natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Agricultural or forestry products provided to employees are output of the agricultural branch.
Palkansaajille tarjotut maa- tai metsätaloustuotteet muodostavat osan maa- ja metsätalouden toimialojen tuotoksista.
Accommodation services are treated as a separable nonagricultural activity, with the result that they only appear as compensation of employees and in the form of a deduction from the operating surplus of the agricultural industry.
Majoituspalveluja käsitellään muuna kuin maataloutta olevana ja siitä erotettavissa olevana toimintona siten, että ne ilmenevät ainoastaan palkansaajakorvauksina ja maatalouden toimialan toimintaylijäämän vähennyksenä.
If they were an inseparable nonagricultural activity, they would be recorded as a component of production and a form of compensation of employees.
Jos ne olisivat muuta kuin maataloutta olevaa ja siitä erottamatonta toimintoa, ne kirjattaisiin tuotoksen osatekijäksi ja palkansaajakorvaukseksi.
Manual on the EAA/EAF 97 (Rev. 1.1)
Maaja metsätalouden taloustilien laadinnan käsikirja 1997 (Rev. 1.1.)
Gross wages and salaries, by contrast, do not include expenditure by employers which is to their own benefit and incurred in the interest of the enterprise.
Bruttopalkkoihin ja -palkkioihin ei sen sijaan sisälly sellaisia työnantajien kuluja, jotka koituvat työnantajan ja yrityksen hyväksi.
The items in question are, inter alia: allowances towards/reimbursements of expenditure on travel, separation or removal incurred by employees in the course of their duties, entertainment expenses incurred by employees on behalf of the enterprise, and expenditure on providing amenities at the place of work (e.g. sports and recreational facilities).
Näitä kuluja ovat muun muassa seuraavat: korvaukset palkansaajille työtehtävien hoitamisesta aiheutuneista matka-, muualla asumis- ja muuttokustannuksista, korvaukset yrityksen edustamisesta palkansaajille aiheutuneista kustannuksista sekä työpaikan virkistystoiminnan (kuten liikunta- ja virkistyspalvelujen) kustannukset.
Similarly, cash payments by employers to their employees for the purchase of tools or special clothing (including amounts which employees are contractually obliged to devote to such purposes) are not part of gross wages and salaries included under this heading.
Vastaavasti työnantajan palkansaajilleen työvälineiden tai erikoisvaatteiden ostoa varten suorittamat käteismaksut (joihin sisältyvät ne rahasummat, jotka palkansaajien on työsopimuksen mukaisesti käytettävä palkoista tai palkkiosta edellä mainittuihin tarkoituksiin) eivät sisälly tähän nimikkeeseen kirjattaviin bruttopalkkoihin ja -palkkioihin.
All these items are recorded in the intermediate consumption of employers (cf. ESA 95, 4.07.).
Kaikki nämä kustannukset kirjataan työnantajien välituotekäyttöön (ks. EKT 1995, kohta 4.07).
Employers' social contributions include the value of social contributions paid by employers to ensure that their employees are covered by social welfare provisions (except employees' social contributions deducted at source from gross wages or salaries (cf. 3.09.2.).
Työnantajan sosiaaliturvamaksut sisältävät maksut, jotka työnantaja maksaa taatakseen työntekijöilleen oikeuden sosiaalietuuksiin (lukuun ottamatta työntekijöiden sosiaaliturvamaksuja, jotka pidätetään ennakkona bruttopalkoista ja -palkkioista (ks. kohta 3.09.2.)).
These contributions may be actual or imputed.
Maksut voivat olla todellisia tai laskennallisia.
Actual social contributions correspond to payments made by employers, including statutory, contractual and voluntary contributions by way of insurance against risks and social hardship.
Todelliset sosiaaliturvamaksut koostuvat työnantajan suorittamista maksuista, joihin kuuluvat riskien ja sosiaalisten vastoinkäymisten varalta suoritettavat lakisääteiset, sopimusperusteiset ja vapaaehtoiset vakuutusmaksut.
These social contributions are paid to insurers (social security administrations or private insurers).
Nämä sosiaaliturvamaksut maksetaan vakuutuksenantajille (sosiaaliturvahallinnolle tai yksityisille vakuutuslaitoksille).
