natgillin/translations-raw huggingface dataset:
(21)See Commission Decision 94/922/EC of 9November1994 in Case IV/M.469 MSG - Media Service(OJ L364,31.12.1994), where the same conclusion was reached.
(') Katso komission päätös 9.II.1994, asia N:o IV/M. 469 MSG - Media Service (EYVL L 364. 31.12.1994). jossa päädyttiin samaan päätelmään.
148APPLICATION OF THE COMPETITION RULES IN THE EUROPEAN UNION
150 KILPAILUSÄÄNTÖJEN SOVELTAMINEN EUROOPAN UNIONISSA
Interrelation between regulatory and competition remedies
Sääntelyyn ja kilpailuun liittyvien korjaustoimenpiteiden keskinäinen suhde
In the BiB decision the Commission regarded the implementation of Directive 95/47(22) in the UK andthe commitments given by BSkyB in relation to the UK regulatory regime “as a fact basic to the makingof the decision”.
Komissio katsoi BiB­päätöksessä, että direktiivin 95/47 (22) täytäntöönpano Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja BSkyB:n antamat sitoumukset Yhdistyneen kuningaskunnan sääntelyjärjestelmän osalta «ovat olennaisia päätöksen kannalta».
If the relevant UK authorities were to bring an action against BSkyB for infringementof these obligations, the Commission would consider this situation under Article8(3)(a) of Regulation No 17. (23) Anumber of elements in the conditions relating to the availability of a clean feed, the
Jos asianomaiset Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset ryhtyvät toimenpiteisiin BSkyB:tä vastaan näiden velvoitteiden rikkomisen vuoksi, komissio tarkastelee tätä tilannetta asetuksen N:o 17 8 artiklan 3 kohdan a alakohdan (2') mukaisesti.
) and a subsidy recovery mechanism follow the same approach.
Samaa lähestymistapaa noudatetaan monissa päätöksen ehdoissa, jotka liittyvät kanavan tarjontaan ilman vuorovaikutteisia palveluja, Symulcript­järjestelyn toimintaan (74) ja subventioiden takaisinperintämekanismiin.
) the favourable position taken in its 1989 decision(26) exempting the agreements establishing UIP.
Komissio vahvisti 9. syyskuuta 1999 hallinnollisella kirjeellä (25) myönteisen kaniansa, jonka se oli ilmaissut vuonna 1989 tekemässään päätöksessä (2 < ') poikkeuksen myöntämisestä UlPai perustamista koskeville sopimuksille.
UIPis a joint venture filmdistribution company established by Paramount Pictures Corporation, Universal Studios Inc and Metro-
UIP on Paramount Pictures Corporationin, Universal Studios Incai ja Metro­Goldwyn­Mayer Inc:n (osapuolet) perustama yhteinen elokuvien levitysyhtiö (2?).
Goldwyn-Mayer Inc (“the partners”).(27) It distributes mainly the partners’films not just within the EU,but worldwide, except for the United States, Puerto Rico and Canada.
Se levittää ensi sijassa osapuolten elokuvia EU:ssa sekä muualla maailmassa Yhdysvaltoja, Puerto Ricoa ja Kanadaa lukuun ottamatta.
Originally, the partners eachdistributed their own films through their own separate organisations, but they pooled their distributionactivities in UIPwith the aim of obtaining efficiency gains and avoiding administrative duplication.
Alun perin osapuolet levittivät omia elokuviaan erillisien organisaatioidensa kautta, multa liittivät yhteen jakelutoimintansa UIP:hcn, jonka tavoitteena on parantaa tehokkuutta ja välttää kaksinkertaista hallintoa.
The exemption of UIPin 1989
Vuonna 1989 myönnetty UIP:n poikkeuslupa
The Commission first exempted UIPin 1989 after a lengthy investigation of the UIParrangements.
Komissio myönsi UIP:llc ensimmäisen poikkeusluvan vuonna 1989 tutkittuaan kauan UlPai järjestelyjä.
The Commission considered that restrictions of competition resulted both from the creation of the jointventure itself and from certain provisions in the UIPagreements, in particular some exclusivity clauses.However, it was able to exempt UIPbecause the partners agreed to revise the UIPagreements and toprovide a number of undertakings to minimise the restrictive effects of UIP.
Komissio katsoi, että sekä itse yhteisyrityksen perustaminen että jotkin UlPai sopimusten määräykset, er­ityisesti eräät yksinoikcuslausekkeet. johtivat kilpailunrajoituksiin.
