natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The conservation concept appears in the sixth recital of the directive which reads: 'Whereas, in order to ensure the restoration or maintenance of natural habitats and species of Community interest at a favourable conservation status, it is necessary to designate special areas of conservation in order to cre­ate a coherent European ecological network according to a specified timetable'; and in its eighth recital: 'whereas it is appropriate, in each area designated, to implement the necessary measures having regard to the conservation objectives pursued'.
Suojelun käsite esitetään direktiivin johdanto­osan kuudennessa kappaleessa, jonka mukaan "yhteisön tärkeinä pitämien luontotyyppien ja lajien suotuisan suojelun tason saattamiseksi ennalleen tai sen säi­lyttämiseksi on tarpeen osoittaa erityisten suojelutoimien alueita yhtenäisen eurooppalaisen ekologisen verkoston aikaansaamiseksi määritellyn aikataulun mukaisesti". Johdanto­osan kahdeksannen kappaleen
It is then defined in Artide 1, point (a) of the directive: '(a) conservation means a series of measures required to maintain or restore the natural habitats and the populations of species of wild fauna and flora at a favourable status as defined in (e) and (i);'.
Myöhemmin käsite määritellään direktiivin 1 artiklan a alakohdassa: 'Tosso direktiivissä tarkoitetaan: a) 'suojelulla' toimenpidekokonaisuutta, jota luontotyyppien ja luonnonvaraisten eläin­ja kasvikantojen suotuisan suojelun tason säilyttäminen tai ennalleen saattaminen eja i kohdan merkityksessä edellyttää; rt cr αι
Member States have to adopt the conservation measures necessary to achieve the general aim of the directive as set out in its Article 2(1): 'The aim of this directive shall be to contribute towards ensuring biodiversity through the conservation of natural habitats and of wild fauna and flora in the European ter­ritory of the Member States to which the Treaty applies'.
Jäsenvaltioiden on toteutettava suojelutoimenpiteet, jotka tarvitaan direktiivin 2 artiklan 1 kohdassa vahvistetun yleisen tavoitteen saavuttamiseksi. Direktiivissä todetaan seuraavaaa: "Tämän direktiivin tavoitteena on edistää luonnon monimuotoisuuden säilymistä suojelemalla luontotyyppejä ja luonnonva­raista eläimistöä ja kasvistoa jäsenvaltioiden sillä Euroopassa olevalla alueella, jossa perustamissopimus­ta sovelletaan."
There is therefore a result obligation.
Näin ollen jäsenvaltioilla on tavoitteeseen liittyvä velvoite.
Article 2(2), in particular, specifies the objective of the measures to be taken under the terms of this directive: 'Measures taken ... shall be designed to maintain or to restore, at a favourable conservation status, natural habitats and species of wild fauna and flora of Community interest'.
Erityisesti 2 artiklan 2 kohdassa määritellään tämän direktiivin edellyttämällä tavalla toteutettavien toimenpiteiden tavoite: "­ ­ toteutetuilla toimenpiteillä pyritään varmistamaan yhteisön tärkeänä pitä­mien luontotyyppien ja luonnonvaraisen eläin­ja kasvilajien suotuisan suojelun tason säilyttäminen tai sen ennalleen saattaminen."
These measures have, according to Article 2(3), to 'take account of economic, social and cultural requirements and regional and local characteristics'.
Näitä toimenpiteitä toteutettaessa otetaan 2 artiklan 3 kohdan mukaises­ti "huomioon taloudelliset, sosiaaliset ja sivistykselliset vaatimukset sekä alueelliset ja paikalliset erityis­piirteet".
Article 3 specifies that it is the Natura 2000 network 'composed of sites hosting the natural habitat types listed in Annex I and habitats of the species listed in Annex II' which has to ensure the objective pur­sued by Article 2(2).
Direktiivin 3 artiklassa säädetään, että "alueista, joilla on liitteessä I lueteltuja luontotyyppejä ja liit­teessä II lueteltujen lajien elinympäristöjä", koostuvan Natura 2000 ­verkoston avulla on varmistettava 2 artiklan 2 kohdassa vahvistetun tavoitteen saavuttaminen.
The necessary conservation measures have therefore to aim at maintaining or restoring the favourable conservation status of the natural· habitat types and the species of Community interest.
