natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Article 5 of Annex III of the Staff Regulations, contains the obligation to include more candidates on the reserve list than the number of recruitments expected.
Tällainen menettely soveltuu myös väliaikaisten toimenhaltijoiden virkoihin.
The Commission has the right to extend the validity of a specific reserve list.
Komission menettelytapa, jossa se ei anna etusijaa
From this point of view, the decision not to extend the validity of the reserve list for competition COM/A/730 beyond 31 December 1994, even though it still con tained two successful candidates, does not seem to go contrary to the general principles of good administrative behaviour.
varallaololuettelossa oleville ehdokkaille tällaisia virkoja täytettäessä, ei näin vai kuta sääntöjen vastaiselta.
In view of these findings and taking into account that the Commission had apologized for the failure to reply to the letter of 30 January 1 995, the Ombudsman reached the conclusion that there was no instance of maladministration and closed the case.
Henkilöstösääntöjen liitteessä III oleva 5 artiklassa on velvoite, ¡onka mukaan varallaololuetteloon on kirjattava enemmän ehdokkaita kuin mitä arvioiden mukaan tullaan palkkaamaan. Komission perustelut, joiden mukaan kilpailussa menestyneillä ehdokkailla ei ole etuoikeutta, kun virkoja täytetään, eivät näin ollen vaikuta kyseenalaisilta. alaisilta.
ACCESS TO INFORMATION ON COMMISSION
Kilpailun COM/A/730 varallaololuettelon osalta komission yksikköä, ¡ota varallaololuettelo erityisesti koski, oli kuultu ennen kuin päätös luettelon voimassaolon jatkamisesta tehtiin.
Decision on complaint
TIEDONSAANTI KOMISSION OHJELMISTA
104/1.9.95/IDS/B/PD against the European
Päätös kanteluun 104/1.9.95/IDS/B/PD
Mr B., of French nationality, lodged a complaint with the European Ombudsman against the European Commission.
Ranskan kansalainen B. teki kantelun Euroopan oikeusasiamiehelle Euroopan komissiota vastaan.
He stated that for almost one year he had been trying to obtain a list by country of the institutions and associations which had received support from the European Social Fund under the training programmes for the disabled between 1981 and 1994.
Hänen mukaansa hän oli lähes vuoden ajan yrittänyt saada käsiinsä maakohtaista luetteloa niistä yhteisöistä ¡a yhdistyksistä, jotka olivat saaneet Euroopan sosiaalirahastolta tukea vammaisille tarkoitetuista koulutusohjelmista vuosina 1981 -1994.
In its comments on the complaint the Commission said that for the period 19891994 the information requested by the complainant was not directly available at the Commission and that meeting his request would be an expensive operation, in volving searches by the Member States.
Komissio ilmoitti lausunnossaan oikeusasiamiehelle, ettei komissiossa ollut välittömästi saatavilla kantelijan pyytämiä tietoja vuosilta 1989 - 1994 ¡a että suostuminen hänen pyyntöönsä olisi ollut kallista ¡a että se olisi vaatinut jäsenvaltioiden suorittamia selvityksiä.
As regards the earlier period, the Commission said it did have details which could serve as a basis for a search which might provide the information requested; it was prepared to carry out the search if the complainant confirmed his interest in that period.
Aikaisemmasta ajanjaksosta sen sijaan komissio ilmoitti, että sillä oli tietoja, joiden pohjalta pyydetyt tiedot olisi voitu löytää. Se oli valmis etsimään tiedot, jos kantelija vahvistaisi olevansa edelleen kiinnostunut tästä ajanjaksosta.
The Ombudsman considered that the reasons given by the Commission regarding the period 19891994 were justified and noted the demonstration of its good will as regards the earlier period.
Oikeusasiamies katsoi, että komission ilmoittamat syyt vuosien 1989- 1994 osalta olivat perusteltuja, ¡a pani merkille komission hyvän tahdon aikaisemman ajanjakson osalta.
On this basis he decided further inquiries were unnecessary and closed the case.
Tällä perusteella hän katsoi, että lisätutkimukset olivat turhia ja hän päätti asian käsittelyn.
