natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For reasons of of data limitations indirect taxes (such as VAT and excise duty) and benefits, which are paid as reimbursementfor specific costs (e.g. medical expenses) are left out of consideration.
Välillisiä veroja (kuten ALV:a ja valmisteveroja) ja etuuksia, jotka maksetaan korvauksena tietyistä kustannuksista (esim. sairaanhoitokuluja), ei ole otettu huomioon.
Based on the calculation of the Gini coefficient.
Laskettu Gini-kertoimen perusteella.
The challenge of mobility and migration
LIIKKUVUUDEN JA SIIRTOLAISUUDEN ASETTAMAT HAASTEET
The main two categories of geographical mobility examined in this section are migratory flows of EU citizensas well as those of third country nationals entering the EU.
Tässä luvussa tarkasteltavatkaksi tärkeintä maantieteellisen liikkuvuuden muotoa ovat EU:n kansalaisten siirtolaisuus ja EU:hun tulevien kolmansien maiden kansalaistensiirtolaisuus.
The rightto free movementis a fundamental rightunder the EC Treaty.
Oikeus vapaaseen liikkuvuuteen on yksi EY:n perustamissopimuksessa taatuista perusoikeuksista.
European citizens have access toemploymentin any Member State, with an accompanying right of residence for themselves and their familymembers, and they mustnotbe discriminated againston grounds ofnationality. Free movementcan meanmoving to another Member State, or commuting dailyor weekly across a national border.
EU:n kansalaisilla onoikeus työskennellä missä tahansa jäsenvaltiossa, ja tähänliittyy heidän ja heidän perheenjäseniensä oleskeluoikeus.Heitä ei myöskään saa syrjiä kansallisuuden perusteella.Vapaa liikkuvuus voi tarkoittaa muuttamista toiseen jäsenvaltioon tai työhön kulkemista päivittäin tai viikoittain valtioiden rajan yli.
States, with a clear North-South (plus Ireland) divide.Moving to another house in the same city or village isthe mostcommon type of mobility, with other movesbeing less common as distance increases.
Irlannin) välillä. Muuttaminen toiseen taloon samassa kaupungissa tai samalla paikkakunnalla on yleisin liikkuvuustyyppi muunlaisen muuton käydessä harvinaisemmaksietäisyyden kasvaessa.
Of all the people who changed residence at least once during the lastten years, 68%ofthem moved within the same city,town or village, but during these ten years less than 5%to another country within the European Union andaround the same proportion to another country outsidethe EU.
Kaikista kymmenen viime vuodenaikana asuinpaikkaansa vähintään kerran vaihtaneistaihmisistä 68 prosenttia muutti saman kaupungin tai paikkakunnan sisällä mutta alle 5 prosenttia muutti toiseen EU-maahan ja suunnilleen saman verran johonkin EU:n ulkopuoliseen maahan.
The main motive for moving house is for family/personal reasons (54%), followed by housing (18%)and work related reasons (15%).
Muuton tärkeimpänä syynä ovat perhesyyt ja henkilökohtaiset syyt (54 %), asumiseen liittyvät syyt(18 %) ja työhön liittyvätsyyt(15 %).
Research in the USA10has reached similar conclusions when considering reasons to move, although mobility in the USA is substantially higher than in the EU.
Yhdysvalloissa tehdyissä tutkimuksissa10on päädytty samanlaisiin tuloksiin,kunontarkasteltumuuttosyitä, vaikkakin liikkuvuus Yhdysvalloissa on melkoisesti yleisempää kuin EU:ssa.
Mobility is often examined within the contextofemploymentpolicy, as one ofthe key elements forincreasing flexibility and managing imbalances in thelabour market.
Liikkuvuutta tarkastellaan usein työllisyyspolitiikan yhteydessä, koska se on yksi keskeisistä tekijöistä, joka lisää joustavuutta ja parantaa työmarkkinoiden epätasapainon hallintaa.
Continued job creation and fast changesin the demand for labour, particularly since 1997, haveaccentuated the need for labour mobility. At EU levelthe debate has been particularly relevant in the contextof the European Employment Strategy.
Jatkuva uusien työpaikkojen syntyminen ja nopeatmuutoksettyövoiman kysynnässä varsinkin vuodesta 1997lähtien ovat korostaneet tarvetta työvoiman liikkuvuuteen.EU:n tasolla keskustelua on käyty erityisesti Euroopan työl-lisyysstrategianpuitteissa.