Although paid directly to insurers, they are treated as a component of compensation of employees since the iatter are deemed to receive the contributions and then pay them to insurance enterprises.
Vaikka ne maksetaan suoraan vakuutuksenantajille, ne käsitellään palkansaajakorvauksina, koska palkansaajien katsotaan saavan sosiaaliturvamaksut ja maksavan ne sen jälkeen vakuutuslaitoksille.
Imputed social contributions represent the counterpart to unfunded social benefits, paid directly by employers to their employees or former employees without involving an insurance enterprise or autonomous pension fund (52)(cf. ESA 95, 4.10.).
Laskennalliset sosiaaliturvamaksut ovat vastine niille rahastoimattomille sosiaalietuuksille, jotka työnantajat maksavat nykyisille tai entisille työntekijöilleen suoraan eivätkä vakuutuslaitosten tai itsenäisten eläkerahastojen kautta (52) (ks. EKT 1995, kohta 4.10.).
These contributions are recorded during the period in which the work is performed (if they are the counterpart of compulsory social benefits) or when the benefits are provided (if they are the counterpart of voluntary social benefits).
Maksut kirjataan ajanjaksolle, jona työ tehdään (jos ne ovat pakollisten sosiaalietuuksien vastineita) tai jona etu tarjotaan (jos ne ovat vapaaehtoisten sosiaalietuuksien vastineita).
It must be stressed that, in the EAA and EAF, if the production units are individual enterprises, the compensation of employees does not include the remuneration for work carried out on the holding by the holder or non-salaried members of his family; these persons share in the mixed income, which is the balance of the generation of income account for individual enterprises.
On korostettava, että jos tuotantoyksikkö on yksityinen elinkeinonharjoittaja, palkansaajakorvaukset eivät maa- ja metsätalouden taloustileillä sisällä korvausta työstä, jonka viljelijä tai hänen perheenjäsenensä (jotka eivät tee tilalla palkkatyötä) saavat maatilalla tekemästään työstä.
If, however, the production units are part of a corporation (cf.
Kyseiset korvaukset sisältyvät sekafuloon, joka on yksityisten yritysten tulonmuodostustilin tasapainoerä.
4.09. and 4.10.), all remuneration has to be recorded as compensation of employees.
Jos tuotantoyksiköt sitä vastoin kuuluvat yhtiömäisiin yrityksiin (ks. kohdat 4.09. ja 4.10.), koko palkkio on kirjattava palkansaajakorvauksiin.
TAXES ON PRODUCTION AND IMPORTS
TUOTANNON JA TUONNIN VEROT
Taxes on production and imports are compulsory, unrequited payments, in cash or in kind which are levied by general government, or by the institutions of the European Union, in respect of the production and importation of goods and services, the employment of labour, the ownership or use of land, buildings or other assets used in production.
Tuotannon ja tuonnin verot ovat pakollisia, vastikkeettomia, joko rahassa tai luontoismuodossa suoritettuja maksuja, joita julkisyhteisöt tai Euroopan unionin toimielimet kantavat tavaroiden ja palvelujen tuotannosta ja tuonnista, työvoiman käytöstä sekä maan, rakennusten tai muiden tuotannossa käytettyjen varojen omistuksesta tai käytöstä.
These taxes are payable whether or not profits are made (ESA 95, 4.14.).
Nämä verot on maksettava siitä riippumatta, tuottaako toiminta voittoa (EKT 1995, kohta 4.14.).
They correspond in particular to wages and salaries which employers continue to pay on a provisional basis to their employees in the event of illness, maternity, accidents at the work place, invalidity or redundancy, in so far as the amounts concerned can be separately identified.
Ne vastaavat etenkin palkkoja ja palkkioita, joiden maksamista työnantaja tilapäisesti jatkaa työntekijän sairauden, äitiysloman, työtapaturman, työkyvyttömyyden tai irtisanomisen yhteydessä, mikäli kyseiset rahasummat voidaan tunnistaa.
Taxes on production are divided into:
Tuotannon verot jaetaan seuraavasti:
VAT-type taxes, taxes and duties on imports other than VAT, and taxes on products other than VAT and import taxes
• tuoteverot arvonlisäverot (alv) tuontiverot ja -tullit, ilman arvonlisäveroa muut tuoteverot kuin alv tai tuontiverot
• other taxes on production.