Decision on complaint
OIKEUS SAADA KOMISSION ASIAKIRJOJA
10.95/JPB/PD/B-dk against the European
10.95/JPB/PD/B-dk Euroopan komissiota vastaan
Commission
KANTELU
Mr B., a Danish national, lodged a complaint about a Commission refusal to allow him access to documents. It appeared that in May 1 995 he had asked to see a re port on the promotion of growth which the Commission had drawn up.
Tanskan kansalainen B. kanteli Euroopan oikeusasiamiehelle, koska komissio oli kieltäytynyt antamasta hänelle tietoja asiakirjoista.
In September 1995, he was informed that the Commission refused his request on the
Hän oli toukokuussa 1995 pyytänyt komissiolta sen laatimaa kertomusta kasvun edistämisestä.
grounds that it did not want to make the report public shortly before a conference on the subject it had scheduled for November 1995.
Kantelija pyysi 11. syyskuuta 1995 komissiota kumoamaan päätöksensä.
On 1 1 September 1995, the complainant asked the Commission to reverse on its decision.
Koska hän ei saanut vastausta komissiolta, hän kanteli oikeusasiamiehelle.
As he did not receive any reply from the Commission, he lodged a complaint alleging that the Commission's attitude conflicted with the rules on access to documents laid down in its decision of 8 February 1994 on public access to Commission documents.
Hän väitti, että komissio oli toiminut vastoin sääntöjään asiakirjojen julkisuudesta, ¡osta se oli päättänyt 8. helmikuuta 1994.
This decision lays down the grounds for refusing access and a procedure for processing applications for access.
Päätöksessä säädetään edellytyksistä, joiden perusteella tietojen antamisesta voidaan kieltäytyä, sekä siitä, miten pyyntöjä käsitellään.
The complainant alleged that the non-compliance with the deadline for processing such requests, provided for in the decision, should automatically entail the disclosure of the document.
Kantelijan mukaan päätökseen sisältyvien pyyntöjen käsittelyä koskevien määräaikojen noudattamatta jättämisen tulisi automaattisesti johtaa asiakirjan julkistamiseen.
In its first comments on the complaint, the Commission stated that it considered the complaint to be unfounded since it had, in the meantime, sent the report to the com plainant.
Komissio ilmoitti ensimmäisessä lausunnossaan, että kantelu oli perusteeton, koska se oli tällä välin lähettänyt kertomuksen kantelijalle.
However, the complainant maintained his complaint.
Kantelija ei kuitenkaan luopunut kantelustaan.
In its second comments, the Commission acknowledged that it had not adhered to the deadlines for processing applications laid down in its decision of 8 February 1994 and stated that in the future it would make every effort to meet the deadlines.
Komissio myönsi toisessa lausunnossaan, ettei se ollut noudattanut määräaikoja, jotka 8. helmikuuta 1994 tehdyssä päätöksessä asetettiin pyyntöjen käsittelylle, ja se ilmoitti, että se tulevaisuudessa tekisi voitavansa, jotta määräaikoja noudatetaan.
As regards the reason given for the original refusal of the application, the Commission acknowledged that it was invalid in pursuance of the decision.
Komissio myönsi, että alkuperäinen kieltäytyminen antaa tietoja oli 8. helmikuuta 1994 tehdyn päätöksen mukaisesti mitätön.
The Ombudsman remarked that Article 1 of the Commission decision of 8 February 1994 on public access to Commission documents lays down that the joint Commission and Council code of conduct of 31 December 1993 on public access to documents is applicable to the Commission.
Oikeusasiamiehen mukaan komission 8. helmikuuta 1994 tekemän komission asia kirjojen julkisuutta koskevan päätöksen 1 artiklassa säädetään, että komissioon so velletaan komission ¡a neuvoston 31. joulukuuta 1993 hyväksymiä yhteisiä käytännesääntöjä asiakirjojen julkisuudesta.
Consequently, access to documents may be refused in order to protect the public interest (public security, international relations, monetary stability, court proceedings, inspections and investigations), the individual and privacy, commercial and industrial secrecy, the Community's financial interests, classified information and the confidentiality of Commission proceedings.