The modifications weredesigned to ensure the highest possible degree of autonomy for the partners in the conduct of theirbusiness, whilst taking into account the specific characteristics of the film industry.
Komissio myönsi kuitenkin poikkeus­luvan, koska osapuolet myöntyivät muuttamaan UlPai sopimuksia ja antamaan lukuisia sitoumuksia, jotta UIP:n kilpailua rajoittava vaikutus vähenisi.
Period after1993
Vuoden 1993 jälkeinen tilanne
Ittherefore launched a thorough investigation including an investigation at the premises of UIP in June 1996.
UlPai poikkeuslupa päättyi 26. heinäkuuta 1993.
The Commission’s investigation revealed that UIPdoes not seem to provide the partners with a tool forcoordinating their commercial behaviour in an anticompetitive manner.
UIP haki poikkeuksen uudistamista, minkä johdosta ko­missio sai useita epävirallisia kanteluita UlPai kaupallisesta käytännöstä.
The film distribution market is
Komissio aloitti siksi laajan tulki­
(22)European Parliament and Council Directive 95/47/EC of 24 October 1995 on the use of standards for thetransmission of television signals (OJ L281, 23.11.1995).
(~) Televisiosignaalien lähetystä koskevien standardien käytöstä 24 lokakuuta 1995 annettu Euroopan parlamentin ¡a neuvoston direktiivi 95/47/EY, EYVL L 281, 23.11.1995. t2') Asetuksen N:o 17 8 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaan komissio voi peruuttaa päätöksensä tai muuttaa sitä taikka kieltää osapuolten tietyt toimet, jos jokin päätöksen perusteena ollut seikka on muuttunut.
1989 Competition Report, point51.(27)MGM will leave UIPas of November 2000.
(27) MGM jättää UIP:n marraskuusta 2000 lähtien.
ANTITRUST 149 generally characterised by transparency with regard to the fixing of release dates for films.
Elokuvien levitysmarkkinat ovat yleensä avoimet elokuvien ensi-illapäivien määräämisen suhteen.
Film is aheterogeneous product, which reduces the risk of an anticompetitive coordination of release dates.Furthermore, throughout the investigation and at the oral hearing in September1998, UIPwas supportedby a considerable number of players in the European market (independent producers, distributors andexhibitors), who all adduced evidence of UIP’s efficient performance and good commercial behaviour.
Elokuva on heterogeeninen tuote, mikä vähentää vaaraa ensi-iltapäivien koordinoinnista kilpailunvastaisesi. Tutkimuksen aikana samoin kuin syyskuussa I998 järjestetyssä suullisessa kuulemisessa UIP:tä tukivat monet Euroopan markkinoiden toimijat (itsenäiset tuottajat, levitysyhtiöt ja elokuvateatterit), jotka kaikki esittivät todisteita UlP:n tehokkaasta toiminnasta ja hyvästä kaupallisesta käytännöstä.
The Commission’s investigation also showed that the European film market has developed from a stateof deterioration into a sound, even growing market.
Komission tutkimuksessa ilmeni myös,että Euroopan elokuvamarkkinat ovat kehittyneet heikoista terveik si,jopa kasvaviksi markki noiksi.
Despite this, UIPdoes not seem to have had anyparticular impact on the market.
Tästä huolimalta UlPdläei näytä olleen erityistä vaikutusta markkinoihin.
There is no indication that UIPhas sufficient market power in any Member State to render it immune to competition, thus permitting the partners to reap the rationalisationbenefits derived through UIPwithout passing any of those benefits on to the market.
UIP:Iiii ei näytä olevan riittävää markkinavoimaa, joka tekisi siitä kilpailulle immuun ¡n jäsenvaltioissa, jolloin osapuolet voisivat pitää UIP:n kautta saadut rationalisointihyödyt itsellään antamatta niitä edelleen markkinoille.
In addition, UIPseems to be facing competition from a number of distributors and exhibitors that have countervailingpowers.
Lisäksi monetjakeluyhtiöt ja elokuvateatterit,joilla on tasapainottavaa markkinavoimaa, nä yttävät kilpailevan UIP: n kanssa.
The Commission found that UIPhas performed only moderately well over the years, with anaverage EU market share oscillating around 20%.
