natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Under these circumstances I do not think that Parliament can pay the allowances and travel expenses to which Mr C. would have been entitled if the mission had been authorised by the Bureau.
Tässä tilanteessa en katso, että parlamentti voi maksaa C:\le päivärahat ja matkakulut, joihin hänellä olisi ollut oikeus, jos puhemiehistö olisi myöntänyt luvan matkaan.
None of this calls into question Mr C. 's good faith.
Tällä ei pyritä asettamaan kyseenalaiseksi sitä, oliko C. toiminut hyvässä uskossa.
I am sure that he only wanted to carry out his job as rapporteur to the best of his ability. "
Olen varma, että hän ainoastaan halusi tehdä työnsä esittelijänä parhaan kykynsä mukaan.
At a meeting with the Ombudsman's services, Mr C. confirmed that, as stated in his observations, he was not interested in the financial aspect of the matter.
Oikeusasiamiehen toimiston kanssa järjestetyssä tapaamisessa C. vahvisti, että hän ei ollut kiinnostunut asian taloudellisista näkökohdista, kuten hän oli huomautuksissaan todennut.
He indicated that his complaint was satisfied by the European Parliament placing on the public record that he had acted in good faith and that prior authorisation of the mission to Paris was indeed sought.
Hän totesi, että hänen kantelunsa oli ratkaistu tyydyttävästi, kun Euroopan parlamentti myönsi julkisesti, että hän oli toiminut hyvässä uskossa ja että ennakkolupa Pariisin matkalle oli haettu.
The European Parliament placed on the public record its acceptance that the complainant acted in good faith and that prior authorisation of the mission to Paris was indeed sought.
Euroopan parlamentti myönsi julkisesti hyväksyvänsä sen, että kantelija oli toiminut hyvässä uskossa ja että ennakkolupa Pariisin matkalle oli haettu.
The com plainant for his part made clear that he did not seek to reclaim the expenses which the Parliament had required to be repaid on the basis of Rules 22 (8) and 139 (5) of Parliament's Rules of Procedure.1
Kantelija puolestaan ilmoitti, että hän ei pyrkinyt perimään takaisin kustannuksia, jotka parlamentti oli vaatinut maksamaan takaisin parlamentin työjärjestyksen 22 artiklan 8 kohdan ja 139 artiklan 5 kohdan nojalla.1
1 Rule 22 (8): "The Bureau shall be the authority responsible for authorizing meetings of committees away from the usual places of work, hearings and study and fact-finding journeys by rapporteurs. " Rule 139 (5): "Any committee may, with the agreement of the Bureau of Parliament, instruct one or more of its members to undertake a study or fact-finding mission."
22 artiklan 8 kohta: "Puhemiehistö on toimivaltainen hyväksymään valiokuntien kokoukset tavan omaisten toimipaikkojen ulkopuolella, kuulemiset sekä esittelijöiden tutkimus- tai tiedonhankintamatkat. " 139 artiklan 5 kohta: "Valiokunta voi parlamentin puhemiehistön suostumuksella antaa yhdelle tai useammalle jäsenistään tutkimus- tai tiedonhankintatehtävän."
It appeared from the above that, following the Ombudsman's initiative to seek a friendly solution, no issues remained in dispute between the complainant and the European Parliament.
Oikeusasiamiehen pyrkimys sovintoratkaisuun oli siis johtanut siihen, että kantelijan ja Euroopan parlamentin välillä ei enää ollut kiistanalaisia kysymyksiä.
FURTHER REMARKS
LISÄHUOMAUTUKSET
The European Parliament did not formally contest the competence of the Ombudsman to deal with this complaint.
Euroopan parlamentti ei muodollisesti kiistänyt oikeusasiamiehen valtuuksia käsitellä tätä kantelua.
However, it envisaged that future cases of this kind might be declared inadmissible and considered that the Ombudsman should not act as an "arbitration or appeal authority for Members whose requests are turned down by the competent parliamentary bodies. "
Se kuitenkin esitti, että tulevaisuudessa tällaiset tapaukset voitaisiin jättää käsittelemättä, ja katsoi että oikeusasiamiehen ei pitäisi toimia "tilapäisenä sovittelijana tai vetoomuselimenä, jonka puoleen kääntyvät sellaiset parlamentin jäsenet, joiden pyynnöt on hylätty parlamentin toimivaltaisissa elimissä".