Labour mobilityhas both an occupational and a geographical dimension. While occupational job-to-job mobility and lifelong training are by far the mostimportantfactors forthe adjustment ofthe workforce to the new economicconditions, improved geographical mobility could playan importantrole in addressing labour marketshor-tages and furthering economic development.
Työvoimanliikkuvuutta voitapahtua työpaikkojentasolla taimaantieteellisesti.Liikkuvuus työpaikasta toiseen ja elinikäinen oppiminenovatkaikkein tärkeimpiä tekijöitä, jotka edistävättyövoi-man sopeutumista uuden talouselämän oloihin, muttakehittyneemmällä maantieteellisellä liikkuvuudella voisiolla tärkeä asema työvoimapulan käsittelyssä ja talouskehityksen edistämisessä.
The gradual transition from the early post-war paradigm of low skill, labour intensive production to today'sknowledge based economy, beginning in the early '70s,may also have contributed to this drop in overall mobility and to a new focus on the migration of high skilledpeople.
Asteittainen siirtyminen sodanjälkeisestä vähän ammattitaitoa vaativasta ja työvoimavaltaisesta tuotannosta nykyiseen – 1970-luvun alussa alkunsa saaneeseen – tietopohjaiseen talouteen on myös osaltaan saattanut vähentää yleistä liikkuvuutta ja korostaa korkeasti koulutetun väestönosan muuttoliikettä.
Other important factors affecting EU mobility
Muita EU:n kansalaisten liikkuvuuteen vaikuttavia tärkeitätekijöitä
In addition to employment, geographical mobility hasimportantsocial and cultural implications.
Maantieteellinen liikkuvuus vaikuttaa työllisyyden lisäksimerkittävällä tavalla sosiaali- ja kulttuurialaan.
In thiscontext, migration deserves particular attention.
Siirtolaisetsaattavat myös erilaiset kulttuuritaustat yhteen, mikä tarjoaa uusia mahdollisuuksia jakaa tietämystä ja saada vastavuoroisesti vaikutteita eri kulttuureista.
Thegrowing number ofimmigrants from third countriesface a variety of socio-economic conditions which bringsabout newchallenges for the hostsocieties.
Kieli on edelleen eräs toiseen maahan muuttamisen tärkeimmistä esteistä.
However,immigrants also bring together different cultural backgrounds providing new opportunities for sharing knowledge and cross-fertilization of different cultures.
EU:n kansalaisista 47 prosenttia ilmoittaa osaavansa ainoastaanäidinkieltään, ja tuoreessa Eurobarometritutkimuksessa raportoitiin, että vain 29 prosenttia EU:n kansalaisista haluaisi asua sellaisessa EU-maas-sa, jossa puhutaanmuuta kuinheidänäidinkieltään.Vieraan kielen taidon todennäköisyys pienenee iän myötäja kasvaa koulutustason kohoamisen myötä.
Language continues to be one ofthe mostimportantbarriers for moving to another country.
EU:n kansalaisten liikkuvuus
The potential loss ofsocial networks also represents abarrier to migration.
Sosiaalisten verkostojen mahdollinen puute on myös liikkuvuuden esteenä.
The absence of family networks, aswell as social and cultural differences may be importantobstacles for rebuilding those networks in the host community.
Perheverkoston puute sekä sosiaalisetjakulttuurierotsaattavatestää merkittävällä tavalla uusiensosiaalistenverkostojenrakentamista vastaanottavassamaassa.
Usually, people with higher education levelsfind it easier to rebuild their social networks.
Yleensä korkeammin koulutettujen ihmisten onhelpompi rakentaa uusia sosiaalisia verkostoja.
The increasing participation of women in the labour market is often seen as another factor restricting geographical mobility, as moving often means having to find newjobs for two people with different professional careers.
Naisten lisääntyvää osallistumista työmarkkinoille pidetäänusein yhtenä tekijänä, joka rajoittaa maantieteellistä liikkuvuutta, koska muuttaminen merkitsisi usein sitä, ettätulisi löytää uudettyöpaikatkahdelle erilaisen ammattiuran ihmiselle.
Despite the important progress made in removing obstacles to the free movementofpeople over the lastdecades in the EU, present levels of geographical mobility are very lowcompared to those observed in the1950's and 60's.
