natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Following the steps initiated in 1996, a consolidation of the key technical measures legislation (Council Regulation (EEC) No 3094/86 of 7 October 1986) was carried out, resulting in the adoption of Council Regulation (EC) No 894/97 of 29 April 1997 ( ).
Vuonna 1996 aloitettuja toimenpiteitä seuraten kodifioitiin tärkeimpiä teknisiä toimenpiteitä koskeva lainsäädäntö [7. lokakuuta 1986 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 3094/86], minkä seurauksena annettiin 29. huhtikuuta 1997 neuvoston asetus (EY) N:o 894/97 (13).
At the same time, the process of revision of this legislation continued and on 25 June 1996 the Commission submitted its proposal for a new Council regulation on technical conservation measures.
Samaan aikaan tämän lainsäädännön tarkastusmenettely jatkui, ja komissio antoi 25. kesäkuuta 1996 ehdotuksensa teknisiä säilyttämistoimenpiteitä koskevaksi uudeksi neuvoston asetukseksi.
The basic principles of the new proposal were:
Uuden ehdotuksen tärkeimpiä periaatteita olivat
- harmonisation of mesh sizes over the whole of the area covered by the regulation;
- silmäkoon yhdenmukaistaminen koko asetuksen kattamalla alueella
- significant reduction of the amount of mandatory discarding;
— pakollisesti poisheitettävien määrien huomattava vähentäminen
- increase of selectivity of fishing gears;
— pyydysten valikoivuuden lisääminen
- simplification of the rules, making them easier to monitor and control.
- sääntöjen yksinkertaistaminen niiden seurannan ja valvonnan helpottamiseksi. miseksi.
The Council formally adopted, on 30 March 1998, Regulation (EC) No 850/98 (H) for the conservation of fishery resources through technical measures for the protection of juveniles of marine organisms.
Neuvosto antoi virallisesti 30. maaliskuuta 1998 asetuksen (EY) N:o 850/98 (14) kalavarojen säilyttämisestä suojelemalla nuoria meren eliöitä teknisin toimenpi tein.
During 1999, two more Council regulations added to the set of measures by solving certain technical details such as setting up the rules applicable when using nets of different mesh sizes during the same trip.
Vuonna 1999 annettiin lisäksi kaksi neuvoston asetusta, joilla pyrittiin ratkaisemaan tiettyjä teknisiä yksityiskohtia, kuten samalla matkalla käytettävien silmäkooltaan erilaisten verkkojen käyttöä koskevien sääntöjen antaminen.
The new legislative framework became applicable on 1 January 2000.
Uusi lainsäädäntökehys tuli voimaan 1. tammikuuta 2000.
Although the Council was not able to accept all of the changes proposed by the Commission, the new legal framework constitutes some improvement of fishing practices, in particular in respect of protection of young fish.
Vaikka neuvosto ei kyennyt hyväksymään kaikkia komission ehdottamia muutoksia, uusi oikeudellinen kehys parantaa jossakin määrin kalastuskäytäntöjä, erityisesti nuorten kalojen suojelun osalta.
In early 1998 the debate on the Commission's original 1994 proposal for a ban on the use of drift nets was revived.
Keskustelu komission alun perin vuonna 1994 tekemästä ehdotuksesta ajoverkkojen käytön kieltämiseksi heräsi uudelleen henkiin vuoden 1998 alussa.
In June 1998, after prolonged debate, the Council agreed on a progressive drift net ban, which will come fully into effect as of 1 January 2002 (Council Regulation (EC) No 1239/98 of 8 June 1998 (15)).
Neuvosto hyväksyi pitkän keskustelun jälkeen kesäkuussa 1998 asteittaisen ajoverkkojen käyttökiellon, joka tulee kokonaisuudessaan voimaan 1. tammikuuta 2002 [8. kesäkuuta 1998 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1239/98 C5)].
This worldwide ban for Community vessels (except for the Baltic Sea) will have a major beneficial effect for the conservation of
Tällä yhteisön aluksia koskevalla maailmanlaajuisella (Itämerta lukuun ottamatta) kiellolla on erittäin suuri myönteinen vaikutus
small cetaceans and some species of fish.
pienten valaiden ja joidenkin kalalajien säilyttämiseen.
Up to 1 January 2002 the current maximum drift net length of 2.5 km will remain in force.