Tarpeellisten suojelutoimenpiteiden tavoitteena on siksi oltava yhteisön tärkeänä pitämien luontotyyp­pien ja lajien suotuisan suojelun tason säilyttäminen tai tason ennalleen saattaminen.
They are con­nected with the general· objective of the directive which appLies to the Natura 2000 network, as de­fined in Article 3.
Ne liittyvät di­rektiivissä Natura 2000 ­verkostolle asetettuun yleiseen tavoitteeseen, joka on määritelty 3 artiklassa.
The fulfilment of the aim laid down in Article 2(1) largely depends on conservation measures that the Member States have to take in order to maintain or restore the natural habitat types and species at a favourable conservation status.
Direktiivin 2 artiklan 1 kohdassa vahvistetun tarkoituksen täyttyminen riippuu suuresti niistä jäsenvaltioita velvoittavista suojelutoimista, joiden tavoitteena on luontotyyppien ja lajien suotuisan suojelun tason säilyttäminen tai ennalleen saattaminen.
These measures are implemented through the Natura 2000 network defined in Article 3(1), taking into account economic, social and cultural requirements and regional and local characteristics.
Nämä toimet toteutetaan 3 artiklan 1 kohdassa määritellyn Natura 2000 -verkoston avulla ottaen huomioon taloudelliset, sosiaaliset ja kulttuuriset vaatimukset sekä alueelliset ja paikalliset erityispiirteet.
The conservation status
2.3.2 Suojelun taso
The conservation status is defined in Artide 1 of the directive:
Suojelun taso määritellään direktiivin 1 artiklassa seuraavasti:
■ For a natural habitat, Article 1(e) specifies that it is: 'the sum of the influences acting on a natural habitat and its typical species that may affect its long­term natural distribution, structure and func­tions as well as the long­term survival of its typical species ...'.
­ Luontotyypin osalta sen määritellään 1 artiklan e kohdassa tarkoittavan "eri tekijöiden yhteisvaiku­tusta, joka koskee luontotyyppiä ja sillä luonteenomaisia lajeja ja joka voi vaikuttaa alueen luontai­seen levinneisyyteen, rakenteeseen ja toimintoihin pitkällä aikavälillä sekä sille luonteenomaisten la­jien eloonjäämiseen pitkällä aikavälillä —"
m For a species, Article l(i) specifies that it is: 'the sum of the influences acting on the species con­cerned that may affect the long­term distribution and abundance of its population
­ Lajin osalta sen määritellään 1 artiklan i kohdassa tarkoittavan "eri tekijöiden yhteisvaikutusta, joka voi vaikuttaa lajin kantojen levinneisyyteen ja lukuisuuteen pitkällä aikavälillä —".
The Member State has therefore to take into account all the influences of the environment (air, water, soil, territory) which act on the habitats and species present on the site.
Niinpä jäsenvaltioiden on otettava huomioon kaikki ympäristötekijöistä (ilmasta, vedestä, maaperäs­tä, alueesta) johtuvat alueella oleviin luontotyyppeihin ja lajeihin kohdistuvat vaikutukset.
The favourable conservation status is also defined by Article 1(e) for natural habitats and Article l(i) for species.
Myös suotuisa suojelun taso määritellään 1 artiklan e kohdassa Luontotyyppien ja 1 artiklan i kohdassa lajien osalta.
— 'the population dynamics data on the species concerned indicate that it is maintaining itself on a long­term basis as a viable component of its natural habitats; — the natural range of the species is neither being reduced nor is likely to be reduced for the foresee­able future; — there is, and will probably continue to be, a sufficiently large habitat to maintain its populations on a long­term basis'.
- Lajin osalta suojelun taso on suotuisa, kun • "kyseisen lajin kannan kehittymistä koskevat tiedot osoittavat, että tämä laji pystyy pitkällä aika välillä selviytymään luonnollisten elinympäristöjensä elinkelpoisena osana; • lajin luontainen levinneisyysalue ei pienene eikä ole vaarassa pienentyä ennakoitavissa olevassa tu levaisuudessa; • lajin kantojen pitkäaikaiseksi säilymiseksi on ja tulee todennäköisesti olemaan riittävän laaja elin ympäristö. "
The favourable conservation status of a natural habitat or species has to be considered across its nat­ural range, according to Articles 1(e) and l(i), i.e. at biogeographical and, hence, Natura 2000 network Level.