Komissio havaitsi, että UIP oli suoriutunut ainoastaan tyydyttävästi ja et tä sen keskimääräinen markkinaosuus EU:n alueella vaihteli 20 prosentin tuntumassa.
The Commission departments therefore considered that a renewal of the exemption would be possible, particularly since the parties amended the UIPagreements to extend the partners’autonomy further and gave undertakings regarding UIP’s commercial behaviour.
Komission yksiköi katsoivat siten, että poikkeusluvan uusiminen on mahdollista varsinkin, koska osapuolet muuttivat UIP:n sopimuksia lisäten osapuolten itsenäisyyttä ja antoivat sitoumuksia UIP:n kaupallisesta käytännöstä.
The Commission therefore published a summary(28) of the revised UIPagreements and undertakings, indicating that they appeared to meet the criteria for exemption pursuant to Article81(3) of the ECTreaty.
Komissio julkaisi yhteenvedon (2K) tarkistetuista sopimuksista ja sitoumuksista ilmoittaen, eitä ne näyttävät täyttävän EY:n perustamissopimuksen 8I artiklan 3 kohdan mukaisen poikkeuksen myöntämiselle asetetut edellytykset.
None of the third-party comments submitted in reply to thenotice provided any new or substantive elements that could change the legal assessment of the case.
Tiedonannon johdosta toimitetuissa kolmansien huomautuksissa ei tuotu esille uusia tai merkittäviä seikkoja, jotka voisivat muuttaa asian oikeudellisen arvioinnin.
The casewas closed by way of a comfort letter on 9September.
Komissio päätti asian käsittelyn 9. syyskuuta 1999 päivätyllä hallinnollisella kirjeellä.
However, the Commission will reexamine the case ifit learns of any new facts affecting the assessment of the case, particularly those arising from complaints, and,in any event, it may do so fiveyears after issuing the comfort letter.
Komissio aikoo kuitenkin tutkia asian uudestaan, jos sen tietoon tulee uusia, asian arviointiin vaikuttavia ja erityisesti kanteluista ilmeneviä seikkoja, ja joka tapauksessa se voi tutkia asian uudestaan viiden vuoden kuluttua hallinnollisen kirjeen lähettämisestä.
The new additional changes made to the UIPagreements
UII':n sopimuksiin tehdyt uudet lisämuutokset
The amendments to the UIPagreements concern the following two areas:
UIP:n sopimuksiin tehdyt muutokset koskevat kahta seikkaa:
First, UIP’s right of first refusal to distribute the partners’films in the EU is now applied on a Member State (29) basis, rather than for the whole EU as one territory.
UIP:n oikeutta kieltäytyä levittämästä osapuolten elokuvia EU:n alueella sovelletaan jäsenvaltioittain (-"'), eikä koko EU:ta katsota yhdeksi alueeksi.
The agreement is therefore less restrictive of compe- tition as, in countries where UIPchooses not to distribute a partner’s film, the partners may use alternativedistributors.
Sopimus on siten vähemmän kilpailua rajoittava, sillä maissa joissa UIP ei levitä jonkin osapuolen elokuvaa, kyseinen osapuoli voi etsiä vaihtoehtoisen levittäjän.
This should contribute to diversifying the supply of films in the Member States.
Tämä monipuolistanee elokuvatarjontaa jäsenvaltioissa.
Secondly, UIPis no longer required to make a best effort to maximise each partner’s profits for eachfilm distributed by UIP.
UIP:n ci myöskään enää tarvitse pyrkiä maksimoimaan kunkin osapuolen voittoa kustakin UIP:n levittämästä elokuvasta (ns. best effort -lauseke).
Originally exempted, this requirement is now seen as an incentive for UIPtocoordinate film releases across the EU.
Alun perin tämä lauseke kuului poikkeuksen soveltamisalaan, mutia komissio katsoo nyt. että se kannustaa UIP:tä koordinoimaan elokuvien levittämisen EU:n alueella.
However, the Commission has accepted the retention of such a“best efforts” provision in the individual franchise agreements concluded between UIPand the individualpartners.
Komissio on kuitenkin hyväksynyt, että UIP:n ja yksittäisten osapuolten välisiin franchise-sopimuksiin sisällytetään tällainen best effort -lauseke.
Such individual clauses are not an incentive for UIP, or the partners, to coordinate film releasesacross the EU.
Tällaiset yksittäiset lausekkeet eivät kannusta UIP:tä tai osapuolia koordinoimaan elokuvien levittämistä EU:n alueella.