Huolimatta merkittävästä edistyksestä, jota on saavutettu ihmisten vapaan liikkuvuuden esteiden poistamiseksi EU:ssa viime vuosikymmeninä, maantieteellinen liikkuvuuson erittäin vähäistä verrattuna 1950- ja 1960-lukujentasoon.
Today geographical mobility between Member States is estimated to range between 0.1 and0.2 per cent of the total population per year.
Jäsenvaltioiden välinen liikkuvuus on tätä nykyänoin 0,1–0,2 prosenttia koko väestöstä vuodessa.
Moreover,itis only partly linked to employment. According to a Eurobarometer survey9, EU citizens do not change residence very often; 38 %ofthem, on average, havemoved within the last ten years.
Lisäksiliikkuvuus liittyy työllisyyteenvainosittain.Eurobarometrikyselyn9mukaan EU:n kansalaiset eivät vaihda asuinpaikkaa kovin usein: kansalaisista 38 prosenttia olimuuttanutkymmenen viime vuoden aikana.
But this European average maskssignificant differences between the Member
Tähän koko EU:n keskiarvoon kätkeytyy merkittäviä jäsenvaltioidenvälisiä eroja, joissa näkyy selvä jako pohjoisen ja etelän (ja
Mobility and regional concerns
Liikkuvuus ja alueelliset näkökohdat
Measures for regional developmentare particularlyimportant both to prevent excesses in regional polarisation and to maximise the potential ofgeographicalmobility.
Aluekehitykseen liittyvättoimetovaterityisen tärkeitä,jotta ehkäistäisiin alueiden eriarvoisuuden liiallista kasvamista ja maksimoitaisiin maantieteellisen liikkuvuudenmahdollisuudet.
Over the lastdecades, there has been animportant flow of people mainly moving from rural tourban areas. This has contributed to a process of regional polarisation.
Viime vuosikymmenien aikana maaseutualueilta kaupunkialueille on suuntautunut merkittävä muuttoliike, mikä on lisännyt alueellista eriarvoisuutta.
Within the EU, there are 70 regions (approximately onein every three) where over 50% of the population livesin a “densely populated area”12. These 70 regions makeup 14.7% ofthe total territory of EU-15, and comprise45.2 % of the EU-15 population.
EU:ssa on 70 sellaista aluetta (noin yksi kolmasosa), joissa ylipuoletväestöstä elää "tiheästiasutetulla alueella"12.Näiden 70 alueen osuus EU:n kokonaisalueesta on 14,7 prosenttia ja kokonaisväestöstä 45,2 prosenttia.
Large urban areas haveexperienced growth and rejuvenation oftheir population, while remote rural areas have been confronted byan acceleration oftheir population ageing and economic decline.
Suuretkau-punkialueetovatkasvaneetja niiden väestö nuortunut,kun taas syrjäisillä maaseutualueilla väestön ikääntyminenja talouden taantuminen on kiihtynyt.
The availability of affordable and good quality housingis another critical factor in decisions to move.
Kohtuuhintaisten ja hyvälaatuisten asuntojen saatavuus onyksi tärkeä peruste muuttopäätöksessä.
Housingconditions across Europe have generally improved inrecentdecades.
Asuinolot kaikkialla Euroopassa ovatyleisesti parantuneetviime vuosikymmeninä.
Mostpeople even in the less wealthy Member States enjoy reasonable quality housing.However, housing expenditure has grown substantiallyin most Member States particularly for the less wealthyhouseholds.
Useimmatihmisetvähemmän vauraissakin jäsenvaltioissa asuvat kohtuullisen laadukkaasti.
Moreover, despite massive construction ofnew housing the supply has tended to lag behind thegrowth in demand.
Asumiskustannukset ovat kuitenkin kasvaneethuomatta-vasti useimmissa jäsenvaltioissa ja eritoten heikommin toimeen tulevissa kotitalouksissa.
Rising standards and the trendtowards more butsmaller households are among thefactors which have made itincreasingly difficulttobalance supply and demand.
Uusien asuntojen laajamittaisesta tuotannosta huolimatta tarjonta on sitä paitsi laa-hannutkysynnän kasvun perässä.
In most urban areas thereis a marked shortage of dwellings, in particular affordable housing offair quality.
Kohoava vaatimustaso,kotitalouksien lukumäärän kasvu sekä pienempien kotitalouksien yleistyminen ovattekijöitä, joiden vuoksi kysynnän ja tarjonnan tasapainottaminen on tullut yhä vaikeammaksi.