As explained in the Annual Report for 1997, the Ombudsman does not supervise the political work of the European Parliament.
Kuten vuosikertomuksessa 1997 todettiin, oikeusasiamies ei valvo Euroopan parlamentin poliittista työtä.
However, in the absence of any express provision in the Treaty or the Statute of the Ombudsman,1there is no legal basis for the Ombudsman to consider that complaints concerning the Parliament's administrative work are inadmissible.
Koska perustamissopimus tai oikeusasiamiehen ohjesääntö eivät kuitenkaan sisällä nimenomaisia määräyksiä asiasta,1 oikeusasiamiehenä ei ole oikeudellisia perusteita katsoa, että parlamentin hallinnolliseen työhön liit tyviä kanteluja ei voitaisi ottaa käsiteltäväksi.
Similarly, although the European Ombudsman does not seek a situation in which he is to be considered as a means of redress in cases of this kind, there is no legal basis for the Ombudsman to consider that complaints made by MEPs on their own behalf are inadmissible, provided that all the conditions of admissibility laid down by the Statute are fulfilled.
Vaikka Euroopan oikeusasiamies ei myöskään pyri tilanteeseen, jossa häntä pidetään tällaisissa tapauksissa oikeussuojakeinona, hänellä ei ole oikeudellisia perusteita katsoa, että Euroopan parlamentin jäsenten omasta puolestaan tekemiä kanteluja ei voitaisi ottaa käsiteltäväksi, kunhan ohjesäännössä asetetut käsitel täväksi ottamisen ehdot täyttyvät.
Article 2(4) of the Statute requires a complaint to be preceded by the appropriate administrative approaches which, in a case of this kind, include application to the competent authorities of the Parliament.
Ohjesäännön 2 artiklan 4 koh dassa vaaditaan, että kantelua ennen on otettava hallintoteitse yhteyttä kyseisiin toimielimiin, mikä tässä tapauksessa merkitsee pyyntöä parlamentin toimivaltaisille viranomaisille.
Such cases could nor mally be solved by these authorities in a way that does not provide reason for further complaint.
Nämä viran omaiset voisivat tavallisesti ratkaista tällaiset tapaukset tavalla, joka ei anna syytä lisäkanteluun.
In accordance with Article 138e of the EC Treaty, the Ombudsman's inquiries concern possible instances of maladministration.
EY:n perustamissopimuksen 138 e artiklan mukaisesti oikeus asiamiehen tutkimukset koskevat mahdollisia hallinnollisia epäkohtia.
In every inquiry by the Ombudsman, the institution con cerned has the opportunity to demonstrate that no maladministration has occurred by giving an opinion which deals carefully and correctly with the relevant issues, to secure that the complaint is dealt with promptly and properly by the Ombudsman.
Kyseisellä toimielimellä on jokaisessa oikeusasiamiehen tutkimuksessa tilaisuus osoittaa, että hallinnollista epäkohtaa ei ole ilmennyt. Toimielin tekee tämän antamalla lausunnon, jossa käsitellään tarkasti ja asiallisesti kyseessä olevia asioita, jotta varmistetaan, että oikeusasiamies voi käsitellä kantelun viipymättä ja asianmukaisesti.
Decision 94/262 of 9 March 1994 of the European Parliament on the Regulations and General Conditions Governing the Performance of the Ombudsman's Duties, 1994 OJ L 113/15.
1 Euroopan parlamentin päätös 94/262 oikeusasiamiehen tehtävien hoitamista koskevasta ohjesäännöstä ja hänen tehtäviensä hoitamista koskevista yleisistä ehdoista, tehty 9. maaliskuuta 1994, EYVL L 113, 1994, s. 15.
ACCESS TO COMMISSION'S DOCUMENTS
OIKEUS TUTUSTUA KOMISSION ASIAKIRJOIHIN
Decision on complaint 1045/21.11.96/BH/IRUJMA against the European Commission
Päätös kanteluun 1045/21.11,96/BH/IRUJMA Euroopan komissiota vastaan
In November 1996 Mr H. complained to the Ombudsman concerning the refusal of the Commission to give him access to a document which con cerned policies against poverty in the Union.