Luontotyypin tai lajin suotuisaa suojelun tasoa on tarkasteltava koko sen luontaisen levinneisyys alueen kannalta 1 artiklan eja i kohdan mukaisesti, toisin sanoen luonnonmaantieteellisellä tasolla, joka on samalla Natura 2000 -verkoston taso.
Since, however, the ecological coherence of the network wiLl depend on the contribution of each individual site to it and, hence, on the conservation status of the habitat types and species it hosts, the assessment of the favourable conservation status at site LeveL will always be necessary.
Koska kuitenkin verkoston ekologinen yhtenäisyys riippuu siitä, miten kukin yksittäinen alue tukee sitä, ja näin ollen siitä, mikä on kyseisen alueen luontotyyp-· pien ja lajien suojelun tila, suotuisan suojelun taso on välttämätöntä arvioida aina aluekohtaisesti.
The conservation status of natural habitat types and species present on a site is assessed according to a number of criteria established by Article 1 of the directive.
Alueella olevien luontotyyppien ja lajien suojelun taso arvioidaan direktiivin 1 artiklassa vahvistettuja moninaisia perusteita käyttäen.
This assessment is done both at site and network level.
Tämä arviointi suoritetaan sekä alueiden että verkoston tasolla.
Article 6(1) specifies that the necessary conservation measures have to correspond 'to the ecological requirements of the natural habitat types of Annex I and the species in Annex II present on the sites'.
Direktiivin 6 artiklan 1 kohdassa säädetään, että tarvittavien suojelutoimien on vastattava "liitteen I luontotyyppien ja liitteessä II esitettyjen lajien ekologisia vaatimuksia alueilla".
It is therefore in relation to the ecological requirements of the natural habitat types and the species that Member States have to determine the conservation measures.
Siksi jäsenvaltioiden on määriteltävä suojelutoimet niin, että ne ovat oikeassa suhteessa luontotyyppien ja lajien ekologisiin vaatimuksiin.
Although the directive does not contain any definition of the 'ecological requirements', the purpose and context of Article 6(1) indicate that these involve all the ecological needs of abiotic and biotic factors necessary to ensure the favourable conservation status of the habitat types and species, in­cluding their relations with the environment (air, water, soil, vegetation, etc.).
Vaikka direktiivissä ei määritellä "ekologisia vaatimuksia", 6 artiklan 1 kohdan tarkoitus ja sisältö osoittavat, että näihin kuuluvat kaikki luontotyyppien ja lajien suotuisan suojelun tason varmistamisen kannalta tarpeelliset elottomat ja elolliset ekologiset tekijät, mukaan lukien luontotyyppien ja lajien suhde ympäristöön (ilmaan, veteen, maaperään, kasvillisuuteen jne.).
These requirements rest on scientific knowledge and can only be defined on a case­by­case basis, ac­cording to the natural habitat types of Annex I, the species of Annex II, as well as the sites which host them.
Nämä vaatimukset perustuvat tieteelliseen tietoon, ja niiden määritteleminen on mahdollista vain ta pauskohtaisesti liitteessä I lueteltujen luontotyyppien, Liitteessä II olevien lajien sekä kyseessä ole vien alueiden mukaisesti.
Such knowledge is essential to make it possible to draw up the conservation measures, on a case­by­case basis.
Tällainen tieto on ratkaisevan tärkeä suunniteltaessa suojelutoimet tapauskohtaisesti. kohtaisesti.
The ecological requirements can vary from one species to another but also for the same species from one site to another.
Ekologiset vaatimukset vaihtelevat lajeittain, mutta ne voivat vaihdella myös saman lajin osalta eri alueiden kesken.
Thus, for the bats included in Annex II of the directive, the ecological requirements differ between the period of hibernation (when they rest in underground environments, in hollow shafts or in dwellings) and the active period, from spring onwards (during which they leave their winter quarters and resume their activities of insect hunting).