• muut tuotantoverot.
Taxes on products are taxes payable per unit of produced or traded good or service.
Tuoteverot ovat veroja, jotka maksetaan tuotetun tai vaihdetun tavaran tai palvelun yksikköä kohti.
They may be equivalent to a monetary amount determined per unit of the good or service or calculated ad valorem as a fixed percentage of the unit price or value of the good or service (cf. ESA 95, 4.16.).
Vero voi olla tavaran tai palvelun yksikköä kohti ennalta määrätty rahasumma, tai se voidaan laskea arvon mukaan kiinteänä prosenttiosuutena tavaroiden tai palveluiden yksikköhinnasta tai arvosta (EKT 1995, kohta 4.16.).
VAT-type taxes ave taxes on goods and services collected in stages by enterprises and ultimately charged in full to the final purchaser.
Arvonlisäverot ovat tavaroista ja palveluista maksettavia veroja, jotka yritykset keräävät vaiheittain ja jotka lopulta veloitetaan kokonaisuudessaan lopullisilta ostajilta.
They include VAT (Value Added Tax) and other deductible taxes applied under similar rules to those governing VAT (53).
Arvonlisäveroihin kuuluvat alv (arvonlisävero) sekä muut vähennyskelpoiset verot, joita sovelletaan samankaltaisin säännöin kuin arvonlisäveroa (53).
Taxes and duties on imports excluding VAT comprise compulsory payments levied by general government or the institutions of the European Union on imported goods, excluding VAT, in order to admit them to free circulation on the economic territory, and on services provided to resident units by non-resident units.
Tuontiverot ja -tullit (ilman arvonlisäveroa) koostuvat arvonlisäveroa lukuun ottamatta pakollisista maksuista, jotka julkisyhteisöt tai Euroopan unionin toimielimet kantavat tuoduista tavaroista niiden laskemiseksi vapaaseen liikkeeseen talousalueella, sekä maksuista, jotka peritään ulkomaisten talousyksiköiden kotimaisille talousyksiköille tuottamista palveluista.
They include import duties and other taxes such as levies on imported agricultural products, monetary compensatory amounts levied on imports, excise duties, etc. (cf. ESA 95, 4.18.).
Tuontiverot ja -tullit koostuvat tuontitulleista ja muista veroista, kuten maataloustuotteiden tuontimaksuista, tuonnista perityistä rahamääräisistä korvauksista, valmisteveroista jne. (ks. EKT 1995, kohta 4.18.).
They are payable by importers and are normally passed on to the holder who purchases the products, i.e. they become part of the purchaser price of the goods and services.
Nämä maksut peritään maahantuojilta ja ne yleensä siirretään tuotteet ostavalle viljelijälle, eli ne tulevat osaksi tavaroiden ja palvelujen ostajan hintaa.
In cases where means of production are imported directly by agricultural producer units, the import duties, non-deductible VAT and monetary compensatory amounts (receipts or payments) should also appear in the purchaser price used for EAA/EAF purposes.
Kun maatalouden tuottajayksiköt tuovat tuotantovälineitä suoraan, maa- ja metsätalouden taloustileillä käytettyyn ostajan hintaan on sisällytettävä myös tuontimaksut, vähennyskelvoton alv sekä rahamääräiset korvaukset (tulot tai menot).
Taxes on products, except VAT and import taxes consist of taxes on goods and services produced by resident enterprises and payable as a result of the production, export, sale, transfer, leasing or delivery of those goods or services, or as a result of their use for own final consumption or own capital formation (cf. ESA 95, 4.19.).
Tuoteverot, lukuun ottamatta arvonlisäveroa ja tuontiveroja, koostuvat kotimaisten yritysten tuottamien tavaroiden ja palvelujen veroista, jotka on maksettava kyseisten tavaroiden ja palveluiden tuotannosta, viennistä, myynnistä, vaihtamisesta, leasingista, toimituksesta tai niiden käytöstä omaan loppukulutukseen tai oman pääoman muodostukseen (ks. EKT 1995, kohta 4.19.).