X kanteli oikeusasiamiehelle marraskuussa 1996 siitä, että komissio oli evännyt häneltä oikeuden tutustua asiakirjoihin, jotka koskivat köyhyyden vastaista politiikkaa unionissa.
In summary, the Commission's opinion was as follows:
Komission lausunto käsitti seuraavaa:
In the Commission's medium-term social action programme for 19951997, it had been announced that a report on all relevant Community actions on poverty and social exclusion would be prepared.
Komission keskipitkän aikavälin sosiaalisessa toimintaohjelmassa 1995 -1997 on ilmoitettu, että tarkoitus oli valmistella raportti kaikista keskeisistä yhteisön toimista, jotka koskevat köyhyyttä ja sosiaalista syrjäytymistä.
Accordingly, the Commission started working with representatives from Member States in the context of a High Level Group on Social Exclusion.
Niinpä komissio alkoi työskennellä jäsenvaltioiden edustajien kanssa sosiaalista syrjäytymistä käsittelevän korkean tason työryhmässä.
Following a request from the Commission in 1996, each Member State made available to the group information on its national criteria to define poverty and social exclusion, including an outline on how its policies were organised and determined.
Komission pyynnöstä kukin jäsenvaltio antoi vuonna 1996 ryhmälle tietoa kansallisista kriteereistään joilla ne määrittelivät köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen, sekä siitä miten kansallinen politiikka oli organisoitu ja määritelty.
The complainant's request concerned this compilation of documents from the Member States.
Kantelijan pyyntö koski jäsenvaltioiden toimittamien asiakirjojen koostetta.
The Commission decided not to forward a copy of these contributions to him since the document in question was not a Commission document, but rather some material originally produced by different Member States that the Institution had merely put together.
Komissio päätti olla toimittamatta kopiota, koska asiakirja ei ollut komission asiakirja, vaan kyseessä olivat pikemminkin eri jäsenvaltioiden tuottamat alkuperäiset tekstit, jotka toimielin oli ainoastaan koonnut yhteen.
On the basis of the Commission Decision of 8 February 1994 on public access to Commission documents, the Commission concluded that the requested material could not be considered to be a Commission document.
Komissio nojasi päätökseensä, jonka se oli tehnyt 8. helmikuuta 1994 ja joka koski oikeutta tutustua komission asiakirjoihin, ja päätti, että kyseistä materiaalia ei pidettäisi komission asiakirjana.
The Commission was of the view that the request should have been made to the authors of these different documents, namely the Member States.
Komissio katsoi, että pyyntö olisi pitänyt osoittaa eri asiakirjojen laatijoille, eli jäsenvaltioille.
Since the Commission's policy on public access to Commission documents relates only to its own documents, it does not foresee that the Commission should give access to documents pro duced by other bodies.
Koska komission politiikka, joka koskee oikeutta tutustua komis sion asiakirjoihin, koskee vain sen omia asiakirjoja, siinä ei määrätä, että komission olisi myönnettävä oikeus tutustua muiden elinten tuottamiin asiakirjoihin.
The Commission pointed out, however, that it would make the final report available to the complainant once it had been completed.
Komissio kuitenkin totesi, että se toimittaisi lopullisen kertomuksen kantelijalle, kun se valmistuisi.
The Commission suggested that the complainant liaise with the Irish Department of Social Welfare regarding the information he was seeking.
Komissio esitti, että kantelijan olisi saadakseen pyytämänsä tiedot otettava yhteyttä Irlannin sosiaaliministeriöön.
In his observations Mr H. pointed out that:
Huomautuksissaan X korosti seuraavia seikkoja:
Since these materials had been partially translated and circulated with a Commission cover page, the document should have been considered a Commission document.
PAATOKSET tettuna komission kansilehdin, asiakirjaa olisi pitänyt pitää komission asiakirjana.
Mr H. added that the document had been circulated in Ireland as a Commission document in the summer of 1996.
X lisäsi, että asiakirjaa oli levitetty Irlannissa komission asiakirjana kesällä 1996.
