natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The popular perception is that the CAP is a monolithic, unchanging policy created to part taxpayers from their money in order to reward a small group of people privileged enough to live in the countryside.
Yleisen käsityksen mukaan YMP on massiivinen, muuttumaton politiikka, jonka tavoitteena on viedä rahat veronmaksajien kukkarosta ja antaa ne pienelle joukolle ihmisiä, joilla on etuoikeus asua maaseudulla.
In fact the CAP has always had, and continues to have, clear reasons to exist.
Kuitenkin YMP:llä on aina ollut ja on edelleen selkeä syy olemassaololleen.
And it has constantly evolved to reflect the changing needs of society rather than to respond to the demands of the farm lobby.
Se on jatkuvasti myös kehittynyt vastatakseen yhä paremmin yhteiskunnan muuttuviin vaatimuksiin, sen sijaan että se olisi ensisijaisesti kehittynyt viljelijöiden toiveiden mukaiseksi.
The CAP of today is very different from the CAP of the 1960s.
Nykyajan YMP on kovin erilainen kuin 1960-luvun YMP.
Many important changes to the CAP were made in the 1990s.
kanssa. Osa ylituotannosta päätyi vientiin (vientitukien avulla), osa taas varastoitiin EU:n alueella tai tuhottiin.
Production limits helped reduce surpluses and a new emphasis was placed on environmentally sound farming.
Näillä toimenpiteillä oli korkeat kustannukset, ja ne aiheuttivat vääristymiä maailmanmarkkinoilla.
Farmers had to look more to the market place, while receiving direct income aid, and to respond to the public’s changing priorities.
Lisäksi ne eivät useinkaan palvelleet viljelijöiden etuja, vaan ne aiheuttivat ärtymystä kuluttajien ja veronmaksajien keskuudessa.
within the EU. These measures had a high budgetary cost, distorted some world markets, did not always serve the best interests of farmers and became unpopular with consumers and taxpayers.
Samaan aikaan yhteiskunta alkoi huolestua yhä lisääntyvässä määrin maatalouden ympä ris-tövaikutuksista.
At the same time society became increasingly concerned about the environmental sustainability of agriculture, with the Rio Earth Summit1 being a notable landmark in the early 1990s.
Rion ympäristökokous (1) vuonna 1992 oli huomattava virstanpylväs matkalla kohti entistä ympäristöystävällisempää maataloutta.
the past, the more farmers produced the more subsidy payments they received.
maataloustuista maksetaan viljelijöille riippumatta siitä, mitä tai kuinka paljon he tuottavat.
Under the new system farmers will still receive direct income payments to maintain income stability, but the link to production has been severed.
Aiemmin viljelijät saivat sitä enemmän tukia, mitä enemmän he tuottivat.
In addition, farmers will have to respect environmental, food safety and animal welfare standards.
Uudessa järjestelmässä viljelijät saavat yhä suoria tukia vakaan toimeentulon turvaamiseksi, mutta tuilla ei enää ole yhteyttä tuotannon määrään.
Farmers who fail to do this will face reductions in their direct payments (a condition known as cross-compliance’).
Lisäksi viljelijöiden on noudatettava ympäristönsuojelullisia sekä elintarviketurvallisuuteen ja eläinten hyvinvointiin liittyviä vaatimuksia.Viljelijät, jotka eivät noudata näitä sääntöjä, joutuvat tyytymään leikattuihin tukiin (periaatetta kutsutaan nimellä ”täydentävät ehdot”).
Severing the link between subsidies and production (usually termed decoupling’) will make EU farmers more competitive and marketoriented.
Tuen ja tuotannon välisen yhteyden poista -minen(tuenirrottaminentuotannosta)tekee EU:n viljelijöistä entistä kilpailukykyisempiä ja markkinalähtöisemmin ajattelevia.
They will be free to produce according to what is most profitable for them while still enjoying a desirable stability of income.
Viljelijät saavat vapauden tuottaa elintarvikkeita, jotka tuovat heille parhaat tulot, samalla kun heidän toimeentulonsa pysyy riittävän vakaana.
The CAP had to change … and it did!
YMP:n oli muututtava..., ja niin se muuttuikin!
This series of reforms has now painted a clearer future for the CAP, making more apparent its value to all of society.
Nämä uudistukset ovat selkeyttäneet YMP:n tulevaisuutta ja selventäneet sen arvoa koko yhteiskunnalle.
