ovat korkeimpia ja taloudellinen rakenne on epäedullisin.
_BAR_ inforegio _BAR_ panorama _BAR_ No 13 _BAR_ p. 9 _BAR_
_BAR_ inforegio _BAR_ panorama _BAR_ Nro 13 _BAR_ s. 5 _BAR_
ISPA and Sapard, totalling approximately EUR 3 billion per year over the 2000–06 period, the accession States have undertaken reforms of territorial administration to give a greater role to the regions (in the larger countries) and have invested in the institutional infrastructure for regional development.
Valokeilassa laajentuminen ne ovat investoineet aluekehitystä edistävään hallinnolliseen infrastruktuuriin.
Since the late 1990s, regional policy has been given a legislative basis, and each country has developed a hierarchy of concepts, strategies, plans and programmes for regional development, implemented through a wide range of measures for municipalities and enterprises.
Aluepolitiikalla on 1990-luvun lopusta lähtien ollut oikeudellinen perusta, ja kukin maa on kehittänyt monitasoisia aluekehitystä koskevia käsitteitä, strategioita, suunnitelmia ja ohjelmia, jotka toteutetaan erilaisten kunnille ja yrityksille suunnattujen tukitoimien avulla.
With the availability of substantial funding under EU cohesion policy, the new Member States face important policy choices.
Uusien jäsenvaltioiden on mahdollista saada huomattavasti rahoitusta EU:n koheesiopolitiikan puitteissa, joten niiden edessä on tärkeitä poliittisia valintoja.
On the one hand, they need national regional development policies that support all regions to exploit growth potential, in particular those regions that are the ‘motors’ of development.
Toisaalta ne tarvitsevat kansallista aluekehityspolitiikkaa, josta tuetaan kaikkia alueita ja jonka tarkoituksena on hyödyntää erityisesti kehityksen moottoreina toimivien alueiden kasvumahdollisuuksia.
On the other hand, they also need structural policies to accelerate adaptation of old-industrial regions and to develop the peripheral, poorest and structurally backward regions, especially those on the eastern borders of the accession countries.
Toisaalta ne tarvitsevat myös rakennepolitiikkaa, jonka avulla vauhditetaan vanhojen teollisuusalueiden uudistusta ja kehitetään syrjäisiä, köyhiä ja rakenteellisesti jälkeenjääneitä eli esimerkiksi tulevien jäsenvaltioiden itärajojen tuntumassa sijaitsevia alueita.
In addressing these issues, the policy agenda for future Structural and Cohesion Funds includes: the development of the infrastructural base, where
Tulevien rakenne- ja koheesiorahastojen toimintaohjelmissa ratkaisukeinoiksi näihin ongelmiin esitetään seuraavia toimia: perusinfrastruktuurin luominen niille aloille, joilla olemassa oleva infrastruktuuri on ylikuormitettu, työvoiman liikkuvuuden lisääminen ja teknisen koulutuksen sekä johto- ja yrityskoulutuksen edistäminen, investoinnit ympäristöpolitiikkaan menneiltä sukupolvilta perittyjen ongelmien hoitamiseksi ja EU:n direktiivien vaatimusten täyttämiseksi, investoinnit tutki-mus- ja kehitystyöhön erityisesti yritysten toimesta sekä pk-alan ja etenkin hyvin pienten, runsaasti palvelusektorin työpaikkoja tarjoavien palveluyritysten kehittäminen.
EU cohesion policy: 2004–06
EU:n koheesiopolitiikka 2004–2006
Structural Funds strategy (2004–06): Slovakia will channel its resources (EUR 1 041 million) through four operational programmes devoted to: industry and services, human resources, basic infrastructure, agriculture and rural development.
Rakennerahastoja koskeva strategia (2004–2006):Slovakian toimet (1 041 miljoonaa euroa) jakautuvat neljään toimenpideohjelmaan, joiden aiheet ovat teollisuus ja palvelut, inhimilliset voimavarat, perusinfrastruktuurit sekä maatalous ja maaseudun kehittäminen.
For the 2004–06 period, a financial framework for enlargement was agreed under the Danish Presidency in late 2002.
Laajentumista koskeva rahoituskehys kaudeksi 2004–2006 hyväksyttiin Tanskan puheenjohtajakaudella vuoden 2002 lopussa.
