natgillin/translations-raw huggingface dataset:
1.2 following the significant accession of China to the WTO in December 2001, 144 countries are now in membership, accounting for well over 90% of international trade flows;
1.2 Kiinan liittyminen WTO:hon joulukuussa 2001 oli merkkitapaus. Järjestössä on nyt 144 jäsenvaltiota, ja niiden välillä käydään yli 90 prosenttia maailmankaupasta.
1.3 since the well-publicised failure of the WTO's Third Ministerial Conference in Seattle in November 1999, which witnessed a strong protest against 'globalisation' and the workings of the WTO, there have been a number of important conferences which have sought to establish an acceptable common framework for world trade relations which respect the principles of sustainable development and address the special needs of the 49 Least Developed Countries (LDCs):
1.3 WTO:n kolmannen ministerikokouksen epäonnistuminen Seattlessa marraskuussa 1999 sai paljon julkisuutta, kun kokouksen yhteydessä vastustettiin voimakkaasti globalisaatiota ja WTO:n työskentelytapoja. Tämän jälkeen on pidetty useita merkittäviä konferensseja, joissa kansainvälisille kauppasuhteille on pyritty luomaan hyväksyttävä yhteinen kehys siten, että suhteissa noudatetaan kestävän kehityksen periaatteita ja puututaan 49:n vähiten kehittyneen maan erityistarpeisiin.
The Doha Round, which superseded the Uruguay Round (which itself ran from 1985 to 1997), is due to end on 1 January 2005;
Uruguayn-kierros, jota käytiin vuodesta 1985 vuoteen 1997, keskeytyi Dohan-kierroksen käynnistyttyä.
• the UN Conference on Financing for Development in Monterrey in March 2002, which stressed the need to remove supply side constraints on trade and to provide reliable financing of trade related assistance and capacity building;
Monterreyssä maaliskuussa 2002 järjestetyssä kehitysrahoitusta käsitelleessä YK:n konferenssissa korostettiin tarvetta poistaa kaupan tarjontapuolen tiellä olevat esteet sekä myöntää luotettavaa rahoitusta kauppaan liittyvään kehitysapuun ja valmiuksien vahvistamiseen.
• the World Summit on Sustainable Development (WSSD) at Johannesburg in August-September 2002, which agreed on the need for mutually supportive trade, development and environmental policies;
Johannesburgissa elo-syyskuussa 2002 pidetyssä kestävän kehityksen huippukokouksessa sovittiin siitä, että kauppaa, kehitystä ja ympäristötoimia on kehitettävä siten, että ne tukevat toisiaan.
1.4 the European Union has been an active participant in these WTO and UN Conferences, and in trade and development negotiations more generally:
1.4 Euroopan unioni on osallistunut aktiivisesti edellä mainittuihin WTO:n ja YK:n konferensseihin sekä yleisemmin kauppa-ja kehitysneuvotteluihin.
EU Trade Commissioner Pascal Lamy has strongly promoted the need for a comprehensive new round of negotiations (i.e. the Doha Development Agenda) and supported the WTO's drive to extend trade rules and their enforcement to services, through the General Agreement on Trade in Services (GATS);
Komission jäsen Pascal Lamy, jonka vastuualueeseen kauppa kuuluu, on ajanut päättäväisesti tarvetta käynnistää uusi kattava neuvottelukierros (Dohan kehitysohjelma). Hän kannattaa WTO:n pyrkimystä ulottaa kauppasäännöt ja niiden soveltaminen palveluihin tekemällä palvelukauppaa koskeva yleissopimus GATS.
• the EU is engaged in an ongoing and politically highly contentious debate about the need to reform the Common Agricultural Policy (CAP), and is in the process of developing its negotiating position within the WTO on agriculture (Mr Booklet.
EU:ssa käydään parhaillaan poliittisesti erittäin ristiriitaista keskustelua yhteisen maatalouspolitiikan YMP:n uudistustarpeesta, ja unioni muotoilee kantaansa WTO:n
-4- from the poorest countries of the world (the Least Developed Countries, or the LDCs, currently numbering 49);
Aloitteella unioni kannustaa teollisuusmaita tuomaan tullitta kaikkia maataloustuotteita maailman köyhimmistä maista (vähiten kehittyneistä maista, joita on tällä hetkellä 49).
