natgillin/translations-raw huggingface dataset:
These joint deployment plans allow uniform control because, in addition to pooling means for a shared objective, they allow, for example, an English patrol boat to control a Belgian trawler in a Dutch zone, or a French inspector to be sent on mission aboard a Spanish patrol boat in the Mediterranean.
Jos esimerkiksi useiden jäsenvaltioiden laivastot häiritsevät jatkuvasti jonkin uhanalaisen kannan elvytyssuunnitelmaa yhteisön vesillä tai kansainvälisillä vesillä, viraston vastuulla on tutkia ja määrittää eri vaihtoehtoja tämän riskin poistamiseksi tai vähentämiseksi.
The Agency will be responsible for investigating and identifying different options for eliminating or reducing the risk.
Uudessa kalastuksenvalvontaa koskevassa asetusehdotuksessa komissio haluaa mennä vielä askeleen pidemmälle.
As part of the new fisheries control regulations, the Commission wants to take a further step by enlarging the Agency’s mandate to give it more leeway.
Viraston toimintamahdollisuuksia parannetaan lisäämällä sen toimivaltaa.
The Agency will no longer be restricted to coordinating Member States’ resources and staff and developing inspection procedures.
Tulevaisuudessa se tekee muutakin kuin koordinoi jäsenvaltioiden resursseja ja henkilöstöä ja suunnittelee tarkastusmenettelyjä.
Its new responsibilities will include the possibility to carry out its own investigations and control operations, independently of the Member States.
Sen tehtäviä laajennetaan niin, että se voi suorittaa omia tutkimuksia ja tarkastuksia jäsenvaltioista riippumattomasti.
Going back up the supply chain
Ylemmäs tuotantoketjussa
The Agency will also play a role in implementing the EU’s integrated maritime policy, in particular through the creation of a European surveillance network by making data available to the Commission, other agencies and the Member States.
Virasto osallistuu myös EU:n yhdennetyn meripolitiikan täytäntöönpanoon erityisesti luomalla eurooppalaisen seurantaverkoston, josta tarjotaan tietoja komission, muiden virastojen ja jäsenvaltioiden käyttöön.
The Agency’s field of activity, currently restricted to inspections prior to first sale, will also be expanded: it will be able to organise controls and inspections throughout the supply chain, meaning both during ground transport and on markets.
Viraston toimintakenttä rajoittuu nykyisin ensimyyntiä edeltäviin tarkastuksiin. Nyt sitä aiotaan laajentaa: tulevaisuudessa virasto voi järjestää tarkastuksia missä tahansa tuotantoketjun vaiheessa, myös maakuljetusten aikana ja markkinoilla.
Its agents will be authorised to carry out thorough investigations, following suspect products up the traceability chain to determine where the fraud originates.
Tarkastajat voivat tehdä kokonaisvaltaisia tutkimuksia, joissa käydään läpi epäilyksenalaisten tuotteiden koko jäljitysketju ja saatetaan petokseen syyllistyneet toimijat vastuuseen.
CFP: laying foundations for the future
YKP: tulevaisuuden tienraivaaja
The Common Fisheries Policy began life back in the 1980s.
Yhteinen kalastuspolitiikka (YKP) sai alkunsa 1980-luvulla.
At that time, the main issue for Europe’s fisheries managers was how to maintain access for the Member States’ fleets to their traditional fishing grounds, at a time when nations around the world where extending their Exclusive Economic Zones (EEZs) to 200 nautical miles from the baseline.
Siihen aikaan Euroopan kalastushallintojen tärkeimpänä huolenaiheena oli varmistaa jäsenvaltioiden laivastojen pääsy niiden perinteisille kalastuspaikoille sillä välin, kun maat eri puolilla maailmaa laajensivat talousvyöhykkeitään 200 meripeninkulmaan rannikoistaan.
By granting each other free mutual access to their national waters, the CFP forestalled conflicts which had the potential to cause major social and economic disruption.
Näin pyrittiin ehkäisemään merkittäviä taloudellisia ja sosiaalisia häiriöitä aiheuttavia konflikteja.
Also, as fish are mobile and cross national borders in the sea, the fish taken by one fishing fleet are effectively fish lost to other fleets.
Kalojen liikkuessa edestakaisin kansallisten merirajojen yli yhden laivaston saama saalis koituu helposti muiden laivastojen tappioksi.
