natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Progress on delivering further market reforms has been mixed so far. Much has been doneby the Commission, the European Parliament and by the Council to overcome the ‘delivery gap’ at EU level signalled by the Barcelona European Council.
Edistyminen markkinauudistusten jatkamisessa on ollut tähän mennessä vaihtelevaa.Komissio, Euroopan parlamentti ja neuvosto ovat tehneet paljon työtä Eurooppaneuvoston Barcelonan kokouksessa esille tuodun ”tulosvajeen” paikkaamiseksi.
There have beennotable recent successes such as those on opening of energy markets, the single European sky and postal services.
Viimeaikoina on saavutettu jonkin verran menestystä, esimerkkeinä energiamarkkinoidenavaaminen, yhtenäinen eurooppalainen ilmatila ja postipalvelut.
But some of the most pressing reforms are still beingdelayed.
Osa tarpeellisimmistauudistuksista on kuitenkin edelleen myöhässä.
The Community patent and pending proposals on tax and on procurement arejust some examples.
Yhteisöpatentti sekä verotusta ja hankintojakoskevat ehdotukset ovat joitakin esimerkkejä näistä.
A source of even greater concern is the continuing problem of ensuring that rules agreedby the Council and European Parliament and the orientations given by the European Council are transformed into national action.
Vieläkin suurempi jatkuva ongelma on sen varmistaminen, että Eurooppaneuvoston ja Euroopan parlamentin sopimat säännöt ja Eurooppaneuvoston antamat suuntaviivatjohtavat toimiin kansallisella tasolla.
—On average, for legislation, it takes four and half years from the moment rules areproposed before they are uniformly applied across all Member States.
Lainsäädännön osalta sääntöjen ehdottamisesta menee keskimäärin neljä ja puolivuotta siihen, kun toimenpiteitä sovelletaan yhdenmukaisesti kaikissa jäsenvaltioissa.
This is aroundtwo years longer than should be the case taking account of the time needed to steermeasures through the decision-making machinery and implement them at nationallevel.
Tämä on noin kaksi vuotta enemmän kuin pitäisi ottaen huomioon se aika, jokatarvitaan päätöksentekokoneiston läpi käymiseen ja kansalliseen täytäntöönpanoon.
—Nevertheless there has been some progress.
Asiassa on kuitenkin tapahtunut jonkin verran edistystä.
The European Council in Stockholm seta target transposition rate of 98.5 % of all internal market directives set by the European Council, as well as the additional target set in Barcelona of zero tolerance formeasures that were more than two years overdue.
Eurooppaneuvoston Tukholman kokouksessa tavoitteeksi asetettiin 98,5 prosentin täytäntöönpanoastekaikkien sisämarkkinadirektiivien osalta, ja Barcelonassa asetettiin lisätavoite,jonka mukaan niiden toimenpiteiden täytäntöönpanovaje, joiden täytäntöönpanoon viivästynyt yli kaksi vuotta, olisi saatava nollaan.
Such targets can only be viewedas staging posts on the road to full compliance with Community law.
Tällaisia tavoitteita voidaanpitää ainoastaan virstanpylväinä yhteisön lainsäädännön täydellisen noudattamisentiellä.
Graph 4 — Implementing the internal market’s legal framework
Kaavio 4: Sisämarkkinalainsäädännön soveltaminen
Note: Percentage of internal market directives NOT yet communicated as being transposed.Source: Commission services.
Huom: Niiden sisämarkkinadirektiivien prosenttiosuus, joiden täytäntöönpanosta EI ole saatu ilmoitusta.Lähde: Eurostatin työvoimatutkimus.
—In November 1997 the transposition deficit was still above 3 percentage points in all Member States, in November 2002 this was only true for three.
Marraskuussa 1997 yhteisön säädöksistä oli saattamatta osaksi kansallista lainsäädäntöäyli kolme prosenttia kaikissa jäsenvaltioissa, mutta marraskuussa 2002 näin oli vainkolmessa jäsenvaltiossa.
The improvementsin Sweden and to a lesser extent in Belgium and Austria show what is possible withpolitical will over a relatively short period.
Ruotsin sekä vähäisemmässä määrin Belgian ja Itävallankokemukset osoittavat kuitenkin, miten paljon on mahdollista saada aikaan lyhyessäajassa, jos vain poliittista tahtoa löytyy.