Although he had asked the Irish Department of Social Welfare for a copy of the document, his request had been refused on the grounds that it referred to a Commission document, and therefore the decision to make it available rested entirely with the Commission.
Kun hän oli pyytänyt Irlannin sosiaaliministeriöltä kopiota asiakirjasta, hänen pyyntönsä oli evätty sillä perusteella, että kyse oli komission asiakirjasta ja siten päätös sen antamisesta kuului yksin omaan komissiolle.
Mr H. disagreed with the point of view taken by the Commission.
X ei yhtynyt komission kantaan.
Insofar as the document had been compiled and circulated under the authority of the institution, it should be seen as a Commission document.
Koska asiakirja oli koottu ja jaettu toi mielimen luvalla, sitä olisi pitänyt pitää komission asiakirjana.
Lastly, the complainant stressed that the Commission's reasoning could have negative consequences for transparency in the European Union.
Lopuksi kantelija korosti sitä, että komission perusteluilla saattaisi olla kielteisiä seurauksia avoimuudelle Euroopan unionissa.
Hence, the document should be made available to him in the interests of transparency.
Siten asiakirja olisi asetettava hänen saatavilleen avoimuuden etujen nimissä.
Given the nature of the dispute, and in order to reach a satisfactory solution to the problem, the Ombudsman decided that the document in question should be inspected by officials from his secretariat.
Kiistan luonteen vuoksi ja saavuttaakseen tyydyttävän ratkaisun oikeus asiamies päätti, että hänen sihteeristönsä virkamiesten olisi tutustuttava kyseiseen asiakirjaan.
The inspection aimed at assessing whether or not the document was simply a compilation of different contributions from Member States, and accordingly excluded from public access.
Tutustumisen yhteydessä pyrittiin arvioimaan, oliko asiakirja vain kooste jäsenvaltioiden erilaisista teksteistä, jolloin oikeus tutustua asiakirjoihin ei koskisi sitä.
A meeting to carry out he inspection took place in the Commission premises in Brussels on 10 October 1997.
Asiakirjaan tutustumista varten järjestettiin tapaaminen komission tiloissa Brysselissä 10. lokakuuta 1997.
The Commission had given notice of the inspection beforehand to all members of the High Level Group.
Komissio oli ilmoittanut tutustumisesta etukäteen kaikille korkean tason työryhmän jäsenille.
In the course of the meeting, the Commission officials present explained that the document had been originally conceived in 1995 as a means to improve mutual understanding among Member States on their national policies on social exclusion and poverty.
Kokouksessa komission virkamiehet selittivät, että asiakirja oli alun perin laadittu vuonna 1995 edistämään jäsenvaltioiden keskinäistä ymmärrystä sosiaalista syrjäytymistä ja köyhyyttä koskevan politiikan alalla.
To that end a High Level Group was set up by the Commission with the participation of national experts from all Member States.
Tätä varten komissio perusti korkean tason työryhmän, johon osallistui kansallisia asiantuntijoita kaikista jäsenvaltioista.
In the context of that High Level Group and in order to prepare discussions, the Commission distributed a questionnaire among all Member States towards the end of 1995.
Korkean tason työryhmän puitteissa ja keskustelujen valmistelua varten komissio jakoi kaikille jäsenvaltioille kyse lylomakkeen vuoden 1995 lopulla.
All responses received from Member States were collated by the Commission's services into a single document which was distributed during the meeting of the High Level Group in June 1996.
Kaikki jäsenvaltioista saadut vastaukset koottiin komission yksiköissä yhtenäiseksi asiakirjaksi, joka jaettiin korkean tason työryhmän kokouksessa kesäkuussa 1996.
Following the inspection, the Ombudsman wrote to the Commission in accordance with Article 3 (5) of the Statute, with a view to seeking a friend-
Tutustuttuaan asiakirjoihin oikeusasiamies kirjoitti komissiolle ohjesääntönsä 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti pyrkiäkseen kantelussa sovinto ratkaisuun.
DECISIONS ly solution to the complaint. The Ombudsman referred in his letter to the role of the Commission in the preparation of the document in question, and the fact that a Member State had rejected the complainant on the grounds that he should address the request to the Commission.