Designed to ensure that each new Member State is fi nan-cially better placed after accession than before membership,
Sopimukseen sisältyi lisämäärärahoja, joiden ansiosta jäsenvaltiot voivat täyttää Schengenin vaatimukset ja korottaa maanviljelijöille maksettavia suoria tukia. Lisäksi sopimus si-
Allocations for structural actions in the new Member States: 2004–06 (million EUR in current prices)
Rakennetoimiin osoitetut määrärahat uusissa jäsenvaltioissa: 2004–2006 (miljoonaa euroa tämänhetkisinä hintoina)
Cohesion Fund (*)
Koheesiorahasto (*) Yhteensä
(*) Average.(**) Including the Financial Instrument for Fisheries Guidance.
(*) Keskiarvo. (**) Sisältää kalatalouden ohjauksen rahoitusvälineen (KOR).
10 _BAR_ inforegio _BAR_ panorama _BAR_ No 13 _BAR_
6 _BAR_ inforegio _BAR_ panorama _BAR_ Nro 13 _BAR_
61 % of Structural Funds are planned to be spent on the ERDF, 25 % on the ESF, 12 % on the EAGGF and 2.4 % via the FIFG.
ESR:oon,12 prosenttia EMOTR:oon ja 2,4 prosenttia kalatalouden ohjauksen rahoitusvälineeseen (KOR).
the enlargement agreement included additional money for meeting Schengen requirements and the ability for new Member States to top up direct payments to farmers, as well as an early-release cashflow facility for Poland worth up to EUR 1 billion.
Laajentumisen lopulliset rahoitusehdot jäävät sitoumusten ja maksujen enimmäismäärien osalta selvästi Berliinin huippukokouksen vuonna 1999 tekemässä sopimuksessa esittämien määrien alapuolelle.
The new Member States face important institutional challenges in implementing EU cohesion policy.
Uusien jäsenvaltioiden on ratkaistava suuria hallinnollisia haasteita toteuttaessaan EU:n koheesiopolitiikkaa.
Notwithstanding the valuable experience gained in the preaccession period, European Commission reports show that programming capacity for managing and implementing structural instruments is constrained by problems such as inadequate strategic direction, poor inter-ministerial coordination, delays in establishing monitoring systems and, perhaps most of all, an underdeveloped ‘pipeline’ for generating projects, which could endanger the timely absorption of funding.
Liittymistä valmistelevan kauden aikana hankitusta arvokkaasta kokemuksesta huolimatta Euroopan komission kertomuksissa todetaan, että rakennepoliittisten välineiden hallinnoinnin ja täytäntöönpanon edellyttämiä suunnitteluvalmiuksia rajoittavat erilaiset ongelmat, kuten riittämätön strateginen ohjaus, ministeriöiden välisen koordinoinnin vähäisyys, seurantajärjestelmien käyttöönoton viivästyminen ja ehkä kaikkein eniten hankkeita aikaansaavien kanavien alikehittyneisyys, jonka takia rahoitusta ei ehkä saada käytettyä ajoissa.
Absorption capacity is also limited by a shortage of qualified staff, poor communication between levels of administration and some weaknesses in the Phare-funded preparatory programmes.
Kykyä käyttää rahoitusta rajoittavat myös pätevän henkilöstön puute, eri hallintotasojen välisen yhteydenpidon vähäisyys ja Phare-ohjelmasta rahoitettujen valmisteluohjelmien heikkoudet.
The potential for regional participation in programming varies greatly, while the preparedness of local authorities and NGOs appears to be limited or non-exist-ent.
Alueiden mahdollisuudet osallistua ohjelmatyöhön vaihtelevat suuresti, ja paikallisviranomaisten ja kansalaisjärjestöjen valmiudet vaikuttavat varsin rajallisilta tai olemattomilta.
Lastly, the co-financing requirements may be problematic because of budgetary constraints and a lack of financial resources among potential beneficiaries.
Ongelmia saattavat talousarvioon liittyvien rajoitusten ja mahdollisten tuensaajien varojen puutteen vuoksi aiheuttaa myös yhteisrahoitusvaatimukset.
Nevertheless, the 2004–06 period provides an important opportunity for learning, and the experience of new Member States in the past (Austria, Finland, Sweden) is that practical experience for effective programming can be acquired quickly.
Kausi 2004–2006 on joka tapauksessa tärkeä oppimisen kannalta, ja aiemmista uusista jäsenvaltioista (Itävalta, Suomi, Ruotsi) saatujen kokemusten perusteella käytännön taidot tehokasta ohjelmatyötä varten voidaan hankkia nopeastikin.
With respect to structural actions, there are several points to note.
