natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Enlargement will increase the disparity inGDPper head across the EU markedly
Laajentuminen kasvattaa henkeä kohti lasketun bruttokansantuotteen eroja EU:ssa merkittävästi
As a consequence of the depressed growth of employment, the proportion of workingage population in jobs in the accession countries has declined steadily since the transition began while, in the EU15 the proportion has risen.
Seurauksena työllisyyden taantuneesta kasvusta hakijamaiden työllisen työväestön osuus on laskenut tasaisesti siirtymäkauden alusta, samalla kun EU:n nykyisissä jäsenvaltioissa osuus on kasvanut.
In 2002, this proportion — the employment rate— averaged just 56% in the 10 newMember States, much lower than the EU15 average (just over 64%) though similar to that in present Objective 1 regions.
Vuonna 2002 osuus — työllisyysaste — oli keskimäärin vain 56% kymmenessä uudessa jäsenvaltiossa, paljon EU:n nykyisiä jäsenvaltioita alempana (hieman yli 64%), vaikka samalla tasolla kuin nykyisillä Tavoite 1 -alueilla.
This similarity, however, disguises the fact that, asnotedabove, employment rates in Objective 1 regions were tending to increase significantly up until the recent slowdown, whereas in the newMember States, they were tending to decline.
Tämä samankaltaisuus kuitenkin kätkee sen yllä mainitun tosiasian, että Tavoite 1 -alueiden työllisyysasteet kasvoivat merkittävästi viimeiseen taantumaan asti, kun taas uusissa jäsenvaltioissa ne olivat laskussa.
The 10 newMemberStates will add muchmore to EU population (just under 20%) than to its GDP (around 5% in terms of Euros).
Kymmenen uutta jäsenvaltiota kasvattavat paljon enmmän EU:n väestömäärää (hieman alle 20%) kuin sen bruttokansantuotetta (noin 5% euroina laskettuna).
Bulgaria and Romania together would add a further 8% to EU population but under 1% to GDP.
Bulgaria ja Romania yhdessä kasvattavat EU:n väestömäärää 8% mutta bruttokansantuotetta alle 1%.
Even taking account of lower costs of living, all the countries are much less prosperous than the existing EUMember States, if to widely varying degrees.
Vaikka alemmat elinkustannukset huomioitaisiin, kaikki maat ovat selvästi köyhempiä kuin EU:n olemassaolevat jäsenvaltiot, vaikkakin niiden keskinäisetkin erot ovat suuria.
The impending enlargement to 25 Member States, and subsequently to 27 or more, will, therefore, fundamentally change the scale of disparities across the EU.
Meneillään oleva laajeneminen nyt 25 jäsenvaltiota, myöhemmin 27 ja enemmänkin, käsittäväksi unioniksi muutta siksi perusteellisesti EU:n keskinäisten erojen suuruusluokkaa.
Cohesion policy — and other EU policies — will need to adapt in response to this .
Koheesiopolitiikan — ja muiden EU-politiikkojen — on ehdottomasti pystyttävä huomioimaan tämä.
In all of the accession countries, except Cyprus, the employment rate was below the targets for the EU set at the Lisbon summit of 67% in 2005 and 70% in 2010.
Kaikissa hakijamaissa Kyprosta lukuunottamatta työllisyysaste oli Lissabonin huippukokouksessa vuodelle 2005 asetettua 67 %:n tavoitetta ja vuodelle 2010 asetettua 70 %:n tavoitetta alempi.
While it was relatively close to the 67% target in the Czech Republic (65½%) and was the same as theEUaverage in Slovenia, elsewhere the gap was substantial.
Vaikka se oli suhteellisen lähellä 67%:n tavoitetta Tsekin tasavallassa (65½%) ja lähellä EU:n keskiarvoa Sloveniassa, muualla kuilu oli huomattava.
In Hungary and Slovakia, the rate was around 56%, similar to that in Greece and slightly higher than the average for Italy, and in Poland, it was just under 52%, lower than in any of the present Member States.
Unkarissa ja Slovakiassa luku oli noin 56%, samalla tasolla kuin Kreikan vastaava, Italiassa hieman keskiarvoa korkeampi ja Puolassa se oli juuri alle 52%, alempana kuin missään nykyisistä jäsenvaltioista.