The problems in finding anaffordable and suitable residence in another region orcountry may play a negative role in people's decision tomove.
Useimmilla kaupunkialueilla on huutava pula asunnoista, etenkinkohtuuhintaisista ja hyvälaatuisista.Ongelmat kohtuuhintaisen ja sopivan asunnon löytämisessä toiselta alueelta tai toisesta maasta saattavat vaikuttaakielteisesti ihmisten muuttopäätöksiin.
The reluctance of people to move house as evi-dentfrom a recent Eurobarometer is clearly linked tosome ofthe uncertainties and shortages which characterise the housing market in most of Europe.
Ihmisten haluttomuus muuttaa asunnosta toiseen – kuten kävi ilmi tuoreesta Eurobarometritutkimuksesta – on selvästi yhteydessäepävarmuustekijöihin ja asuntopulaan, jotka ovat ominaisia useimpien Euroopan maiden asuntomarkkinoille.
Currentdemographic projections indicate thatthisdivergence between regions will keep growing, particularly inrelationtothe workingage population.Between 2000 and 2015, atregional (Nuts2) level, theworking age population in the 10 worst offregions isprojected to decrease by 12%, while in the 10 better off,it would increase by 15 %.
Tämänhetkisten väestöennusteiden mukaan alueiden väli-seterotvain kasvavatetenkin työikäisen väestön osalta.Nuts 2 -aluetasolla on ennustettu, että vuosina 2000–2015työikäisen väestön määrä kymmenellä heikoimmin kehittyneellä alueella laskee 12 prosenttia, kun se kymmenellävauraimmalla alueella nousee 15 prosenttia.
Further to the implications for economic activity, thisregional polarisation has affected the quality oflivingconditions.
Alueellinen eriarvoisuus vaikuttaa taloudellisen toiminnanlisäksi myöselinolojen laatuun.
Sustained population decrease renders thedelivery ofpublic services (e.g. education, health) tothose regions with lowpopulation more costly, whilepopulation concentrations in the large urban districtscause differentbutequally difficultproblems such astraffic congestion, pollution etc..
Jatkuva väestön vähentyminen tekee julkisista palveluista (esim. koulutuksesta ja terveydenhuollosta) kalliimpia niillä alueilla, joilla on vähänväestöä, ja samalla väestön keskittyminen laajoille kaupunkialueille saa aikaan erilaisia mutta yhtä vaikeita ongelmia(esim. liikenneruuhkia ja saastumista).
It is therefore impor-tantto pay particular attention to the regional dimension in setting up policies to promote geographicalmobility.
Tämän vuoksi on tärkeää kiinnittää erityishuomiota alueulottuvuuteen, kunlaaditaan maantieteellistä liikkuvuutta edistävää politiikkaa.
Europe is changing in terms of its population structureand behaviour, which has implications for future levelsof geographical mobility.
Euroopan väestön rakenne ja käyttäytyminen ovat muuttumassa, ja tämä vaikuttaa maantieteellisen liikkuvuudentuleviin tasoihin.
Unsurprisingly, the majorityof young people have moved atleast once during thelastten years (45% ofthose aged 15-24 and close to60%ofthe 25-39 years olds) mainly forfamily,employment and education reasons.
Odotetusti suurin osa nuorista on muut-tanutvähintään kerran kymmenen viime vuoden aikana(15–24-vuotiaista 45 %ja 25–39-vuotiaista lähes 60 %)pääasiassa perhe-, työ- ja koulutussyistä.
Young people aremainly attracted to the large urban areas where theyenjoy more choice in terms of education, type ofjoband lifestyle.
Nuoria houkutte-levatvarsinkin suuretkaupunkialueet, jotka tarjoavatenemmän valinnanvaraa koulutuksen, työn ja elämäntyylinosalta.
There is an important North-South dividein the Union in terms oftiming and intensity ofthemoves11, with young people in the South moving fromtheir parents'place ata later stage.
Unioni on selvästi jakautunut pohjois-eteläsuunnas-sa muuttojen ajoituksen ja määrän osalta niin, että nuoretetelässä muuttavatlapsuudenkodistaan myöhemmin11.
Itis also worthnoting thatthe overalll level of mobility is likely beaffected by the gradual decline in the size of the younger age group (15-29) due to the significantdrop infertility over the past 30 years.