Nevertheless, in the months since the Barcelona European Council the transposition deficit has started to increase once againwith the number of Member States meeting the Stockholm target slipping back fromsix to five and only one Member State — Finland, meeting the zero tolerance target.
Eurooppaneuvoston Barcelonan kokouksenjälkeisinä kuukausina täytäntöönpanovaje on kuitenkin alkanut jälleen kasvaa jatavoitteeseen yltävien jäsenvaltioiden määrä on pudonnut kuudesta takaisin viiteen.Ainoastaan yksi jäsenvaltio – Suomi – täyttää Barcelonassa asetetun nollatavoitteen.
All this increases costs for business, impacts trade and often undermines the regulatorygoals such measures pursue.
Tämä kaikki lisää kustannuksia yrityksille, vaikuttaa kaupankäyntiin ja heikentää useinnäiden toimenpiteiden sääntelytavoitteita.
2.2.2 Boosting investment and productivity through knowledge,innovation and business dynamism
2.2.2 Investointien ja tuottavuuden lisääminen osaamisen,innovaatioiden ja yritysten dynaamisuuden avulla
Knowledge is an important factor in releasing the potential of the Lisbon agenda.
Osaaminen on tärkeä tekijä Lissabonin toimintaohjelman täyden potentiaalinsaavuttamisessa.
Theknowledge captured in new technologies and processes can drive growth, competitionand new jobs and deliver a cleaner environment.
Uusiin teknologioihin ja prosesseihin sisältyvä osaaminen voi aikaansaadakasvua, kilpailua ja uusia työpaikkoja sekä johtaa puhtaampaan ympäristöön.
But knowledge must be treated as partof the wider framework in which businesses grow and operate.
Muttaosaamista on kohdeltava osana laajempaa yritysten kasvu- ja toimintakehystä.
Equipping people withthe right skills is a key tool in overcoming risks of exclusion and improving cohesion.Establishing the bridge between knowledge and the marketplace and backing it by theright environment for innovation is the new competitiveness challenge.
Oikeidentaitojen tarjoaminen ihmisille on ratkaiseva keino vähentää syrjäytymisen vaaraa jalisätä yhteenkuuluvuutta. Kilpailukyvyn uutena haasteena on nivoa osaaminen jamarkkinat yhteen ja tukea innovaatioita oikeanlaisella ympäristöllä.
In general terms, Member States are increasingly conscious of the need toimprove theoverall business environment.Actions underway vary from cutting red tape, reducingthe formalities and costs involved in creating a new business, easing the process of transferring such businesses, promoting public and private business support mechanisms,such as business angel schemes, and changing approaches to business failure.
Yleisesti ottaen jäsenvaltiot ovat aiempaa paremmin tietoisia tarpeesta parantaa yleistäliiketoimintaympäristöä.Käynnissä olevilla toimilla vähennetään uuden yrityksenperustamiseen liittyvää byrokratiaa, muodollisuuksia ja kustannuksia, helpotetaanyritysten siirtämistä, edistetään julkisia ja yksityisiä yritysten tukimekanismeja, kutenpääomasijoittamista (business angels), ja muutetaan suhtautumista yritystenepäonnistumiseen.
Yetalthough Europe is as good at creating businesses as the United States, businesses hereoften have difficulty growing.
Vaikka Eurooppa menestyy yhtä hyvin kuin Yhdysvallat yritystenperustamisessa, täällä yrityksillä on usein vaikeuksia kasvaa.
The entrepreneurial culture within the Union needs to befurther strengthened.
Yrittäjyyden kulttuuriaunionissa on vahvistettava edelleen.
Box 5 The Lisbon strategy and industry
Laatikko 5 – Lissabonin strategia ja teollisuus
The Lisbon strategy actions will be a key factor in the competitiveness of the whole of the EU economy.It is relevant to businesses of all sizes and all sectors. The Union’s industrial base— and the low to medium-technology businesses that predominate in the future Member States— is central to Lisbon’s success.
Lissabonin strategiaan kuuluvat toimet ovat keskeinen tekijä EU:n koko talouden kilpailukyvynkannalta.Strategia on merkityksellinen kaikenkokoisille yrityksille ja kaikille talouden aloille.Unionin teollinen pohja – ja tulevissa jäsenvaltioissa enemmistönä olevat alhaisen tai keskitasonteknologian yritykset – on keskeistä Lissabonin strategian onnistumiselle.