Cohesion, competitiveness, employment and growth
Ostovoimana henkeä kohden laskettu bruttokansantuote maittain ja alueelliset ääriarvot 2001
Southern and Eastern
Ahvenanmaa
Source: Eurostat, Regional accounts prosperous Member States is currently just under 30% (ie Greece and Portugal have levels almost 30%belowaverage ), the gap will double when the newMemberStates join in 2004 (ie Latvia has a GDPper head which is over 60%below the EU25 average) and is likely to widen evenmore once Bulgaria and Romania enter.
Liettuassa se oli vain noin 40% keskiarvosta ja Latviassa vain 35% keskiarvosta. Bulgariassa ja Romaniassa se oli vain noin 26-27% keskiarvosta.
Once enlargement occurs, therefore, therewill be amajor wideningof the income gap between the most and least prosperous Member Stares.
Toisin sanoin, ottaen huomioon, että EU:n henkeä kohti lasketun bruttokansantuotteen keskiarvon ja köyhiempien jäsenvaltioiden tason välinen ero on hieman alle 30% (esim.
Even though averageGDPper head in an enlargedEUwill be lower than in the EU15, only Cyprus has a level above 80%of the average in anEUof 25 Member States.
Kreikan ja Portugalin taso on miltei 30% keskiarvoa alempana), ero kaksinkertaistuu uusien jäsenvaltioiden liittyessä unioniin vuonna 2004 (esim.
In Latvia, the level is 38% of the EU25 average, less than half the level in Greece or Portugal (77–78%), while in Romania and Bulgaria, it is under 30% of the average (Graph 1.3).
Latvian bruttokansantuote henkeä kohden on yli 60% alle 25 jäsenvaltion EU:n keskiarvon) ja todennäköisesti se vielä kasvaa Bulgarian ja Romanian liittyessä.
In other words, whereas the gap between the averageGDPper head in the EU15 and the level in the least
Laajentumisen toteutuessa köyhimpien ja rikkaimpien jäsenvaltioiden tulokuilu siis laajenee merkittävästi.
In an enlarged EU, countries can be divided into three groups according to GDPper head in PPS terms.
Vaikka henkeä kohden laskettu bruttokansantuote laajentuneessa EU:ssa jää alle EU:n nykyisten jäsenvaltioiden tason, vain Kyproksen taso on yli 80% 25 jäsenvaltion EU:n keskiarvosta.
For the first group consisting of 12 of the present 15Mem-ber States, GDPper head is well above the EU25 average (10% or more). In the second group of
Latviassa taso on 38% 25 jäsenvaltion EU:n keskiarvosta, alle puolet Kreikan tai Portugalin tasosta (77-78%), kun taas Romaniassa ja Bulgariassa se on alle 30% keskiar-
GDP per head (PPS), 2002
Bruttokansantuote henkeä kohden ostovoimana mitattuna 2002
Average EU25
25 jäsenvaltion EU:n keskiarvo
Source: Eurostat, National accounts
Lähde: Eurostat, kansalliset luvut
Cohesion, competitiveness, employment and growth
Osa 1 — Yhteenkuuluvuus, kilpailukyky,työllisyysja kasvu – Tilanneja suuntaukset valtion EU:sta, mikä on yli kaksi kertaa mainitunlaisilla alueilla nyt elävien lukumäärä.
The statistical effect
Tilastollinen vaikutus
0 0 7 countries, comprising the remaining three present Member States, Spain, Portugal and Greece, plus Cyprus, the CzechRepublic, Slovenia andMalta, GDPper head is between 68% and 94% of the EU25 average.
Toisessa 7 jäsenvaltiosta koostuvassa ryhmässä, johon kuuluvat kolme nykyistä jäsenvaltiota eli Espanja, Portugali ja Kreikka ja niiden lisäksi Kypros, Tsekin tasavalta, Slovenia ja Malta, henkeä kohden laskettu bruttokansantuote on 68% - 94% 25 jäsenvaltion EU:n keskiarvosta.
In the third group of 8 countries (including Bulgaria and Romania), all of which are new or prospective Members, it is under 60% of the average (Graph 1.4).
Kolmannessa 8 maan ryhmässä (mukaanlukien Bulgaria ja Romania), joista jokainen on uusi tai tuleva jäsen, bruttokansantuote on alle 60% keskiarvosta (Kaaviokuva 1.4).
Disparities between regions will widen even further with enlargement
Alueelliset erot kasvavat lisää laajentumisen yhteydessä
Enlargement will add verymuch more to EU population than toGDP, reducing averageGDPper head significantly.