Niinpä direktiivin liitteessä II mainittuihin lepakoihin liittyvät ekologiset vaatimukset ovat erilaiset talvehtimiskaudella (joLloin ne lepäävät maanalaisissa ympäristöissä, luolamaisissa onkaloissa tai rakennuksissa) ja keväällä alkavalla aktiivisella kaudella (jolloin ne jättävät talviset olinpaikkansa ja alkavat taas pyydystää hyönteisiä).
The identification of the ecological requirements of the natural habitat types of Annex I and the species of Annex II present on the sites is the responsibility of the Member States.
Alueilla olevia liitteessä I mainittuja luontotyyppejä ja liitteessä II mainittuja lajeja koskevien ekolo gisten vaatimusten määritteleminen kuuluu jäsenvaltioille.
The latter may wish to exchange their knowledge in this fieLd, with the support of the European Commission and the European Environment Agency — European Topic Centre for Nature Conservation.
Ne voivat haluta vaihtaa tätä alaa koske via tietojaan Euroopan komission ja Euroopan ympäristökeskuksen - Euroopan luonnonsuojelun teemakeskuksen (European Environment Agency - European Topic Centre for Nature Conservation, ETC/NC) tuella.
The conservation measures have to correspond to the ecological requirements of the natural habitat types in Annex I and of the species in Annex II present on the site.
Suojelutoimenpiteiden on vastattava alueella olevien liitteessä I mainittujen luontotyyppien ja liitteessä II mainittujen lajien ekologisia vaatimuksia.
The ecological requirements of those natural habitat types and species involve all the ecological needs necessary to ensure their favourable conservation status.
Kyseisten luontotyyppien ja lajien ekologisiin vaatimuksiin kuuluvat kaikki välttämättömät ekologiset tarpeet, joilla niiden suotuisa suojelun taso voidaan varmistaa.
They can only be defined on a case-by-case basis and on the basis of scientific knowledge.
Vaatimusten määrittely on mahdollista vain tapauskohtaisesti ja tieteellisen tiedon perusteella.
WHAT FORM CAN THE NECESSARY CONSERVATION MEASURES TAKE?
MINKÄLAISIA SUOJELUTOIMENPITEET VOIVAT OLLA?
The conservation measures can take at Least two forms: the form of 'appropriate statutory, administrative or contractual measures...' and 'if need be', the form of 'appropriate management plans'.
Suojelutoimenpiteillä voi olla ainakin kaksi muotoa. Ne voivat olla "tarpeellisia lainsäädännöllisiä, hallinnollisia tai sopimusoikeudellisia toimenpiteitä" ja "tarvittaessa tarkoituksenmukaisia käyttösuunnitelmia". mia".
The necessary conservation measures can invoLve 'if need be, appropriate management plans specifically designed for the sites or integrated into other development plans'.
Tarvittaviin suojelutoimenpiteisiin voi kuulua "tarvittaessa tarkoituksenmukaisia käyttösuunnitelmia, jotka koskevat erityisesti näitä alueita tai jotka sisältyvät muihin kehityssuunnitelmiin".
Such management plans shouLd address all foreseen activities, unforeseen new activities being dealt with by Article 6(3) and (4).
Tällaisten käyttö-ja hoitosuunnitelmien olisi kuuluttava kaikkiin suunniteltuihin toimiin; suunnittelemattomiin uusiin toimenpiteisiin olisi sovellettava 6 artiklan 3 ja 4 kohdan säännöksiä.
The words 'if need be' indicate that management plans may not always be necessary.
Ilmaus "tarvittaessa" tarkoittaa, että käyttö-ja hoitosuunnitelmat eivät ehkä ole aina tarpeellisia.
If management plans are chosen by a Member State, it will often make sense to establish them before concluding the other measures mentioned in Article 6(1), particularly the contractual measures.
Jos jäsenvaltio päättää tehdä suunnitelmia, ne on usein järkevää Laatia ennen päätöstä 6 artiklan 1 kohdassa mainituista muista toimenpiteistä, erityisesti jos toimenpiteet ovat sopimusoikeudellisia.
Contractual measures will often involve a relationship between the competent authorities and individual landowners and will be limited to individual land-holdings which are normally smaller than the site.
Sopimuksiin liittyy usein toimivaltaisten viranomaisten ja yksittäisten maanomistajien väLisiä suhteita, ja ne rajoittuvat yksittäisiin tiluksiin, jotka ovat tavallisesti pienempiä kuin kyseinen alue.