Oikeusasiamies viittasi kirjeessään komission rooliin asiakirjan valmistelussa sekä siihen, että yksi jäsenvaltio oli torjunut kantelijan sillä perusteella, että hänen olisi osoitettava pyyntönsä komissiolle.
It was therefore regrettable that the complainant's attempts to obtain the document had met with a negative response both from a Member State and the Commission.
Oli siten valitettavaa, että kantelijan pyrkimykset saada asiakirja haltuunsa olivat saaneet kielteisen vastauksen sekä jäsenvaltiolta että komissiolta.
Furthermore, the Ombudsman considered that the lack of transparency in this particular case could undermine public confidence in the Community administration, and frustrate the aims of Declaration 17 attached to the Treaty on European Union, concerning the right of access to information.
Lisäksi oikeusasiamies katsoi, että avoimuuden puute tässä nimenomaisessa tapauksessa saattaisi heikentää yleisön luottamusta yhteisön hallintoa kohtaan ja tehdä tyhjäksi sopimukseen Euroopan unionista liitetyn julistuksen 17 tavoitteet, jotka koskivat oikeutta saada tietoja.
In view of these considerations, the Ombudsman proposed a friendly solution by which the Commission would agree to give the complainant access to the requested documents.
Näiden seik kojen johdosta oikeusasiamies ehdotti sovintoratkaisuksi, että komissio
In its reply of 3 February 1998 the Commission reaffirmed its opinion about the nature of the document.
Komissio vastasi 3. helmikuuta 1998 ja vahvisti kantansa asiakirjan luonteesta.
However, it agreed to the Ombudsman's pro posal to reach an ad hoc solution for this particular case.
Se kuitenkin suostui oikeusasiamiehen ehdotukseen, jolla saavutettaisiin ad hoc -ratkaisu tässä tapauksessa.
To that end, it had requested authorization from all Member States to have their contributions released.
Tätä varten se oli pyytänyt kaikilta jäsenvaltioilta lupaa niiden osuuksien julkaisemiseen.
On 13 May and on 14 July 1998 the Ombudsman received further information from the Commission concerning the replies received to his request.
Oikeusasiamies sai komissiolta 13. toukokuuta ja 14. heinäkuuta 1998 lisätietoja, jotka koskivat pyyntöön saatuja vastauksia.
It appeared that all Member States had agreed to forward their documents to the complainant, and that some of them had done so under certain restrictions regarding reproduction and copyright.
Kaikki jäsenvaltiot olivat suostuneet siihen, että niiden asiakirjat välitettäisiin kantelijalle. Jotkut olivat tässä yhteydessä asettaneet joitakin jäljentämistä ja tekijänoikeuksia koskevia rajoituksia.
Furthermore, the Commission had even agreed to send Mr H. a copy of the notes taken by its services during the meeting of the High Level Group on Social Exclusion in June 1996.
Lisäksi komissio oli myös suostunut lähettämään X:lle kopion muistiinpanoista, joita sen yksiköt olivat tehneet sosiaalista syrjäytymistä käsittelevän korkean tason työryhmän kokouksessa kesäkuussa 1996.
In two letters to the Ombudsman of 20 May and 24 July 1998, Mr H. indicated that all the documents initially requested had already been forward ed to him, as proposed in the Ombudsman's initiative for a friendly solution.
Kirjeissään oikeusasiamiehelle 20. toukokuuta ja 24. heinäkuuta 1998 X ilmoitti, että kaikki hänen alun perin pyytämänsä asiakirjat oli toimitettu hänelle oikeusasiamiehen sovintoratkaisuehdotuksessa esitetyllä tavalla.
The complainant thanked the Ombudsman for the work undertaken and acknowledged the significant progress which had been made.
Kantelija kiitti oikeusasiamiestä tämän tekemästä työstä ja antoi tunnustusta saavutetun merkittävän edistyksen johdosta.
In his view, the Ombudsman had done all that was within his powers and authority, and therefore he agreed to the closing of the case.
Hänen mielestään oikeusasiamies oli tehnyt kaiken vallassaan olevan, ja siten hän suostui asian käsittelyn lopettamiseen.
