natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Commission became angry about this 'cash flow crisis' because of the lightness and ease with which funds had been committed without close follow-up on the expenditure side.
Toinen maininnan arvoinen seikka on se, että uudistusta edeltänyt politiikka oli rajattu julkisten menojen hankkeiden osarahoitukseen ja
This approach robs the policy of its dignity.
Tämä lähestymistapa riistää politiikalta sen arvokkuuden.
And it’s wrong.
Ja se on väärin.
If the policy was the result of a deal why is it still going on?
Jos politiikka oli kaupankäynnin tulos, miksi se jatkuu edelleen?
Why has it increased in size since? There is another
Miksi se on kasvanut kokoa siitä lähtien?
explanation for the policy’s emergence which is not only more truthful but also more helpful to us as we plot the policy’s next phase of development.
On olemassa toinen selitys politiikan esiintulolle, joka on paitsi todenmukaisempi myös hyödyllisempi meille, kun luonnostelemme politiikan seuraavaa kehitysvaihetta.
This explanation is that the policy is in place to balance growth.
Selitys on se, että politiikka on olemassa tasapainottaakseen kasvua.
The Union has three policies for growth.
Unionilla on kolme kasvupolitiikkaa.
It has the single market, including its trading agreements with third countries and it has the single currency.
Sillä on yhteismarkkinat, jotka sisältävät kauppasopimuksen kolmansien maiden kanssa, ja
We know as economists that this produces growth, and we know as well that this market- driven growth is sure to be unbalanced.
SIVU30 sillä on yhtenäisvaluutta.Taloustieteilijöinä tiedämme, että tämä tuottaa kasvua, ja tiedämme myös, että tämä markkinajohtoinen kasvu on varmasti tasapainotonta.
It produces a churning of the economy which widens income disparities; we see this happening in China and Brazil, both countries which have a less developed regional policy than the Union.
Se aiheuttaa talousmyllerrystä, joka suurentaa tuloeroja. Näemme tämän tapahtuvan Kiinassa ja Brasiliassa, joissa kummassakin on kehittymättömämpi aluepolitiikka kuin unionissa.
Graham Meadows: The fact that Jacques Delors wanted the policy to be more than redistributive is still important today.
Graham Meadows: Se, että Jacques Delors halusi kyseisen politiikan olevan muutakin kuin uudelleenjakoa, on tärkeää vielä tänäänkin.
We have a policy that is much richer than a simple distributive mechanism.
Meillä on politiikka, joka on paljon rikkaampi kuin yksinkertainen jakomekanismi.
If we overplay the idea of 'the deal', we underplay the economic importance of the internal market and the single currency.
Jos liioittelemme ”kaupankäynnin” ajatusta, vähättelemme sisämarkkinoiden ja yhtenäisvaluutan taloudellista merkitystä.
The internal market brought Germany, for example, benet in 1989 and it has brought Germany benet in every single year since then.
Sisämarkkinat hyödyttivät esimerkiksi Saksaa vuonna 1989 ja ne ovat tuoneet Saksalle hyötyjä joka vuosi siitä lähtien.
In the same way, Regional and Cohesion Policy was needed to balance growth in 1989 and has been needed in every year since then.
Samalla tavalla alue- ja koheesiopolitiikkaa tarvittiin tasapainottamaan kasvua vuonna 1989 ja sitä on tarvittu joka vuosi sen jälkeen.
The internal market is constantly creating growth and disparities, European Regional and Cohesion Policy works constantly to lessen these disparities.
Sisämarkkinat luovat jatkuvasti kasvua ja eroja, eurooppalainen alue- ja koheesiopolitiikka taas pienentää näitä eroja taukoamatta.
As long as we have growth, we shall have disparities and the work to narrow them, and, thus, balance growth will be constant.
Niin kauan kuin meillä on kasvua, meillä on eroja ja töitä niiden kaventamisessa, ja sen vuoksi tasapaino lisääntyy yhtenään.
But in the Union, we have a third policy which is a part of our economic growth armoury and which provides us with a balancing factor: Cohesion Policy.
Unionissa meillä on kuitenkin kolmas politiikka, joka on osa talouskasvumme arsenaalia ja joka tarjoaa meille tasapainottavan tekijän: koheesiopolitiikka.