In such circumstances, a management plan focused on the site will provide a wider framework, and its contents will provide a useful starting point for the specific details of contractual measures.
Tällaisissa olosuhteissa aluetta koskevat käyttö-ja hoitosuunnitelmat ilmaisevat laajemmat puitteet ja niiden sisältö toimii käyttökelpoisena lähtökohtana laadittaessa sopimusjärjestelyjen yksityiskohtaista sisältöä.
The management plans must be 'appropriate and specifically designed for the sites', therefore be target ed at the sites of the Natura 2000 network, or 'integrated into other development plans'.
Käyttö-ja hoitosuunnitelmien on oltava "tarkoituksenmukaisia" ja sellaisia, että ne "koskevat erityisesti näitä alueita", joten ne on kohdistettava Natura 2000 -verkostoon kuuluviin alueisiin tai niitten on oltava sellaisia, että ne "sisältyvät muihin kehityssuunnitelmiin".
The latter provision is in conformity with the principle of integration of the environment in the other Community policies. This integration has to contribute to the coherence of the network mentioned in Article 3(1).
Viimeksi mainittu säännös noudattaa periaatetta, jonka mukaan ympäristönäkökohdat on sisällytettävä muihin yhteisön politiikkoihin.
Member States can establish management plans which superimpose themselves on the other categories of measures.
Tä män sisällyttämisen on edistettävä 3 artiklan 1 kohdassa mainitun verkoston yhtenäisyyttä. Joka ta-
The phrase 'if need be' refers only to the management plans and not to the statutory, administrative or contractual measures.
Vaikka käyttösuunnitelmien erityistä sisältöä ei voidakaan määritellä tarkemmin, tämän asiakirjan lopussa olevassa liitteessä II on joukko tärkeitä näkökohtia, jotka voidaan ottaa huomioon kyseisiä suunnitelmia valmisteltaessa.
Thus, even if a Member State considers that a management plan is unnecessary, it will nonetheless have to take such measures.
Liitteessä II a on Lisäksi ohjeellinen luettelo Life-rahoitusvälineeseen liittyvistä hankkeista, joiden yhteydessä on laadittu alueiden suojelemiseen tähtääviä käyttö- ja hoitosuunnitelmia tai muita lainsäädännöllisiä, hallinnollisia tai sopimusoikeudellisia toimenpiteitä (katso jäljempänä).
The division into these three categories of measures has to be considered in a broad sense. A variety of measures may be considered as appropriate to achieve the aim of the directive.
Jäsenvaltiot voivat vahvistaa käyttö- ja hoitosuunnitelmia, jotka kattavat muuntyyppiset kuin varsinaiset suojelutoimet.
In principle, this in­volves measures having a positive effect but, in some exceptional cases, it can also involve measures requiring no action.
Ne eivät ole aina tarpeen, mutta jos niitä käytetään, niissä olisi otettava huomioon kunkin alueen erityispiirteet ja kaikki suunnitellut toimet.
On the other hand, these measures are not necessarily new measures, since exist­ing measures can be considered sufficiënt if they are appropriate.
Käyttösuunnitelmat voivat olla erillisiä asiakirjoja, tai ne voivat sisältyä muihin kehityssuunnitelmiin, jos sellaisia on olemassa.
Among measures involving positive action, agri­environmental or sylvi­environmental measures serve as a good example to illustrate how socioeconomic requirements can be taken into account according to Article 2(3).
2.4.2 Lainsäädännölliset, hallinnolliset tai sopimusoikeudelliset toimenpiteet
In this perspective, all suitable EU funds (e.g. LIFE, rural development and regional funds) should be considered as a means for implementing these measures.
Jako näihin kolmeen toimenpideluokkaan on käsitettävä laajasti.
The choice between statutory, administrative or contractual measures, or even of the management plans, is left to the Member States.
Monenlaisia toimia voidaan pitää asianmukaisina pyrittäessä toteuttamaan direktiivin tarkoitusta.
This is in conformity with the principle of subsidiarity.
Näihin kuuluvat periaatteessa toimet, joilla on myönteinen vaikutus, mutta joissakin poikkeustapauksissa niihin voivat myös kuulua toimet, jotka eivät edellytä mitään toimintaa.