This shift of emphasis included a major new element – a rural development policy encouraging many rural initiatives while also helping farmers to diversify, to improve their product marketing and to otherwise restructure their businesses.
YMP:hen tehtiin monia tärkeitä muutoksia 1990-luvun aikana.Tuotantorajoitukset vähensivät ylituotantoa, ja ympäristöystävällinen maatalous tuli entistä tärkeämmäksi. Koska viljelijät saivat suoria tukia, heidän oli
A ceiling was put on the budget to reassure taxpayers that CAP costs would not run out of control.
Maanviljelijöille ei enää makseta pelkästään ruoan tuottamisesta.
In 2003 a further fundamental reform was agreed.
Nykypäivän YMP lähtee yhteiskunnan vaatimuksista.
In future, the vast majority of aid to farmers will be paid independently of what or how much they produce. In
)Yhdistyneiden Kansakuntien ympäristö- ja kehityskonferenssi Rio de Janeirossa 3.–14. kesäkuuta 1992.
WE GROW NEARLY EVERYTHING
KASVATAMME MILTEI KAIKKEA
Geography and climate allow Europe to produce nearly all agricultural products.
Suotuisan maantieteellisen sijainnin ja ilmaston ansiosta Euroopassa on mahdollista tuottaa miltei kaikkia maataloustuotteita.
For several products Europe is considered as the world leader, for example in olive oil, meats, wines, whisky and other spirits.
Monien tuotteiden, kuten oliiviöljyn, lihan, viinien, viskin ja muiden väkevien alkoholijuomien, osalta Eurooppaa pidetään maailman johtavana tuottajana.
However, the EU is also a major importer of many different types of products.
EU on kuitenkin myös monien elintarvikkeiden merkittävä tuoja.
These natural advantages, together with the CAP’s benefits, led to rapid productivity improvements,
Nämä luonnon tarjoamat hyödyt yhdistettyinä YMP:n tarjoamiin etuihin saivat aikaan nopean kasvun tilo-
Main EU agricultural products(% share of production by value – 2002)
EU:ntärkeimmät maataloustuotteet(tuotannon arvo prosentteina vuonna 2002)
Improvementsinfarmefficiencyandthe incentives offered by the CAP led to a major increase in food production from the 1960s onwards.
Maataloustuotannon tehostuminen ja YMP:n tarjoamat kannustimet johtivat elintarviketuotannon huomattavaan kasvuun 1960-luvulta alkaen.
There were dramatic improvements in production and selfsufficiency levels.
Tuotanto ja omavaraisuusaste kohentuivat dramaattisesti.
At the same time farm incomes rose, helped in many cases by growth in the size of farms, as some farmers left the industry and farms amalgamated.
Samalla viljelijöiden ansiotaso nousi, mitä osaltaan edisti tilojen koon kasvaminen, kun jotkut viljelijät luopuivat ammatistaan ja kun tiloja yhdistettiin.
higher production, food security for most products and ultimately, to surpluses of many farm goods.
jen tuottavuudessa, yhä suuremmat tuotantomäärät, useimpien tuotteiden jatkuvan saatavuuden ja lopulta myös monien maataloustuotteiden ylituotannon.
Surpluses had to be taken off the market to avoid a collapse of farmgate prices.
Ylijäämätuotteet oli poistettava markkinoilta, jotta vältettäisiin tuottajahintojen romahdus.
This was achieved by subsidising product storage (the public intervention system) or by exporting products, with subsidies, to third countries.
Tavoite saavutettiin tukemalla ylijäämätuotteiden varastointia (interventiojärjestelmä) sekä viemällä tuotteita tukiais- ten avulla kolmansiin maihin.
DEVELOPMENT OF SELFSUFFICIENCY FOR CEREALS, SUGAR, BUTTER AND BEEFIN THE EU
EU:N OMAVARAISUUSASTEEN KEHITYS VILJAN, SOKERIN, VOINJA LIHAN OSALTA omavaraisuusaste prosentteina
100 butter
100 voi
Source: European Commission; Eurostat
Lähde: Euroopan komissio, Eurostat.
As a result of these policy initiatives the EU has reduced its use of export subsidies while at the same time maintaining and even increasing its agricultural exports
maailmanmarkkinahintaan, joka oli EU:n hintaa halvempi).
During the 1980s and 1990s the EU brought in policy measures to try to limit production of surplus products.
1980- ja 1990-lukujen aikana EU otti käyttööntoimenpiteitä rajoittaakseen ylituotantoa.