Asiakirjoissa olevien tietojen antamisesta voidaan näin ollen kieltäytyä yleisen edun (yleinen turvallisuus, kansainväliset suhteet, valuuttakurssien vakaus, tuomioistuinkäsittely, tarkastukset ja tutkimukset), yksi tyishenkilöiden ja yksityisyyden, liike- ja teollisen salaisuuden, yhteisön taloudellisten etujen, luottamuksellisen tiedon ja komission menettelyjen luottamuksellisuuden suojelemiseksi.
As to the grounds given for refusing the application for access, the Ombudsman re marked that they were not included in the list of considerations which in the Commission's decision of 8 February 1994 can justify refusing an application.
Päätöksen 2 artiklassa säädetään menettelystä asiakirjoissa olevan tiedon saamiseksi: komission on ilmoitettava pyynnön esittäjälle yhden kuukauden kuluessa suostutaanko pyyntöön vai ei.
He therefore regarded the refusal as unwarranted and incorrect.
Jos pyyntöön ei voida suostua, hakijalle on ilmoitettava, että hänellä on kuukausi aikaa valittaa kieltäytymisestä.
However, the Ombudsman noted that the complainant had received the report he had applied for access to, as the Secretary-General of the Commission had rectified the mistake made.
Se, ettei kuukauden ku luessa anneta vastausta asiakirjapyyntöön, merkitsee kieltäytymistä tietojen antamisesta.
In view of this and the fact that the Secretary-General, when replying to the Ombudsman's requests for information, had openly acknowledged the mistake on the Commission's behalf and that the Commission would in the future make every effort to prevent any recurrence of such mistakes, the Ombudsman found no grounds for further consideration of the complaint. He therefore closed the case.
Jos pyyntöön, että asiakirjapyyntöä harkittaisiin uudelleen, ei vastata kuukauden kuluessa, merkitsee sekin kieltäytymistä.
CONFIDENTIALITY OF INFORMATION ABOUT NUCLEAR MATERIALS
Tämän perusteella oikeusasiamies päätteli, ettei ollut perusteltua syytä pitää vastaamatta jättämistä tietojen saamista koskevan hakemuksen hyväksymisenä.
Decision on complaint
Hänen mukaansa kieltäytyminen ei näin ollen ollut perusteltu ja kyseinen päätös oli tehty virheellisesti.
In October 1 995 Mr L. wrote to the European Ombudsman to complain about the answers given by the European Commission to two written parliamentary questions relating to nuclear materials.
Oikeusasiamies totesi kuitenkin, että kantelija oli saanut pyytämänsä kertomuksen, koska komission pääsihteeri oli korjannut tehdyn virheen.
The complainant could see no justification for the Commission to invoke the secrecy clause of Article 1 94 of the Euratom Treaty in its answers to the questions as area son for not divulging information on depleted uranium stocks or on supply contracts for nuclear installations.
Tämän vuoksi ¡a ottaen huomioon, että pääsihteeri oli vastauksessaan oikeusasiamiehen tiedonsaantia koskevaan pyyntöön avoimesti myöntänyt komission virheen, ¡a sen, että komissio tulevaisuudessa tekisi kaiken mahdollisen estääkseen tällaisten virheiden toistumisen, oikeusasiamies totesi, ettei ollut enää perusteita jatkaa kantelun tutkimista.
He asked the Ombudsman to press the Commission to act in a spirit of openness and to release the information requested.
Hän päätti näin ollen asian käsittelyn.
The Ombudsman asked for the Commission's comments on the complaint.
YDINMATERIAALIA KOSKEVAN TIEDON LUOTTAMUKSELLISUUS Päätös kanteluun 1 86/16.10.95/DL/UK/KT Euroopan komissiota vastaan
As to the first question, the Commission quoted Article 1 94 of the Euratom Treaty as a reason not to disclose information on stocks of depleted uranium at certain sites in the United Kingdom.
L. kirjoitti Euroopan oikeusasiamiehelle lokakuussa 1995 ja valitti Euroopan komission vastauksista parlamentin kahteen ydinaineita koskevaan kirjalliseen kysymykseen. seen.
As to the second question relating to commercial information about a supply contract for a nuclear installation in the Community, the Commission also referred to Article 1 94 of the Euratom Treaty and Regulations made thereunder as the reason for not divulging such commercial information.