Nykyinen ajoverkko jen 2,5 kilometrin enimmäispituus on voimassa 1. päivään tammikuuta 2002.
But biologically unjustifiable geographical disparities remain and the complexity of the current rules has resulted in unsatisfactory compliance.
Biologisesti perusteettomia maantieteellisiä eroavaisuuksia esiintyy kuitenkin edelleen, ja sääntöjen monimutkaisuuden vuoksi niitä ei noudateta moitteettomasti.
The recently revised regulation has not been tested long enough to evaluate its effects.
Äskettäin tarkistettua asetusta ei ole testattu tarpeeksi kauan, jotta sen vaikutuksia voitaisiin arvioida.
Much less ambitious than the Commission had proposed, the new regulation can only bring, at best, a partial remedy to existing problems.
Komission ehdotusta huomattavasti vaatimattomampi uusi asetus voi parhaimmillaankin ratkaista nykyiset ongelmat vain osittain.
Council Regulation (EEC) No 1866/86 of 12 June 1986 laying down certain technical measures for the conservation of fishery resources in the waters of the Baltic Sea, the Belts and the Sound was amended several times to incorporate technical rules adopted by the International Baltic Sea Fish eries Commission (IBSFC).
Tietyistä Itämeren, Belttien ja Juutinrauman vesialueiden kalavarojen teknisistä säilyttämistoimenpiteistä annettua neuvoston asetusta (ETY) N:o 1866/86 on muutettu useita kertoja IBSFGn antamien teknisten sääntöjen sisällyttämiseksi siihen.
Subsequently, Regulation (EEC) No 1866/86 was consolidated in order to improve its clarity and enforcement.
Asetus (ETY) N:o 1866/86 kodifioitiin myöhemmin sen selkeyden ja täytäntöön panon parantamiseksi.
The new consolidated version is Council Regulation (EC) No 88/98 of 18 December 1997 (16). There is a well-established need to review the technical rules for the Baltic area but this process needs to take place within the framework of the IBSFC.
Uusi kodifioitu säädös on 18. joulukuuta 1997 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 88/98 (16)· Teknisten sääntöjen uudelleentarkastelulle on hyvin perusteltu tarve Itämeren alueella, mutta tämän olisi tapahduttava ISBFGssä.
Cod and salmon stocks remain very fragile whereas several herring and sprat stocks have suffered from a recent drastic increase in their exploitation rates.
Turska- ja lohikannat ovat edelleen hyvin heikkoja, kun taas useat silli- ja kilohailikannat ovat kärsineet viimeaikaisesta kalastusmäärän räjähdysmäisestä lisääntymisestä. misestä.
Following extensive discussions in the early 1990s on the general principles of a conservation and management policy specifically for the Mediterranean, the Council adopted Regulation (EC) No 1626/94 of 27 June 1994 laying down certain technical measures for the conservation of fishery resources in the Mediterranean ('7).
Välimeren kalavarojen säilyttämis- ja hoitopolitiikan yleisistä periaatteista 1990-luvun alussa käytyjen keskustelujen jälkeen neuvosto antoi asetuksen (EY) N:o 1626/94 tietyistä Välimeren kalavarojen teknisistä säilyttämistoimenpiteistä O7).
A number of amendments have been introduced to that regulation in order to implement recommendations issued by the International Commission for the Conservation of Atlantic Tunas (ICCAT) for the management of bluefin tuna and swordfish.
Asetukseen on tehty useita muutoksia ICCATn antamien tonnikala- ja miekkakalakantojen hoitoa koskevien suositusten täytäntöönpanemiseksi.
As a consequence of problems encountered in the enforcement of minimum landing sizes for certain species, the Commission issued a proposal for
Aluksesta purettavien tiettyjen lajien vähimmäismittojen täytäntöönpanosta aiheutuneiden ongelmien vuoksi komissio antoi ehdotuksen asetuksen (ETY) N:o 1626/94 muuttamiseksi tavoitteenaan aloittaa kalastuskäytänteiden asteittainen mukauttaminen lainsäädäntöön [KOM(96) 128].
In 2000, the Council decided to prolong the derogations to Articles 3(1) and 6(1) of Regulation (EC) No 1626/94 until 31 December 2002, subject to technical conditions alleviating their impact on resources ('8).