A variety of measures was used (at first voluntary, then compulsory set-aside where farmers leave a percentage of their land uncultivated); fixed quotas on milk production, with penalties for overshoots; limits on the area of crops/numbers of animals for which a farmer could claim subsidies. Gradually these policies succeeded and surpluses were reduced.
Näihin toimenpiteisiin kuuluivat ensin vapaaehtoinen, sitten pakollinen järjestelmä, jonka mukaan viljelijät jättivät tietyn prosentin maa-alasta viljelemättä, maidontuotannon kiintiöt, joiden ylittämisestä maksettiin sakkomaksu, sekä tukea saavien viljelyaluei- denlaajuuttajaeläintenlukumäärääkoskevat rajoitukset.Vähitellentoimenpiteetsaavuttivat tavoitteensa ja ylituotanto väheni.
CAP reforms in the 1990s, partly resulting from the World Trade Organisation (WTO) agreement of 1995, reduced the capacity of the EU to use export subsidies (i.e: to compensate exporters for exporting products at world market prices which were lower than EU prices).
YMP:ssä 1990luvulla tapahtuneet uudistukset, jotka olivat osittain tulosta WTO:n sopimuksesta vuonna 1995, vähensivät EU:n mahdollisuuksia turvautua vientitukiin (toisinsanoentukeaelintarvikkeidenvientiä
FOOD MOUNTAINS NO LONGER EXIST
”ELINTARVIKEVUORET” OVAT KADONNEET
Development of public storage of cereals(Intervention stocks)
Viljanjulkisen varastoinnin kehitys(interventiovarastot)
Development of public storage of beef and butter(Intervention stocks)
Lihanja voinjulkisen varastoinnin kehitys(interventiovarastot) tuhatta tonnia tuhatta tonnia
7 91 35 7 91 35 7 91 78 /7 80 /8 82 /8 84 /8 86 /8 88/89 0 /9 92 /9 94 /9 96 /9 98 /9 00 /0 02 /0 e ting 68 /6 butter intervention stocks beef intervention stocks mar k a rye durum barley sorghum maize rye wheat
91 35 7 91 35 7 91 35 79 13 68 /6 70 /7 72 /7 74 /7 76 /7 78 /7 80 /8 82 /8 84 /8 86 /8 88/89 0 /9 92 /9 94 /9 96 /9 98 /9 00 /0 02 /0 k i noin ti vuosi voin interventiovarastot naudanlihan interventiovarastot durramaissi ruis vehnä durumvehnä ohra mark
Source for both graphs: European Commission
Lähde: Euroopan komissio.
AID FOR EXPORTS GOES DOWN BUT VALUE OF EXPORTS KEEPS RISING
VIENTITUET LASKEVAT, VIENNIN ARVO KASVAA
Budget outlayfor exportrefunds*
Vientitukien budjettikustannukset(*)
Export of agricultural goods*
Maataloustuotteiden vienti(*) miljoonaa euroa miljoonaa euroa
*(EU-12 1988 – 1994/EU-15 from 1995)Source: Eurostat
) (EU-12 vuosina 1988–1994 / EU-15 vuodesta 1995 alkaen)Lähde: Euroopan komissio, Eurostat.
HOW DOES THE EU ENCOURAGE BEST QUALITY FOOD PRODUCTION?
MITEN EU KANNUSTAA TUOTTAMAAN KORKEALAATUISIA ELINTARVIKKEITA?
Europe has many different regions. The conditions for agricultural production vary.
Euroopassa on monia erilaisia alueita, joilla maatalouden olosuhteet vaihtelevat suuresti.
The different regions have specific production methods and culinary traditions.
Alueilla on omia ruokaperinteitään ja tuotantomenetelmiään.
European and global consumers are showing an increasing interest in the qualities of these foods.
Eurooppalaiset ja koko maailman kuluttajat ovat yhä kiinnostuneempia elintarvikkeiden laadusta ja alkuperästä.
The EU plays a major role in enhancing these high quality attributes.
EU:lla on tärkeä rooli ruoan korkealaatuisuuden takaajana.
The EU safeguards food quality in many ways, for example via measures to enhance food safety and hygiene, clear labelling rules, regulations on animal and plant health and animal welfare, control of pesticide residues and additives in food and via nutritional information.
EU huolehtii elintarvikkeiden laadusta monin tavoin. Se toteuttaa toimenpiteitä muun muassa elintarviketurvallisuuden ja -hygienian parantamiseksi; sillä on ruoan pakkausmerkintöjä koskevat selkeät säännöt sekä eläinten ja kasvien hyvinvointia ja terveyttä koskevia säädöksiä.
