natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The aim, therefore, is to improve the structural endowment of less prosperous regions or where development needs are greatest.
Tavoitteena on siten rakenteellisen resurssivarannon parantami­nen vähemmän kehittyneillä alueilla tai siellä missä tarve on suurin.
This is pursued through the Structural Funds and many other EU policies which are directed at improving the level of infrastructure, education and scientific research in the regions in question.
Tähän pyritään sekä rakennerahasto­politiikalla sekä muilla politiikan alueilla, joilla ohja­
111.1 The EU Budget and economic and social cohesion
EU:n talousarvio ja taloudellinen ja sosiaalinen koheesio
Structural expenditure (commited appropriations), 1988-2006
Rakennekustannukset (sidotut määrärahat 1988­2006)
% of total expenditure
% osuus °αkokonaiskustannuksista
• Structural expenditure: New M.S.
El Rakennekustannukset, uudet jäsenmaat
The emphasis on growth and investment explains the importance attached to the principle of additionality, under which Community transfers may not lead to a reduction in the structural expenditure financed by Member States themselves.
Kasvun ja investointien korostamista selittää täydentävyysperiaatteen tär­keys. Periaatteen mukaan yhteisön tu­lonsiirrot eivät saa johtaa jäsenmaiden oman rakennerahoituksen vähenemi­seen.
In other words, EU structural aid must be additional to and supplement national investment.
Toisin sanoen EU:n rakennetuen täytyy olla lisänä tai täydennyksenä kansallisille investoinneille.
An important aspect of EU structural expenditure is multilateral monitoring under which both recipient Member States and the EU, through the Commission, agree on the Community Support Framework (CSF) and its implementation.
Tärkeä näkökohta EU:n rakennerahoituksessa on monenkeskinen ohjaus ja valvonta, johon jäsenvaltiot ja EU, komission välityksellä sitoutuvat yhteisön tuki­kehyssopimuksella ja sen toteuttamisella.
One rationale for this is to ensure that convergence aid is used as intended, so providing reassurance to EU taxpayers.
Yksi perus­te tälle on varmistaa, että lähentymiseen osoitettu tuki käytetään sen alkuperäistarkoltuksen mukaisesti ja siten vakuuttaa myös EU:n veronmaksajat rahoituk­sen oikeasta käytöstä.
The involvement of recipient Member States is for reasons of subsidiarity, in that they are acknowledged to be in the best position to propose projects and to judge the appropriateness of expenditure.
Jäsenvaltioiden osallistumi­nen prosessiin perustuu läheisyysperiaatteeseen: jäsenvaltioilla on paras tietämys tarvittavista projek­teista ja rahoituksen parhaiten soveltuvasta käytöstä.
As noted above, however, direct income support to farmers under the CAP is different from other EU redistributive expenditure, in that it is aimed at redistributing income between people rather than at fostering investment in particular regions.
Kuten alemmin todettiin, maatalouden suorat tulotuet poikkeavat EU:n uudelleenjakopolitiikan linjasta, kos­ka tulonsiirrot kohdennetaan siinä yksityishenkilöille eikä alueiden investointien edistämiseen.
Indeed, the more the CAP moves away from price support towards income support, the more it becomes a means of interpersonal redistribution, with no direct intention of reducing regional disparities in growth potential.
Mitä enem­män yhteinen maatalouspolitiikka siirtyy hintatuesta suoraan tulotukeen, sitä enemmän politiikka merkit­see tulonsiirtoja kansalaisten välillä eikä se suoranai­sesti pyri vähentämään alueiden välisiä eroja kasvun mahdollisuuksissa.
The European Commission has suggested that at least part of this income support could be co-fi-nanced by Member States (see European
Komissioon esittänyt, että jäsen­valtioiden tulisi rahoittaa ainakin osa suorasta tulo­tuesta (ks.
GNP and structural expenditure, 1999
BKTL ja rakennekustannukset, 1999
Structural expenditure increased over the two programming periods, 1988 to 1993 and 1994 to 1999, but is due to decline in the period 2000 to 2006 (Graph 25, in which funds going to the acceding Member States are shown separately).3 There is a clear inverse relationship between structural expenditure and the relative prosperity of Member States, but it is not entirely systematic (Graph 26).