Neuvosto päätti vuonna 2000 pidentää asetuksen (EY) N:o 1626/94 3 artiklan 1 kohdan ja 6 artiklan 1 kohdan soveltamista koskevia poikkeuksia 31 päivään joulukuuta 2002 asti, jollei edellä mainittujen poikkeusten kalavaroihin kohdistuvien vaikutusten lieventämiseen tähtäävistä teknisistä edellytyksistä muuta johdu (18).
Until now the technical measures regulation for the Mediterranean has not been a success.
Tähän mennessä Välimeren alueen teknisistä toimenpiteistä annettu asetus ei ole ollut menestyksekäs.
There may be a need to seriously re-evaluate meshsizes and landing sizes.
Silmäkokoja ja aluksesta purettavan saaliin koko ja saattaa olla tarpeen tarkastella uudelleen.
The current inability of the GFCM to adopt such a scheme for the whole area should make the Community reflect on the initiatives that need to be taken on its part.
Koska GFCM ei pysty luomaan tällaista järjestelmää koko alueelle, yhteisön olisi harkittava tarvittavien aloitteiden tekemistä.
In March 1997 a number of Member States and the Commission participated in the intermediate ministerial meeting on the integration of fisheries and environmental issues, in Bergen, Norway.
Useat jäsenvaltiot ja komissio osallistuivat maaliskuussa 1997 kalastusalueiden yhdentämistä ja ympäristökysymyksiä käsittelevään ministerikokoukseen Bergenissä Norjassa.
This meeting took place in the framework of the North Sea Conference and resulted in the adoption of a statement of conclusions.
Kokous pidettiin Pohjanmeren konferenssin yhteydessä ja sen seurauksena annettiin päätelmiä koskeva lausunto.
The Commission produced in 1998 and in 1999 follow-up reports on the implementation within the Community of the aforementioned statement of conclusions.
Komissio teki vuosina 1998 ja 1999 seurantakertomuksen edellä mainitun päätelmiä koskevan lausunnon täytäntöönpanosta yhteisössä.
On 21 June 1998, the Council endorsed a Community strategy on biological diversity (COM(1998) 42).
Neuvosto hyväksyi 21. kesäkuuta 1998 tiedonannon biologista monimuotoisuutta koskevasta yhteisön strategiasta [KOM(1998) 42].
The strategy calls for the generation of sector-based action plans, the subsequent implementation of which will achieve the biodiversity objectives defined in the strategy.
Strategiassa vaa ditaan laadittaviksi alakohtaisia toimintasuunnitelmia, joiden täytäntöönpanolla saavutetaan strategiassa määritellyt biologista monimuotoisuutta koskevat tavoitteet.
With regard to the fisheries sector, the objectives of the Commission biodiversity strategy are twofold:
Komission biologista monimuotoisuutta koskevassa strategiassa on kahdenlaisia kalastusalaa koskevia tavoitteita:
— to conserve commercially fished species of marine finfish, in order to achieve sustainability of stocks, fishing opportunities and food supply, and
— säilyttää kaupallisesti pyydetyt meressä elävät eväkalalajit kalakantojen, kalastusmahdollisuuksien ja ravinnon saatavuuden kestäväksi varmistamiseksi, ja
- to reduce the impact of fishing and aquaculture operations on other components of the ecosystem, i.e. non-target species (at all taxonomie levels) and marine habitats.
— pienentää kalastus- ja vesiviljelytoimien vaikutusta ekosysteemin muihin tekijöihin, toisin sanoen muihin kuin kohdelajeihin (kaikilla taksonomisilla tasoilla) ja meren elinympäristöihin.
H Council Regulation (EC) No 2550/2000 of 17 November 2000 (0J L 292. 21.11.2000, p. 7).
) Neuvoston asetus (EY) N:o 2550/2000, annettu 17 päivänä marraskuuta 2000 (EYVL L 292. 21.11.2000. s. 7).
In 1999, the Commission adopted a communication on fisheries management and nature conservation in the marine environment, where it identifies some priorities and implementing measures that should benefit from increased coordination and coherence between fisheries and environment policies and that will be complementary and even synergistic to the conservation of fish stocks and to the conservation of marine nature ('9).
Kalastuksen biologista monimuotoisuutta koskevan toimintasuunnitelman ja ympäristönäkökohtien yhdentämistä yhteiseen kalastuspolitiikkaan koskevan strategian hyväksynnän olisi oltava perustana YKP:n ympäristöulottuvuuden lujittamista koskevissa keskusteluissa.