Rakennetoimien osalta on otettava huomioon useita seikkoja.
Firstly, Poland is by far the largest single recipient of structural funding, accounting for around 52 % of commitment appropriations.
Ensinnäkin Puola on ylivoimaisesti suurin yksittäinen rakennetoimiin tarkoitettujen varojen saaja, sillä sen osuus maksusitoumusmäärärahoista on noin 52 prosenttia.
Secondly, the share assigned to the Cohesion Fund is far more significant than for the current membership: it accounts for over one third of the commitment appropriations compared with 18 % for the current four beneficiaries.
Toiseksi koheesiorahaston osuus on paljon merkittävämpi kuin nykyisten jäsenvaltioiden osalta. Se kattaa yli kolmanneksen maksusitoumusmäärärahoista, kun sen osuus nykyisten neljän tuensaajan osalta on 18 prosenttia.
A third point is the very high share of Objective 1 funding within the Structural Funds appropriations; this accounts for over 93 % of the total compared with just under 70 % in the current allocations for the EU-15.
Kolmas seikka on tavoite 1 -ohjelmasta maksettavan rahoituksen erittäin suuri osuus rakennerahastojen maksusitoumusmäärärahoista. Ohjelman osuus on yli 93 prosenttia kokonaissummasta, kun sen osuus nykyisille 15 jäsenvaltiolle maksettavista määrärahoista on hieman alle 70 prosenttia.
This is an obvious consequence of the fact that some 92 % of the population of the 10 accession countries meet the Objective 1 criteria.
Tämä johtuu epäilemättä siitä, että kymmenen tulevan jäsenvaltion väestöstä noin 92 prosenttia täyttää tavoite 1 -ohjelman perusteet.
Lastly, the per capita allocations for the new Member States are substantially lower than for the poorer members of the EU-15.
Lisäksi uusille jäsenvaltioille osoitetut määrärahat ovat henkeä kohden selvästi pienemmät kuin nykyisen EU:n köyhimmissä jäsenvaltioissa.
After application of the cap of 4 % of GDP, the aid per capita for structural expenditure in the new Member States is anticipated as EUR 137 per head in 2006, compared to EUR 231 per head for the existing four cohesion countries.
Kun BKT:n neljän prosentin raja on tullut voimaan, uusille jäsenvaltioille rakennemenoihin myönnettävä tuki henkeä kohden vuonna 2006 on arvioiden mukaan 137 euroa, kun se nykyisissä neljässä koheesiomaassa on 231 euroa henkeä kohden.
EU cohesion policy: 2007+
EU:n koheesiopolitiikka vuodesta 2007 eteenpäin
The future of EU cohesion policy after 2006 is much less clear.
EU:n koheesiopolitiikan tulevaisuus vuoden 2006 jälkeen ei ole yhtä hyvin selvillä.
In the prolonged run-up to the third cohesion report, there has been extensive and open debate among European
Kolmannen koheesiota käsittelevän kertomuksen pitkään kestäneiden valmistelujen aikana unionin
For the 2004–06 period, therefore, the EU has allocated EUR 40.7 billion for enlargement, EUR 21.8 billion of this for cohesion policy (EUR 14.7 billion for Structural Funds and EUR 7.1 billion for the Cohesion Fund, 1999 prices).
EU on siis myöntänyt kaudeksi 2004–2006 laajentumista varten 40,7 miljardia euroa, joista 21,8 miljardia euroa koheesiopolitiikkaan (14,7 miljardia euroa rakennerahastoihin ja 7,1 miljardia euroa koheesiorahastoon vuoden 1999 hintoina).
All of the new Member States will qualify for EU funding, the spatial coverage of support rising from the current 40 % of the EU-15 population to 49.5 % in the EU-25.
Kaikki uudet jäsenvaltiot täyttävät EU:n tukikelpoisuusedellytykset, joten tuen alueellinen kattavuus nousee nykyisestä 15 jäsenvaltion EU:n väestöä koskevasta 40 prosentista 49,5 prosenttiin 25 jäsenvaltion EU:ssa.
Almost all of the Structural Funds assistance will be delivered through Objective 1 programmes, with the exception of some small Objective 2 and 3 programmes for Cyprus and for Prague and Bratislava, and allocations for Interreg and Equal.
Rakennerahastojen tuki myönnetään lähes kokonaan tavoite 1 -ohjelmien kautta lukuun ottamatta joitakin pieniä Kyproksessa sekä Prahassa ja Bratislavassa toteutettavia tavoite 2- ja tavoite 3 -ohjelmia sekä Interreg- ja Equal-määrärahoja.