Rakennerahoitus kasvoi kahdella edellisellä kaudel­la, vuosina 1988­19993 ja 1994­1999, mutta alka­neella kaudella 2000­2006 sen määrä vähenee (kaa­vio 25, jossa hakijamaihin suunnatut varat on osoitettu erikseen)3. Rakennerahastomenojen ja suhteellisen varallisuuden välillä on selvä käänteinen riippuvuus jäsenmaissa, mutta se ei ole täysin järjestelmällistä (kaavio 26).
Structural expenditure (EUR per head)
Rakennekustannukset (EUR per asukas)
Whilst the largest part of the Structural Funds is allocated on a regional basis, the Guidance section of the European Agricultural Guidance and Guarantee Fund (EAGGF) and the Cohesion Fund are allocated to Member States.
Toisin kuin aluekehltysrahastovarat (EAKR­rahoitus), joista suurin osa kohdistetaan alueperusteisesti, suunnataan maatalouden ohjaus­ ja takuurahaston (EMOTR) sekä koheesiorahaston varat jäsenmaille.
The limited importance of the latter in relation to the former (the EAGGF-Guidance and Cohesion Fund account for about 23% of total structural expenditure) can mean that Member States with similar GDP per head have different access to funds, as in the case of Sweden and Italy, for example.
Viimeksimainittujen rahoituslähteiden rajallisuus suh­teessa EAKR­raholtukseen (EMOTR­ ja koheeslora­hastovarat muodostavat 23 % kokonais­rakennera­hoituksesta) voi käytännössä tarkoittaa rahoituksen saatavuus voi poiketa huomattavasti maiden välillä vaikka niiden BKT olisi samalla tasolla, kuten esimer­kiksi Italian ja Ruotsin tapaukset osoittavat.
111.1 The EU Budget and economic and social cohesion
III.1 EU:n talousarvio ja taloudellinen ja sosiaalinen koheesio
The 1994 Decision also progressively reduced the maximum call rate of VAT from 1.4% in 1995 to 1% by 1999.
Tulot EU-budjetissa pimus siten progressiivisesti vähensi maksimaalista liikevaihtoveron maksuastetta vuoden 1995 1,4 %:sta 1 %:iln vuonna 1999.
The March 1999 Berlin European Council and the new Own Resources Decision further reduced the maximum VAT call rate to 0.75% in 2002 and 2003 and to 0.5% from 2004 on.
Maaliskuussa 1999 Berliinissä kokoontunut Eurooppaneuvosto sekä "omien varojen käytön" sopimus määrittelivät edelleen suurimmaksi liikevaihtoveron maksuasteeksi 0,75 % vuosina 2002-2003 ja 0,5 %:ksi vuodesta 2004 lukien.
The EU Budget is financed by the EU's own resources, ie custom duties, agricultural and sugar levies, VAT resources and those related to GNP.
EU:n budjetti rahoitetaan EU:n omista rahoituslähteistä eli tullimaksuista, maatalous-ja sokeriverosta, liikevaihtoverosta ja jäsenosuuksista.
In recent years, GNP resources have increased in importance, while VAT resources and the other sources have declined (Graph 27).
Viime vuosina on BKT-perusteiden jäsenosuuksien merkitys lisääntynyt, kun taas liikevaihtoveron ja muiden tulolähteiden osuus on vähentynyt (kaavio 27).
With the new Own Resources Decision, which will come into force on 1 January, 2002, this trend will be further reinforced.
1.2.2002 voimaan tulevan päätöksen "omien varojen käytöstä" mukaisesti tämä suunta vahvistuu tulevaisuudessa.
The increased importance given to GNP resources in future years will reduce the regressive nature of the system substantially, so effectively nullifying an issue which could have become potentially contentious with enlargement and the very low levels of GNP per head in many of the acceding countries.
Jäsenosuuksien kasvava merkitys tulonlähteenä vä hentää järjestelmän regressiivisiä vaikutuksia tulevina vuosina ja siten poistaa ongelman, joka olisi laajenemisen ja alhaisen BKT:n omaavien maiden liittymisen myötä tullut ajankohtaiseksi.
Cohesion and budgetary balances
Yhteenkuuluvuus ja budjetin tasapaino
Unlike in the case of national budgets, where progressive taxation plays an important redistributive role, in the EU budget, contributions are proportional to the capacity to pay measured by nominal GNP at current exchange rates.