There was therefore a need to agree between countries about how much should be taken and by whom.
Siksi eri valtioiden oli tehtävä keskenään kansainvälinen sopimus siitä, miten suuria määriä kukin voi kalastaa.
Over time, the CFP has been called upon to play an ever more complex role.
Ajan mittaanYKP:n rooli on muuttunut yhä monimutkaisemmaksi.
The last decades have seen growing awareness of the pressure which modern industrial fisheries place upon a renewable, but finite resource.
Viime vuosikymmeninä tietoisuus nykyaikaisen tehokalastuksen uusiutuville mutta kuitenkin rajallisille kalavaroille aiheuttamista paineista on lisääntynyt.
At the same time, the demand for greater protection of the marine environment has focused attention on the complex interactions between fishing and the wider ecosystem of which fish are just one part.
Meriympäristön suojelutarpeen kasvaessa on alettu myös kiinnittää entistä enemmän huomiota kalastuksen ja laajemman ekosysteemin – josta kalat muodostavat vain osan – välisiin monimutkaisiin vuorovaikutussuhteisiin.
The experience of recent years demonstrates conclusively how decisions made to further shortterm economic interests are not just bad for the ecosystem, but bad for the business of the EU fleet, too.
Aivan erityistä huomiota on kiinnitettävä niihin institutionaalisiin ja rakenteellisiin tekijöihin, jotka yllyttävät päättäjiä ja sidosryhmiä lyhyen aikavälin päätöksiin ja ovat esteenä aidosti kestävän lähestymistavan omaksumiselle kalastuksenhoidossa.
Without ecological sustainability, the social and economic objectives of the CFP can only ever be a pipe dream. We need to ensure that our decision-making procedures are aligned with that priority.
Viime vuosien kokemukset ovat vakuuttava osoitus siitä, että lyhyen aikavälin taloudellisiin etuihin perustuvat päätökset vaikuttavat epäsuotuisasti paitsi ekosysteemeihin myös EU:n laivaston toimintaan.
And we need to create a framework in which the industry can take greater responsibility – and in which it is held more fully accountable.
Ellei toiminta ole ekologisesti kestävää, YKP:n taloudelliset ja sosiaaliset tavoitteet jäävät pelkiksi haaveiksi.
Consultations on what shape such a Reform might take will begin in the first half of 2009, when the Commission plans to publish a major discussion document.
Meidän on huolehdittava siitä, että tämä painopiste otetaan huomioon päätöksentekoprosesseissa.
We look forward to a comprehensive and frank debate, and would encourage all stakeholders to contribute to it in full.
Meidän on myös luotava toimintapuitteet, joissa alan toimijat voivat ottaa enemmän vastuuta ja joissa ne myös voidaan saattaa täyteen vastuuseen toimistaan.
These issues were addressed by the 2002 Reform of the Common Fisheries Policy, which introduced the principles of long-term planning, and a precautionary, ecosystem-based approach to fisheries management.
Näiden kaikkien ongelmien ratkaisemiseksi toteutettiin vuonna 2002 yhteisen kalastuspolitiikan uudistus, jonka keskeisiä linjauksia olivat pitkän aikavälin suunnittelu ja ennalta varautumisen periaatteeseen perustuva ekosysteemipohjainen kalastuksenhoito.
In the six years which have passed since then, a number of concrete steps have been taken to achieve these goals.
Viimeksi kuluneiden kuuden vuoden aikana näiden tavoitteiden saavuttamiseksi on toteutettu useita konkreettisia toimenpiteitä.
Many key commercial fish stocks are now harvested under long-term plans, and the commitment made at the Johannesburg World Summit on Sustainable Development in 2002 to manage fisheries for maximum sustainable yield is increasingly being put into practice.
Monia kaupallisesti tärkeitä lajeja kalastetaan nyt pitkän aikavälin suunnitelmien mukaisesti, ja Johannesburgin kestävän kehityksen huippukokouksessa vuonna 2002 annettuja, kestävään enimmäistuottoon perustuvan kalastuksenhoidon edistämiseen liittyviä sitoumuksia on pantu yhä enemmän täytäntöön.
We have cases where a recovery plan has effectively restored a depleted fish stock.
Elvytyssuunnitelmilla on onnistuttu tervehdyttämään monia ehtyneitä kalakantoja.