Onmyös syytä huomata, että liikkuvuuteen yhteiskunnantasolla todennäköisesti vaikuttaa nuoremman ikäryhmän(15–29-vuotiaiden) asteettainen pieneneminen, joka johtuu syntyvyyden merkittävästä putoamisesta 30 viime vuoden aikana.
This group represented23.2%ofthe EU population in 1990, 19.6%in 2000and the Eurostat baseline scenario indicates a furtherreduction to 17.8% by 2010.
Tämän ikäryhmän osuus oli 23,2 prosenttia EU:n väestöstä vuonna 1990 ja 19,6 prosenttia vuonna2000, ja Eurostatin perusennusteessa esitetään sen laskevan17,8 prosenttiin vuoteen 2010 mennessä.
People with higher educational levels are the mostmobile; indeed, for 11 Member States people living in adifferent Member State have higher educational levelsthan their compatriotsin the home country.
Korkeammin koulutetutihmisetmuuttavateniten: 11:njäsenvaltion kansalaisilla, jotka ovatmuuttaneettoiseenjäsenvaltioon, on keskimäärin korkeampi koulutustasokuin kotimaahan jääneillä.
Higher educational levels and growing economic integration, together with improved policy co-ordination, will progressively enhance this mobility potential.
Korkeammatkoulutustasotjalisääntyvä talouden integraatio sekä politiikan parempikoordinointi vahvistavatvähitellen tätä liikkuvuuspotentiaalia.
The next enlargement may contribute to higher crossborder mobility at an initial stage.
Seuraava laajentuminen saattaa alkuvaiheessa lisätä valtioiden rajat ylittävää liikkuvuutta.
The size of migrationpressures will mainly depend on the income gaps andthe differences in the labour market situation betweenthe currentand future Member States.
Muuttopaineiden suuruus riippuu pääasiassa tuloeroista ja työmarkkinatilanteeneroista nykyisten ja tulevien jäsenmaiden välillä.
Itis worthnoting that previous enlargements to Greece, Spain and Portugal did not bring about any increase of migratory
On syytähuomata, että aiempien laajentumisten yhteydessä Kreikan, Espanjan ja Portugalin liittyminen ei lisännytmuuttovirtaa näistä maista muihin jäsenvaltioihin, ja kunotetaan huomioon niiden taloudellinen ja yhteiskunnallinen edistyminen, ne ovat nyt EU:n ulkopuolisista valtioistatulevien kansalaisten määränpäänä.
Some research suggests that this delay in leaving the parental home is related to the fact that young people in the South rely more on familysupport than in the North – see G. B. Sgritta - Family and Welfare systems in the transition to adulthood- European Observatory on the Social Situation, demography and Family.
Joissakin tutkimuksissa esitetään, että lapsuudenkodista lähtemisviipeeseen vaikutta se, että nuoret etelässä turvautuvat enemmän perheen tukeen kuin nuoret pohjoisessa; ks. Family and Welfare systems in the transition to adulthood, G. B. Sgritta, European Observatory on the Social Situation, Demography and Family.
This is a contiguous set of local areas, each of which has a density superior to 500 inhabitants per square km, where the total population for the set is at least 50,000 inhabitants.
Kyseessä on vierekkäinen joukko paikallisalueita, joista jokaisen asukastiheys on yli 500 asukasta neliökilometriä kohti ja jonka kokonaisväestö on vähintään 50 000.
The EU average density is 116 inhabitants per square km.
EU:n keskimääräinen asukastiheys on 116 henkeä/km2.
In Brief The social situation in the European Union 2002 flows from these countries to other Member States.Moreover, given the economic and social progress madein these countries, they are now countries of destinationfor third country nationals.
Tiivistetty esitys Sosiaalinen tila Euroopan unionissa 2002
3.2 Immigration from Third Countries
Siirtolaisuus EU:n ulkopuolisista valtioista
Managing the flow ofthird country immigrants represents an increasingly importantchallenge for employ-mentand social policy in the Member States and the Union as a whole.
EU:n ulkopuolisista maista EU:hun suuntautuva siirtolaisuuson yksi merkittävä liikkuvuuden muoto.
Although Europe has experiencedinflows of highly skilled people in response to specificlabour supply shortages, a large share of these migrantsare young people with low qualifications.
Viime vuosikymmeninä nettomuutossa on havaittu epäsäännöllistä kasvua.Siirtolaisten määrä ja alkuperä ovatvaihdelleet merkittävästi ajan myötä maailman eri alueiden poliittisen ja taloudellisen tilanteen mukaan.