Toisin kuin kansallisissa budjeteissa, joissa progressiivisella verotuksella on tärkeä merkitys tulonjaon kannalta, EU-budjetlssa jäsenosuudet ovat suhteessa maiden maksukykyyn.
Redistributive objectives, as noted above, are, therefore, pursued through expenditure alone.
Tätä mitataan nimellisellä BKT:llä kulloinkin senhetkisen vaihtokurssin mukaan.
The importance of VAT resources to revenue, however, is liable to produce regressive effects.
Liikevaihtoveron suhteellisen suuri merkitys tulonlähteenä on kuitenkin taipuvainen tuottamaan päinvastaisia vaikutuksia.
To correct for this, the 1988 Own Resources Decision capped the VAT base of all Member States to 55% of
Tämän korjaamiseksi määriteltiin vuoden 1988 sopimuksessa omien varojen käytön (Own Resources Decision) ylärajaksi kaikille jäsen maille 55 % BKT:stä.
Composition of EU own resources, 1985-2006
EU:n omien varojen koostumus 1985-2006 miljardia EUR
Economic literature is nearly unanimous on the positive and direct relationship between income inequality and social policy.
Taloustieteellinen kirjallisuus on lähes yksimielinen tulonjaon epätasaisuuden ja sosiaalipolitiikan positiivisesta ja suorasta suhteesta.
For the most recent findings in Europe see, for example, K. Caminada and K. Goudswaard (2000).
Viimeaikaisista tutkimustuloksista Euroopassa ks. esimerkiksi K. Caminada ja K. Gouswaard (2000).
111.2 The contribution of structural policies to economic and social cohesion: results and prospects tempts to draw lessons from the establishment of the new method of programming for the period 2000 to 2006; the fourth section considers the different financial instruments created to assist the enlargement process.
III.2 Rakennepolitiikan vaikutus taloudelliseen ja sosiaaliseen koheesioon: tulokset ja tulevaisuuden näkymät
Since their creation, the Structural Funds and the Cohesion Fund have represented the main instruments of social and economic cohesion policy, which is a priority objective of the Union.
Rakennerahastot ja koheesiorahasto ovat niiden perustamisesta saakka olleet EU:n tärkeimmän tavoitteen, sosiaaliseen ja taloudelliseen yhteen kuuluvuuteen tähtäävän politiikan pääasialliset työkalut.
These are aimed at strengthening the structural factors which determine competitiveness, and therefore the growth potential of less advantaged regions.
Rahastojen avulla tähdätään kilpailukykyyn vaikuttavien rakenteellisten tekijöiden vahvistamiseen ja sitä kautta vähemmän kehittyneiden alueiden kasvupotentiaalin lisäämiseen.
The financial effort to improve cohesion
Tämä luku on jaettu neljään osaan.
The macroeconomic aspect of structural support
Yhteenkuuluvuuden parantamisen rahoitukselliset toimenpiteet
Over 10 years have passed since the reform of the Structural Funds in 1988.
Vuoden 1988 rakennerahastouudistuksesta on nyt kulunut yli 10 vuotta.
A first evaluation of the results was presented in the First Report on Economic and Social Cohesion.
Ensimmäinen arviointi uudistuksen tuloksista esitettiin taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden ensimmäisestä kausikertomuksessa.
This showed the progress made in terms of convergence and cohesion and the contribution of structural policies to the attainment of these objectives.
Se osoitti, että sekä lähentymisessä että yhteenkuuluvuudessa oli edistytty ja että rakennepolitiikalla oli vaikutettu tähän kehitykseen.
The report had also suggested possible ways of improving the effectiveness of structural policies and these were integrated into the new regulatory framework.
Raportissa myös esitettiin parannusehdotuksia rakennepolitiikan tehostamiseksi ja nämä esitykseton myös huomioitu uusissa säädöksissä.
This financial effort is significant in macroeconomic terms, especially in Objective 1 regions (Table 9).
Komission panostukset yhteenkuuluvuuden tukemiseen sisältävät merkittävän rahoituksellisen ulottuvuuden.
Change in the scale of the Structural Funds, 1988-2006
Rakennerahastojen muutos 1988-2006 miljoona EUR
The Berlin Council (March 1999) confirmed the will to continue pursuing this political priority, made even more necessary by future enlargement, because of the substantial differences in the level of development.