It has played an important role in driving the successes of thelate 1990s and the fragile signs of recovery seen in 2002 have been largely export-led.
Sillä on ollut tärkeärooli 1990-luvun lopun menestyksessä, ja vuonna 2002 havaitut varovaiset elpymisen merkitovat olleet pääosin vientiin perustuvia.
In the face of competition from newly industrial countries, EU industry has outperformed itsmain competitors.While the Union’s share in world exports fell from an average of 19.3 % overthe 1991/95 period to 18.4 % in 2002, the US share over the same period dropped from 15.1 to12.1 %, and Japan’s share from 12.2 to 8.2 %.
Vasta teollistuneista maista tulevan kilpailun paineessa EU:n teollisuus on menestynyttärkeimpiä kilpailijoitaan paremmin.Vaikka unionin osuus maailman kokonaisviennistäputosi vuosien 1991–1995 keskimääräisestä 19,3 prosentista 18,4 prosenttiin vuonna 2002,Yhdysvaltain osuus putosi samaan aikaan 15,1 prosentista 12,1 prosenttiin ja Japanin osuus 12,2 prosentista 8,2 prosenttiin.
Furthermore, in some major industrial sectors suchas automobiles, aeronautics, mobile communications or pharmaceuticals, EU companies haveachieved world leadership.
Lisäksi joillakin keskeisillä teollisuuden aloilla, kuten autoteollisuudessa, ilmailussa, matkaviestinnässä ja lääketeollisuudessa, EU:n yritykset ovat saavuttaneetjohtoaseman maailmassa.
The Commission has recently set out its ideas for the role of industrial policy in fostering com-
Komissio on äskettäin esittänyt ajatuksiaan teollisuuspolitiikan asemasta kilpailukyvyn edistämisessä laajentuneessa unionissa. (8
The Commission will return in the second halfof the year to pull together these separate strands to reinforce its approach to the businessesacross all sectors that are the driving force behind jobs and growth.
Vuoden jälkipuolellakomissio kokoaa nämä erilliset kannanotot yhteen vahvistaakseen yrityksiä koskevaalähestymistapaansa kaikilla aloilla, sillä yritykset ovat se voima, joka luo työpaikkoja ja kasvua.
)Communication on industrial policy in an enlarged Union, COM(2002) 714, 11.12.2002.
)”Teollisuuspolitiikka laajentuneessa unionissa”, KOM(2002) 714, 11.12.2002.
Although progress has been made in moving towards a knowledge-based economy, the Union is still lagging behind its main competitors in terms of investment and perform- ance (9), despite policy measures put in place in many Member States.
Siirtymisessä osaamistalouteen on edistytty, mutta unioni on edelleen jäljessä tärkeimpiäkilpailijoitaan investoinneissa ja suorituksissa (9), huolimatta monissa jäsenvaltioissakäyttöön otetuista toimenpiteistä.
The paybacks onresearch and innovation are often more favourable in other parts of the world, and industry in the last decade has increasingly voted with its feet.
Tutkimuksesta ja innovaatioista saatava tuotto onusein suurempi muissa osissa maailmaa, ja kuluneen vuosikymmenen aikana teollisuusonkin yhä useammin äänestänyt jaloillaan.
Today 40 % of the research of Europe’s largest companies takes place outside the Union.
Nykyisin 40 prosenttia Euroopan suurimpienyritysten tekemästä tutkimuksesta tapahtuu unionin ulkopuolella.
Enlargement will add a newdimension to this.
Laajentuminen tuotähänkin uuden ulottuvuuden.
The skills base and lower costs in the future Member States and candidate countries can offer an attractive home for new research.
Tulevien jäsenvaltioiden ja ehdokasmaiden osaamispohjaja alhaisemmat kustannukset voivat tarjota houkuttelevan sijoittautumiskohteen uudelletutkimukselle.
There are numerous examples of the problems faced by the Union as a whole when compared with its competitors or the best performing Member States.
Koko unionin kohtaamista ongelmista sen kilpailijoihin tai parhaiten menestyviinjäsenvaltioihin verrattuna voidaan esittää lukuisia esimerkkejä:
—There are five researchers per thousand working peoplecompared to eight in the United States and nine in Japan.