The Commission gave a new impetus to the STECF by reinforcing its membership of qualified experts in the fields of fisheries economics and the environment.
Komissio antoi STECF:lle uutta elinvoimaa lisäämällä sen kalatalouden ja ympäristöalan asiantuntijajäsenten määrää.
Following Article 16 of Regulation (EEC) No 3760/92, STECF was restructured in 1997 into four sub-groups, some of them of a permanent nature, dealing with the annual review of stock status, economic assessments, environmental issues and definition of research needs.
Asetuksen (ETY) N:o 3760/92 16 artiklan vuoksi STECF:n rakennetta uudistettiin vuonna 1997 siten, että se jaettiin neljään alaryhmään, joista osa on pysyviä. Nämä ryhmät vastaavat kalakantojen tilan taloudellisten arviointien ja ympäristöasioiden vuosittaisesta tarkastuksesta sekä tutkimustarpeiden määrittelemisestä.
At the same time, STECF work was closely linked to a number of concerted actions promoted by the Commission in the framework of the AIR and FAIR research programmes.
Samalla STECF:n työ liitettiin läheisesti useisiin komission AIR- ja FAIR-tutkimusohjelmien yhteydessä edistämiin yhteisiin toimiin.
However, the STECF is now confronted with a considerable workload causing difficulties for its members in the programming of their activities.
STECF on kuitenkin nyt joutunut tuntuvan työtaakan alle, mikä aiheuttaa ongelmia sen jäsenille toimintojen suunnittelussa.
In 1997 the Commission initiated a series of meetings on a regional basis with a view to exchanging ideas on the management of certain fisheries.
Komissio aloitti vuonna 1997 aluekohtaisten kokousten sarjan. Kokousten tarkoituksena on tiettyjen kalastusmuotojen hoitoa koskeva ajatustenvaihto.
The Council welcomed this initiative and encouraged the Commission to continue and further develop it.
Neuvosto piti aloitetta myönteisenä ja kannusti komissiota jatkamaan sekä kehittämään sitä edelleen.
The Commission also adopted in 1999 an action plan aimed at creating the conditions needed for effective consultation and communication between all involved directly and indirectly in the CFP Thus the Advisory Committee on Fisheries and Aquaculture (ACFA) was restructured with the introduction of representatives of interests such as the aquaculture sector, operators of auctions, scientific experts and environment and development NGOs (20).
Komissio hyväksyi vuonna 1999 myös toimintasuunnitelman, jonka tarkoituksena oli luoda tarvittavat edellytykset kaikkien YKP:hen välillisesti ja suoraan osallistuvien osapuolten välisille keskusteluille ja tiedonvälitykselle. Tämän vuoksi neuvoa-antavan kalatalouskomitean rakenne uudistettiin ottamalla mukaan vesiviljelyalan edustajia, huutokaupan toimijoita, tiedemiehiä sekä ympäristö- ja kehitysalan kansalaisjärjestöjä (20).
Moreover, Council Regulation (EC) No 657/2000 of 27 March 2000 on closer dialogue with the fishing sector and groups affected by the common fisheries policy (21) provided for Community funding for some of the costs incurred by European trade organisations in preparing the meetings of ACFA and for the dissemination of information on the CFP to the industry and to groups concerned.
Lisäksi vuoropuhelun vahvistamisesta kalastusalan sekä yhteisen kalastuspolitiikan vaikutuspiiriin kuuluvien tahojen kanssa annetussa asetuksessa (EY) N:o 657/2000 säädetään Euroopan kauppajärjestöille ACFA:n kokousten valmistelusta aiheutuneiden eräiden kustannusten rahoittamisesta yhteisön varoista sekä YKP:tä koskevien tietojen välittämisestä teollisuudelle ja asianomaisille ryhmille (21).
(20) Commission Decision 1999/478/EC.
1.9 Yhteistä kalastuspolitiikkaa tukeva tutkimus
Funds of the fourth framework programme were made available to fisheries and aquaculture research through the FAIR specific programme (research programme for agriculture and fisheries, including agro-industry, forestry, aquaculture and rural development).