Berliinin Eurooppa-neuvostossa kokouksessa (maaliskuussa 1999) vahvistettiin, että yhteenkuuluvuus säilyy poliittisena prioriteettina, joka on EU:n laajentumisen myötä yhä tärkeämpi, koska erot alueellisessa kehityksessä ovat merkittävät.
Given the scale of the financial transfers involved, it is important to assess the effectiveness of the policies pursued in reducing regional disparities and increasing economic convergence.
Kun ottaa huomioon taloudellisten tulonsiirtojen määrän, joka tähän politiikkaan käytetään, on myös tärkeää arvioida alueellisten erojen vähentämiseen ja taloudelliseen lähentymiseen tähtäävän politiikan tehokkuutta.
At the same time, the system for managing the Structural Funds has become more decentralised, with a clearer division of responsibilities and, as a result, the creation of stronger instruments for monitoring, control and evaluation.
Rakennerahastojen hallinnointi on samanaikaisesti muuttunut yhä hajautuneemmaksi ja vastuunjakoa on selkiytetty, jonka seurauksena on luotu myös vahvemmat seuranta-, valvonta- ja arviointijärjestelmät. telmät.
III.2 The contribution of structural policies to economic and social cohesion: results and prospects
.2 Rakennepolitiikan vaikutus taloudelliseen ja sosiaaliseen koheesioon: tulokset ja tulevaisuuden näkymät
Table 9 Economic effects of the Structural and Cohesion Funds
Taulukko 9. Rakenne- ja koheesiorahastojen taloudellinen merkitys
% Gross fixed capital formation
Kiinteän bruttopääoman muodostus, %
Structural and Cohesion Funds: commitment data up to 1999; forecasts for 2000-2006 Source: European Commission, estimates based on Eurostat data and projections for 2000-2006
Rakenne- ja koheesiorahastot: päivitetty aineisto vuoteen 1999: ennuste vuosille 2000-2006. Lähde: Euroopan komissio: ennusteet perustuvat Eurostatin aineistoihin ja laskelmiin vuosille 2000-2006.
2000-2006 (around EUR 136 billion) will go to Objective 1 regions compared to 68% in 1994-1999 (including Community Initiatives).
vastaavat yhdessä yli kolmasosasta yhteisön kaik­kien politiikan alojen Pudjetista (kaavio 28).
This financial concentration will enable the average intensity of aid per inhabitant each year in Objective 1 regions to be maintained at the same level as in 1999 (Table 10).
ta (noin 134 miljardia) suunnataan tavoite 1 alueille ajanjaksolla 2000­2006. 1994­1999 osuus oli 68 % (sisältää yhteisöaloitteet).
These regions will also receive funding from the Community Initiatives.
Nämä alueet saavat tukea myös yhteisöaloitteista.
the period 1994 to 1999, Community funding in Portugal amounted to 3.3% of GDP, in Greece, 3.5% and in Ireland, 2.4%, all three countries consisting entirely of Objective 1 regions.
Taloudelliset panostukset ovat makrotaloudelli­sesta näkökulmasta erityisen merkittävät tavoite 1 alueille (taulukko 9). Ajanjaksolla 1994­1999 oli yhteisön rahoitus Portugalille 3,3 % BKT:stä, Krei­kalle 3,5 % ja Irlannille 2,4 %.
In the other countries with Objective 1 regions, the figure varied between 0.2% of GDP (Germany) and 1.5% (Spain).
Kaikki kolme maata kuuluvat kokonaisuudessaan tavoite 1 alueeseen. Muissa maissa, joissa on tavoite 1 ­alueita, osuus BKT:stä vaihteli 0,2 %:n (Saksa) ja 1,5 %:n (Espan­ja) välillä.
Community support of investment was even greater, accounting for almost 15% of total investment in Greece, around 14% in Portugal, 10% in Ireland and 6% in Spain.
Yhteisön investointituki muodosti vielä suuremman osuuden. Tuet muodostivat Kreikassa lähes 15 %, Portugalissa osuus oli noin 14 %, Irlan­nissa 10 % ja Espanjassa 6 % BKT:stä.
The implication is that, without Community transfers, economic growth, to which investment is a major contributor, would have been less in the cohesion countries.
Tämän vuoksi, koheesiomaiden taloudellinen kasvu olisi ollut huomttavasti hitaampaa ilman yhteisön tukea.