• the European Commission published a Communication in April 2000 on "The European Community's Development Policy" (COM(2000) 212 final), which focused on the need to help developing countries build their capacity to engage meaningfully in trade negotiations and to provide support for policy reforms which would help foster trade and inward investment (e.g. promotion of sound macroeconomic policies, support for private sector participation);
Euroopan komissio julkaisi huhtikuussa 2000 tiedonannon "Euroopan yhteisön kehitysyhteistyöpolitiikka" (KOM(2000) 212 lopullinen). Asiakirjassa käsitellään ensisijaisesti tarvetta auttaa kehitysmaita vahvistamaan valmiuksiaan, jotta ne voivat osallistua tarkoituksenmukaisesti kauppaneuvotteluihin, ja tarvetta tukea sellaisia uudistuksia, joilla edistetään kauppaa ja kyseisiin maihin tehtäviä sijoituksia (esimerkiksi asianmukaisten makrotaloudellisten toimien tukeminen tai yksityissektorin kannustaminen osallistumaan toimintaan).
1.5 whilst one strand of EU policy has emphasised the importance of economic development, trade and competition, within a clear agenda of "liberalisation", another strand has focused on the broader concept of "sustainable development", defined as the integration of the "three pillars" of economic development, social development (including issues of health, equity and labour rights), and environmental protection.
1.5 Samalla kun osassa EU:n toimista on korostettu talouskehityksen, kaupan ja kilpailun merkitystä ja pyritty selvästi vapauttamaan kauppaa esteistä, toisissa toimissa on keskitytty laajempaan, kestävän kehityksen käsitteeseen, joka on määritelty integroitumiseksi "kolmeen pilariin" eli talouskehitykseen, sosiaaliseen kehitykseen (terveydenhuolto, yhdenvertaisuus ja työlainsäädäntö mukaan luettuina) ja ympäristönsuojeluun.
In some formulations, a fourth pillar - cultural development or cultural identity - is added.
Toisinaan käsitteen muotoiluihin on lisätty neljäs pilari eli kulttuurinen kehitys tai kulttuuri-identiteetti.
Other key principles of sustainable development are "futurity" or inter-generational equity (i.e. not advantaging the present generation at the expense of future generations, by focusing short-sightedly on short-term benefits) and "globality" (recognising the importance of looking at the consequences of actions in terms of their impact on the global environment, again in the longer term);
Kestävän kehityksen muita keskeisiä periaatteita ovat "tulevaisuuden kunnioittaminen" eli sukupolvien välinen yhdenvertaisuus (joka merkitsee sitä, ettei nykyistä sukupolvea saa asettaa etusijaan tulevien sukupolvien kustannuksella keskittymällä lyhytnäköisesti lyhyen aikavälin hyötyihin) ja globaalius (myönnetään, että on tärkeää tarkastella toimien seurauksia pitkällä aikavälillä ja niiden ympäristövaikutuksia maailmanlaajuisesti).
1.6 the EU has recognised the need for these two strands to be "coherent" and "synergetic", most notably in the Commission's Communication "Towards a Global Partnership for Sustainable Development" (COM(2002) 82 final).
1.6 EU on todennut etenkin komission tiedonannossa "Kestävään kehitykseen tähtäävä maailmanlaajuinen yhteistyö" (KOM(2002) 82 lopullinen), että kahden edellä mainitun toimintalohkon on oltava keskenään johdonmukaisia ja yhteisvaikutteisia.
There has been an explicit attempt to ensure that key EU policies (e.g. CAP, the Common Fisheries Policy, as well as trade, energy, transport and industry policies) are made more consistent with the principles of sustainable development.
EU on pyrkinyt tietoisesti varmistamaan, että sen keskeisissä toimintalinjoissa (esimerkiksi YMPrssä, yhteisessä kalastuspolitiikassa sekä kauppa-, energia-, liikenne- ja teollisuuspolitiikassa) noudatetaan aiempaa johdonmukaisemmin kestävän kehityksen periaatteita.