Laajentuminen lisää paljon enemmän EU:nväestöä kuin sen bruttokansantuotetta, laskien keskimääräistä henkeä kohden laskettua bruttokansantuotetta merkittävästi.
AverageGDPper head in the EU of 25 Member Stateswill be around 12½% less than the average in the EU of 15.
Keskimääräinen bruttokansantuote henkeä kohden 25 jäsenvaltion unionissa on noin 12½% alle nykyisen 15 jäsenvaltion EU:n keskiarvon.
For 17 regions, it will mean that their incomeper head is no longer below the 75% threshold given that this is now lower than it was before.
Seitsemäntoista alueen osalta se merkitsee, että niiden henkeä kohden laskettu tulotaso ei enää alita 75%:n rajaa, vaikka se olisi nyt aiempaa alempi.
It will also be above 75% in Malta where it is now below 75% of the EU15 average.
Myös Malta ylittää 75%:n rajan, vaikka se tällä hetkellä jääkin alle nykyisten EU:n jäsenvaltioiden perusteella lasketun 75% rajan.
Enlargement will have an even greater effect on disparities between regions than betweencountries .
Laajentuminen vaikuttaa jopa enemmän alueiden kuin maiden välisiin eroihin.
Whereas around 73 million people, some 19% of the EU15 population, live in regions where averageGDPper head in the years 1999 to 2001was below 75% of theEUaverage, according to the latest estimates, almost as many, some 69million of the 74.5 million who will become EU citizens in 2004 (92% of the total), live in regions with GDPper head below 75% of the EU25 average in the newMember States.
Kun noin 73 miljoonaa ihmistä, noin 19% EU:n nykyisten jäsenvaltioiden väestöstä, elää alueilla, joilla henkeä kohden laskettu bruttokansantuote vuosina 1999 - 2001 oli alle 75% EU:n keskiarvosta viimeisten arvioiden perusteella, miltei yhtä moni, noin 69 miljoonaa niistä 74.5 miljoonasta, joista tulee EU:n kansalaisia vuonna 2004 (92% kaikista), asuu uusissa jäsenvaltioissa alueilla, joiden henkeä kohden laskettu bruttokansantuote on alle 75% 25:n jäsenvaltion EU:n keskiarvosta.
Asnotedabove, estimates suggest that almost 19 million people live in such regions, most of which at present have Objective 1 status under the Structural Funds (with a further 400 thousand inMalta).
Ylläolevan perusteella arvioidaan, että miltei 19 miljoonaa henkeä asuu mainitunlaisilla alueilla, joista suurimmalla osalla on tällä hetkellä rakennerahastoluokituksen perusteella Tavoite 1 -alueen asema (ja lisäksi 400 tuhatta Maltan asukasta).
If the criterion for determining Objective 1 status remains unchanged, the regions concerned will lose their eligibility for structural assistance, even though their GDPper head will be precisely the same after enlargement as before, as will the structural problems which underlie its relatively low level and which prompted the structural assistance initially.
Mikäli Tavoite 1 -aseman määrittelyperuste pysyy muuttumattomana, kyseiset alueet menettävät tukikelpoisuutensa rakennerahastotuen saamiseksi, vaikka niiden henkeä kohden laskettu bruttokansantuote on laajentumisen jälkeen aivan sama kuin ennen sitä, aivan kuten sen suhteellisen alhaisen tason aiheuttaneet rakenteelliset ongelmat, jotka aluksi näyttivät puoltavan rakennetuen saantia.
On the present estimates, four of these regions, for example, are in the eastern part of Germany, four are in the UK, four are in Spain, one is in Greece and one in Portugal (Table A1.3)
Nykyisten arvioiden perusteella, neljä näistä alueista sijaitsevat esimerkiksi Saksan itäisissä osissa, neljä ovat Yhdistyneessä Kuningaskunnassa, neljä ovat Espanjassa, yksi Kreikassa ja yksi Portugalissa (Taulukko A1.3)
This does not mean, however, as discussed further below, that these 69million people will simply add to those at present living in regions with GDPper head below 75% of theEUaverage, since this average itself will be reduced (from an average covering 15Member States to one covering 25) as a result of enlargement.
Tämä ei tarkoita kuitenkaan sitä, kuten alla on mainittu, että nämä 69 miljoonaa henkeä olisivat vain lisä siihen väestönosaan, joka nykyisessä EU:ssa elää alle 75 %:n henkeä kohden lasketun bruttokansantuotteen alueilla, koska keskiarvo itsessään jo laskee (15 jäsenvaltion perusteella lasketusta keskiarvosta 25 jäsenvaltion perusteella laskettuun keskiarvoon) laajentumisen seurauksena.