They include not only those given in 1989, but alsocertain revisions and additions.
I'") Julkaisin asetuksen N:o I7 19 artiklan 3 kohdan mukaisesti (EYVLC 205.
(28)Publication in accordance with Article 19(3) of Regulation No17 (OJ C 205, 20.7.1999).(29)Except for Belgium/Luxembourg and the UK/Republic of Ireland, which would be treated as one territory.
20.7.1999). l'") Lukuun ottamatta Belgiaa/Luxemburgia sekä Yhdistynyttä kuningaskuntaa/Irlantia, joita kumpaakin pidetään yhtenä alueena.
150APPLICATION OF THE COMPETITION RULES IN THE EUROPEAN UNION cinemas on a fair and equitable basis, and they set out the efforts which the parties will undertake inrespect of local film industries.
Sitoumusten ensisijaisena tavoitteena on varmistaa, että osapuolet säilyttävät mahdollisimman suuren itsenäisyyden toiminnassaan ja että UIP kohtelee elokuvateattereita oikeudenmukaisesti ja tasapuolisesti.
Anon-confidential version of the undertakings is published on the Internet on the Commission’s homepage.(30)
Lisäksi niissä määrätään osapuolten pyrkimyksistä paikallisen elokuvatuotannon suhteen.
Revised TACA (Case IV/D-2/37.396)
Tarkistettu TACA (asia N:o IV/D2/37.396)
The Commission’s TACA(Trans-Atlantic Conference Agreement) decision of 16September1998 foundthat certain agreements between the liner shipping companies party toTACArestricted competition and neither fell within the scope of the block exemption for liner conferences nor qualified for individual exemption.Under those agreements, the TACAparties fixed prices for inland transport, restricted the availability of individual service contracts between shipping lines and their customers, and fixed freight forwarder commissions.
Komission TACA-päätöksessä (transatlanttincn konferenssisopimus, Trans-Atlantic Conference Agreement) I6. syyskuuta 1998 todettiin, että eräät TACA:n osapuolina olleet varustamot rajoittivat kilpailua ja että sopimus ei kuulunut linjakonferenssien ryhmäpoikkeuksen soveltamisalaan eikä sille voitti myöntää yksittäispoikkeusta. Sopimusten nojallaTACAai osapuolet määräsivät maakuljetusten hinnoista, rajoittivat yksittäisiä palvelusopimuksia varustamoiden ja niiden asiakkaiden välillä ja määräsivät huolintapalkkioista.
The decision also found that the TACAparties had abused their joint dominant position.(31)
Päätöksen mukaan TACAai osapuolet käyttivät väärin yhteistä määräävää asemaansa (" ).
After the Commission’s September1998 decision several shipping lines withdrew from TACA, leavingeight members, and on 29January1999 the remaining eight TACAmembers notified an amendedagreement (“Revised TACA”).
Syyskuussa 1998 tehdyn komission päätöksen jälkeen useat varustamot vetäytyivät TACA:sta. johon jäi kahdeksan jäsentä, ja 29. tammikuuta 1999 jäljellä olevat kahdeksan TACAai jäsentä ilmoittivat tarkistetusta sopimuksesta ('tarkistettu TACA').
On 17February the eight TACAmembers together with twelve other lines notified the “North Atlantic Agreement”, which would have replaced the Revised TACAwith a new conference with a market shareof over 70%.
Helmikuun 17. päivänä 1999 TACAai kahdeksan jäsentä sekä kaksitoista muuta linjavarustamoa ilmoittivat Pohjois-Atlantin sopimuksesta (North Atlantic Agreement), joka olisi korvannut tarkistetun TACAai uudella konferenssilla, jonka markkinaosuus olisi ollut yli 70 prosenttia.
The North Atlantic Agreement was subsequently abandoned after the Commission and the US Federal Maritime Commission (FMC) had begun enquiries.
Osapuolet hylkäsivät Pohjois-Atlantin sopimuksen, sen jälkeen kun komissio ja Yhdysvaltain liittovaltion meriliikennekomissio (FMC) olivat aloittaneet tutkimukset.
If the Commissiontakes no action in the 90-day period, an agreement is automatically exempted for sixyears in the case of maritime transport and threeyears in the case of inland transport.
Komissio julkaisi 6. toukokuuta 1999 yhteenvedon tarkistetusta TACA-sopimuksesta (,2).
Following publication of the summary the Commission received critical comments on the agreement from shippers’associations.