The EU approach includes strict monitor ing and control systems, while ensuring the effective functioning of the European single market.
Lisäksi EU valvoo torjunta-aine-jäämiä ja lisäaineiden käyttöä elintarvikkeissa sekä antaa kansalaisilleen ravitsemustietoa.
Europe is known for the diversity of its farming and its agricultural products, which derive from its natural environment and farming methods developed over centuries.
Euroopassa harjoitetaan monenlaista maataloutta. Maanosa tunnetaan laadukkaista maataloustuotteistaan ja vuosisatojen ajan kehittyneistä tuotantomenetelmistään.
Together with fine cookery, Europe’s food and drink play a major role in the cultural identity of Europe’s peoples and regions.
Ruoka ja juoma yhdessä korkeatasoisen ruoanlaittotaidon kanssa ovat tärkeä osa Euroopan kansojen ja alueiden kulttuuri-identiteettiä.
High quality is EU agriculture’s key advantage.
Korkea laatu on EU:n maatalouden avainetu.
A CONSTANT SEARCH FOR IMPROVEMENT encourage farmers to participate voluntarily in EU or national schemes designed to improve and guarantee the quality of agricultural products.
• lihakarjan tunnistamisjärjestelmät ja lihan pakkausmerkintäsäännöt, joiden tarkoituksena on mahdollistaa lihan jäljitettävyys myyntipaikasta alkuperätilalle;
a more central part of agricultural policy.
Nämä laatumerkinnät ulotettiin myöhemmin myös oliiviöljyihin sekä hedelmiin ja vihanneksiin.
In all areas of the CAP, efforts are being made to improve food quality.
Elintarvikkeiden laatua pyritään parantamaan YMP:n kaikilla alueilla.
Examples of such measures are:
Esimerkkejä toimenpiteistä ovat seuraavat:
• beef cattle identification systems and meat labelling rules, designed to allow full traceability of meat from retail outlet back to the farm of origin;
• tukitoimenpiteet luomutuotantoon siirtymiseksi.
More and more consumers are prepared to pay for guaranteed quality, provided that they can see that they are receiving added value in return.
Yhä useammat kuluttajat ovat valmiita maksamaan taatusta laadusta, jos he tuntevat saavansa lisäarvoa rahalleen.
In an EU single market of 454 million consumers, the CAP ensures that genuine products can be readily identified and that consumers are not misled by imitation products.
YMP:n tehtävänä on varmistaa EU:n 454 miljoonaa kuluttajaa käsittävillä yhteismarkkinoilla, että aidot tuotteet ovat helposti tunnistettavia ja ettei kuluttajia johdeta harhaan jäljitelmätuotteilla.
Member States have the possibility to use policy measures under the CAP, including incentive payments, to
Jäsenvaltioilla on mahdollisuus hyödyntää YMP:n puitteissa erilaisia toimenpiteitä, kuten taloudellisia kannustimia.
Efforts to improve food quality have always been part of the CAP, going back to the development of wine quality labelling in the 1980s, and taken forward in the olive oil and fruit and vegetables sectors. They are now
Ne kannustavat viljelijöitä osallistumaan vapaaehtoisiin EU:n laajuisiin tai kansallisiin ohjelmiin, joiden tarkoituksena on parantaa maataloustuotteiden laatua sekä taata niiden korkealaatuisuus.
SPECIAL PRODUCTS HAVE SPECIAL CHARACTERISTICS
Elintarvikkeiden tulee lisäksi täyttää määrätyt laatuvaatimukset.
Spain and Belgium respectively.
Joidenkin elintarvikkeiden erikoisluonne ja laatu ovat peräisin niiden tuotantopaikasta ja menetelmistä.
The advantages of protecting these quality indications are that they:
EU:ssa tämä kiinnostus on huomattu, ja EU on kehittänyt kolme ”laatumerkkiä” elintarvikkeille.
The exceptional nature and quality of some products derives from both their place of production and the methods used to make them.
Lisäksi nämä tuotteet joko sisältävät perinteisiä raaka-aineita tai ne valmistetaan perinteisellä menetelmällä.
Consumers and the food trade are increasingly interested in the geographical origin of food and other characteristics.
Näihin tuotteisiin kuuluvat muun muassa kalakukko, espanjalainen ilmakuivattu kinkku ”Jamón Serrano” ja ”Kriek”-olut.