New policies to eradicate pirate fishing and eliminate discarding are now in place and will contribute further to the health of our oceans.
Laittoman kalastuksen estämiseksi ja saaliiden poisheittämisen lopettamiseksi on laadittu uudet strategiat, jotka osaltaan edistävät meriemme terveyttä.
And, perhaps most importantly, the creation of the seven Regional Advisory Councils (RACs) has vastly improved understanding and dialogue between stakeholders, scientists and fisheries managers throughout the EU.
Mikä ehkä kaikkein tärkeintä, on perustettu seitsemän alueellista neuvoa-antavaa toimikuntaa, jotka ovat parantaneet merkittävästi yhteisymmärrystä ja vuoropuhelua sidosryhmien, tutkijoiden ja kalastushallintojen välillä koko EU:ssa.
However, much more still needs to be done.
Vielä on kuitenkin paljon työtä tehtävänä.
Most European fish stocks remain overfished, and the EU fleet still suffers from substantial overcapacity.
Suurin osa EU:n kalavaroista on yhä liikakalastettuja, ja unionin laivaston kapasiteetti on edelleen aivan liian suuri.
Catch limits continue to be set significantly higher than scientific advice would recommend, and the industry is economically inefficient, as the recent crisis sparked by rising fuel prices has amply demonstrated.
Pyyntirajat vahvistetaan vieläkin huomattavasti tutkijoiden suosituksia korkeammalle tasolle, ja alan kannattavuus on heikko, kuten hiljattainen polttoaineen hinnannousun aiheuttama taloudellinen kriisi laajalti osoitti.
European fisheries are still locked in a vicious downward cycle, in which shrinking resources mean that more and more effort is required to catch the same number, or less, of smaller, less valuable fish.
Kalavarojen ehtyessä EU:n kalastus on ajautunut noidankehään, kun sama tai jopa pienempi saalismäärä vaatii yhä suuremman pyyntiponnistuksen ja tuottaa yhä vähemmän voittoa.
As a result, the shortterm interests of the industry are no longer aligned with the pre-requirements for the long-term sustainability of the sector.
Tämän seurauksena alan lyhyen aikavälin edut eivät enää vastaa pitkän aikavälin kestävyyden saavuttamisen edellytyksiä.
The conservation and fleet policies of the CFP are subject to mandatory review by 2012 at the latest.
Komission velvollisuus on tarkastella uudelleen laivastoon ja kalavarojen säilyttämiseen liittyviä YKP:n osa-alueita viimeistään vuonna 2012.
In view of this obligation, and given the persistent problems which affect the European fishing industry, the Commission believes it is necessary to start the process of review now.
Euroopan kalastusalalla vallitsevat ongelmat huomioon ottaen komissio on kuitenkin katsonut tarpeelliseksi aloittaa tarkasteluprosessin jo nyt.
Even as we continue to implement the 2002 Reform, we need to be thinking about the larger, structural weaknesses which prevent even our best policy initiatives from realising their full potential.
Vaikka vuoden 2002 uudistuksen täytäntöönpano on yhä kesken, on jo tässä vaiheessa aiheellista puuttua joihinkin laajempiin rakenteellisiin heikkouksiin, jotka vievät terän EU:n parhailtakin poliittisilta aloitteilta.
Mediterranean RAC up and running
Ministerit antavat tukensa YKP:n seuraavalle uudistukselle
The Regional Advisory Council (RAC) for the Mediterranean became operational on 15 September 2008, thus completing the list of seven RACs that share the waters and resources exploited by European Union fishermen.
Välimeren alueellinen neuvoa-antava toimikunta (englanniksi RAC – Regional Advisory Council) aloitti toimintansa 15. syyskuuta. Se on viimeinen seitsemästä toimikunnasta, jotka perustettiin vastaamaan kukin yhdestä EU:n vesialueesta tai kannasta.
The RACs were set up to facilitate the sector’s cooperation on resource management with the Commission and scientists.
Toimikuntien tarkoituksena on helpottaa alan toimijoiden, komission ja tutkijoiden välillä kalavarojen hoidosta käytäviä neuvotteluja.
Mediterranean fishermen now have a forum in which to make their views known to the Commission and Member States, and to issue opinions and recommendations on anything related to fisheries management.