Liikenteen alalla sovellettavien kilpailumenettelyjen (33) mukaan komissiolla on julkaisun jälkeen 90 päivää aikaa ilmaista vakavat epäilyksensä ja jatkaa asian tutkimista.
As regards the maritime transport aspects of the Revised TACA, the Commission informed the partieswithin the 90-day period that it had serious doubts as to whether their revised agreement could be clearedin its current form.
Jos komissio ei ryhdy toimenpiteisiin kyseisen 90 päivän määräajan kuluessa, sopimus saa ilman eri toimenpiteitä poikkeuksen kuudeksi vuodeksi meriliikenteen osalta ja kolmen vuoden ajaksi maakuljetusten osalta.
The Commission’s investigation is continuing, and centres on whether the parties’arrangements (particularly as concerns the exchange of information) could harm competition betweenthe parties when they negotiate and agree individual service contracts with shippers.
Yhteenvedon julkaisemisen jälkeen komissio sai kriittisiä huomautuksia sopimuksesta rahdinantajien yhdistyksillä.
(32)OJ C 125, 6.5.1999.(33)For maritime transport: Council Regulation (EEC) No4056/86 of 22December1986 laying down detailed rules for the application of Articles 85 and 86 (now Articles 81 and 82) of the EC Treaty to maritime transport (OJ L378, 31.12.1986).For inland transport: Council Regulation (EEC) No1017/68 of 19July1968 applying rules of competition totransport by rail, road and inland waterway (OJ L175, 23.7.1968) (Special Edition 1968 I, p. 302). Internet:http://europa.eu.int/comm/dg04/lawenten/en/101768.htm
(") Meriliikenne: Neuvoston asetus (ETY) N:o 4056/86. annettu 22 päivänä joulukuuta 1986. perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan [nyttemmin 81 ja 82 artiklani merikuljetuksiin soveltamisen yksityiskohtaisista säännöistä. EYVLL 378. 31.12.1986.
Inland transport aspects
Meriliikennettä koskeva osa
As regards inland transport, the Revised TACAno longer contains an inland tariff.
Komissio ilmoitti osapuolille 90 päivän määräajan kuluessa, että tarkistetun TACA:n meriliikennettä koskeva osa herättää vakavia epäilyksiä siitä, voidaanko tarkistettu sopimus hyväksyä nykyisessä muodossaan.
The parties haveinstead agreed that that they could adopt a “not-below-cost” rule.
Sisämaaosuuksien osalta tarkistetussa TACA:ssa ei enää määrätä hintojen asettamisesta.
Under such a rule each line wouldagree, where they provide maritime transport services pursuant to the conference tariff, not to charge aprice less than the direct out-of-pocket cost incurred by it for inland transport services supplied withinthe EEAin combination with those maritime services.
Osapuolet ovat sen sijaan sopineet ottavansa käyttöön säännön, jonka nojalla jokainen linjavarustamo suostuu siihen, eitä tarjotessaan merikuljetuspalveluita konferenssin tariffien mukaisesti se ei peri hintaa, joka olisi alhaisempi kuin suorat kustannukset, joita sille aiheutuu sisämaakuljetuksen tarjoamisesta Euroopan talousalueella yhdessä mcrikuljctuspalvelujen kanssa.
The Commission did not within the 90-day periodraise serious doubts against the not-below-cost rule, with the consequence that it is deemed exempt forthree years.
Komissio ei esittänyt 90 päivän määräajan kuluessa vakavia epäilyksiä kyseisen säännön suhteen, joien säännölle on myönnetty poikkeus kolmen vuoden ajaksi.
The Commission accepts that a not-below-cost rule would avoid the risk that below-cost pricing on theinland leg would undermine the stability brought about by the conference maritime tariff.
Komissio katsoi, eitä kyseisen säännön käyttöönotolla oli tarkoitus välttää riski.että kustannukset alittava hinnoittelu sisämaaosuudella horjuttaisi konferenssin meritariffin tuomaa tasapainoa.
In the FEFCdecision(34) (paragraphs 135-139) the Commission recognised that, in the absence of collective price fixing for carrier haulage services, the members of the FEFC might charge shippers rates which arebelow their costs of buying in such services, the effect of which would be similar to offering a discountoff the conference tariff for the maritime transport.