This will have the effect of reducing the number of people living in such regions in the present EU15 by around 19 million.
Se laskee mainitunlaisilla alueilla nykyisten 15 jäsenvaltion alueella elävän väestön lukumäärää noin 19 miljoonalla hengellä.
The net result of enlargement will, therefore, be to increase the number living in regions with GDPper head below 75% of the average to 123 million in the EU of 25 .
Laajenemisen seurauksena on lopulta niiden lukumäärän kasvu 123 miljoonaan henkeen 25 jäsenvaltion EU:ssa, jotka asuvat alueilla, joiden bruttokansantuote henkeä kohden on alle 75% keskiarvosta.
Once Bulgaria and Romania join, this total will rise further to over 153 million or to almost 32% of the EU27 population, ie to more than double the number now living in such regions.
Bulgarian ja Romanian liittyessä väestömäärä kasvaa edelleen yli 153 miljoonaan tai miltei 32%:een 27
By contrast, there were 53 (NUTS2) regions in the current Member States in which the rate was above this, most of these being in the Nordic countries, the UK and the Netherlands.
KOLMAS TALOUDELLISTA JA SOSIAALISTA YHTEENKUULUVUUTTA KOSKEVA KERTOMUS
Cohesion, competitiveness, employment and growth
Alueelliset työllisyyserot jäävät myös suuriksi
75 sectors as the numbers employed in the less developed countries and regions increase .
Tästä käy ilmi, miten työpaikan löytävät henkilöt jakautuvat eri sektoreiden mukaan työllisten määrän kasvaessa vähemmän kehittyneissä maissa ja alueilla.
25 is under 50%, 6 in southern Italy, one in Spain (Ceuta y Melilla) and one in France (Corse) in the present EU15 and five in Poland and one in Hungary (Észak- Alföld) in the newMember States.
Laajentuneessa 25 jäsenvaltion EU:ssa on siksi 14 aluetta, joilla työllisyysaste on alle 50%, 6 Etelä-Italiassa, yksi Espanjassa (Ceuta y Melilla) ja yksi Ranskassa (Korsika) nykyisistä jäsenvaltioista ja viisi Puolassa ja yksi Unkarissa (Észak-Alföld) uusista jäsenvaltioista.
(In Bulgaria, there are another three regions with rates below this level.)
(Bulgariassa on kolme aluetta tämän tason alapuolella.)
0 0 The overall employment rate in the accession countries, despite falling over recent years, was still slightly higher than in existing Objective 1 regions in 2002.
Hakijamaiden kokonaistyöllisyysaste, huolimatta viime vuosien laskusta, oli yhä hieman korkeampi kuin Tavoite 1 -alueiden vastaava vuonna 2002.
This is largely due to much larger numbers employed in agriculture andmanufacturing, especially in textiles and clothing and other basic industries, which is offset in large part by lower employment in services aswell as in construction (Table A1.4).
Tämä johtuu paljolti paljon suuremmista työllisten määristä maatalouden ja teollisuuden palveluksessa, erityisesti tekstiili- ja vaatetusteollisuudessa ja muussa perusteollisuudessa, jonka vastapainona on laajalti alempi työllisyys palvelualoilla rakennustoimen palveluksessa (Taulukko A1.4).
These low employment regions for the most part have relatively low levels ofGDPper head, to a large extent because of the failure to employ large numbers of people in productive activities.
Näiden alhaisen työllisyyden alueiden henkeä kohden laskettu bruttokansantuote on suhteellisen alhainen, pitkälti siksi, etteivät ne onnistu työllistämään suuria väestömääriä tuottavilla töillä.
However, the association between employment rates and relative levels ofGDPper head is far from being uniform.
Kuitenkin työllisyysasteiden ja henkeä kohden lasketun bruttokansantuotteen suhteellisen tason välinen yhteys on kaukana yhtenäisestä.
In some of the accession countries, Poland, in particular, though also Romania, the employment rate is more closely associated with the size of the agricultural sector, which in some sense provides jobs of last resort, than with GDPper head.
Joissakin hakijamaissa, erityisesti Puolassa vaikka myös Romaniassa, työllisyysaste riippuu vahvasti maatalouden, hätäaputyöllistäjän, asemasta kuin henkeä kohden lasketusta bruttokansantuotteesta.