In the case of agriculture, the taxes in question are:
Maataloudessa kyseiset tuoteverot ovat:
• taxes on sugar beet;
• sokerijuurikkaasta kannettavat verot;
• penalties for exceeding milk quotas;
• sakot maitokiintiöiden ylittymisestä;
• co-responsibility levies formerly applying to milk and cereals.
• maitoon ja viljakasveihin aiemmin sovelletut yhteisvastuumaksut.
As output is recorded at basic prices, taxes on products are recorded within the production account (cf. 2.31.1. to 2.31.5.) and do not appear in the generation of income account.
Koska tuotos kirjataan perushintaan, tuoteverot kirjataan tuotantotuille (ks. kohdat 2.31.1 .-2.31.5.), eivätkä ne näy tulonmuodostustilillä.
They should be recorded when the activities, transactions or other events which give rise to the payment take place.
Niiden kirjausajankohtana on käytettävä sellaisten toimintojen, taloustoimien tai muiden tapahtumien ajankohtaa, joista maksuvelvoite syntyy.
Since the EAA/EAF record these items net of deductible VAT, the only turnover tax recorded in them is non-deductible VAT. This is why no VAT is recorded in the accounts, except in the special case of undercompensation of VAT included under other taxes on production (cf. 3.21.2. (g)).
Koska nämä erät kirjataan maa- ja metsätalouden taloustileille ilman vähennyskelpoista arvonlisäveroa, ainoa tilinpitoon kirjattava liikevaihtovero on vähennyskelvoton alv.
Turnover is the most important taxable item.
Liikevaihto on tärkein verotettava erä.
All EU Member States raise turnover tax in the form of a value added tax.
Kaikki EU:n jäsenvaltiot kantavat liikevaihtoveroa arvonlisäveron muodossa.
The rates of this tax vary from one Member State to another and indeed within individual Member States.
Verokannat vaihtelevat jäsenvaltiosta toiseen ja jopa saman valtion sisällä.
Generally speaking, agricultural products are subject to a lower rate of tax than the standard rate.
Yleensä maataloustuotteiden verokanta on normaalikantaa alhaisempi.
Manual on the EAA/EAF 97 (Rev. 1.1) production account (cf.
Tämä alikorvaus kirjataan muihin tuotantoveroihin (ks. kohta 3.21.2. (g)).
Such cases include, for example, taxes on sugar and alcohol used for wine-making which are levied in some Member States.
Kyseessä ovat esimerkiksi joissakin jäsenvaltioissa kannettavat viininvalmistuksessa käytettävän sokerin ja alkoholin verot.
These taxes, which constitute taxes on products of the agrifood industries, should be added to the value of intermediate consumption of the agricultural industry.
Nämä maatalous- ja elintarviketeollisuustuotteiden verot on lisättävä maataloustoimialan välituotekäytön arvoon.
Other taxes on production comprise all taxes that enterprises incur as a result of engaging in production, independently of the quantity or value of the goods and services produced or sold (cf. ESA 95, 4.22.).
Muut tuotantoverot koostuvat kaikista veroista, joita yritykset maksavat tuotantotoiminnan harjoittamisesta riippumatta tuotettujen tai myytyjen tavaroiden ja palveluiden määrästä tai arvosta (ks. EKT 1995, kohta 4.22.).
They may be payable on land, fixed capital goods or the labour employed.
Veroja voidaan maksaa maasta, kiinteistä pääomatavaroista tai käytetystä työvoimasta.
Other taxes on production are the only taxes to be recorded in the generation of income account for the industry.
Muut tuotantoverot ovat ainoita veroja, jotka kirjataan toimialan tulonmuodostustilille.
They appear in the accounts of the branches or sectors which pay them(paymenf criterion).
Ne ilmenevät maksavien toimialojen tai sektorien tileillä (maksukriteeri).
The taxes to be recorded in the generation of income account for agriculture and forestry must be:
Maa^ja metsätalouden toimialojen tulonmuodostustilille kirjattavien verojen on oltava:
(a) compulsory;
(a) pakollisia;
(b) paid direct by the agricultural/forestry industry;
(b) maa- tai metsätalouden toimialan suoraan maksamia;
(c) paid to general government or the institutions of the European Union, or be
(c) julkisyhteisöille tai Euroopan unionin toimielimille maksettuja;
(d) within the definition of other taxes on production (see 3.18.).
