natgillin/translations-raw huggingface dataset:
A final element to take into account is the role that services of general economic interest can play in lagging regions, as stated in Article 16 of the Treaty.
Viimeinen huomioon otettava näkökohta ovat palvelut, joiden rooli voi olla merkittävä taloudellisen mielenkiinnon lisäämiseksi alueilla, kuten sopimuksen artiklassa 16 on esitetty.
Given its effect on the regional distribution of economic activity and income, the control of State aid will remain a key instrument of Community cohesion policy.
Koska valtion tuilla on suuri vaikutus taloudellisten toi mintojen ja työllisyyden jakautumiseen, säilyy valtion tukijärjestelmien kontrollointi keskeisenä menetelmä nä Yhteisön koheesiopolitiikassa.
Allowing high levels of State aid in the most prosperous Member States and regions would undermine the effectiveness of both Community and national regional policy efforts in support of the weakest regions.
Jos sallitaan suuret valtiontuet, se johtaa siihen että, heikoille alueille kohdistetun kansallisen ja EU-tuklpolltilkan tehokkuus heikkenee.
Financial assistance to support businesses in the latter is vital to correct regional disparities, and it is important that the effectiveness of this is not compromised by the granting of disproportionate State aid elsewhere.
Rahallinen apu heikoimpien alueiden yritystoiminnalle on elintärkeää alueellisten erojen kor jaamiseksi ja on tärkeää, ettei tätä tehdä tyhjäksi tarjoamalla suhteettoman suurta tukea muualla.
Strict control of State aid should, therefore, be regarded as an essential complement of Structural Funds support for the less favoured regions.
Valtionapujen tehokas kontrollointi on siten nähtävä ra kennepoliittisten toimien olennaisena lisänä taantuneilla alueilla.
Regional State aid is by far the largest single category of State aid in the EU.
Alueellistetut valtiontuet ovat suurin yksittäinen valtionapujen ryhmä kaikkialla EU:ssa.
Between 1996 and 1998, Member States granted EUR 18.8 billion in State aid for regional purposes, which represented 57.6% of all State aid granted to industry and services in the Union.
Vuosina 1996-1998 oli jäsenvaltioiden alueille kohdistettujen valtionapujen määrä EUR 18,8 miljoonaa, joka oli kai ken kaikkiaan 57,6 % kalkista teollisuuteen ja palveluihin kohdistetuista valtiontuista EU:ssa.
In the 1990s, there was a proliferation of regional aid measures throughout the Community, and a gradual extension of the areas qualifying for regional aid, giving rise to a real danger of the effectiveness of regional aid being undermined as a means of furthering economic and social cohesion.
1990luvulla aluepoliittiset tukitoimet lisääntyivät voimakkaasti kaikkialla EU:ssa samalla kun tukea saavien alueiden laajuus kasvoi asteittain, mikä on aiheuttanut uhan siitä, että se heikentää todelliseen sosiaaliseen ja ta loudelliseen koheesioon pyrkivien toimenpiteiden te hokkuutta.
At the end of 1997, the Commission adopted new Guidelines on national regional aid, with the aim of strengthening control over its deployment.
Vuoden 1997 lopussa komissio julkaisi uudet ohjeistot kansallisista alueellisista tuista. Ohjeiden tarkoituksena oli vahvistaa tukien käytön kontrollia.
These consolidated the criteria used to assess the compatibility of national regional aid measures and clarified the rules for the demarcation of regions qualifying for aid under Article 87(3)(a) and (c) of the Treaty.
Ne vahvistivat kriteereitä kansallisen aluepolitiikan kilpailun arvioimiseksi ja selvensivät sääntöjä, joiden mukaan alueita voidaan määrätä tukialueiksi sopimuksen artiklan 87(3) (a) ja (c) mukaan.
Member States were invited to bring their existing regional aid systems into line with the new rules by the year 2000.
Jäsenvaltioita pyydettiin sopeuttamaan olemassaolevat tukijärjestelmät yleisten ohjeistojen mukaisiksi.
A key element of the exercise was the review of regional aid maps in each country, with a view to
Vuosiksi 1999-2000 laadittiin uudet tukikartat kaikille jäsenvaltioille.