Push factorsin the country of origin combine with a variety of pullfactors of the host countries e.g. caused by labour shortages at regional level, the ageing of the labour force .Looking at the registered inflows of 1999, people fromthe former Yugoslavia were the most numerous, followed by Poles, people from Northern Africa, those fromthe former Soviet Union, and Turkey; butregisteredpeople represent only part ofthe full picture.
Siirtolaisuus kasvoi huomattavasti 80-lluvun puolivälissä, jolloin EU:hun tuli paljon itäeurooppalaisia.
A considerable number of people enter or stay within the EUillegally and carry out undeclared work, often in sectorsand regions where the underground economy is moredeveloped.
Tämän jälkeen sota entisessä Jugoslaviassa jaepävakaa tilanne Balkanilla ovat aiheuttaneet merkittävänsiirtolaisuusaallon, pääosin entisen Jugoslavian tasavalloista ja Albaniasta.
Both illegal and legal immigrants are morevulnerable than national workers; they are often readyto make concessions concerning their wage and otherwork-related rights.
Myös muualta maailmasta, etenkin Aasianja Pohjois-Afrikan eri osista, tulee paljon siirtolaisia, joidensiirtolaisuuden taustalla on yhdistelmä taloudellisia, poliittisia ja väestöllisiä syitä.
Third country immigrants entering the EU are anotherimportantform ofmobility.
lisyys- ja sosiaalipolitiikalle.
An irregular pattern ofgrowth in net migration has been observed over the lastdecades.
Vaikka Eurooppaan on muuttanut erittäin korkeasti koulutettuja ihmisiä vastauksena tietynlaisen työvoiman puutteeseen, suuri osa siirtolaisista onnuoria, joilla on alhainen koulutustaso.
The size and origin ofimmigrants vary considerably over time depending on the political and economic situation in differentareas ofthe world. Thegrowth has been particularly strong after the mid 80swhen there was a significantinflowfrom Eastern Europe.
Alkuperämaastalähtöön vaikuttavattyöntötekijätyhdistyvätvastaanotta-van maan vetovoimaan vaikuttaviin useisiin tekijöihin(esim. työvoimapula aluetasolla, työvoiman ikääntyminen).Tarkasteltaessa vuonna 1999 rekisteröityjä maahanmuuttoja havaitaan, että enitenihmisiä tuli entisestä Jugoslaviasta, Puolasta, Pohjois-Afrikasta, entisestä Neuvostoliitosta ja Turkista, mutta rekisteröidyt maahanmuuttajat ovat vain osa kokonaiskuvasta.
Followingthis, the warinthe former Yugoslavia and the unstable situation in the Balkanshave generated an important wave of immigrants mainly coming from the former Yugoslavian Republics and Albania.
Huomattava osamaahanmuuttajista tulee EU:hun tai asuu siellä laittomastija tekee pimeää työtä usein aloilla ja alueilla, joilla harmaatalous on kehittyneempää.
There are also a considerable number of flowsfrom other parts ofthe world, mainly from differentareas of Asia and North Africa, related to a combinationof economic, political and demographic factors.
Sekä laittomatettä laillisetmaahanmuuttajat ovattyöelämässä heikommassa asemassa kuin maan kansalaiset: he suostuvatusein tekemäänmyönnytyksiä palkkansa ja muidentyöhönliittyvienoikeuksien osalta.
Net Migration, European Union 1960 - 2000
Nettomuutto EU:ssa 1960–2000
Net migrants is the difference between people entering the European Union and people who exit.Source: Eurostat - Migration statistics
Lähde: Eurostat - Muuttotilastot
In 1998, 13 million13or 3.5% of the EU population werethird country nationals- a 50% increase from 1985.
Vuonna 1998 EU:n väestöstä 13 miljoonaa eli 3,5 prosenttiaoli EU:n ulkopuolisten maiden kansalaisia; tämä on 50 pro- senttia enemmän vuoteen 1985 verrattuna13.
Theshare was much higher in some central European Member States (Austria, 9.3% and Germany, 6.7%) andmuch lower in Spain and Italy14.
Osuus oli paljon korkeampi joissakin Keski-Euroopassa sijaitsevissajäsenvaltioissa (Itävallassa 9,3 % ja Saksassa 6,7 %) ja paljonalhaisempi Espanjassa ja Italiassa14.