Regional and Cohesion Policy seeks to balance the disparities which are constantly created by growth and to help the slower- growing regions to grow more quickly and to reach the overall growth rate of the Union.
Alue- ja koheesiopolitiikka pyrkii tasapainottamaan kasvun jatkuvasti luomia eroja ja auttamaan hitaammin kasvavia alueita kasvamaan nopeammin ja saavuttamaan koko unionin kasvuvauhdin.
I find this explanation more correct and more important.
Mielestäni tämä selitys pitää enemmän paikkansa ja on tärkeämpi.
It enriches Jérôme’s idea about 'the deal'.
Se rikastaa Jérômen ajatusta kaupankäynnistä.
It is possible that Regional and Cohesion Policy was created at a certain moment as part of a short- term deal but that doesn’t mean that does not limit its justication for existence.The reason for the policy is that it gives the Union the chance to achieve growth in a more balanced way.
On mahdollista, että alue- ja koheesiopolitiikka luotiin tiettynä hetkenä osana lyhytaikaista kaupankäyntiä, mutta tämä ei rajoita sen olemassaolon oikeutusta. Politiikan perustelu on, että se antaa unionille mahdollisuuden saavuttaa kasvua tasapainoisemmalla tavalla.
“It should be 'a policy for all', not just for the poor.”
”Sen pitäisi olla politiikkaa kaikkia, ei vain köyhiä, varten.” Tassos Bougas
Jacques Delors was really keen to avoid that Cohesion Policy and the use of the Structural Funds would turn into pure redistribution.
Tassos Bougas: Vaihtoehtona ei ollut määritellä koheesiopolitiikka puhtaasti uudelleenjakavana mekanismina yhteisön tasolla.
Tassos Bougas: It was not an option to de-ne Cohesion Policy as a purely redistributive mechanism at the Community level.
Haluaisin korostaa sitä, että politiikka suunniteltiin ehdolliseksi jakopolitiikaksi, jossa oli kolme ehtotasoa.
I would highlight the fact that it was designed as a conditional distribution policy with three levels of conditionality.The first being, that the Cohesion Policy's priorities should contribute to the implementation of Community priorities, the second that the Cohesion Policy's transfers should not replace the national eort and should be used for investments and nally the obligation of accountability and good management.
Ensimmäinen niistä oli, että koheesiopolitiikan tärkeimpien seikkojen tulisi auttaa yhteisön prioriteettien täytäntöönpanoa, toisen mukaan koheesiopolitiikan tulonsiirrot eivät saisi korvata kansallisia panostuksia vaan ne pitäisi suunnata investointeihin, ja viimeinen käsitteli vastuita ja hyvää hallintoa koskevaa velvollisuutta.
It should be 'a policy for all', not just for the poor.
Sen pitäisi olla politiikkaa kaikkia, ei vain köyhiä, varten.
It has been clear from the beginning that all countries should prot from it.
Alusta asti on ollut selvää, että kaikkien maiden olisi hyödyttävä siitä.
Cohesion Reports. The same is true for 'additionality'.
tasapainottaa yhteismarkkinoiden ja yhtenäisvaluutan vaikutuksia köyhimpiin.
Some of the bigger Member States have failed to deliver on this, and these facts have weakened our position.
Hän halusi, että rikkaammat jäsenmaat olisivat edelleen kiinnostuneita politiikasta ja osallisina siinä.
So, if I look into the future, I would question whether we could not better develop and deliver on the question of financial innovation.
Hän teki tämän hyvin selväksi esimerkiksi Saksan yhdistymisen aikoihin, kun Saksan uusista osavaltioista (Bundesländer) tuli välittömästi rakennerahastojen tuensaajia.
“The key message of Cohesion Policy was … creating the conditions in which everyone had the opportunity to participate in and benefit from the internal market.” Philip Lowe
Sen vuoksi ”kaupankäynti”on monimutkainen kysymys.
Philip Lowe: The key message of Cohesion Policy was not redistributing income.
Philip Lowe: Koheesiopolitiikan tärkein viesti ei ollut tulojen uudelleenjako.
It was creating the conditions in which everyone had the opportunity to participate in and benet from the internal market.