Nyt myös Välimeren kalastajilla on oma fooruminsa, jolla he voivat esittää kannanottojaan komissiolle ja jäsenvaltioille sekä laatia lausuntoja ja suosituksia kaikenlaisista kalastukseen liittyvistä kysymyksistä.
Like the other RACs, it includes representatives of fishermen, fish farmers, the processing industry, traders, sport fishermen, environmental organisations and consumers.
Muiden toimikuntien tapaan myös Välimeren toimikunta koostuu kalastus, vesiviljely- ja jalostusalan, kaupan, urheilu- ja virkistyskalastajien sekä ympäristö- ja kuluttajajärjestöjen edustajista.
In the context of the future reform of the Common Fisheries Policy, the Fisheries Ministers, meeting in Council on 29 and 30 September, encouraged the Commission to continue the work begun with its adoption of a preparatory note (see article p. 5).
Neuvostossa 29. ja 30 syyskuuta kokoontuneet kalastusministerit kehottivat komissiota jatkamaan työtä, jonka se käynnisti yhteisen kalastuspolitiikan tulevasta uudistuksesta laatimallaan valmisteluasiakirjalla (ks. artikkeli s. 5).
This document announces the future reform due to take place no later than 2012 and reviews the achievements of the 2002 reform and the policy aspects that still have to be addressed.
Asiakirjassa esitellään vuoteen 2012 mennessä toteutettavaa tulevaa uudistusta sekä tarkastellaan vuoden 2002 uudistuksen saavutuksia ja vielä ratkaisematta olevia ongelmia.
On the positive side: greater transparency in the CFP’s scientific basis, improved dialogue with stakeholders, a large number of long-term management plans, better control over illegal fishing and a strategy to tackle the problem of discards.
Saavutuksista mainitaan avoimempi tiedottaminen yhteisen kalastuspolitiikan tieteellisestä perustasta, sidosryhmien kanssa käydyn vuoropuhelun paraneminen, suuri määrä pitkän aikavälin hoitosuunnitelmia, edistyminen laittoman kalastuksen torjunnassa sekä strategian laatiminen poisheitettyjen saaliiden ongelman poistamiseksi.
On the negative side: the remaining obstacles prevent genuinely sustainable fishing in EU waters.
Jäljellä on kuitenkin yhä tiettyjä ongelmia, jotka vaikeuttavat kestävän kalastuksen saavuttamista EU:n vesillä.
These include overcapacity of the EU fleet, operators’lack of responsibility in terms of the sustainable use of a public resource, and the complexity of EU regulations.
Niistä mainitaan erityisesti yhteisön laivaston liikakapasiteetti, kalastajien vastuuttomuus yhteisten luonnonvarojen käytössä sekä EU:n lainsäädännön monimutkaisuus.
Maritime Affairs and Fisheries Commissioner Joe Borg stressed his determination to encourage a fishing industry that is economically, socially and environmentally sound, ‘which depends on healthy stocks and a fleet that corresponds to fishing possibilities’.
Meri- ja kalastusasioista vastaava komission jäsen Joe Borg korostaakin haluavansa edistää taloudellisesti ja sosiaalisesti vastuullista sekä ympäristöä säästävää kalastusta, ”joka edellyttää sitä, että kannat ovat terveitä ja että laivaston kapasiteetti on tasapainossa sille osoitettujen kalastusmahdollisuuksien kanssa”.
The debate will continue in 2009 on the basis of a Commission green paper and with the participation of the Member States, the sector, stakeholders and the general public.
Jäsenvaltioiden, alan toimijoiden, sidosryhmien ja kansalaisten kanssa on tarkoitus jatkaa keskustelua komission vuonna 2009 julkaistavan vihreän kirjan pohjalta.