Consolidation of financial concentration in Objective 1 areas
Tavoite 1 alueiden rahoituksen vakauttaminen
Community structural policies have the effect of transferring budgetary resources towards regions where development is lagging.
Yhteisön rakennepolitiikan tavoitteena on kehitk­sestä jälkeenjääneiden alueiden taloudellinen tu­keminen.
The scale of intervention in the cohesion countries is therefore considerably larger than in the rest of the Union.
Koheesiomaiden saama tuki on siten huomattavasti suurempi kuin muiden maiden saa­mat tulonsiirrot.
Almost 70% of total allocations for the Structural Funds for the period
Lähes 70 % rakennerahastovarois­
One of the priorities of Agenda 2000 was to increase the geographical concentration of support in the most disadvantaged areas of the Union, as well as providing temporary support for regions where Community
Yksi Agenda 2000:n ensisijaisista tavoitteista oli li­sätä aluepoliittisen tuen keskittämistä heikoimmille alueille sekä tukea väliaikaisesti alueita, joiden tu­kikausi on loppumassa.
Table 10 Expenditure by Objective in successive periods, excluding phasing-out (average EUR per head per year at 1999 prices)
Taulukko 10. Kulutus tavoitealueittain peräkkäisinä ajanjaksoina, siirtymäkaudet poislukien (keskimääräinen EUR/asukas/vuosi vuoden 1999 hinnoissa)
Objective 1 - highest - lowest Objective 2 Objective 3 Cohesion Fund
Tavoite 1 - korkein - alhaisin Tavoite 2 Tavoite 3 Koheesiorahasto
111.2 The contribution of structural policies to economic and social cohesion: results and prospects
III.2 Rakennepolitiikan vaikutus taloudelliseen ja sosiaaliseen koheesioon: tulokset ja tulevaisuuden näkymät
GDP per head (EUR), 1995 aid is set to come to an end. In 2006, Objectives 1 and 2 will cover 41 % of EU population, a proportion close to the Commission's proposal in Agenda 2000, which was for a maximum figure of between 35% and 40%.
BKT per asukas (EUR) 1995 hastouudlstuksen jälkeen ei vastaavaa tuen keskit­tämistä ole tapahtunut.
There is some continuity with the earlier period, except for the regions eligible for transitory support and the UK, for which the coverage rate has been increased by almost half (see Table A.31 for the support provided by country in the two programming periods).
väestön määrä on lähes kaksinkertaistunut (ks. taulukko A.31 malttainen tuen jakautuminen kah­della tukikaudella).
The increased geographical concentration is the result of the strict application of the eligibility criterion for Objective 1 and the introduction of ceilings on eligible population, decided by the Commission, for each Member State as regards Objective 2.
Lisääntynyt maantieteellinen keskittäminen on seurausta tavoite 1 ­alueiden kriteeristön tiukentu­mlsesta ja tavoite 2 ­alueiden väestömäämäärän ylärajan määrittämisestä.
For Objective 1 regions, the strict application of the 75% of average EU GDP threshold, except for northern regions in Sweden and Finland which were
Tavoite 1 ­alueille on ollut tärkeimpänä kriteerinä, että alueiden BKT on alle 75 % EU:n keskiarvosta. Poikkeuksena olivat Suomen ja Ruotsin pohjoiset alueet, jotka olivat 6­tukialueina edellisellä kaudel­la.
For Objective 2 areas, the coverage rate was reduced to 18% of EU population (from 25% in 1999 for Objectives 2 and 5b together).
Tavoite 2 alueiden väestöosuutta vähennettiin 18 %:iln EU:n väestöstä (vuoden 1999 25 %:ta, mikä sisältää sekä tavoite 2 että 5b alueiden väes­tön).
Within the population ceilings decided by the Commission,1Member States had considerable room for manoeuvre in drawing up the list of eligible regions, while complying with the obligation to ensure that at least 50% of the population concerned fulfilled the so-called
Jäsenvaltioilla on komission määrittelemissä rajoissa1runsaasti mahdollisuuksia päättää tuki­alueistaan, kun vain vähintään 50 % tukialuieden väestöstä täyttää ns. yhteisön kriteerit.
32 Allocations of Structural Funds and GDP by Member State, 2000-06
32 Rakennerahastoista myönnetyt varat ja BKT jäsenmaittain, 2000-06
31 Allocations of Structural Funds and GDP by Member State, 1994-99
31 Rakennerahastoista myönnetyt varat ja BKT jäsenmaittain, 19941999
III.2 The contribution of structural policies to economic and social cohesion: results and prospects and Spain.