Kantelija piti täysin perusteettomana sitä, että vastatessaan kysymyksiin Euroopan komissio ei Euratomin perustamissopimuksen 194 artiklan salassapitolausekkeen nojalla antanut tietoja köyhdytetyn uraanin varastoista tai ydinlaitoksen hankintasopimuksista.
This information had been
Kantelija pyysi oikeusasiamiestä vetoamaan komissioon, jotta se toimisi avoimuuden hengessä ja toimittaisi pyydetyt tiedot.
communicated to the Commission by the operators in accordance with Chapter VI of the Euratom Treaty at the time of negotiation, but remained the property of those operators.
Oikeusasiamies pyysi komission lausuntoa kantelusta.
The complainant's observations on the Commission's comments
Jäsenvaltion luokiteltua tietyt tiedot salassapidettäviksi komissio katsoo, että kyseinen luokitus sitoo sitä ¡a velvoittaa sen pitämään tiedot salaisina.
According to the observations of the complainant, the Commission should reconsi­der its insistence on secrecy because both Article 194 of the Euratom Treaty and the Regulations made thereunder were decided upon in two completely different politi­cal contexts.
Toinen kysymys koski liiketoimintaan liittyviä tietoja yhteisön alueella sijaitsevan ydinlaitoksen hankintasopimuksesta. Myös tämän kysymyksen osalta komissio il moitti Euratomin perustamissopimuksen 194 artiklan ja sen mukaisesti annetut asetukset syyksi olla paljastamatta tällaisia liiketoimintaan liittyviä tietoja.
The Cold War and nuclear espionage were real threats and self-evi-dently the situation had changed since.
Kylmä sota ja ydinvakoilu olivat todellisia uhkia, ja tilanne oli sen jälkeen ilmiselvästi muuttunut.
Since the Commission referred in both cases to Article 194, the issue of the secrecy clause was dealt with at the same time for both parliamentary questions.
Koska komissio molemmissa tapauksissa viittasi 194 artiklaan, salassapitolauseketta käsiteltiin yhtä aikaa molempien kysymysten osalta.
Article 194 provides that:
194 artiklassa määrätään, että:
The members of the Institutions of the Community (...) who (...) are called upon to acquire (...)
"Yhteisön toimielimen (...) jäsenet (...), jotka (...) hankkivat (...) tietoja jäsenvaltion (...) antamien määräysten mukaan salassapidettävistä (...) tiedoista (...), eivät saa (...)
Information (...) which are subject to a security system in accordance with provisions laid down by a Member State (...) shall be required (...) to keep them secret from any unauthorized person and from the general public.
¡Imaista niitä muille tietoihin oikeudettomille henkilöille taikka yleisölle."
It seems clear from the letter and the spirit of Article 1 94 that its provisions are bind­ing for the institutions of the European Community, which are required to keep se­cret any information which is subject to a security system in accordance with provi­sions laid down by a Member State.
Artiklan 194 hengen ja kirjaimen mukaan näyttää selvältä, että sen määräykset si tovat Euroopan yhteisön toimielimiä, joiden on pidettävä salassa kaikki jäsenvaltion antamien määräysten mukaan salassapidettävät tiedot.
As far as Mrs Ahern's question (E-l 51 8/95) is concerned, it follows two other ques­tions by Mrs Breyer on a supply contract for the Garchin nuclear reactor. The Commission invoked a second argument relating to the confidentiality of commer­cial information.
Tässä tapauksessa komissio vahvisti vastauksensa Alex Smithin esittämään kysymykseen El 805/95 ¡a Ahernin esittämään kysymykseen E-1518/95 ¡a sanoi, että koska kyseinen jäsenvaltio oli luokitellut pyydetyt tiedot "salassa pidettäviksi", komissiolla ei ole oikeutta paljastaa niitä.
nicate to the Agency commercial Information, including the contract Itself for conclu sion.
Ahernin kysymys (E-151 8/95) on jatkoa kahteen muuhun Breyerin esittämään kysymykseen, jotka koskevat Garchinin ydinreaktorin hankintasopimusta.
This information Is and remains the property of those operators.
Se ehdotti, että parlamentin jäsen pyytäisi tietoja suoraan asianomaisilta toimijoilta.