FEFC-päätöksessä (") ( 135-139 kohta) komissio totesi, että jos kuljetuspalvelujen hintoja ei ole määrätty kollektiivisesti, FEFC:n jäsenet voivat veloittaa rahdinantajilta himoja, jotka alittavat kyseisten palvelujen hankinnasta niille aiheutuvat kustannukset, ja että tämän vaikutus olisi samanlainen kuin alennuksen tarjoaminen meriliikenteen konferenssitariffista.
The Commission did not, however, accept that thethen arrangements of the FEFC to fix the price for carrier haulage were indispensable to achieve theobjective of stability.
Komissio ei kuitenkaan hyväksynyt, että FEFC:n silloiset järjestelyt kuljelushintojen määräämiseksi olisivat olleet välttämättömiä vakauden saavuttamiseksi.
The FEFC decision expressly left open to what extent other kinds of agreementmight fulfil the conditions of Article81(3), and referred to the Commission’s 1994 Maritime Transport
FEFC-päätöksessä jätettiin nimenomaan avoimeksi se, missä määrin muunlaiset sopimukset voisivat täyttää 81 artiklan 3 kohdan edellytykset,ja siinä viilattiin komission vuoden 1994 kertomukseen neuvostolle meriliikenteestä (,s).
Report to the Council,(35) in which the Commission stated that, if appropriate, it would be prepared toconsider granting individual exemption to a not-below-cost provision.
Kyseisessä kertomuksessa komissio totesi,että se olisi tarvittaessa valmis harkitsemaan yksittäispoikkeuksen myöntämistä säännölle, jonka nojalla ei peritä suoria kustannuksia alhaisempaa hintaa.
The particular type of not-below-cost rule adopted by the parties is that no line would charge a price less thanits direct out-of-pocket costs for inland transport services.
Osapuolten omaksuma sääntö ol i kuitenkin sellainen, että sen nojalla yksikään linjavarustamo ei veloittaisi hinttiä, joka alittaisi sisämaakuljetuksista aiheutuvat suorat kustannukset.
Overhead and administration costs, and costs ofrepositioning empty containers, would be excluded.
Yleis-ja hallintokustannuksia ja tyhjien konttien palauttamisesta aiheutuvia kustannuksia ei otettaisi huomioon.
The rule would mean that each line’s price would be setby reference to its own costs, and not some industry average, and is similar to the “first option” identified inthe Carsberg Report, which considered the issue of inland price fixing by liner conferences.(36)
Sääntö tarkoittaisi, että kunkin linjavarustamon hinta määräytyisi sen omien, ei toimialan keskimääräisien kustannusten muk aan..Sääntö on samantapainen kuin «ensimmäinen vaihtoehto» Carsberg-raportissa, jossa tarkastellaan linjakonferenssien käyttämisiä maakuljetusten hintojen määrittämisessä (-16).
Price competition would not be eliminated.
Hintakilpailu ei päättyisi.
In addition to competition from outside the conferencealtogether and from merchant haulage on the inland leg, the not-below-cost rule would only apply tosituations where the parties were providing maritime transport services pursuant to the tariff.
Konferenssin ulkopuolisen kilpailun ja sisämaaosuudella kilpailevan huolitsijan kuljetuksen lisäksi sääntöä sovellettaisiin ainoastaan tilanteisiin, joissa osapuolet tarjoavat meriliikcnnepalvcluja tariffin mukaisesti.
Thus, therule would not be applicable to carriage under an individual service contract.
Siten sääntöä ei sovellettaisi yksittäisen palvelusopimuksen nojalla tarjottavaan kuljetukseen.
On 6November1998 five shipping companies notified agreements under which they operate a joint linerservice across the Atlantic between northern Europe and the East Coast of South America.
Viisi varustamoa ilmoitti 6. marraskuuta 1998 sopimuksista, joiden mukaisesti ne tarjoavat yhteisiä Allaniin ylittäviä linjaliikennepalveluja Pohjois-Euroopan ja Etelä-Amerikan itärannikon välillä.
)Final report of the multimodal group (chaired by Sir Bryan Carsberg), November 1997, paragraphs 90 and 91.
I '") Multimodaalilyöryhmiin loppuraportti (puheenjohtaja Sir Bryan Carsberg). marraskuu 1997. 90 ja 91 kohta.
152APPLICATION OF THE COMPETITION RULES IN THE EUROPEAN UNION
154 KILPAILUSÄÄNTÖJEN SOVELTAMINEN EUROOPAN UNIONISSA