The EU recognises this and has developed three quality logos’.
Suomi, Espanja ja Belgia ovat rekisteröineet edellä mainitut tuotteet.
• offer guarantees for consumers about origin and methods of production;
Laatumerkkien suojaamisen etuja ovat seuraavat:
• deliver effective marketing messages about high value-added products;
• Ne antavat kuluttajille takuun tuotteen alkuperästä ja tuotantomenetelmistä.
• underpin rural businesses producing quality products by protecting the label against unfair imitation.
• Ne viestivät tehokkaasti tuotteiden korkeasta lisäarvosta.
A product bearing the PDO logo has proven characteristics which can result solely from the terrain and abilities of producers in the region of production with which it is associated.
Suojattu alkuperänimitys (SAN) -laatumerkin saaneen tuotteen ominaisuudet voivat olla peräisin ainoastaan kyseiseltä tuotantoalueelta ja tuloksena sen tuottajien osaamisesta.
PDO products thus require all stages of the food production process to be carried out in the area concerned.
Näin ollen kaikkien tuotantoprosessin vaiheiden on tapahduttava nimetyllä alueella.
Examples are “Huile d’olive de Nyons”, “Queijo Serra da Estrella” and “Shetland lamb”.
Esimerkkejä ovat muun muassa ”Huile d’olive de Nyons”, ”Queijo Serra da Estrella” ja ”Shetland lamb”.
In other words, only olive oil from a recognised area in the vicinity of Nyons in France, cheese from the designated area of Serra da Estrella in Portugal, and lamb from the Shetland Islands in the United Kingdom, meeting exacting requirements can qualify to use these names and the logo.
Toisin sanoen vain oliiviöljystä tietyltä alueelta Nyonsin läheltä Ranskasta, juustosta Serra da Estrellan alueelta Portugalista ja lampaanlihasta Shetlandinsaarilta Yhdistyneestä kuningaskunnasta voidaan käyttää näitä nimiä ja laatumerkkiä, jos ne lisäksi täyttävät määrätyt laatuvaatimukset.
The logos for Protected Designations of Origin and Protected Geographical Indications (PDOs and PGIs) both apply to agricultural products or foodstuffs with a strong link to a specific region or place.
Suojattu alkuperänimitys (SAN) ja suojattu maantieteellinen merkintä (SMM) ovat sellaisille maataloustuotteille tai elintarvikkeille myönnettäviä laatumerkkejä, joilla on vahva yhteys tiettyyn alueeseen tai paikkaan.
A product that carries the PGI logo has a specific characteristic or reputation associating it with a given area, and at least one stage in the production process is carried out in that area.
Tuotteella, jolle on myönnetty suojattu maantieteellinen merkintä (SMM) -laatumerkki, on tietty piirre tai maine, joka liittää sen nimettyyn alueeseen, ja ainakin yksi vaihe tuotantoprosessissa tapahtuu tällä alueella.
Examples are “Clare Island Salmon”, “Arancia Rossa di Sicilia” and “Dortmunder Bier”.
Esimerkkeinä mainittakoon ”Clare Island Sal-mon”, ”Arancia Rossa di Sicilia” ja ”Dortmunder Bier”.
The only foodstuffs which can bear those names and the PGI logo are salmon from Clare Island in Ireland, blood oranges from Sicily, and beer from the Dortmund area of Germany, that meet particular quality specifications.
Ainoat elintarvikkeet, joissa saadaan käyttää kyseistä nimeä ja suojatun maantieteellisen merkinnän laatu-
Among the products in this group are “Kalakukko” bread, “Jamón Serrano” and “Kriek” beer. These have been registered by Finland,
• Ne edistävät monipuolista ja laadukasta maataloustuotantoa sekä suojaavat tuotenimiä väärinkäytöltä ja jäljittelyltä.
The EU organic logo below is available for organic farmers and food producers to use on a voluntary basis.
Heinäkuuhun 2004 mennessä EU:ssa oli rekisteröity lähes 700 laatumerkkiä kantavaa tuotetta.
It signifies that: other languages, on foodstuffs is reserved solely for products of organic farming.
EU:ssa käytetty luomumerkki on luomuviljelijöille ja elintarviketuottajille vapaaehtoinen. Se osoittaa, että:
This gives guarantees to consumers about the quality and reliability of the organic produce they buy.
Näin kuluttajille taataan heidän ostamiensa luomutuotteiden laatu ja luotettavuus.