However, Member States must choose at least one of the three categories, i.e. statutory, administrative, con­tractual.
Toisaalta nämä toimet eivät ole välttämättä uusia, koska jo ole massa olevat toimet voidaan katsoa riittäviksi, jos ne ovat asianmukaisia.
The qualifier 'appropriate' has no other objec­tive than to recall that whatever the type of measure chosen by the Member States, there is an oblig­ation to respect the general objectives of the directive.
Metsäympäristöön liittyvät toimenpiteet: asianmukaisiin toimiin voisi kuulua metsäalan yrityksen aloite, joka kuuluu tiettyyn sertiriointijärjestelmään, mikäli kyseisellä aloitteella varmistetaan suotuisan suojelun tason säilyttäminen.
Thus, if a Member State chooses the contractual measures, it always has the obligation to establish in a permanent way the necessary conservation measures which correspond to 'the ecological requirements
Tämä huomioon ottaen kaikki soveltuvat EU:n rahastot (esimerkiksi Life, maaseudun kehittämis- ja aluetukirahastot) olisi katsottava keinoiksi toteuttaa kyseisiä toimenpiteitä.
(') Council Regulation (EC) No 1257/1999 of 17 May 1999, 0J L 160, 26.6.1999, p. 80.
(') Neuvoston asetus (EY) N:o 1257/1999, annettu 17 päivänä toukokuuta 1999, EYVL L 160, 26.6.1999, s. 80.
of the habitats of Annex I and the species of Annex II present on the sites' and respect the general aim of the directive defined in Article 2(1).
Jä­senvaltioiden on kuitenkin valittava ainakin yksi näistä kolmesta toimenpideluokasta eli joko lainsää­dännöllinen, hallinnollinen tai sopimusoikeudellinen toimenpide.
For SACs, Member States are required to use the appropriate statutory, administrative or contractual measures.
Jäsenvaltiot voivat myös valitsemiensa pa­kollisten toimenpiteiden lisäksi laatia ja toteuttaa käyttö­ja hoitosuunnitelmia.
These measures shall take into account socioeconomic requirements according to Article 2(3).
Kelpuutusperusteen "tarkoituksenmukainen" tavoittee­na on vain muistuttaa, että valitsivatpa jäsenvaltiot minkätyyppiset toimenpiteet tahansa, niillä on velvollisuus noudattaa direktiivin yleisiä tavoitteita.
They have to (a) correspond to the ecological requirements of habitats of Annex I and species of Annex II present on the sites and (b) fulfil the general objective of the directive to maintain or restore at a favourable conservation status the natural habitats and the species of fauna and flora of Community interest.
Jos jäsenvaltio siis valitsee sopimusoikeudelliset toimenpiteet, sen velvollisuus on aina vahvistaa py­syvästi tarvittavat suojelutoimet, jotka vastaavat "liitteen I luontotyyppien ja liitteessä II esitettyjen lajien ekologisia vaatimuksia alueilla", ja noudattaa direktiivin 2 artiklan 1 kohdassa määriteltyä yleis­tavoitetta.
'Member States shall take
"Jäsenvaltioiden on
£ appropriate steps to avoid, in the special areas of conservation, the deterioration of natural habitats and the
6 artiklan toteutettava erityisten suojelutoimien alueilla tarpeellisia toimenpiteitä luontotyyppien ja lajien
Clarification of the concepts of deterioration; disturbance; and significant effect habitats of species as well as disturbances of the species for which the areas have been designated, in so far as such disturbance could be significant in relation to the objectives of this directive.'
Käsitteiden heikentyminen, häiriö ja merkittävä vaikutus selventäminen siinä määrin kuin nämä häiriöt saattaisivat vaikuttaa merkittävästi tämän direktiivin tavoitteisiin. "
The article takes as a starting point the prevention principle: 'Member States shall take appropriate steps to avoid, in the special areas of conservation, the deterioration... as well as disturbances...'.
Tässä artiklassa lähtökohtana on ennaltaehkäisyn periaate: "Jäsenvaltioiden on toteutettava erityisten suojelutoimien alueilla tarpeellisia toimenpiteitä ­ ­ heikentymisen sekä ­ ­ häiriöiden estämiseksi —. "