The Committee of the Regions views
Alueiden komitean näkemys
2.1 acknowledges that the relationship between the expansion of trade, economic development and poverty reduction is a very complex one;
2.1 on tietoinen siitä, että kaupan vilkastumisen, talouskehityksen ja köyhyyden vähentämisen välinen suhde on erittäin monitahoinen.
2.4 strongly supports the increased emphasis on the links between trade, development, poverty reduction and capacity building represented by the Doha Development Agenda.
2.4 kannattaa painokkaasti Dohan kehitysohjelmassa esitettyjen kaupan, kehityksen, köyhyyden vähentämisen ja valmiuksien vahvistamisen välisten yhtymäkohtien korostamista entisestään.
A positive model of trade openness
Kaupan avoimuuden myönteinen malli
2.5 believes that, for trade openness to be a positive force, a number of key conditions need to be met; these conditions are generally well covered in the Commission's Communication, but some require greater emphasis;
2.5 katsoo, että kaupan myönteinen avautuminen edellyttää tiettyjen perusehtojen täyttymistä. Komission tiedonanto kattaa ylipäätään melko hyvin kyseiset edellytykset, mutta joitakin niistä on korostettava vieläkin ponnekkaammin.
2.6 asserts that, overall, what is required is a proper balance between, on the one hand, the drive towards trade, investment and economic growth, as part of an agenda based on liberalisation and globalisation - which undoubtedly has the potential for bringing about significant improvements in the welfare of less developed countries - and, on the other hand, respect for the principles of sustainable development, the need for transparently fair terms of trade, and a clear acknowledgement by the richer, industrialised countries of the acute problems faced by less developed countries in trade negotiations, caused by over-dependence on a limited range of agricultural and manufactured goods which are highly vulnerable to market fluctuations, and by lack of capacity to engage in complex negotiations on an equal footing;
2.6 toteaa, että on tasapainotettava asianmukaisesti yhtäältä pyrkimys edistää kauppaa, investointeja ja talouskasvua kaupan vapauttamisen ja globalisoinnin perusajatusten mukaisesti -mikä epäilemättä saattaa parantaa merkittävästi vähiten kehittyneiden maiden hyvinvointia - ja toisaalta kestävän kehityksen periaatteiden kunnioittaminen, tarve käydä avoimesti reilua kauppaa ja se, että kehitysmaita rikkaampien teollisuusmaiden on tarpeen tunnustaa selkeästi, että vähiten kehittyneillä mailla on kauppaneuvotteluissa ongelmia, koska ne ovat liian riippuvaisia harvoista maatalous- ja käsiteollisuustuotteista, jotka puolestaan ovat erittäin alttiita markkinaheilahteluille, ja koska nämä maat eivät pysty käymään monimutkaisia neuvotteluja yhdenvertaisesti muiden maiden kanssa.
2.7 regrets that this balance does not currently exist, in that:
2.7 pahoittelee, ettei tasapainoa ole nykyisin saavutettu seuraavista syistä:
• despite the recent World Summit on Sustainable Development (WSSD), which sought to integrate the three pillars of sustainable development (economic development, social development and environmental protection), economic development - including trade - is given greater prominence by governments and business corporations than the other two principles;
Vaikka äskettäin järjestetyssä kestävän kehityksen huippukokouksessa pyrittiin yhdistämään kestävän kehityksen kolme pilaria (talouskehitys, sosiaalinen kehitys ja ympäristönsuojelu) toisiinsa, hallitukset ja liikeyritykset korostavat enemmän talouskehitystä -ja kauppaa - kuin kahta muuta periaatetta.