Esimerkiksi tuhatta työssäkäyvää henkeä kohti tutkijoita on viisi, kun Yhdysvalloissa heitä on kahdeksan ja Japanissa yhdeksän.
In the three best performing Member States the figure is around 10 per thousand.
Kolmessa parhaitenmenestyvässä jäsenvaltioissa vastaava luku on noin kymmenen tuhannesta.
—The average level of high-tech patents(28 per million inhabitants) highlights awide variation across the Union with Finland (138), Sweden (95) and the Netherlands(58) ranking well above average.
Korkean teknologian patenttienkeskimääräinen taso(28 patenttia miljoonaaasukasta kohti) korostaa suuria eroja unionin sisällä; Suomi (138), Ruotsi (95) ja Alankomaat (58) sijoittuvat kirkkaasti keskiarvon yläpuolelle.
—Public expenditure on education(around 5 %) and total expenditure on R & D(around 1.9 %) as a share of GDP, hardly changed in the second half of the 1990s,even if for R & D Member States are now strengthening measures to boost investment, for example, through fiscal incentives, promotion of risk capital, universityindustry collaboration and selective immigration policies. Yet the public investmentin education in the three best performing Member States amounts to 7.3 % of GDPand for research the figure is above 3 %. —ICT spendinghas risen significantly since the mid-1990s even if it has remained belowthat in the United States and does not seem, on its own, to have brought about a similar or uniform boost to EU productivity.
Osuutena BKT:sta julkiset koulutusmenot(noin 5 prosenttia) ja T & K-menotkokonaisuutena (noin 1,9 prosenttia) eivät juuri muuttuneet 1990-luvun loppupuolella,vaikka jäsenvaltiot ovatkin alkaneet tehostaa toimenpiteitä T & K -investointienlisäämiseksi esimerkiksi verokannustimien avulla, edistämällä riskipääoman saantiasekä yliopistojen ja teollisuuden yhteistyötä ja valikoivalla maahanmuuttopolitiikalla.Kolmessa parhaiten menestyvässä jäsenvaltiossa julkiset koulutusinvestoinnit ovat7,3 prosenttia BKT:sta ja tutkimusinvestoinnit yli 3 prosenttia. –
Continued investment in ICT is also critical to modernising public services.
Jatkuva investoiminen tieto- ja viestintätekniikkaan on olennaisen tärkeäämyös julkisten palvelujen nykyaikaistamiseksi.
Investment tends to be higher in education, R & D and information technology in Sweden, Denmark, Finland, while the rise in overall business investment as a percentage of GDP has been steepest in catching-up countries — Greece, Ireland, Portugal and Spain.Higher investment and the impact of the internal market and improved competitivenesscontributed to productivity growth, even if it failed to close the gap with growth in the United States. Improvements in total factor productivity — possibly reflecting strongerinvestments in technology, innovation and knowledge — were highest in Greece, Ireland and Finland. TFP growth in Ireland and Greece was twice that in Spain and Portugal despite comparable increases in the level of overall business investment in all thosecountries. 9
Koulutukseen, T & K -toimintaan ja tietotekniikkaan suuntautuvat investoinnit ovatyleensä korkeampia Ruotsissa, Tanskassa ja Suomessa, kun taas liike-elämänkokonaisinvestointien osuus BKT:sta on noussut jyrkimmin kiinnikurojamaissa –Kreikassa, Irlannissa, Portugalissa ja Espanjassa. Investointien lisääntyminen sekäsisämarkkinoiden ja parantuneen kilpailukyvyn vaikutus tuntuivat tuottavuuden kasvussa,vaikka kasvueroa Yhdysvaltoihin ei saatu kurottua umpeen. Tuotannontekijöidenkokonaistuottavuus kasvoi eniten Kreikassa, Irlannissa ja Suomessa, mikä saattaa johtuasuuremmista investoinneista teknologiaan, innovaatioihin ja osaamiseen.Tuotannontekijöiden kokonaistuottavuuden kasvu Irlannissa ja Kreikassa olikaksinkertaista Espanjaan ja Portugaliin verrattuna huolimatta siitä, että yritystenkokonaisinvestoinnit näissä maissa kasvoivat suurin piirtein saman verran. 9
)Sectoral composite indicators developed by the Commission services confirm this trend, which is found in the individual structural indicators.