Se koski sellaisten olosuhteiden luomista, joissa jokaisella on mahdollisuus osallistua sisämarkkinoihin ja hyötyä niistä.
It was aimed at enabling Member States and regions to stimulate trade and investment on their own territories but within the European framework.
Sen tarkoitus oli auttaa jäsenmaita ja alueita piristämään kauppaa ja sijoituksia niiden omilla alueilla mutta eurooppalaisessa kehyksessä.
It did not mean giving money to poorer regions to compensate them for liberalisation.
Se ei tarkoittanut, että köyhemmille alueille annetaan rahaa korvaukseksi
But you cannot expect companies to invest in regions which are handicapped by poor infrastructures and inadequate skills in the labour force – in short everything that contributes to the possibility of success of business but which is beyond the door of a factory.
SIVU31 merkittävästi köyhemmille maille tärkeitä investointeja köyhimpiin alueisiin ja pienentänyt poliittisia ja kaupallisia riskejä EU:n tuen seurauksena.
'Mobilising energy in the regions' was the driving force of Cohesion Policy as opposed to simply giving a part of the European budget to the regions because they were poor.
Vaikka suurin saavuttamamme lukema olikin neljä prosenttia bruttokansantuotteena, monissa tapauksissa vaikutus oli paljon kattavampi.
Cohesion Policy was not dened by the 'blocking minority in the Council', as some used to say.
Tämä vaikutti osaltaan toiseenkin vapautumisesta.
Philip Lowe: One positive factor which we underestimate – in opposition to the initial pessimism on the 'masse critique' of Structural Funds intervention in macroeconomic terms – is the positive effect of Cohesion Policy on business expectations.
Ei voida kuitenkaan odottaa, että yritykset investoisivat alueisiin, jotka kärsivät huonosta infrastruktuurista ja työvoiman riittämättömistä taidoista eli sanalla sanoen kaikesta siitä, mikä edesauttaa liiketoiminnan menestystä mutta mikä sijaitsee tehtaan oven ulkopuolella.
Significant investment in areas which were poorest, and the reduction of the political and commercial risk which was a consequence of EU support, is what membership gave to these much poorer countries.
Koheesiopolitiikkaa ajavana voimana oli energian mobilisointi alueilla, ei vain eurooppalaisen budjetin osan antaminen alueille siksi, että ne olivat köyhiä.
Whereas the maximum we reached was 4 % in terms of GDP, the effect was in many cases much larger.
Koheesiopolitiikkaa ei määritellyt neuvoston torjuva vähemmistö, kuten joillakin oli tapana sanoa.
Which contributed also to another effect which Grigoris Varfis kept explaining to me: 'Do not forget that we are not dealing with the weakest countries and regions.
Philip Lowe seikkaan, jota Grigoris Vars selitti minulle kerta toisensa jälkeen: ”Älä unohda, että me emme toimi heikoimpien maiden ja alueiden kanssa.
We are dealing with the weakest administrations'.
Me toimimme heikoimpien hallintojen kanssa.”
Jérôme Vignon: It was the balance of dignity, dignity between unequally wealthy and unequally mighty Member States and regions and it considered that nobody should be dependent on assistance.
Jérôme Vignon: Se oli arvokkuuden tasapaino, eriarvoisesti varakkaiden ja voimakkaiden jäsenmaiden ja alueiden välinen arvokkuus. Siinä otettiin huomioon, että kenenkään ei pidä olla riippuvainen avustuksista.
This was the political setting of the proposal.
Tämä oli ehdotuksen poliittinen kehys.
The underlying logic was, of course, that those receiving more should be committed to some achievements.
Perusteluna oli tietysti, että enemmän tukea saavien pitäisi olla sitoutuneita tiettyihin saavutuksiin.
I referred in the beginning to the innovations related to budgetary management.
Alussa viittasin budjettihallintoon liittyviin innovaatioihin.
Two of those elements which justified giving strong influence to the European Commission were the questions of evaluation and of additionality – which should assure the net contributors that the money would be safely used everywhere.