• the World Trade Organisation (WTO), which plays a key role in creating a rulebound framework for the conduct of trade relations, pursues a vigorous agenda of economic liberalisation, paying insufficient attention to social development (health, labour conditions, equity and poverty issues), to environmental protection, and to what some consider to be the fourth pillar of sustainable development, cultural identity; this single-minded pursuit of one element of sustainable development would not be a problem if the WTO operated within an overarching institutional and normative framework capable of striking a balance between the competing pillars, but this does not exist, even at the level of the United Nations, leaving the WTO to operate in a largely autonomous realm, with a disputes resolution machinery and powers of enforcement not available to equivalent international environmental protection organisations (e.g. UNEP, Commission on Sustainable Development);
Maailman kauppajärjestö WTO, jolla on keskeinen tehtävä luotaessa kauppasuhteille säännönmukaiset puitteet, pyrkii voimakkaasti vapauttamaan talouden esteistä eikä kiinnitä riittävästi huomiota sosiaaliseen kehitykseen (terveydenhuoltoon, työoloihin, oikeudenmukaisuuteen sekä köyhyyteen liittyviin seikkoihin), ympäristönsuojeluun eikä -kuten eräät tahot asian määrittelevät - kestävän kehityksen neljänteen pilariin, kulttuuri-
• the richer, industrialised countries have been slow in matching promises with actions in respect of tariff and export subsidy reductions: it has been estimated that, as a result, poor countries lose nearly $2 billion every day because of unjust trade rules, some 14 times the amount they receive in aid ;
Kehitysmaita rikkaammat teollisuusvaltiot ovat toteuttaneet hitaasti lupauksia tullitariffien ja vientitukien alentamisesta. Köyhien maiden onkin arvioitu menettävän lähes 2 miljardia dollaria päivässä epäreilujen kauppasääntöjen vuoksi eli 14 kertaa niin paljon kuin ne saavat avustuksia.
• the developed world has, so far, failed to recognise the importance of creating a more "level playing field" in trade negotiations, by first acknowledging that poorer countries lack the capacity to match the much better resourced negotiators from the industrialised countries and second, by providing assistance to develop that capacity: some 30 WTO member countries cannot afford an office in Geneva, the headquarters of the WTO, and few developing countries can afford delegations large enough to cover the 40 to 50 important trade meetings held in Geneva in an average week .
Kehittyneet maat eivät vielä ole myöntäneet, miten tärkeää on käydä kauppaneuvotteluja aiempaa yhdenvertaisemmista lähtökohdista ja ottaa huomioon ensinnäkin se, ettei teollisuusmaita köyhemmillä mailla ole yhtä hyvin varustettuja neuvottelijoita kuin näillä ja että teollisuusmaiden on autettava kehitysmaita kehittämään neuvottelukapasiteettiaan. Noin 30:llä WTO:n jäsenvaltiolla ei ole varaa pitää toimistoa WTO:n päämajassa Genevessä, ja vain harvoilla kehitysmailla on varaa muodostaa tarpeeksi laaja valtuuskunta osallistuakseen kaikkiin Genevessä järjestettäviin tärkeisiin kauppapoliittisiin kokouksiin, joita on viikoittain keskimäärin 40-50.
Increasing Market Access
Markkinoillepääsyn helpottaminen
2.8 welcomes the fact that significant progress has been made in recent years in reducing obstacles to trade in both industrialised and developing countries, and in extending multilateral disciplines to areas such as intellectual property rights, agriculture, textiles and clothing;
2.8 suhtautuu myönteisesti siihen, että viime vuosina sekä teollisuusmaissa että kehitysmaissa on vähennetty huomattavasti kaupan esteitä ja laajennettu monenvälisen toiminnan piiriin kuuluvien alojen kenttää kattamaan muun muassa tekijänoikeudet, maatalouden sekä tekstiili-ja vaatetusalan.
2.9 is aware, however, that developing countries still face considerable barriers to their exports to both industrialised and other developing countries, and that further liberalisation of trade in agriculture is essential if progress is to be made in poverty reduction: in high-income countries the average tariff rate on agriculture is almost double the tariff for manufactures, and import tariffs in developing countries remain almost double those in industrialised countries;
2.9 on kuitenkin tietoinen siitä, että kehitysmaiden viennillä sekä teollisuusmaihin että muihin kehitysmaihin on vielä huomattavia esteitä ja että maatalouskauppaa on välttämätöntä vapauttaa entisestään köyhyyden vähentämiseksi. Korkean tulotason maissa maataloustuotteiden keskivertotullit ovat lähes kaksinkertaisia tehdasvalmisteiden tulleihin verrattuna, ja kehitysmaiden tuontitullit ovat edelleen lähes kaksinkertaisia teollisuusmaiden tulleihin verrattuna.