This reflects the continued persistence of subsistence farming and contrasts with the position in the present EU, where employment rates tend to below in agricultural regions.
Tämä heijastaa pienviljelyn säilynyttä merkitystä hengissäsäilymisen turvaajana ja poikkeaa maatalouden asemasta nykyisessä EU:ssa, jossa maatalousvaltaisten alueiden työllisyys on alhaisella tasolla.
The relatively low employment in services in the accession countries ismuchmore apparent in comparison with nonObjective 1 regions in the EU, which have much larger numbers employed in this sector than Objective 1 regions.
Hakijamaiden suhteellisen matala työllisyys on ilmeinen vertailussa EU:n Tavoite 1 -alueiden ulkopuolisiin alueisiin, joilla työllisten lukumäärä tällä sektorilla on suurempi kuin Tavoite 1 -alueilla.
The shortfall is large in all service activities.
Vajaus on suuri kaikilla palvelualoilla.
It is particularly pronounced in advanced and communal services (business and financial services and education, health and social services) where the difference between Objective 1 and other regions is most evident.
Se on erityisen selvästi nähtävissä asiantuntija- ja kunnallispalveluissa (liiketoimin-ta- ja rahoituspalveluissa ja koulutuksen parissa, terveyden ja sosiaalipalvelujen alalla), joissa Tavoite 1 -alueiden ja muiden alueiden välinen ero on ilmeisin.
It suggests that, in these regions especially, economic development is likely to be accompanied by substantial restructuring and shifts of employment between sectors, though the need for restructuring is by no means confined to these regions.
Näillä alueilla taloudelliseen kehityksen edellytyksenä on todennäköisesti tuntuva rakennemuutos ja työllisyyden muutokset painopisteen vaihtuessa sektorilta toiselle, vaikka rakennemuutoksia tarvitaan ehdottomasti muillakin alueilla.
While, therefore, the structure of employment in the accession countries has tended to move towards that in the EU during the transition years, the rate of change has been slow.
Vaikka hakijamaiden työllisyyden rakenne on lähestynyt EU:n rakenteita siirtymäkauden aikana, muutos on ollut hidas.
The substantial job losses in agriculture and basic industries have not as yet in most regions been offset by sufficient growth of jobs in services.
Huomattavat maatalousalan ja perusteollisuuden työpaikkojen menetykset eivät vielä ole korvautuneet useimmilla alueilla riittävällä palvelualojen työpaikkojen kasvulla.
And further substantial job losses in agriculture in particular can be expected in future years.
Ja lisää erityisesti maatalouden työpaikkoja odotetaan menetettävän tulevina vuosina.
This thengivesaguide to thepossibleway in which those finding jobs will be divided between
KOLMAS TALOUDELLISTA JA SOSIAALISTA YHTEENKUULUVUUTTA KOSKEVA KERTOMUS
Cohesion, competitiveness, employment and growth
… erityisesti palvelusektorin hyväksi, jolle työpaikkojen kasvu EU:ssa keskittyy an ja koneenrakennusteollisuudessa ja selvempää kasvua rakennusalalla, johon taloussuhdanteet vaikuttavat muita aloja enemmän.
25 competitiveness means achieving continuing gains in productivity which remains substantially below the level in the EU15 and even further below the level in the more prosperous regions.
Hakijamaiden, ja samalla Tavoite 1 -alueiden, haasteena on vahvistaa kilpailukykyä pitkällä aikavälillä voimakkaan talouskasvun ylläpitämiseksi lisäten työllisyyttä.
0 0 Over the 6-year period, 1996 to 2002 when the overall employment rate in the EU15 increased by just over 4 percentage points, virtually all the growth in jobs was in services, with advanced services accounting for some40% of the net increase in employment and communal services for another 26% (Graph 1.5).
Kuuden vuoden aikana vuodesta 1996 vuoteen 2002, kun EU:n nykyisten jäsenvaltioiden kokonaistyöllisyysaste kasvoi vain hieman yli 4 prosenttiyksikköä, lisääntyneet työpaikat olivat käytännöllisesti katsoen kokonaan palvelualoilla, asiantuntijapalvelujen osuuden ollessa 40% työllisyyden nettolisäyksestä ja kunnallispalvelujen osuuden ollessa toiset 26% (Kaaviokuva 1.5).
Between them, therefore, these two sectors were responsible for twice the number of net additional jobs created as in basic services which was slightly larger in terms of the total number employed.