Kaksi niistä perustekijöistä, jotka oikeuttivat antamaan paljon vaikutusvaltaa Euroopan komissiolle, olivat arvioinnit ja välilliset vaikutukset, joiden pitäisi taata nettomaksajille, että rahat käytettäisiin turvallisesti kaikkialla.
I think one of the difficulties is that we have not been able to deliver on those specific innovations.
Mielestäni yksi ongelma on, että emme ole onnistuneet saamaan aikaan mitään erityisiä innovaatioita.
'Evaluation and added value' are large failures in my view and to demonstrate that we have been effective is not much reflected, for example, in the
Arviointi ja lisäarvo ovat minun mielestäni selkeitä epäonnistumisia.
The other factor we used to underestimate was the potential political complexity of the integrated approach.
Esimerkiksi koheesioraporteista ei juurikaan käy ilmi, että olisimme olleet tehokkaita. Sama koskee välillisiä vaikutuksia.
An integrated approach can never be an end in itself because it has to be balanced against the interests of efficiency and democracy.
Jotkut isommista jäsenmaista eivät ole onnistuneet tässä suhteessa, ja nämä tosiasiat ovat heikentäneet asemaamme.
You have countries which are relatively small and where the national government claims the mo-
Tulevaisuuden suhteen meidän pitäisi mielestäni pystyä kehittämään taloudellisia innovaatioita ja onnistumaan niissä paremmin.
I had a new electronic calculator with me – of course, no PC at that time.
Yhtenäinen lähestymistapa ei koskaan voi olla itse päämäärä, koska sitä on arvioitava tehokkuuden ja demokratian etuihin verrattuna.
At the end of the day, I was called to the room directly outside the Council chamber because the Heads of State were calculating net balances.
On maita, jotka ovat suhteellisen pieniä ja joissa kansallinen hallitus varaa itselleen monopolin sanaan ”integraatio”.
So we ended up with huge sets of figures because, after all, the ultimate question was whether we were talking about 'a net deal' to compensate the poorest Member States or about a wider sense of a European structural policy.
Ne eivät pitäneet ajatuksesta, että komissio varasi omistusoikeuden yhtenäiseen lähestymistapaan sekä yhdisti integraation ja devoluution toisiinsa.
No agreement was possible at that stage.
Kerron nyt muutaman kaskun kumppanuusperiaatteesta ensimmäisten rakennerahasto-ohjelmien neuvottelujen ajalta.
Back at the airport on that Saturday afternoon, I bought my wife a white Danish pullover and since then she always said that this was the only tangible result of the European Council in Copenhagen!
Me tapasimme irlantilaisia kumppaneitamme viikoittain, ja usein käsittelimme ESR:n ja EAKR:n rahoituksen jakautumista.
But in February 1988, there was a special European Council, and we went around with Chancellor Kohl to the other delegations, and, somehow, there was a turning point, at least in the political vision, which went beyond net balances.
Erääseen kokoukseen valmistautuessa Irlannin hallituksen ministerit tapasivat, ja pääministeri (Taoiseach) Charlie Haughey sanoi kerran kollegoilleen: ”Mitä meidän pitää tänään tehdä Sandro Gaudenzin mukaan?” Toisella kertaa
nopoly of the word 'integration'.
Jäsenyys on tuonut
They didn't like the idea that the Commission claimed ownership of the 'integrated approach' and equated integration with devolution.
SIVU32 antai-iltapäivänä ostin vaimolleni tanskalaisen valkoisen neulepuseron, ja siitä lähtien hän on aina sanonut, että tämä oli Kööpenhaminan Eurooppa-neuvoston ainoa käsin kosketeltava tulos!
Let me tell some anecdotes on the partnership principle during the period of the negotiations of the first Structural Funds programmes.
Helmikuussa 1988 pidettiin kuitenkin Eurooppa-neuvoston erikoiskokous, ja menimme kansleri Kohlin kanssa muiden valtuuskuntien luo.
We used to see our Irish partners on a weekly basis, often on the issue of the split between the ESF and the ERDF funding.
Tuolloin ainakin poliittisessa visiossa oli jonkinlainen käännekohta, joka ulottui nettojäännöksiä pidemmälle.