(d) muiden tuotantoverojen määritelmän mukaisia (ks. kohta 3.18.).
Owing to the disparate historic developments of public finances in the various Member States of the European Union, there is a very wide range of taxes on production throughout the EU.
Koska julkinen talous on kehittynyt Euroopan unionin eri jäsenvaltioissa ajan myötä eri tavoin, EU:n alueella on käytössä lukuisia erilaisia tuotantoveroja.
In agriculture, there are two other fairly important types of tax on production: property tax and motor vehicle tax.
Maataloudessa on kaksi tärkeää tuotantoverotyyppiä, jotka ovat kiinteistöveroja moottoriajoneuvovero.
For agriculture, the most important other taxes on production are:
Maatalouden tärkeimmät muut tuotantoverot ovat:
(a) property taxes and other taxes on the use of land and buildings used for production purposes (irrespective of whether they belong to the agricultural units or are rented by them);
(a) kiinteistöverot ja muut verot maan ja rakennusten käytöstä tuotantotarkoituksiin (sekä maatalousyksiköiden omistamat että niiden vu. -raamat kiinteistöt);
(b) taxes on the use in production of fixed capital goods such as motor vehicles, machines or other equipment (irrespective of whether the agricultural units own or hire them);
(b) verot kiinteiden pääomatavaroiden, kuten moottoriajoneuvojen, koneiden ja muiden laitteiden tuotantokäytöstä (sekä maatalousyksiköiden omistamat että niiden vuokraamat pääomatavarat);
(c) wage-bill taxes paid by the employer;
(c) verot työnantajan maksamasta palkkasummasta;
(d) taxes on pollution resulting from production activities;
(d) verot tuotantotoiminnan aiheuttamasta saastumisesta;
(e) taxes on licences/permits to engage in commercial or professional activities, on condition that the licences/permits are granted automatically once the amounts due have been paid.
(e) elinkeinon- tai ammatinharjoittamislupien hankkimisesta maksetut verot, mikäli luvat myönnetään automaattisesti heti kun asiaankuuluvat maksut on suoritettu.
If a regulatory function attaches to these payments (e.g. checks on the applicant's competence or qualifications), they should be treated as purchases of services from general government and be recorded as intermediate consumption (unless they are completely out of proportion to the cost of providing the services in question) (cf. 2.48.3. (o));
Jos maksuihin liittyy valvontatoimintaa (esimerkiksi hakijan pätevyyden tai edellytysten tarkistus), maksuja on käsiteltävä palvelujen ostoina julkisyhteisöiltä ja ne on kirjattava välituotekäyttöön (elleivät maksut ole täysin suhteettomia kyseisten palvelujen tuotantokustannuksiin nähden) (ks. kohta 2.48.3. (o));
(f) water rates which are paid as flatrate taxes and not proportional to the quantity of water consumed;
(f) kiinteämääräiset vesimaksut, joita ei suhteuteta vedenkulutukseen;
(g) undercompensation of VAT resulting from the application of the flatrate VAT scheme (cf. Appendix IX.).
(g) arvonlisäveron vakiokantajärjestelmän soveltamisesta johtuva alv:n alikorvaus (ks. liite IX).
In line with the accrual principle, taxes on production are recorded at the time when a fiscal obligation is incurred.
Tuotantoverojen kirjausajankohtana käytetään suoriteperusteen mukaisesti verovelvoitteen syntymisajankohtaa.
In the case of undercompensation of VAT, this is the time of purchase of goods and services of intermediate consumption and the gross fixed capital formation which gives rise to it (not the time of reimbursement).
Arvonlisäveron alikorvauksen kirjausajankohtana käytetään välituotekäyttöön tai veron perusteena olevaan kiinteän pääoman bruttomuodostukseen kuuluvien tavaroiden ja palvelujen ostohetkeä (ei siis korvauksen ajankohtaa).