Ohjelman tavoitteena oli kalastus- ja vesiviljelytutkimuksen edistäminen:
— assess the impact of environmental factors on aquatic resources, and, reciprocally, fisheries and aquaculture ecological impacts;
— vesien luonnonvaroihin kohdistuvien ympäristötekijöiden vaikutusten arvioimiseksi ja vastaavasti kalastuksen ja vesiviljelyn ekologisten vaikutusten arvioimiseksi
— improve stock assessment and fisheries management techniques as well as the selectivity of fish harvesting;
— kalakantojen arvioinnin ja kalastuksen hallintotekniikoiden sekä kalojen pyynnin valikoivuuden parantamiseksi
— analyse the socioeconomic aspects of the fisheries industry;
— kalastusteollisuuden sosiaalis-taloudellisten näkökohtien analysoimiseksi
— promote aquaculture through the study of fish biology;
— vesiviljelyn edistämiseksi kalabiologian tutkimuksen avulla
— increase the value of seafood products.
— meren tuotteiden arvon lisäämiseksi.
During this same period, the Commission was able to allocate significant financial resources to the support of scientific and technical studies in support of the CFP These studies aimed either at collecting much-needed scientific information to feed into the databases needed to assess the condition of the stocks, in particular in relation to fish stocks for which precautionary TACs exist, or at addressing very specific questions, the answer to which was of direct relevance to the management of Community fisheries.
Kyseisenä aikana komissio pystyi myöntämään huomattavaa rahoitusta YKP:tä tukevaan tieteelliseen ja tekniseen tutkimukseen. Näiden tutkimus ten tavoitteena oli joko kerätä kaivattua tieteellistä tietoa kantojen kunnon arvioimiseksi tarvittaviin tietokantoihin, erityisesti niiden kalakantojen osalta, joihin sovelletaan varo-TACeja, tai käsitellä erittäin yksityiskohtaisia kysymyksiä, joiden vastauksilla oli suora merkitys yhteisön kalastuksen hoitoon.
However, it has not always been possible to focus Community funding on research on those issues that are of paramount importance for the running of the CFP
Aina ei kuitenkaan ole ollut mahdollista keskittää yhteisön rahoitusta sellaisten alojen tutkimukseen, jotka ovat erittäin tärkeitä YKP:n toiminnan kannalta.
In 2000 the Council adopted Regulation (EC) No 1543/2000 of 29 June 2000 establishing a Community framework for the collection and manage ment of the data needed to conduct the common fisheries policy (22) and a decision on a Community financial contribution towards the expenditure incurred by the Member States in collecting these data and for financing studies and pilot projects.
Neuvosto antoi vuonna 2000 asetuksen (EY) N:o 1543/2000 yhteisön puitteista yhteisen kalastuspolitiikan toteuttamista varten tarvittavien tietojen keruulle ja hallinnalle (22) sekä päätöksen yhteisön rahoitusosuudesta näiden tietojen keräämisestä sekä tutkimusten ja kokeiluhankkeiden rahoittamisesta jäsenvaltioille aiheutuneita kustannuksia varten.
Member States will draw up national programmes which will include, as far as possible, elements required by the minimum Community programme.
Jäsenvaltiot laativat kansallisia ohjelmia, joihin sisältyvät mahdollisuuksien mukaan yhteisön vähimmäisohjelmassa vaaditut seikat.
These programmes will cover six-year periods, except for the first, which will only cover the period 2002—06.
Nämä ohjelmat kestävät kuusi vuotta, mutta ensimmäinen ohjelma kattaa kuitenkin vain vuodet 2002—2006.
There has been a lack of integration of the economic dimension, a lack of analysis integrating all species fished simultaneously and taking into account the impact of all TAC decisions on fleets.
kaikkia samanaikaisesti pyydettyjä lajeja koskevaa analyysia ole tehty, jossa otettaisiin huomioon TAC-päätösten vaikutus aluksiin.
It has also been impossible to obtain adequate scientific advice for the management of inputs.
Myös riittävien tieteellisten tietojen saaminen tuotantopanosten hallintoa varten on ollut mahdotonta. dotonta.
A new control regime was established by the Council Regulation (EEC) No 2847/93 (23).
Uusi valvontajärjestelmä otettiin käyttöön neuvoston asetuksella (EY) N:o 2847/93 (23).
The system provided for overall and integrated monitoring covering all aspects of the CFP and applying to all operators in the fishing sector.