The services of the Commission are not able to divulge such commercial Information which is the property of the operators concerned. '
Komission yksiköt eivät saa paljastaa kyseisenkaltaisia liiketoimintaan liittyviä tietoja, jotka ovat asianomaisten toimijoiden omaisuutta. "
In order to determine the lawfulness of this argument, one has to examine the conditions under which the public has access to documents held by the Commission.
Tämän perustelun laillisuuden määrittämiseksi on tarkasteltava, millä edellytyksillä yleisöllä on oikeus tutustua komission hallussa oleviin asiakirjoihin.
The issue is settled by Commission Decision of 8 February 1994 on public access to Commission documents.
Asiasta määrätään komission 8. päivänä helmikuuta 1994 tekemässä päätöksessä yleisön oikeudesta tutustua komission asiakirjoihin.
This decision establishes the principle of wide access of the public to Commission documents, while taking into account certain derogations relating to the protection of public interest or privacy.
Tässä päätöksessä vahvistetaan periaate, ¡onka mukaan yleisöllä on laajat oikeudet tutustua komission asiakirjoihin, ottaen huomioon tietyt julkisen edun suojelemiseen tai yksityisyyden suojaan liittyvät poikkeukset.
It provides in the annexed Code of Conduct concerning public access to Commission and Council documents that: 'The institutions will refuse access to any document where disclosure could under mine:
Liitteenä olevissa menettelysäännöissä, jotka koskevat yleisön oikeutta tutustua komission ja neuvoston asiakirjoihin, määrätään, että toimielimet epäävät oikeuden tutustua sellaisiin asiakirjoihin, joiden sisältämien tietojen paljastaminen vaarantaisi liike- ¡a teollisten salaisuuksien suojaamisen.
It appears therefore that the Commission's attitude, by answering that the information requested cannot be divulged because of the protection of commercial secrecy and by advising the Honourable Members to request such information directly from the operator concerned, is in accordance with its Decision of 8 February 1 994.
Näin ollen komissio toimi 8. helmikuuta 1994 tehdyn päätöksen mukaisesti vasta tessaan, että pyydettyjä tietoja ei voida paljastaa liikesalaisuuden suojaamisen vuoksi, ¡a neuvoessaan parlamentin jäsentä kääntymään tämänkaltaisten tietojen osalta suoraan asianomaisen toimijan puoleen.
In view of these findings, the European Ombudsman found no instance of maladministration in the Commission's attitude in this case.
Edellä mainitun perusteella oikeusasiamies totesi, ettei komission toiminnassa voitu katsoa ilmenneen hallinnollisia epäkohtia.
He therefore decided that no further inquiries were justified and closed the case.
Näin ollen hän katsoi, että asiaa koske vat lisätutkimukset ovat perusteettomia ja päätti asian käsittelyn.
MEASURES TAKEN AFTER ABOLITION OF CUSTOMS OPERATIONS AT BORDERS
TOIMENPITEET SEN JÄLKEEN KUN TULLIVALVONTA LOPETETTIIN RAJOILLA
In October 1995 Mr P. lodged a complaint against the European Commission with the European Ombudsman.
P. kirjoitti Euroopan oikeusasiamiehelle lokakuussa 1995 tehdäkseen kantelun Euroopan komissiosta.
After the abolition of borders in the European Union in January 1993, he had been obliged to close his customs clearing office and had suffered big financial losses.
Tammikuussa 1993 suoritetun Euroopan unionin jäsenvaltioiden välisten rajojen poistamisen jälkeen hän oli joutunut sulkemaan tulliselvitystoimistonsa, mikä aiheutti hänelle huomattavia taloudellisia menetyksiä.
He considered that he should receive financial com pensation.
Hän katsoi olevansa oikeutettu rahakorvaukseen.
Moreover, the European Commission had not answered his letter of 5 November 1993.
Lisäksi komissio ei ollut vastannut hänen 5. marraskuuta 1993 päivättyyn kirjeeseensä.
The Ombudsman asked for the Commission's comments on the complaint.
Oikeusasiamies pyysi komissiolta lausuntoa kantelusta
In its reply, the European Commission considered that it was not for the Community to meet the responsibilities of the Member States and of the profession concerned, owing to the principle of subsidiarity.