Other taxes on production do not include:
Muut tuotantoverot eivät sisällä:
(a) statutory payments which are made direct by the agricultural industry but whose recipients are neither general government nor institutions of the European Union. These payments should
(a) maataloustoimialan suoraan maksamia lakisääteisiä maksuja, joiden saajina eivät ole julkisyhteisöt eivätkä Euroopan unionin toimielimet.
Chapter III - Distributive transactions and other flows eurostat be entered in the intermediate consumption of agriculture; these payments are regarded as purchases of market services from recipients of transfers and therefore included in the intermediate consumption of agriculture.
Kyseiset maksut on kirjattava maatalouden välituotekäyttöön; näitä maksuja pidetään markkinapalvelujen ostoina maksujen saajilta ja ne kirjataan siksi maatalouden välituotekäyttöön;
(b) fines and penalties and the costs imposed in connection with collection and recovery should not be recorded with the taxes to which they relate, unless they cannot be distinguished from them (cf. ESA 95, 4.133.);
(b) veronkannon tai veron takaisinperinnän yhteydessä määrättyjä sakkoja, uhkasakkoja tai muita maksuja ei tule kirjata veroihin, jos ne voidaan erottaa itse verosta (ks. EKT 1995, kohta 4.133.);
(c) compulsory taxes not raised by general government or the institutions of the European Union and which, although borne by agriculture, are settled by a client branch.
(c) pakollisia veroja, joiden saajina eivät ole julkisyhteisöt eivätkä Euroopan unionin toimielimet ja jotka maksaa maatalouden asiakastoimiala siitä huolimatta, että ne kannetaan maataloudelta.
These payments should be accounted for in the intermediate consumption of the user branch;
Nämä maksut on kirjattava käyttäjätoimialan välituotekäyttöön;
(d) taxes normally levied on profit or wealth, such as equalisation taxes, income tax, corporation tax and wealth tax.
(d) veroja, jotka yleensä kannetaan voitosta tai varallisuudesta, kuten tasaus-, tulo, yhteisö- ja varallisuusverot.
These should be included as current taxes on income, assets, etc. in the secondary distribution of income account;
Kyseiset verot on sisällytettävä tulojen uudelleenjaon tilille tulo, varallisuus-, ym. veroina;
(e) taxes on inheritance and gifts and special wealth taxes.
(e) perintö- ja lahjaveroja sekä erityisvarallisuusveroja.
These should be included as capital taxes in the capital account;
Kyseiset verot on kirjattava pääomatilille pääomaveroihin;
(f) water rates whose amount is linked directly or indirectly to the quantity of water consumed.
(f) vesimaksuja, jotka liittyvät suoraan tai välillisesti vedenkulutukseen.
Subsidies are current unrequited payments which general government or the institutions of the European Union make to resident producers, with the objective of influencing their levels of production, their prices or the remuneration of the factors of production.
Tukipalkkiot ovat juoksevia vastikkeettomia maksuja, joita julkisyhteisöt tai Euroopan unionin toimielimet suorittavat kotimaisille tuottajille tavoitteenaan vaikuttaa niiden tuotannon tasoon, hintoihin tai tuotannontekijäkorvauksiin.
Other non-market producers can receive other subsidies on production only if those payments depend on general regulations applicable to market and non-market producers as well.
Muut markkinattomat tuottajat voivat saada muita tuotantotukipalkkioita ainoastaan, mikäli nämä maksut ovat riippuvaisia sekä markkinatuottajiin että markkinattomiin tuottajiin sovellettavista yleisistä säännöksistä.
By convention, subsidies on products are not recorded on other non-market output (ESA 95, 4.30.).
Sovitun käytännön mukaisesti tuotetukipalkkioita ei kirjata muuhun markkinattomaan tuotokseen (ks. EKT 1995, kohta 4.30.).
Subsidies are classified into:
Tukipalkkiot luokitellaan seuraavasti:
• subsidies on products: import subsidies, other subsidies on products, and
• tuotetukipalkkiot: tuontitukipalkkiot muut tuotetukipalkkiot
• other subsidies on production.
• muut tuotantotukipalkkiot.
Subsidies on products are subsidies payable per unit of a good or service produced or imported.
Tuotetukipalkkiot ovat tukipalkkioita, jotka maksetaan tuotetun tai tuodun tavaran tai palvelun yksikköä kohti.