Näille kahdelle sektorille syntyi yhteensä kaksi kertaa suurempi määrä lisätyöpaikkoja kuin peruspavelualoilla, mikä oli hieman enemmän kokonaistyöllisten lukumääränä laskettuna.
Although it is important to stress that there is no conflict in the longterm between this objective and raising employment — indeed, the creation of long-tem, stable jobs is dependent on increasing competitiveness — this is not necessarily the case in the short-term.
Vaikka on tärkeää painottaa, ettei pitkällä aikavälillä ole ristiriitaa tämän tavoitteen ja työllisyyden kasvun välillä — itse asiassa pitkäaikaisten, vakaiden työpaikkojen luominen edellyttää kasvanutta kilpailukykyä — näin ei välttämättä ole lyhyellä aikavälillä.
Shifts of employment out of low productivity sectors, particularly agriculture, into higher productivity ones are essential if competitiveness is to be increased .
Työllisyyden siirtyminen pois matalan tuottavuuden aloilta, erityisesti maataloudesta, korkeamman tuottavuuden aloille on olennaisen tärkeää kilpailukyvyn kasvattamisen kannalta.
At the same time, there is an ongoing need to increase productivity within sectors of activity and to continue the process of rationalisation and reduction in overmanning which has occurred over the transition period (Map A1.2).
Samanaikaisesti on jatkuvaa tarvetta lisätä tuottavuutta eri aloilla ja jatkaa järkiperäistämistä ja siirtymäkaudella tapahtuneen ylimiehityksen vähentämistä (Kartta A1.2).
By contrast, jobs in agriculture, basic manufacturing industries and public utilities declined in relation to workingage population, while there were small increases in employment in the chemical and engineering industries and a larger rise in construction, which tends to be affected more than other sectors by the economic cycle.
Sitä vastoin maatalouden, perusteollisuuden ja julkisten palvelujen tarjoamien työpaikkojen määrä laski suhteessa työikäisen väestön määrään, vaikka havaittavissa olikin hienoista työllisyyden kasvua kemi-
Change in sectoral employment rates in the EU15, 1996-2002
Sektorikohtaisen työllisyyden muutos EU:n nykyisissä jäsenvaltioissa vuosina 1996-2002
Change in employment as % of workingage population
Työllisyyden muutos % työikäisestä väestöstä-0,50,00,51,01,5
Min., gas, elec., water
Min., kaasu, sähkö, vesi
Basic manufacturing
Perusteollisuus
Engineering
Kemianteollisuus
Construction Basic services
Tie- ja vesirakennus
Advanced services
Rakennustoiminta
Communal services
Asiantuntijapalvelut
Source: Eurostat, LFS and Regional accounts
Lähde: Eurostat, LFS ja alueelliset tiedot
Cohesion, competitiveness, employment and growth
Osa 1 — Yhteenkuuluvuus, kilpailukyky,työllisyysja kasvu – Tilanneja suuntaukset soa lähentyessä vaadittavaa voimakasta kasvua hyväksyttävällä vauhdilla.
75 manufactures, particularly machinery and equipment, not produced domestically which are required for their continued development.
Tämä jatkuu todennäköisesti jonkin aikaa, koska maat ostavat varastoon jatkuvalle kehitykselleen välttämättömiä teollisuustuotteita, erityisesti koneita ja varusteita, joita ei ole tuotettu kotimaassa.
employment levels and competitiveness can be increased substantially, aswell as an efficient mix of internal policies.
Tämä ei ole mahdotonta, kuten Irlannin esimerkki selvästi osoittaa, mutta se edellyttää voimakasta EU:n tukea näiden maiden rakenteellisten ongelmien ratkaisemiseksi ja työllisyystason ja kilpailukyvyn huomattavaksi nostamiseksi ja tehokkaan sisäpolitiikkapaketin.
The contribution of cohesion policy to EU growth
Koheesiopolitiikan vaikutus EU:nkasvuun
0 0 Any increase in GDP, therefore, goes disproportionately on purchasing goods from abroad, most especially from existing EUMember States, which account for some 60% of total imports, and in particular from Germany (which accounts for around 25% alone) and Italy (almost 10%).
Bruttokansantuotteen lisäys on siis epäsuhdassa tuontiin ulkomailta, erityisesti nykyisistä EU:n jäsenvaltioista, joiden osuus on noin 60% kokonaistuonnista, ja erityisesti Saksasta (jonka osuus yksinään on noin 25%) ja Italiasta (miltei 10%).