.2 Rakennepolitiikan vaikutus taloudelliseen ja sosiaaliseen koheesioon: tulokset ja tulevaisuuden näkymät
Table 11 Coverage rate of Structural Funds, 1993-2006
Taulukko 11.
Territorial continuity and fragmentation
Rakennerahastojen kattavuus 1989-2006
% total population 2006
% koko väestöstä 2006
Objective 1 Objective 2 Objective 5b Total
Tavoite 1 Tavoite 2 Tavoite 5b Yhteensä
Few areas not covered by either Objective 2 or Objective 5b during the period 1994 to 1999 were proposed by Member States for eligibility under any of the Objectives, these being estimated to have a population of around 9.4 million, only 16% of that eligible for Objective 2 for the period 2000 to 2006.
Yleishuomautusta on kuitenkin syytä tarkentaa: neljä jäsenmaata, Saksa, Belgia, Suomi ja Alankomaat, ovat muuttaneet tukialuejakoaan merkittävästi vuo den 19941999 jaosta, pääasiassa kaupunkiseutujen tukemisen vuoksi.
'Community' criteria.
Teolliset ja kaupunkimaiset alueet etusijalla
The general statement needs, however, to be qualified. Four Member States (Germany, Belgium, Finland and the Netherlands) have in fact modified the choice of areas for support significantly as compared with the 1994 to 1999 period, mainly to take advantage of the urban dimension of the new Objective 2.
Komission vuonna 1999 ja 2000 tekemien päätös ten mukainen aluejako aluetyypeittäin vastaa hyvin Eurooppa-neuvoston ohjeellista päätästä: teolliset tavoite 2 -alueet kattavat 8,5 % EU:n väestöstä, maaseutualueet 5,2 %, kaupunkimaiset alueet 1,9 %, kalastuksesta riippuvaiset alueet 0,3 % ja muut alueet 2,1 %.
At the EU level, the share of rural areas in Objective 2 will therefore be slightly higher than indicated in the regulations.
Tavoite 2 -ohjelman maaseutualueiden osuus on tulevalla kaudella EU-tasolla ohjeistoa suurempi.
In addition to the measures implemented under the rural development policy supported by the EAGGF-Guarantee section, Member States have judged it useful and necessary to make the more vulnerable rural regions eligible for a wider range of support measures from the ERDF and the ESF.
EMOTR- rahaston maaseudun tukemiseen ohjatun rahoituksen lisäksi jäsenvaltiot ovat todenneet hyödylliseksi ja tarpeelliseksi osoittaa laajempaa rahoitusta maasetualueille myös aluekehitysrahaston (EAKR) ja sosiaalirahaston (ESR) kautta.
In addition, a considerable degree of fragmentation of eligible areas is evident, reflecting Member States' attempts to maximise the overall coverage of Objective 2.
Komission mukaan EU:n sekä kansallisen aluepolitiikan tulisi keskittyä vaikeimmassa olevien alueiden kehityksen tukemiseen. Lisäksi komissio on suosittanut kansallisen tukijaon ja tavoite 1 ja 2 alueiden jaon yhtenäistämistä.
This could make it more difficult to implement a policy of restructuring, given that it multiplies problems of distinguishing between different areas and so complicates the management of programmes.
Vaikka taantuvat kaupunkialueet näyttäisivät ole van aliedustettuina, tämä ei käytännössä ole totta, sillä ne sisältyvät teollisiin alueisiin.
Such a fragmentation gives rise to the risk of diluting the effects of Community intervention.
Sama pätee kalstuksesta riippuvaslin alueisiin, sillä eräät jä senmaat ovat sisällyttäneet satamia joko maaseutu- tai teollisuusalueisiin.
Limited coherence with the maps of State regional aids
Monet komission ehdotukset ovat toteutuneet: tuneet:
Although urban areas in decline appear to be un-der-represented, this is not the case, since they are also included among industrial areas.
Tukien jakautuminen erityyppisten alueiden välille vaihtelee paljon maittain. Kaupunkimaiset alueet ovat tärkeitä Belgiassa, Alankomaissa, Luxemburgissa ja Iso-Britanniassa.