)Komission yksikköjen kehittämät alakohtaiset kokonaisindikaattorit vahvistavat tämän suuntauksen, joka tuli ilmi yksittäisistä rakenteellisista indikaattoreista. Ks. Science, Technology and Innovation –Key Figures 2002,Euroopan komissio.
Assessing progress in relation to cohesion continues to be hampered by the lack of up-to-date data in several areas.
Yhteenkuuluvuuden lisäämisessä tapahtuneen edistymisen arvioimista vaikeuttaaedelleen ajan tasalla olevien tietojen puute monilta aloilta.
Nevertheless, both the improvements in employment sincethe mid-1980s and the continuing fall in longterm unemployment between 2000 and2002 should help to reduce the risk of exclusion.
Työllisyyden parantuminen1980-luvun puolivälin jälkeen sekä vuosien 2000 ja 2002 välillä jatkunutpitkäaikaistyöttömyyden lasku auttanevat kuitenkin vähentämään syrjäytymisen vaaraa.Tämä heijastuu työttömien kotitalouksien – köyhyyden vaaraan läheisesti liittyvätekijä – lukumäärän vakiintumisena tai vähäisenä laskuna yhdeksässä niistäkahdestatoista jäsenvaltiosta, joita koskevat tiedot ovat saatavilla.
This is reflected in a stabilisation ormodest decline in the number of jobless households — a factor closely linked to the riskof poverty — in nine of the 12 Member States for which data are available.
Matalapalkkaistenverotaakan keventämisen olisi myös pitänyt auttaa vähentämään köyhyyden vaaraa jaauttaa samalla poistamaan tekijöitä, jotka hillitsevät ihmisten osallistumistatyömarkkinoille.
The reduction in the tax burden on the lowly paid should also have helped at reducing the risk ofpoverty, while helping to remove disincentives which keep people outside the workforce.Other improvements, such as the efforts being made in most Member States, to boostchildcare provision — sometimes by setting national targets, is a further positive step.
Myös muut parannukset, kuten useimpien jäsenvaltioiden ponnistelutlastenhoidon järjestämisen parantamiseksi – toisinaan kansallisia tavoitteita asettamalla –, muodostavat myönteisen askeleen.
Yet disparities across the Union continue, both in income distribution (where the gapbetween the income of the top and bottom 20 % of society in the three best performing Member States is half of that in the three worst performers) and in the regional distribution of employment.
Unionin sisäiset erot ovat kuitenkin säilyneet sekä tulonjaossa (kolmessa parhaitenmenestyneessä jäsenvaltiossa yhteiskunnan suurituloisimman ja pienituloisimmanviidenneksen tuloero on puolet vastaavasta erosta kolmessa huonoimmin menestyneessäjäsenvaltiossa) että työllisyyden alueellisessa jakautumisessa.
Exclusion imposes unjustifiable and avoidable costs on society. The Lisbon strategy’sresponse — a European social agenda — is to provide basic skills for all, promoteemployment for those who are able to work and ensure adequate social protection forthose who cannot.
Syrjäytyminen aiheuttaa kohtuuttomia ja vältettävissä olevia kustannuksia yhteiskunnalle.Lissabonin strategian tuloksena laaditun Euroopan sosiaalisen toimintaohjelman tavoitteenaon tarjota perustaidot kaikille, edistää työkykyisten työnsaantia ja varmistaa riittäväsosiaaliturva työkyvyttömille.
This approach recognises the role of well-developed social protection systems in reducing poverty and promoting employment and employability, as wellas the need for such systems to be modernised to ensure their longterm sustainabilityin the face of an ageing population (10).
Tässä lähestymistavassa tunnustetaan kehittyneidensosiaaliturvajärjestelmien asema köyhyyden vähentämisessä sekä työllisyyden jatyöllistyvyyden edistämisessä, mutta myös tarve näiden järjestelmien uudistamiseen, jottavarmistetaan niiden kestävyys pitkällä aikavälillä väestön vanhetessa.
Ageing is returned to in the section below.
(10) Ikääntymistäkäsitellään tarkemmin seuraavassa jaksossa.
Action and targets at national level are important, but not yet sufficiently developed, withinthe two-yearly plans on poverty and social exclusion.