Policy: price and market
11.4 Yhteinen maatalouspolitiikka: hinta­ja markkinapolitiikkaa
11.4 The Common policies
Poliittiset ja taloudelliset näkökohdat
Political and budgetary aspects expenditure but for a reduction in relative terms, to EUR 44.8 billion in 2002, 46.8% of total appropriations, and EUR 42.5 billion in 2006,46.0% (Graph 18).
Kehitys, tämänhetkinen tilanne ja odotukset ohjatut tuet muodostaneet kasvavan osuuden maata­louden menoista, samalla kun markkinatuki ja vientituki ovat pienentyneet.
Developments, current situation and prospects
Kaksi viimeksimainittua muodostivat enää 29 % kuluista vuonna 1998, kun nii­den osuus oli vuonna 1992 82 % (Kuvio A.37).
In expenditure terms the Common Agricultural Policy (CAP) is the most important policy of the EU.
Yhteinen maatalouspolitiikka (YMP) on EU:n tärkein politiikan alue kustannuksellisesi.
The CAP reform of 1992 and the Agenda 2000 reform initiated a shift from price support policies to direct payments for farmers based on historical yields.
Maatalouspolitii­kan uudistus 1992 ja Agenda 2000 muuttivat maata­louspolitiikan suunnan hintatuesta suoriin tulotukiin.
Since the 1992 reform, direct payments for assistance and, to a lesser extent, the amount going to rural development, represent growing shares of total expenditure on agriculture at the expense of spending on market support and payments to exports.
Suorien tulotukien tuleminen markklnatuen sijalle on lisännyt tukien osuutta maatalouden tuloissa.
The latter two categories accounted for only 29% of total expenditure in 1998 as against 82% in 1992 (see Graph A.37 in Annex).
Vuonna 1998 tuet muodostivat keskimäärin 28,6 % maatalou­den tuloista EU:ssa, kun osuus oli 15 % vuonna 1990 ja 5 % vuonna 1980.
The substitution of direct aid payments for market support has increased the share of subsidies in agricultural income.
Suurimmat tuen saajat ovat Ranska (23,2 %) ja Saksa (14,3 %). Vuoden 1998 jälkeen Espanja (13,7 %) on kolmannella sijalla ennen Italiaa.
In 1998, subsidies represented, on average, 28.6% of agricultural income in the Union as against 15% in 1990 and 5% in 1980.
Ranska , Saksa ja Espanja saavat yhteensä yli puolet ohjaus­ ja takuura­haston tuista.
Overall, they have contributed to stabilising income.
Muista maista Portugali, jonka osuus to­sin on pieni, on kasvattanut tukiosuuttaan viimeisen 10 vuoden aikana 0,6 %:sta 1,6 %:in.
In July 1997, the publication of Agenda 2000 presented a new reform of the CAP.
Agenda 2000 esitti uuden maatalouspoliittisen ohjel­man heinäkuussa 1997.
A number of key priorities were defined, including securing the competitiveness of the agricultural sector, encouraging cultivation methods which contributed towards maintaining and improving rural areas and landscapes and protecting the sources of farmers' income, while at the same time encouraging the development of the rural economy as a whole.
Agendassa määriteltiin usei­ta avainperiaatteita, jolta ovat esimerkiksi turvata maatalouden kllpallykyky sekä viljely menetelmien säilyttää ja parantaa maaseutualueita, turvata maan­viljelijöiden tulonlähteet sekä edistää maaseudun ke­hitystä yleensä.
The reform included two important strands.
Uudistuksessa oli kaksi tärkeää osa­aluetta.
First, official prices were reduced.
Ensinnäkin virallisia hintoja alennettiin.
Secondly, a new framework was established for rural development policy, which was regarded as the central element in the reform and, from then on, as the second pillar of the CAP.
Toisaalta luotiin perusteet uudelle maaseutupolitiikal­le, jonka katsottiin olevan tärkeä osa maatalouspolitii­kan uudistusta.
Budgetary aspects
Taloudelliset näkökohdat
In 1998, the Guidance and Guarantee sections of the EAGGF, ie the source of the overall financing of the two pillars of the CAP, accounted for 54.6% of the European Union budget, or EUR 43.3 billion.