No 43 April 2009
Nro 43 huhtikuu 2009
A strategy for sustainable and prosperous aquaculture
Strategia kestävän ja tuloksekkaan vesiviljelyn edistämiseksi
Auctions: switching to telematics
Huutokaupat: telematiikka yleistyy
Clusters maritimes:a key role
Meriklusterit:merkittävä rooli
A European Commission publication I Directorate-General for Maritime Affairs and Fisheries I ISSN 1830-6586
Euroopan komission julkaisu I Meri- ja kalastusasioiden pääosasto I ISSN 1830-6594
Calendar Editorial Fact File
Kalenteri Pääkirjoitus Asiakirja
World Ocean Conference, Manado (Indonesia), 11-15 May 2009The international community will come together at this world conference to discuss maritime issues related to climate change. > For more information:Tel: +62 21 351 90 70 – ext.1773E-mail: info@woc2009.org Website: www.woc2009.org Aquaculture: growth opportunities Aquaculture competes for space
World Ocean Conference, Manado (Indonesia), 11.–15. toukokuuta 2009Kansainvälinen yhteisö kokoontuu tähän maailmanlaajuiseen konferenssiin keskustelemaan ilmastonmuutokseen liittyvistä meriasioista. > Lisätiedot: Puh: +62 21 351 90 70 – vaihde 1773 S-posti: info@woc2009.org Internet: www.woc2009.org Vesiviljely: kasvun mahdollisuuksia Vesiviljelijät tilan tarpeessa
Out and about o m m air S
Kentältä o m m air S
Fish auctions group together
Huutokaupat järjestäytyvät
Fishtech, Verona (Italy), 21-24 May 2009This event focuses more specifically on aquaculture techniques and technologies and the development of farmed products. > For more information:Tel: +39 02-3191091 E-mail: ipackima@ipackima.it Website: www.fishtech.it Institutional agenda
Fishtech, Verona (Italia), 21.–24. toukokuuta 2009Näillä messuilla keskitytään vesiviljelytekniikoihin ja -teknologiaan sekä vesiviljelytuotteiden hyödyntämiseen. > Lisätiedot: Puh: +39 02-3191091 S-posti: ipackima@ipackima.it Internet: www.fishtech.it Ministerineuvoston kokousaikataulu
Upcoming Councils of the Fisheries Ministers of the 27 European Union Member States:• 23 and 24 April 2009 in Luxembourg,• 25 and 26 May 2009 in Brussels,• 22 and 23 June 2009 in Luxembourg.
EU:n 27 jäsenvaltion kalastusministerien neuvosto kokoontuu seuraavasti:• 23. ja 24. huhtikuuta 2009 Luxemburgissa• 25. ja 26. toukokuuta 2009 Brysselissä• 22. ja 23. kesäkuuta 2009 Luxemburgissa
The Commission has not, save where otherwise stated, adopted or in any way approved any view appearing in this publication and statements should not be relied upon as statements of the Commission’s or the Maritime Affairs and Fisheries DG’s views.The Commission does not guarantee the accuracy of the data included in this publication, nor does the Commission or any person acting on its behalf accept responsibility for any use made thereof.© European Communities, 2009.Reproduction is authorised provided the source is acknowledged.Cover photo: © Lionel Flageul
Mitkään tässä julkaisussa esitetyistä näkökannoista eivät ole – ellei toisin mainita – komission omia tai sen vahvistamia näkökantoja, eikä julkaisussa esitettyjä näkemyksiä voida pitää komission tai meri- ja kalastusasioiden pääosaston omina näkemyksinä. Komissio ei myöskään vastaa julkaisuun sisältyvien tietojen oikeellisuudesta, eikä komissio eivätkä ketkään komission nimissä toimivat henkilöt ole vastuussa julkaisun mahdollisesta käytöstä.© Euroopan yhteisöt, 2009.Tekstin jäljentäminen on sallittua, kunhan lähde mainitaan.Kannen kuvat: © Lionel Flageul
For sustainable and prosperous European aquaculture
Kohti kestävää ja tuloksekasta vesiviljelyä Euroopassa
European aquaculture has many strengths: high domestic demand, a wide variety of fish and shellfish farms, dynamic and high-level research, competitive technology, skilled and experienced operators and businessmen, climate conditions and sites suited to a large number of species, rules and practices that respect the environment, and wholesome and high quality products.
EU:n vesiviljelyalalla on monia valtteja: merkittävä sisäinen kysyntä, kalan- ja simpukanviljelyn monimuotoisuus, vireä ja korkeatasoinen tutkimus, kilpailukykyinen teknologia, pätevät ja kokeneet yrittäjät, monille lajeille suotuisa ilmasto ja ympäristö, ympäristöä säästävät säännöt ja käytännöt sekä puhtaat ja laadukkaat tuotteet.
Aquaculture plays an important economic and social role in the Union.