• at least 95% of the product’s ingredients have been organically produced;
• ainakin 95 % tuotteen raaka-aineista on tuotettu luonnonmukaisesti;
Farmers use techniques that help sustain ecosystems and reduce pollution.
• tuote noudattaa virallisen tarkastusjärjestelmän sääntöjä;
• the product complies with the rules of the official inspection scheme;
• tuotteessa on tuottajan, valmistajan tai myyjän nimi sekä tarkastajan nimi tai koodi.
EU organic agriculture is one of the most dynamic sectors, accounting in 2002 for an estimated 4.4 million hectares (3.3% of total agricultural area) on 150000 holdings.
Luomumaatalous on yksi EU:n dynaamisimmista sektoreista.
Many farmers have joined schemes to encourage them to convert farmland to organic production under EU rural development programmes.
Vuonna 2002 luomutuotantoa harjoitettiin 150 000 maatilalla noin 4,4 miljoonan hehtaarin alueella (3,3 % koko maatalouteen käytetystä pintaalasta).
• the product bears the name of the producer, the preparer or vendor and the name or code of the inspection body.
Monet viljelijät ovat liittyneet mukaan EU:n maaseudun kehittämisohjelmiin, joiden tarkoituksena on helpottaa siirtymistä luomutuotantoon.
EU rules guarantee the authenticity of organic farming products wherever they are produced and ensure that the labelling of organic products is accurate.
Luonnonmukainen maatalous on tuotantomenetelmä, jonka avulla ylläpidetään maaperän kuohkeutta ja hedelmällisyyttä.
Increased consumer awareness of food production methods and environmental concerns have contributed to the rapid growth of organic farming.
Viljelijät suosivat menetelmiä, jotka pitävät yllä ekosysteemejä ja vähentävät saastumista. Luomuelintarvikkeiden tuotannossa voidaan käyttää vain hyvin rajoitettua n u l l
Taking care of the countryside
Maaseudun tilasta huolehtiminen
increasingly adapted to sustainability goals.
Siitä lähtien YMP on keskittynyt yhä enemmän kestävän maatalouden edistämiseen.
The CAP’s objectives include helping agriculture to fulfil its multifunctional role in society: producing safe and healthy food, contributing to sustainable development of rural areas, and protecting and enhancing the status of the farmed environment and its biodiversity.
YMP:n tavoitteisiin kuuluu auttaa maataloutta täyttämään tämän monialaiset tehtävät yhteiskunnassa. Näitä tehtäviä ovat muun muassa turvallisen ja terveellisen ruoan tuottaminen, kestävän kehityksen edistäminen maaseutualueilla sekä maatalousympäristöjen ja niiden luonnon monimuotoisuuden suojelu ja rikastaminen.
It has also been important for the EU to establish common rules for the approval of genetically-modified organisms (GMOs) in agriculture.
EU:lle on lisäksi ollut tärkeää laatia yhteiset säännöt muuntogeenisten organismien käytölle maataloudessa.
The links between the richness of the natural environment and farming practices are complex.
Elinvoimaisen luonnon ja maataloudessa käytettyjen tuotantomenetelmien yhteys on monimutkainen.
While many valuable habitats in Europe are maintained by extensive farming, and a wide range of wild species rely on this for their survival, agricultural practices can also have an adverse impact on natural resources.
Maatalous ylläpitää monia arvokkaita elinympäristöjä, ja lukuisten eläinten sekä kasvien selviytyminen on suoraan riippuvainen siitä.
Pollution of soil, water and air, fragmentation of habitats and loss of wildlife can be the result of inappropriate agricultural practices and land use.
Maataloudella voi kuitenkin olla myös kielteinen vaikutus luonnonvaroihin.
EU policies, and notably the CAP, are therefore increasingly aimed at heading off the risks of environmental degradation, while encouraging farmers to continue to play a positive role in the upkeep of the countryside and the environment.
Maaperän, veden ja ilman saastuminen, elinympäristöjen pirstoutuminen ja lajien väheneminen saattavat olla seurausta vääränlaisista tuotantomenetelmistä ja epäonnistuneesta maankäytöstä.
Integration of environmental goals into agricultural policy began in the 1980s. Since then the CAP has been
EU:n toimintalinjojen ja etenkin YMP:n tavoitteena on yhä kasvavassa määrin vähentää ympäristön tuhoutumista ja samalla kannustaa viljelijöitä maaseutumaiseman ja ympäristön säilyttämiseen.