Kyseessä on integroitu kokonaisvalvontajärjestelmä, joka kattaa kaikki YKP:n osa­alueet ja jota sovelletaan kaikkiin kalastusalan toimijoihin.
It required Member States to apply dissuasive penalties and strengthened the Commission's supervisory functions in respect of the national fish eries inspectorates.
Järjestelmässä vaadittiin jäsenvaltioita soveltamaan varoittavia seuraamuksia ja vahvistettiin komission valvontatehtäviä kansallisten valvon­tayksiköiden osalta.
In 1995, the control regime was amended, adding to the existing provisions so as to include measures aimed at the monitoring and inspection of fishing activities subject to fishing-effort restrictions (Council Regulation (EC) No 2870/95 (24)).
Vuonna 1995 valvontajärjestelmää muutettiin lisäämällä voimassaolleisiin säännöksiin toimenpiteitä, joiden tarkoituksena oli valvoa ja tutkia pyynti­ponnistusrajoitusten alaista kalastustoimintaa [neuvoston asetus (EY) N:o 2870/95 (24)]
The above measures were highlighted in the two previous reports of the Commission on the implementation of the Community system for fisheries and aquaculture, referred to in the introduction.
Edellä mainitut toimenpiteet otettiin esiin johdannossa tarkoitetuissa yhtei­sön kalastus­ ja vesiviljelyjärjestelmää koskevissa kahdessa edellisessä kerto­muksessa.
(a) Establishment of a vessel monitoring system (VMS)
Alusten seurantajärjestelmän (VMS) perustaminen
Regulation (EEC) No 2847/93, as well as Commission Regulation (EC) No 1489/97 (26) establishing the detailed implementing rules, envisage systematic satellite monitoring of Community vessels.
Asetuksen (ETY) N:o 2847/93 muuttamisesta annetussa neuvoston asetuk­sessa (EY) N:o 686/97 (25) sekä yksityiskohtaisista täytäntöönpanoa koske­ vista säännöistä annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 1489/97 (26) sää­detään yhteisön alusten järjestelmällisestä satelliittiseurannasta ottaen huo­ mioon 350:tä yhteisön alusta koskeneiden satelliittiseurannan pilottihank­keiden vuonna 1994 tapahtuneesta toteuttamisesta lähtien saadut kokemuk­set.
Member States are required to set up such a system aiming to locate fishing vessels flying their flag and enabling the latter to communicate to the Member States in whose waters they are operating and to indicate their position at least once every two hours.
Jäsenvaltioiden on luotava lippunsa alla purjehtivien kalastusalusten pai­kantamisjärjestelmä, jonka avulla näiden alusten on mahdollista olla yhtey­dessä jäsenvaltioihin, joiden vesillä ne harjoittavat kalastustoimintaa, ja osoittaa sijaintinsa vähintään kerran kahdessa tunnissa.
This monitoring applies to all fishing vessels exceeding 24 m length overall or 20 m between perpendiculars.
Seuranta koskee kaikkia kalastusaluksia, joiden kokonaispituus on yli 24 metriä tai joiden perpendikkeliväli on yli 20 metriä.
This obligation should have been implemented gradually between 1998 and 2000.
Tämä velvoite olisi pitä­nyt toteuttaa vaiheittain vuosina 1998—2000.
In fact, since 1 July 1998, only the vessels operating in sensitive fisheries, such as fishing on the high seas, except for the Mediterranean, and industrial fishing for fishmeal, have been monitored.
Itse asiassa 1. heinäkuuta 1998 alkaen ainoastaan herkkiä kalastusaloja, kuten avomerikalastusta (Välimerta lukuun ottamatta), ja kalajauhoteollisuuden tarpeisiin kalastavia aluksia on valvottu.
As from 1 January 2000, all Community vessels exceeding the length mentioned above, wherever they operate, should have been equipped with a satellite tracking device.
Kaikissa edellä mainitun pituuden ylittävissä yhteisön aluksissa oli 1. tammikuuta 2000 alkaen oltava satelliittiseurantalaitteet riippumatta siitä, missä ne kalastavat.
The European Community has participated in pilot projects on VMS with Norway and the Faeroe Islands during 1999.
Euroopan yhteisö osallistui vuonna 1999 VMS:ää koskeviin kokeiluhankkei­siin Norjan ja Färsaarten kanssa.