Lisäksi vesiviljelyllä on tärkeä taloudellinen ja sosiaalinen merkitys unionille.
However, the different branches of European aquaculture are also faced with challenges that have an impact on production and the further development of this activity.
EU:n vesiviljelyn eri osa-alueilla on kuitenkin edessään myös haasteita, jotka vaikuttavat alan tuotantoon ja kehitykseen.
Growing difficulties obtaining space (especially in coastal areas), fish farms’ strong dependence on a high quality environment and water, the obligation to respect strict environmental standards, competition with third-country imports (particularly from Asia and South America) and the lack of familiarity with the sector on the part of financial institutions, insurance companies, public authorities and even consumers, all represent bottlenecks that prevent European aquaculture from contributing to the sector’s growth at global level.
Kasvava tilanpuute (erityisesti rannikoilla), viljelyn voimakas riippuvuus laadukkaasta ympäristöstä ja vedestä, tiukat ympäristövaatimukset, kilpaileva tuonti kolmansista maista (etenkin Aasiasta ja Etelä-Amerikasta) ja alan heikko tuntemus lähimmissä sidosryhmissä (rahoituslaitokset, vakuutusyhtiöt, julkiset viranomaiset ja jopa kuluttajat) ovat pullonkauloja, jotka estävät EU:n vesiviljelyalaa pääsemästä osalliseksi maailmanlaajuisesta kasvusta.
Despite its many strengths, for the past decade or so European aquaculture has stagnated, with production of just over 1.3 million tonnes of fish, molluscs and shellfish.
EU:n vesiviljelyalan kehitys onkin polkenut paikallaan jo kymmenen vuotta, ja sen kalan, nilviäisten ja äyriäisten tuotanto on vain hieman yli 1,3 miljoonaa tonnia - kaikista vahvuuksista huolimatta.
The Commission explored the reasons for this stagnation and sought to identify its causes by means of a wide consultation of stakeholders.
Komissio järjesti alan toimijoille laajan kuulemisen, jossa selvitettiin alan pysähtyneisyyden syitä.
This reflection has resulted in a new strategy meant to give fresh impetus to the sector.
Sen päätteeksi laadittiin uusi strategia, jolla pyritään antamaan vesiviljelyalalle uutta nostetta.
The public authorities, whether local, regional, national or European, have a key role to play to further this impetus, develop the sector’s competitiveness, promote the environmental, social and economic sustainability of the activity and improve its governance.
Julkisten viranomaisten – toimivat ne paikallisella, alueellisella, kansallisella tai yhteisön tasolla – tärkeänä tehtävänä on auttaa nostamaan ala uuteen kasvuun, kehittämään alan kilpailukykyä, edistämään vesiviljelytoiminnan kestävää ympäristöllistä, sosiaalista ja taloudellista kehitystä ja myös parantamaan sen hallintoa.
The European aquaculture sector has real prospects for the future.
EU:n vesiviljelyllä on hyvät tulevaisuudennäkymät.
It is up to the public authorities and political leaders to make the choices that will enable it to participate fully in the global expansion occurring in this sector and to respond to consumers’demands. demands.
Julkisten viranomaisten ja päättäjien on aika tehdä oikeita päätöksiä, jotta toimijat voivat täysin osallistua alan maailmanlaajuistumiseen ja vastata näin kuluttajien kysyntään.
The Editor nd a qu ac ul t ur is he ri es a F
Toimitus es i viljely E us ja v alas t K
I April 2009 I
I huhtikuu 2009 I o 43 N r
Aquaculture: growth opportunities la g eu l
Vesiviljely: kasvun mahdollisuuksia la g eu l
Aquaculture production in the EU-27 amounted to around 1.3 million tonnes of fish, molluscs and shellfish, a turnover of around EUR 3.5 billion.
Kalan, äyriäisten ja nilviäisten vesiviljelytuotanto EU-27:ssä oli noin 1,3 miljoonaa tonnia ja liikevaihto noin 3,5 miljardia euroa vuonna 2005.
The sector provides jobs for some 65 000 people.
Alalla työskentelee noin 65 000 ihmistä.
Although aquaculture is growing in leaps and bounds globally, European aquaculture is stagnating.
Vaikka vesiviljely on muualla maailmassa kehittynyt huimasti, EU:ssa sen kehitys polkee paikallaan.