Kansalliset toimet ja tavoitteet ovat tärkeitä, mutta eivät vielä riittävän kehittyneitäköyhyyttä ja yhteiskunnallista syrjäytymistä koskevien kaksivuotissuunnitelmienpuitteissa.
The use of the open method of coordination in this field can help to overcome the lack of recent data by monitoring progresson the ground.
Avoimen koordinointimenetelmän käyttäminen tällä alalla ja käytännönedistyksen seuraaminen voivat auttaa tulemaan toimeen ilman viimeaikaisimpia tietoja.
In June 2001, the Göteborg European Council agreed a strategy for sustainable development that completed the Union’s political commitment to economic and social renewal,added an environmental dimension to the Lisbon strategy and established a new approachto policy-making.
Kesäkuussa 2001 Göteborgissa kokoontunut Eurooppa-neuvosto sopi kestävän kehityksenstrategiasta, jolla täydennettiin unionin poliittista sitoutumista taloudelliseen ja sosiaaliseenuudistumiseen, lisättiin ympäristöulottuvuus Lissabonin strategiaan ja luotiin uusilähestymistapa politiikkaan.
It highlighted unsustainable trends posing a threat to the Union’s quality of life (11).
Siinä korostettiin kestämättömien suuntausten muodostamaa
)The Commission assesses progress in its social policy agenda scoreboard.
)Komissio arvioi kehitystä sosiaalista toimintaohjelmaa koskevassa tulostaulukossaan.
The next edition is foreseen before the Spring European Council.)Communication on a sustainable Europe for a better world, COM(2001) 264, 15.5.2001.
Se on tarkoitus julkaista seuraavan kerran ennen keväistä Eurooppaneuvoston kokousta.
Report to the Spring European Council 2003
Raportti kevään 2003 Eurooppa-neuvostolle uhkaa elämänlaadulle unionissa.
Many of the Lisbon strategy reforms are already helping to address these problems.However, Göteborg emphasised that many of them are closely tied to economic structure and development.
Monet Lissabonin strategiaan kuuluvista uudistuksista ovat jo avuksi näihin ongelmiinpuuttumisessa.
In making policy choices and assessing results, greater accountneeds to be taken of the long run impact of different choices, the ‘spillover’ between policy areas and the fact that the effects of new policy measures take time to be felt.
Göteborgin kokouksessa korostettiin kuitenkin, että monet niistä liittyvättiiviisti talousrakenteeseen ja kehitykseen.
Thisapproach is essential if the Union is to succeed in decoupling economic growth from environmental damage.
Poliittisia valintoja tehtäessä ja tuloksiaarvioitaessa on kiinnitettävä enemmän huomiota eri valintojen pitkäaikaisvaikutuksiin,siihen, miten ne vaikuttavat muihin politiikanaloihin, ja siihen, että uusien toimenpiteidenvaikutusten näkyminen vie aina aikaa.
This report focuses on three aspects of sustainability — ageing,environmental trends in the Union and the external developments impacting Lisbon andsustainability in the light of the World Summit on Sustainable Development held in South Africa in August 2002.
Tämä lähestymistapa on välttämätön, jotta unionivoisi onnistua talouskasvun ja ympäristövaurioiden välisen yhteyden murtamisessa.Tässä raportissa keskitytään kolmeen kestävyyden eri näkökohtaan: ikääntymiseen,ympäristösuuntauksiin unionissa sekä Lissabonin strategiaan ja kestävyyteen vaikuttaviinulkoisiin tapahtumiin elokuussa 2002 Etelä-Afrikassa järjestetyn maailman kestävänkehityksen huippukokouksen valossa.
2.4.1 The challenge of ageing
2.4.1 Ikääntymisen haaste
All Member States are facing up to the impact of an ageing population, but few have sofar taken sufficient steps to cope with the financial challenges ahead while maintainingthe adequacy of pensions, and other benefits and services.
Kaikki jäsenvaltiot joutuvat kohtaamaan väestön ikääntymisen vaikutukset, mutta vainharvat ovat tähän mennessä ryhtyneet tarvittaviin toimiin selvitäkseen edessä olevistarahoituksellisista haasteista eläkkeiden sekä muiden etuuksien ja palvelujen riittäväntason säilyttämiseksi.
Box 6 The challenge of an ageing population
Laatikko 6 – Väestön ikääntymisen muodostama haaste