Vastauksessaan komissio katsoi, että toissijaisuusperiaatteen mukaisesti yhteisön tehtävä ei ole vastata jäsenvaltioille kuuluvista asioista ja kyseisestä ammattikunnasta. nasta.
However, given the exceptional nature of the situation resulting from the type of activities in question, the Commission considered it justified to propose Community accompanying measures.
Ottaen kuitenkin huomioon tilanteen poikkeuksellisuuden, ¡oka johtui tullivalvonnan luonteesta, komissio katsoi olevan perusteltua ehdottaa yhteisön liitännäistoimenpiteitä. teitä.
Under these measures, with regard to Greece, the country of origin of the complai nant, an amount of over three million ECUs had been allocated to 39 projects selected by the Greek authorities after a call for tender.
Näiden toimenpiteiden mukaisesti ja kantelijan alkuperämaan, Kreikan, tapauksessa myönnettiin yli 3 miljoonaa ecua 39 hankkeelle, jotka maan viranomaiset olivat valinneet tarjouskilpailun perusteella.
The deadline for submission of dossiers had been 31 March 1993 and, according to the information available to the Commission, Mr P. had not submitted a project to these authorities (Ministry of the National Economy).
Määräaika tarjousten toimittamiselle oli 31. maaliskuuta 1993, ¡a komission hallussa olevien tietojen mukaan P. ei ollut tehnyt hanketarjousta viranomaisille (valtiovarainministeriötä vastaavalle ministeriölle).
The comments of the European Commission were sent to Mr P. for observations.
Komission lausunto lähetettiin P:lle huomautuksia varten.
In his reply, the complainant repeated his view that he should receive financial com pensation.
Vastauksessaan kantelija toisti näkemyksensä, jonka mukaan hänelle olisi maksettava rahakorvaus.
He also claimed that he had submitted a dossier to the Greek authorities.
Hän väitti lisäksi toimittaneensa tarjouksen Kreikan viranomaisille.
It appeared from the complaint, the supporting documents, and the inquiries that had been conducted that the Commission proposed Community accompanying measures to facilitate the redeployment of the undertakings concerned after the abolition of customs operations at intra-Community borders on 1 January 1993.
Kantelun sekä sen tueksi esitettyjen asiakirjojen ja hankittujen selvitysten perusteella näytti siltä, että komissio oli ehdottanut yhteisön liitännäistoimenpiteitä helpottaakseen kyseisten yritysten rakenneuudistuksia sen jälkeen kun tullitoiminta yhteisön sisärajoilla lakkautettiin 1. päivästä tammikuuta 1993.
Among them, specific measures are contained in Regulation (EEC) N 3904/92 on measures to adapt the profession of customs agent to the internal market.
Muun muassa asetukseen (ETY) N:o 3904/92 sisältyy erityisiä toimenpiteitä tulliasioitsijan ammatin sopeuttamiseksi sisämarkkinoihin.
As far as Greece is concerned, an amount of over three million ECUs intended to assist the undertakings most affected by the abolition of customs borders was allocated to the Greek authorities (Ministry of the National Economy).
Kreikan tapauksessa maan viranomaisille (valtiovarainministeriö) annettiin yli 3 miljoonaa ecua tullirajojen lakkauttamisesta eniten kärsineiden yritysten avustamiseksi.
As to the Commission's failure to answer his letter of November 1993, it was of course regrettable, and the Commission's attention has been drawn to the fact that such failures should not happen again.
Se, että komissio ei vastannut hänen marraskuussa 1993 lähettämäänsä kirjeeseen, on valitettavaa, ¡a komissiota on pyydetty kiinnittämään huomiota siihen, ettei tällainen toistuisi.
In view of these findings, the European Ombudsman decided that no further inqui ries were justified and closed the case.
Tämän selvityksen perusteella oikeusasiamies katsoi, etteivät lisätutkimukset ole per usteltuja ¡a päätti asian käsittelyn.
OVERCROWDING AT THE BRUSSELS II EUROPEAN SCHOOL
BRUXELLES II:N EUROOPPA-KOULUN LIIAN SUURET OPPILASMÄÄRÄT