Nonetheless, the com plainant expressed some general concern as to the use of the documents which he had received, and more generally, to the procedure for public access to documents in the European Union.
Hän toi kuitenkin julki joitakin yleisiä seik koja, jotka liittyivät hänen saamiensa asiakirjojen käyttöön ja yleisemmin menettelyyn, jota Euroopan unionissa noudatetaan asiakirjojen julkisuuden yhteydessä.
Following the Ombudsman's initiative, a friendly solution had been agreed between the institution and the complainant.
Oikeusasiamiehen aloitteen johdosta toimielin ja kantelija olivat päässeet sovintoratkaisuun.
TENDER EXERCISE FOR A POST OF FINANCE MANAGER UNDER THE PHARE PROGRAMME
PHARE-OHJELMASSA TOIMIVAN RAHOITUSPÄÄLLIKÖN TEHTÄVÄÄ KOSKEVA TARJOUSMENETTELY
Decision on complaint 1109/18.12.96/IGUUK/IJH against the European Commission
Päätös kanteluun 1109/18.12.96/IGUUK/IJH Euroopan komissiota vastaan
In December 1996, X made a complaint to the Ombudsman concerning a tender exercise for a post of finance manager under the PHARE pro gramme, carried out by DG 1A of the Commission.
X kanteli oikeusasiamiehelle joulukuussa 1996 PHARE-ohjelmassa toi mivan rahoituspäällikön tehtävää koskeneesta tarjousmenettelystä, jonka järjesti komission PO 1A.
In accordance with Article 2 (3) of the Statute of the Ombudsman, X requested that the com plaint should be treated confidentially.
Oikeusasiamiehen ohjesäännön 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti X pyysi käsittelemään kantelun luottamuksellisena.
In summary, the relevant facts as presented in the complaint were that X was employed in Brussels as finance manager in a PHARE programme coordination unit.
Kantelussaan X kertoi, että hän työskenteli Brysselissä rahoituspäällikkönä PHARE-ohjelman koordinointiyksikössä.
In August 1994, the post was re-located to another country.
Elokuussa 1994 tehtävä siirrettiin toiseen maahan.
After receiving informal assurances about the length of the prospective period of employment, X moved to the other country with his family.
Saatuaan epäviralliset takuut odotettavissa olevan työn kestosta X muutti perheineen toiseen maahan.
After approximately one year, the post of finance manager was subject to a ten der exercise, in which X was unsuccessful.
Noin vuoden kuluttua järjestettiin rahoituspäällikön tehtävää koskeva tarjousmenettely, jossa X ei menestynyt.
The tender exercise was not conducted in accordance with PHARE regulations.
Kantelussaan oikeusasiamiehelle X väitti, että:
The successful tenderer did not even closely comply with the terms of reference for the post.
(i) tarjousmenettelyä ei suoritettu PHARE-määräysten mukaisesti,
The successful tenderer had previously been in a position to know the level of the fees which X had previously received as finance manager.
(iii) menestynyt tarjoaja oli aikaisemmin toiminut tehtävässä, jossa hän sai tietoonsa palkkiot, joita X oli aikaisemmin saanut rahoituspäällikkönä. tuspäällikkönä.
In its opinion, the Commission provided information about the organisational and contractual framework of the Phare programme.
Lausunnossaan komissio antoi tietoja Phare-ohjelman organisaatiosta ja rakenteesta.
In relation to the specific case, the opinion made a number of points.
Lausunnossa esitettiin lukuisia huomioita käsiteltävästä tapauksesta.
In particular it stated that there had not been a call for tenders for the post of finance officer, but a comparative evaluation of the qualifications of two candidates, of whom X was one.
Siinä todettiin erityisesti, että kyseessä ei ollut rahoituspäällikön tehtäviä koskeva tarjouskilpailu vaan kahden ehdokkaan pätevyyksien vertaileva arviointi. X oli toinen ehdokkaista.
The opinion also included several annexed documents concerning the selection process.
Lausuntoon oli myös oheistettu lukuisia valintamenettelyä koskevia asiakirjoja.
The observations contested several of the points made by the Commission.
Huomautuksissaan kantelija kiisti useita komission esittämiä seikkoja.