Vuonna 1998 Maatalouden ohjaus­ ja takuurahaston (EMOTR) ohjaus­ ja takuuosasto vastasi ns. 2 kah­desta maatalouspolitiikan pilarista, jotka olivat yh­teensä 54,6 % koko EU:n budjetista ja määrällisesti EUR 43,3 miljoonaa.
Price and market support from the Guarantee section of EAGGF alone represented 48.9% of total Community expenditure, or EUR 38.7 billion (all the following references in this section to the EAGGF are to the Guarantee section).
Pelkästään hinta­ ja markkinatu­ki EMOTR:sta vastasi 48,9 % tai 38,7 miljoonaa koko EU:n budjetista (myös jatkossa kaikki luvut viittaavat takuuosaston lukuihin).
The prospects for the period 2000 to 2006 are for a broadly unchanged level of overall agricultural
Vuoden 1992 uudistuksen jälkeen ovat suorat tulotuet ja vähäisemmässä määrin maaseudun kehittämiseen
11.4 The Common Agricultural Policy: price and market policies
11.4 Yhteinen maatalouspolitiikka: hinta- ja markkinapolitiikkaa
The remaining 10 Member States are net contributors to the CAP.
Loput 10 jäsenmaata ovat yhteisen maatalouspolitiikan nettomaksajia.
Portugal is the only cohesion country for which net transfers were negative in 1998 as well as in 1993, the result of a low level of direct payments received and of a high level of protection against imports.
Portugali oli koheesiomaista ainoa jäsenmaa, jonka netto-osuus oli negatiivinen sekä 1993 että 1998 johtuen sekä alhaisista tuloista että tuonnin esteistä.
Except for the Netherlands, which receives a low level of direct payments, the net contribution of all these countries declined between 1993 and 1998.
Alankomaita lukuunottamatta, joka saa varsin vähän suoria tulotukia, tukien nettomääräinen osuus on vähentynyt kalkissa maissa vuosien 1993 ia 1998 välillä.
The ranking of Member States, however, is changed considerably if expenditure is related to the numbers employed in agriculture.
Jäsenmaiden välinen järjestys kuitenkin muuttuu, jos tuet suhteutetaan maanviljelijöiden määrään.
The cohesion countries, except for Ireland, are at the bottom of the list because of the large numbers employed.
Koheesiomaat, lukuunottamatta Irlantia, sijoittuvat listan häntäpäähän suuren työvoimamäärän vuoksi.
Where, as in the Mediterranean, a more labour-intensive type of production predominates (in Greece, Spain, Italy and Portugal), some 81/2% of employment is in agriculture, due in part to smaller average farm size.
Välimeren alueella (Kreikassa, Espanjassa, Italiassa ja Portugalissa) maatalous on työvoimaintensiivistä ja sen osuus on noin 8,5 % työvoimasta ja tilakoko on suhteellisen pieni.
EAGGF expenditure per person employed, however, has tended to increase over the past 10 years, as employment has declined, and the gap between countries receiving the least (Portugal in particular) and the most has narrowed (see Table A.25).
EU:n maataloustuet ovat kuitenkin kasvaneet viimeisen 10 vuoden aikana kun maatalou den työllisyys on vähentynyt ja erot eri maiden tukiosuuksissa ovat kaventuneet (erityisesti Portugali) (Ks. taulukko A.25).
Contribution of agricultural price and market support to national cohesion
Hinta- ja markkinatuen vaikutukset alueelliseen yhteenkuuluvuuteen
This has distributional implications for consumers and taxpayers.
Hinta- ja markkinatuen vaikutus kansalliseen yhteenkuuluvuuteen
Regions play an increasingly important role in the operation of the CAP, even if this differs markedly between Member States.
Alueiden merkitys yhteiselle maatalouspolitiikalle on hyvin suuri, vaikkakin se vaihtelee maittain.
In general, regions are responsible, on the one hand, for measures relating to rural land use (environmental protection, agritourism and infrastructure, for example) and, on the other, for providing support for specific agricultural sub-sectors.
Ensinnäkin alueet ovat vastuussa toimenpiteistä, jotka liittyvät maaseudun maankäyttöön (esimerkiksi ympäris tösuojeluun, maatalousmatkailuun ja infrastruktuuriin) ja toiseksi maatalouden eri osa-alueiden tukemisesta.