On another occasion, we had suggested to them that the Mayor of Cork should be involved in the partnership negotiations on programmes for the south-west of Ireland, but he said: “I don’t give a tinker's curse about what the Mayor of Cork is going to say.
olimme ehdottaneet heille, että Corkin pormestarin olisi osallistuttava Lounais-Irlannin ohjelmia koskeviin kumppanuusneuvotteluihin, mutta hän sanoi: ”En välitä tippaakaan siitä, mitä Corkin pormestari sanoo.
We have to make – and this is the point – difficult arbitrages at the level of national government.
Meidän pitää käydä – ja tämä on se jutun idea – vaikeita arbitraaseja kansallisen hallituksen tasolla.
We are an economy of three million, not of sixty million people, and we don’t accept a ‘one size fits it all’ approach”.
Me olemme kolmen miljoonan, emme kuudenkymmenen miljoonan, ihmisen talous emmekä me hyväksy yksi koko sopii kaikille -lähestymistapaa.”
So, the issue of the integrated approach has to be linked with the issue of what level you apply it to and what is the conditionality you get from it at each level.
Yhtenäinen lähestymistapa on siis yhdistettävä siihen, mihin tasoon sitä sovelletaan ja mitä ehtoja siitä saadaan kullakin tasolla.
Another story relates to the Copenhagen European Council in 1987 at a time when the Framework Regulation was not yet decided.
Toinen tarina liittyy Kööpenhaminan Euroop-pa-neuvostoon vuonna 1987, kun yleisasetuksesta ei ollut vielä päätöstä.
DG XXII was not supposed to be there but at the last moment someone said that
Pääosasto XXII:n ei pitänyt olla paikalla, mutta viime hetkellä joku sanoi, että olisi parempi jos olisimme.
Later on – and this reflects the story about 'devolution' – there was a strange combination between regions which thought they were important and those which felt they were no longer important.
Myöhemmin – ja tämä kuvastaa tarinaa devoluutiosta – esiin tuli omituinen yhdistelmä, jossa oli itseään tärkeinä pitäneitä alueita ja niitä, joiden mielestä ne itse eivät enää olleet tärkeitä.
The president of Bavaria had called together a big conference which took place in Munich – including a waiter behind every seat.
Baijerin pääministeri oli kutsunut koolle suuren konferenssin, joka järjestettiin Münchenissä – missä oli tarjoilija joka istuimen takana.
Even the poorest representative from, e.g. Extremadura, got his waiter!
Köyhinkin edustaja esimerkiksi Extremadurasta sai oman tarjoilijan!
In 1990, people thought that this was a new era for the regions.
Vuonna 1990 ihmiset ajattelivat, että tämä oli alueiden uusi aikakausi.
People from Strathclyde sat next to people from Bavaria, and it took about two years to find out that this wasn’t exactly the world we were living in.
Strathclydesta kotoisin olevat istuivat baijerilaisten vieressä, ja kesti kaksi vuotta tajuta, että tämä ei ollut ihan se maailma, jossa me elimme.
The issue, of course, was about where power lies and where legitimacy lay.
Kysymys oli tietenkin siitä, missä valta on ja missä oikeutus sijaitsee.
Through EU regional policy, you could get legitimacy in certain countries, but not in others.
EU:n aluepolitiikan kautta voi saada oikeutusta tietyissä maissa mutta toisissa ei.
That Munich conference was quite an important moment but a moment I am not quite sure will ever reappear.
Tuo Münchenin konferenssi oli melko tärkeä hetki, mutta en ole ihan varma, että se toistuu enää koskaan.
For the first time, this gave the ministry of finance which received the EU funding the opportunity to see and control what everybody was doing, an important step forward for them.
”Se oli arvokkuuden tasapaino, eriarvoisesti varakkaiden ja voimakkaiden jäsenmaiden ja alueiden välinen arvokkuus.
In next step they had to find more projects to
Siinä otettiin huomioon, että kenenkään ei pidä olla riippuvainen avustuksista.”
“In reality, we got into the process of 'building government' for a number of years in that region and in that country [Greece] to make the theoretical vision possible on the ground.”
Tuossa vaiheessa yhteisymmärrys ei ollut mahdollinen.
Robert Shotton
Lentokentällä tuona lau-
Robert Shotton: I would like to talk a bit about my experience out in the regions.