Surface area: 78 866 km²Population: 10 203 000 inhabitants Per capita GDP index (2002): 62 (EU-15 = 100)
Pinta-ala: 78 866 km²Väkiluku: 10 203 000 asukasta BKT-indeksi/asukas (2002): 62 (EU-15 = 100)
Structural Funds strategy (2004–06): In the Czech Republic, the Community support framework (CSF) for Objective 1, which covers all of the country except the Prague region, is EUR 1.45 billion.
Rakennerahastoja koskeva strategia (2004–2006):Tavoite 1 -ohjelman mukainen yhteisön tukikehys, joka kattaa koko Tšekin Prahan aluetta lukuun ottamatta, on suuruudeltaan 1,45 miljardia euroa.
This will be channelled through five operational programmes: industry and enterprise, infrastructure, development of human resources, rural development, multifunctional agriculture.
Se jaetaan viiteen toimenpideohjelmaan: teollisuus ja yritykset, infrastruktuurit, inhimillisten voimavarojen kehittäminen, maaseudun kehittäminen ja monimuotoinen maatalous.
In addition, the Objective 2 single programming document (SPD) for the Prague region (EUR 17 million) will concentrate on improving the urban environment.
Lisäksi Prahan aluetta koskevan tavoite 2 -ohjelman mukaisen yhtenäisen ohjelma-asiakirjan (71 miljoonaa euroa) tavoitteena on muun muassa kaupunkiympäristön kohentaminen.
Professionnal integration in the Czech Republic
Ammatillista integraatiota Tšekissä.
_BAR_ inforegio _BAR_ panorama _BAR_ No 13 _BAR_ p. 11 _BAR_
_BAR_ inforegio _BAR_ panorama _BAR_ Nro 13 _BAR_ s. 7 _BAR_
Veterinarian inspection in Latvia ceive favourable transitional support, potentially for up to f i five years.
Eläinlääkärintarkastus Latviassa.
institutions, Member States and regional and sectoral interest groups, and it is evident that there are wide differences in viewpoints about the budgetary resources to be allocated to EU cohesion policy as well as the preferred models for allocating and governing these resources.
toimielimet, jäsenvaltiot sekä alueelliset ja alakohtaiset eturyhmät ovat käyneet laaja-alaista ja avointa keskustelua. On käynyt selväksi, että näkemykset EU:n koheesiopolitiikkaan osoitettavista talousarviomäärärahoista sekä varojen myöntämistä ja hallinnointia koskevista parhaista malleista eroavat suuresti.
There is, however, consensus that resources should be concentrated on the least-developed parts of the EU.
Yksimielisiä ollaan kuitenkin siitä, että varat on kohdistettava EU:n vähiten kehittyneisiin osiin.
An important issue for some of the cohesion countries and other regions is the loss of eligibility associated with the ‘statistical effect’ (rising above the Objective 1 threshold on statistical grounds alone), which would affect some 18.5 million people in an EU-25.
Nykyisten tuensaajien joukosta Kreikka ja Portugali ovat todennäköisesti edelleen tukikelpoisia, mutta Espanja on tukikelpoisuuden rajoilla, ja se saattaa joutua tilastollisen vaikutuksen uhriksi, ellei erityismääräyksiä anneta. Irlanti puolestaan jää varmasti tuen ulkopuolelle.
Such regions are advocating treatment comparable to eligible Objective 1 areas.
Kiistanalaisin kysymys on se, kuten edellä on todettu, myönnetäänkö EU:n rahoitusta muille kuin tavoite 1 -alueille ja jos myönnetään, miten.
Some Member States would also like phasing-out regions to re-
Euroopan komission ehdotuksen mukaan tavoite 2 -ohjelmasta myönnettävä rahoitus kohdistuisi tulevai-
Other assistance for the poorest parts of the EU comes from the Cohesion Fund, for which there is also widespread support. If a threshold of 90 % of gross national income (GNI) was applied in an EU-25, all of the new Member States except Cyprus would qualify.
Tärkeä kysymys koheesiomaille ja muille alueille on tukikelpoisuuden menettäminen ”tilastollisen vaikutuksen” myötä (nouseminen tavoite 1 -ohjelman kynnyksen yläpuolelle vain tilastollisin perustein), mikä koskee noin 18,5:tä miljoonaa ihmistä 25 jäsenvaltion EU:ssa.