2.11 supports the EU's Generalised System of Preferences for encouraging exports from developing countries, and other forms of concession, such as the Everything But Arms (EBA) initiative for the Least Developed Countries;
2.11 kannattaa EU:n yleistä tullietuusjärjestelmää, jolla kannustetaan kehitysmaista peräisin olevaa vientiä, ja muita myönnytyksiä, kuten vähiten kehittyneille maille tarkoitettua "kaikki paitsi aseet" -aloitetta.
2.12 recognises that the conclusion of free-trade agreements and the consequent reduction in (or abolition of) duties can result in a significant problem of loss of government revenues in developing countries: in many countries, customs duties represent a major source of government finance (e.g. in 1999, 32% in Papua New Guinea, 77% in Guinea); transitional financial support is required to dampen the impact of such losses;
2.12 toteaa, että vapaakauppasopimusten tekeminen ja niiden myötä toteutettava tullitariffien alentaminen (tai poistaminen) saattavat merkitä monien kehitysmaiden valtiovallalle huomattavia tulonmenetyksiä, sillä tullit ovat valtiontalouden tärkeä tulolähde (esimerkiksi vuonna 1999 niiden osuus oli Papua-Uudessa-Guineassa 32 % ja Guineassa 77 %). Tulonmenetyksen vaikutuksia lieventämään tarvitaan siirtymäkauden tukea.
2.13 acknowledges the difficulties faced by the EU in considering the reform of the CAP in balancing the competing objectives of, on the one hand, reducing agricultural tariff barriers, and export subsidies in particular, and, on the other, protecting the "EU agricultural model", involving domestic support measures in the interests of maintaining biodiversity, fostering sustainable rural development, animal welfare and consumer protection (as well, of course, as the incomes of farmers);
2.13 tiedostaa, että EU:n on vaikea uudistaa YMP:tä tasapainottamalla keskenään kilpailevat tavoitteet, joita ovat yhtäältä maataloustullien, ja etenkin vientitukien, alentaminen ja toisaalta "EU:n maatalousmallin" suojeleminen jäsenvaltiokohtaisin tukitoimenpitein, joilla pyritään säilyttämään luonnon monimuotoisuus, edistämään maaseudun kestävää kehitystä ja eläinten hyvinvointia sekä parantamaan kuluttajansuojaa (ja luonnollisesti viljelijöiden tulotasoa).
Strengthening Institutional Capacity
Institutionaalisen valmiuden vahvistaminen
2.15 strongly welcomes the emphasis in the Communication on strengthening institutional capacity in developing countries to assist them in maximising the benefits from trade;
2.15 suhtautuu erittäin myönteisesti siihen, että komission tiedonannossa painotetaan kehitysmaiden institutionaalisten valmiuksien lujittamista ja maiden auttamista maksimoimaan kaupasta saatava hyöty.
2.16 recognises a wide range of domestic capacity problems faced by developing countries, which need to be helped by a combination of Official Development Aid (ODA), investment and reform; these problems include:
2.16 toteaa kehitysmailla olevan runsaasti ongelmia valmiuksissaan.
• • • and policies which are antipathetic to investment and entrepreneurship; an underdeveloped financial sector; inadequate physical infrastructure, including transport links, utilities telecommunications; low literacy and educational standards;
Niitä on siis autettava myöntämällä niille virallista kehitysapua, investoimalla kehitysmaihin ja tukemalla niissä toteutettavia uudistuksia. Ongelmat liittyvät muun muassa seuraaviin seikkoihin:
• • institutionalised corruption; civil unrest;
• • • perusrakenteisiin, kuten liikenneyhteyksiin, julkisiin epäasianmukaisiin fyysisiin palveluihin ja televiestintään
2.17 further recognises a set of interconnected problems faced by developing countries in the international trade arena, including:
• • • vähäiseen lukutaitoon ja yleissivistävään koulutukseen vakiintuneeseen korruptioon yhteiskunnallisiin levottomuuksiin.