Robert Shotton: Haluaisin sanoa muutaman sanan alueilta tulevasta kokemuksestani.
Somebody once had to write a first paper called a 'programme' and one of the first was proudly presented to Crete, a draft of a few pages.
Jonkun piti kerran kirjoittaa ensimmäinen asiakirja nimeltä ”ohjelma”, ja yksi ensimmäisistä ojennettiin ylpeänä Kreetalle, se oli muutaman sivun luonnos.
We got down there to see the regional authorities in Crete and they said: “Yes, this is very nice, but we need a telephone.
Menimme paikan päälle tapaamaan Kreetan alueviranomaisia ja he sanoivat: ”Kyllä, tämä on oikein mukavaa, mutta me tarvitsemme puhelimen.
This telephone only calls Athens.
Tällä puhelimella voi soittaa vain Ateenaan.
We are not allowed to call Brussels directly.
Emme saa soittaa suoraan Brysseliin.
So, could you get us another telephone, please?”
Voisitteko siis ystävällisesti hankkia meille toisen puhelimen?”
We discussed that and finally they got another telephone.
Keskustelimme asiasta, ja viimein he saivat toisen puhelimen.
Next was, “We need a new car, what about a new car?”
Seuraavana oli vuorossa ”tarvitsemme uuden auton, miten olisi uusi auto?” Ja me sa-
get the money spent.
SIVU33 heillä oli vaikeuksia huolehtia niistä.
I would say that it took these countries in southern Europe a number of years to get their system aligned as they tried with our help to develop a more effective way of planning.
Yritimme myös puuttua korruptioon ja järjestelmän vuotoihin, jotka ovat laajamittaisia unionin monissa osissa; saimme aikaan lisää edistystä siellä, joten järjestelmä on vastuullisempi.
That’s how things were, only 10 years ago.
Tämän noimme: ”Okei, katsomme mitä voimme tehdä uuden auton suhteen.
And then they got to more difficult things such as public-private partnerships or sophisticated RTD projects, and they were struggling to cope with that.
Voitteko te kuitenkin ottaa tämän ohjelman vastuullenne ja johtaa sitä?”
We also tried to tackle corruption and leakages in the system, which is large scale in many parts of the Union, and we made more progress there so that there is more accountability in the system.
Mielestäni oli olemassa valtava aukko älyllisen rakennelman ja ruohonjuuritason todellisuuden välissä, joka tuossa maassa – eikä ainoastaan tuossa maassa – oli todella kaukana teoriasta.
That long story is to say that much of what we have done in reality is to enable those people in the government managing the money nationally to have the tools and the mechanisms to do it effectively.
Todellisuudessa ryhdyimme ns. hallituksen rakennusprosessiin useiden vuosien ajaksi tuolla alueella ja tuossa maassa, jotta voisimme tehdä teoreettisen vision mahdolliseksi ruohonjuuritasolla.
I think, we’ve also achieved something to get countries do difficult things. So, if some people question whether we achieved compliance with the policy’s major principles, I would say yes, but first you have to deal with the most basic things and work out from there.
”Todellisuudessa ryhdyimme ns. hallituksen rakennusprosessiin useiden vuosien ajaksi tuolla alueella ja tuossa maassa, jotta voisimme tehdä teoreettisen vision mahdolliseksi ruohonjuuritasolla.” Robert Shotton
One of the first steps which was very important for the central authorities in Greece was to find out who was spending what.
Yksi ensimmäisistä toimista, joka oli hyvin tärkeä Kreikan keskusviranomaisille, oli selvittää, kuka kulutti mitä.
One of the things they liked about the programme was that most of the expenditure lines covering a wide range of 'economic development' were made transparent with sections called environment, transport, information society and all other bits and pieces.
Yksi asia, josta he ohjelmassa pitivät, oli se, että suurimmasta osasta laajaalaisen talouskehityksen kattavista menokohteista tehtiin läpinäkyviä osa-alueilla, kuten ympäristö, liikenne, tietoyhteiskunta ja kaikki muu sälä.
When these were added together across the country, this showed how much it is that Greece spends and on what.
Kun nämä laskettiin yhteen koko maassa, se osoitti, paljonko Kreikka kulutti ja mihin.