In this regard, differences between Member States are large: While Italian regions manage around 70% of the agricultural budget in Italy, agricultural measures undertaken by French departments (which are much larger than those undertaken by regions) account for only around 2% of the budget in France.
Tässä suhteessa erot ovat suuret eri maiden välillä: kun Italian alueet vastaavat 70 %:sta maataousbudjetista, on Ranskan departementtien (joiden osuus on merkittävämpi kuin alueiden) osuus vain 2%.
The effect of the 1992 reform
Vuoden 1992 uudistuksen vaikutus
The CAP also involves large transfers between Member States and regions.
Sillä on vaikutuksia myös kuluttajille ja veronmaksajille.
The amount of such transfers can be calculated from budgetary information together with estimates of the effect of international trade.1
Näiden tulonsiirtojen määrä voidaan laskea talousarvion ja kansainvälisen kaupan vaikutuksia koskevien arvioi den avulla.'
The patterns of transfers between Member States in 1998 was very similar to that in 1993: net contributors and net beneficiaries were the same (see Table A.26).
Tulonsiirrot olivat hyvin samankaltaiset jäsenvaltioiden välillä vuonna 1998 kuin 1993: nettomaksajat ja nettosaajat olivat samat (Taulukko A.26).
In 1998, net transfers were positive for 5 Member States, three of which were cohesion countries (Spain, Ireland and Greece).
Viisi jäsen valtiota olivat nettosaajia, viisi näistä oli koheesiomaita (Espanja, Irlanti ja Kreikka).
The change in the scale of such transfers differs between Member States.
Maiden väliset tulonsiirrot vaihtelevat merkittävästi.
Producers of cereals, oil seed and meat have benefited from the direct payments introduced under the 1992 reform.
Espanjan ja Ranskan osuudet kasvoivat merkittävästi vuosien 1993 ja 1998 välillä suorien tulotukien vuoksi (erityisesti viljanvijelyyn kohdistetut tuet).
This system provided compensation for the loss resulting from the alignment of European to world prices and, ipso facto, prevented income from agriculture falling in a number of regions and even led to an increase in some cases.
Irlannin maataloustulot olivat hieman pienemmät kaupan positiivisen tuloksen, pihvi- ja vasikanlihatuotoksen hyvän menestyksen sekä pienen maatalousbudjetin vuoksi.
The regions affected most by the new system were the cereal-producing areas of France (Centre, Poitou-Charentes), Germany (Bayern), Spain (Castilla y Leon, Castilla-la Mancha) and Portugal (Alentejo) as well as the
Kreikassa ja Tanskassa nettotulot olivat positiiviset, Kreikassa pitkälti suorien tulotukien ja pienen budjetin vuoksi ja Tanskassa markkinointltulojen vuoksi.
11.4 The Common Agricultural Policy: price and market policies
.4 Yhteinen maatalouspolitiikka: hinta­ ja markkinapolitiikkaa
11.4 The Common Agricultural Policy: price and market policies income, despite benefiting only to a very limited extent from direct and indirect aid.
1.4 Yhteinen maatalouspolitiikka: hinta- ja markkinapolitiikkaa
livestock areas of Ireland, the UK (Scotland, Wales, South West), France (Basse-Normandie) and Germany (Bayern).
Hinta- ja markkinatuen vaikutus sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen manmarkkinoilla ja niiden osuus maataloustuotteista on lisääntynyt osittain rannikkoalueiden jakelujärjestelmien parantumisen vuoksi.
The result was an increased level of support in terms of the amount of aid in relation to agricultural employment (Map 14).
Viimeisten vuosien aikana on kehittynyt uusia maata loustuotannon malleja, jotka eroavat rakenteeltaan, tavoitteiltaan ja metodeiltaan:
Although the 1992 reform led to a more equitable distribution of support across regions, it also became more dispersed.
Kokonaisuutena tulonsiirrot työllisiä kohti ovat kasva neet Unionissa.
The distribution of transfers in relation to GDP per head (Graph A.39, which shows the cumulative proportion of transfers in relation to the population of regions ordered by GDP per head) shows that:
Suurinta kasvu on ollut Ranskan (erityisesti viljanviljely-) alueilla ja Saksan uusissa osavaltioissa. Kreikka saa eniten tukea suhteessa maanviljelysalaan.