• • excessive dependence on a narrow range of agricultural and manufactured commodities, making them particularly vulnerable to worsening terms of trade and volatile world prices; high levels of competition between a large number of small producers; high trade barriers, particularly for agricultural and labour-intensive goods;
• liiallinen riippuvuus muutamista kapea-alaisista maatalous- ja teollisuustuotteista; maat ovat näin erityisen alttiita kaupankäynnin olosuhteiden heikkenemiselle ja maailmanmarkkinahintojen heilahteluille lukuisten pientuottajien välinen kova kilpailu
2.18 recalls favourably the Commission Communication of April 2000 on "The European Community's Development Policy" (and the Joint Council-Commission Statement of 10 November 2000) which helpfully identified the main areas for the EU to concentrate its assistance for trade capacity building; these fall into two broad categories (not explicitly identified as such in the original Communication):
• • etenkin maataloustuotteiden ja runsaasti työvoimaa vaativien tuotteiden kaupan tiellä olevat korkeat esteet.
(i) assistance specifically directed at trade negotiations (including assistance for WTO accession and multilateral trade negotiations, and support for the implementation of existing and future WTO agreements);
2.18 suhtautuu myönteisesti komission huhtikuussa 2000 julkaisemaan tiedonantoon "Euroopan yhteisön kehitysyhteistyöpolitiikka" (sekä neuvoston ja komission 10. marraskuuta 2000 antamaan yhteiseen lausumaan).
(ii) more general assistance directed at strengthening the country's economic, social and political institutions and practices; including:
Tiedonannossa kartoitettiin hyödyllisesti tärkeimmät alat, joille EU:n on keskitettävä kaupan valmiuksien vahvistamiseen myöntämänsä tuki.
• support for policy reforms, and investments necessary to enhance economic efficiency and to ensure greater participation in the world economy;
• poliittisiin uudistuksiin myönnettävä tuki sekä välttämättömät investoinnit talouselämän tehostamiseksi ja sen varmistamiseksi, että kehitysmaat osallistuvat nykyistä aktiivisemmin maailmantalouteen
2.19 agrees with the Communication about the need to integrate trade with development strategies in a way which contributes to the objectives of poverty reduction and sustainable development, through ensuring that trade issues are included within Poverty Reduction Strategy Papers (PRSPs) and other national development strategies, in line with the approach adopted at Doha, Monterrey and Johannesburg;
2.19 yhtyy tiedonannossa todettuun tarpeeseen liittää kauppa kehitysstrategioihin siten, että sillä edistetään köyhyyden vähentämistä ja kestävää kehitystä. Tämä tapahtuu varmistamalla, että kauppanäkökohdat sisällytetään köyhyyden vähentämistä koskeviin strategia-asiakirjoihin (Poverty Reduction Strategy Papers, PRSP) ja muihin maakohtaisiin kehitysstrategioihin Dohassa, Monterreyssä ja Johannesburgissa omaksuttujen lähestymistapojen mukaisesti.
2.20 draws attention, in this context, to the huge potential of tourism - and in particular ecotourism - to produce high value developments which generate local employment, make a significant contribution to infrastructure improvements and which - if done properly -respect the environment and local culture;
2.20 kiinnittää huomiota matkailun - ennen kaikkea luontomatkailun - valtaviin mahdollisuuksiin edistää korkean lisäarvon omaavia kehitystoimia, jotka puolestaan luovat paikkakunnalle työpaikkoja, vaikuttavat merkittävästi infrastruktuuriparannuksiin ja - oikein toteutettuina — kunnioittavat ympäristöä ja paikalliskulttuuria.
2.21 supports the Commission's proposal to focus EU assistance on:
2.21 kannattaa komission ehdotusta keskittää EU:n apu seuraaville aloille:
• • assistance for WTO accession, mainly through training programmes; support for the implementation of WTO agreements, particularly in respect of the
WTO-sopimusten täytäntöönpanoon myönnettävään tukeen, etenkin tarpeeseen kehittää asianmukaisia institutionaalisia ja sääntelypuitteita