• the effect of the CAP is negative in the least prosperous regions, which account for around 20% of EU population (the graph showing that these receive less in transfers than their relative level of GDP per head);
'tuottava' malli, joka tähtää kansainvälisiin markkinoihin ja on lisääntyvässä määrin keskittynyt tiettyyn osaan EU:ta. Jos tarkastellaan bruttojalostusarvoa/vuoden työmäärä, ovat korkeimmat arvot Tanskassa, Ranskan Champagne-Arden-nessa ja Plcardiessa sekä Saksan Sachsen Anhaltissa.
Production aids are also used for other products, such as olive oil, so providing support to many producers in the Mediterranean regions, and cotton, produced mainly in Greece.
Uudistus ei kuitenkaan muuttanut yhtäkkiä tulonjakoa Euroopan alueiden välillä.
There have, in addition, been improvements, this time due to market forces, in wine-growing regions as well as in those producing fruit and vegetables: La Rioja and Andalucia in Spain, Puglia in Italy, Aquitaine in France as well as many regions in the Netherlands and Baden-Wurttemberg in Germany.
Vuonna 1996, samoin kuin vuosina 1991-1992 alueet, joissa tuen osuus suhteessa jalostusarvoon tuottajaa kohti oli alhaisin sijaitsivat Alankomaissa, Portugalissa, Espanjassa, Italiassa ja Kreikassa (Kaavion A.38 alalaidassa olevat alueet).
In general, Mediterranean products have proved to be relatively competitive on world markets and their share in total agricultural output has increased, due partly to the modernisation of distribution systems in a number of coastal regions.
'sopeutuva' malli, joka on sijoittunut tietyille alueille ja tiettyihin tuotteisiin ja jossa tähdätään paikallisille tai kansallisille markkinoille. Maatalous perustuu traditioon ja palkalliseen tuotantoon ja on enenevässä määrin kuluttajien suosiossa.
Over the past few years, a number of different models of agricultural production have developed, distinguished by their structure, methods and aims:
'transitlomalli', jossa tilat ovat jatkuvassa muutoksessa ja lisääntyvien rajoitteiden paineessa.
Total transfers to agriculture, including indirect as well as direct payments, have increased in relation to the number employed in all regions of the Union, the largest rise occurring in French regions (especially those producing cereals) and those in the new Lander in Germany.
Samanaikaisesti hintatuen vähentäminen vaikutti eniten alueille, joissa jalostusarvon osuus tuottajaa kohti on korkea, mikä on lisännyt alueiden välistä tasa-ar-voa.
In terms of assistance relative to agricultural land area, regions in Greece receive the highest level of support in the Union.
Lisäksi monilla alueilla suorat tulotuet ovat kor vanneet hintatuen menetyksiä, joten niiden tukitaso on pysynyt samana kun toisilla se on vähentynyt.
• a 'productive' model, geared towards international markets and increasingly concentrated in a few areas in the Union.
'marginalisoitumisinani', jossa tuotanto on yhä enemmän epävarmaa ja uhanalaista ja vaarassa kadota, jollei sopeutumista tapahdu.
Taking gross valueadded per annual work unit as a measure of productivity, the highest values are found in Denmark, Cham-pagne-Ardenne and Picardie in France and Sachsen-Anhalt in Germany;
Jos mitataan uhanalaisuutta eurooppalaisella kokoyksiköllä (ESU)2 ja asetetaan rajaksi 4 ESUa, löytyvät uhanalalsimmat alueet Portugalista (Centro), Italiasta (Valle d'Aosta, Basilicata ja Molise) sekä Espanjasta (Galicia).
Overall, the reform did not radically alter the distribution of support between European regions.
Vaikka vuoden 1992 uudistus johti tasaisempaan tu lonjakoon alueiden välillä, oli sen seurauksena myös tukijärjestelmän hajautunelsuus.
In 1996, as in 1991-92, the regions where the level of support per person employed in agriculture is relatively low in relation to the gross valueadded per person employed are located in the Netherlands, Portugal, Spain, Italy and Greece (ie they are situated on the bottom right-hand side of Graph A.38).
Tulonjaon jakautuminen asukaskohtaista BKT:tä kohden osoittaa (kaavio A.39, joka osoittaa tulonsiirtojen kumulatiivisen osuuden suhteessa alueiden väestöön, suhteutettu na asukaskohtaiseen BKT:n):
• an 'adaptive' model, concentrated in particular regions and on particular products and targeted on local or national markets. This form of agriculture is based on traditional, local produce and is a response to an increasing demand for higher quality among consumers;
Yhteisen maatalouspolitiikan vaikutus on negatiivinen vähiten vaurailla alueilla, joissa asuu noin 20 % EU:n väestöstä (kaavio osoittaa että nämä alueet saavat vähemmän kuin mitä on niiden BKT/asukas osuus);
At the same time, the reduction in market price support most affected the regions with a high level of valueadded per person employed, which led to a more equitable distribution of aid between regions.
Tätä typologisointia tukee vuoden 1997 tilakokojen analysointi sekä niiden muutosten tarkastelu, jotka ovat tapahtuneet vuosien 1993 ja 1997 välillä 20:llä suurimmalla ja pienimmällä tasolla (Taulukko A.27).
Moreover, a number of regions continued to receive much the same level of support following the reform, direct payments compensating for the reduction in market price support, while others experienced a reduction.
Pohjoisten ja eteläisten alueiden välillä on selkeä ero. Kalkki 20 aluetta, joissa on pienin tilakoko, sijaitsevat Kreikassa, Espanjassa, Italiassa ja Portugalissa.
The result is a weakening of the relationship between the level of aid to regions and agricultural performance.
Lisäksi tilojen tuottava pinta-ala pieneni 2,2 % neljän vuoden aikana, kun pohjoisessa sijaitsevilla 20:llä suurtilalla se kasvoi 24,6 %.
Wine-growing regions, for example, like those producing fruit and vegetables, succeeded in maintaining, or increasing, their agricultural a 'transition' model, which is subject to increasing constraints and permanent change, with farmers continuously changing their methods of production and what they produce in response to the development of large agricultural markets, increased competition and the ever greater pressure from agri-food chains;
Myös maatalouden työllisyys on suurinta pienillä tiloilla, kuten esimerkiksi Kreetalla, jossa 38 % työvoimasta oli maataloudessa vuonna 1997, jossa tilakoko oli 4,7 ESUa ja missä se pienentynyt 10 % em. vuosien välillä.
• a 'marginalisation' model, characterised by struc-inequitable, since support is still fixed on a 'per hect-tures of production which are increasingly unsta-are' basis (which means that support increases with ble and precarious and which, if they are not economic size).
5,4 %:n kasvua maataloustuotteiden tuonnissa (EU- sekä ulkomainen tuonti) sekä 4,9 % viennissä. sä.
Before the reform, the system of sup-capable of adapting, are set sooner or later to dis-port favoured farms with a certain level of production appear.
Vaikka vuoden 1992 uudistus pienensi markkinatukea ja lisäsi suoria tulotukia, on tuki edelleen epätasapainossa tilakokoon nähden, sillä sitä maksetaan hehtaarlperustelsesti.
Taking farms below 4 ESU2 as an indicator and, c/e facto, of a relatively large size (of 16 ESU and of precariousness, the regions in question include Centra in Portugal, Valle d'Aosta, Abruzzi, Basilicata and Molise in Italy and Galicia in Spain.
Ennen uudistusta tuki hyödytti tietyn suuruisen tuotoksen tiloja ja itse asiassa varsin kin suurtiloja (yli 16 ESUn tiloja).
over). Although direct payments have become more important since the reform, the main beneficiaries remain the large holdings (over 40 ESU).
Vaikka suorat tulotuet ovat tulleet tärkeäksi, suurimmat hyötyjät ovat suurtilat (yli 40 ESUa).
The inequality of the distribution of support is seen even more acutely if account is taken of the fact that 10% of holdings in the EU account for two-thirds of the total standard gross margin and half account for 95%.
Tukien jaon epätasaisuus näyttäytyy vielä selvempänä, kun huomioidaan, että 10 % tiloista
The enlargement perspective
/ bruttomarglnaallsta ja puolet vastaa
The inclusion of the 10 Central European candidate countries in the Union (ie leaving aside Cyprus and Malta) would lead to:
Keski-Euroopassa on lähes 10 miljoonaa maata loudessa työskentelevää, mikä on paljon suurempi määrä kuin EU:ssa yleensä.