natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The increase in employment rates from 1997-2006 mainly reflects higher labour market participation (see chart 4 showing a 3.7 percentage point increase for the EU15 and 2.8 points in the EU25).
Työllisyysasteen kohoaminen vuosina 1997–2006 johtui lähinnä työvoimaosuuden suurenemisesta (ks. kuvio 4, jonka mukaan kasvua on EU:n 15 jäsenvaltiossa 3,7 prosenttiyksikköä ja EU:n 25 jäsenvaltiossa 2,8 prosenttiyksikköä).
The improvements in the unemployment rate were more modest; down from 9.8% to 7.4% for the EU15 and from 9.3% to 7.9% for the EU256(see charts 2, 3 and 5) and the issue of youth employment remains a major concern (see section 3.3).
Työttömyysaste on sen sijaan laskenut hitaammin: EU:n 15 jäsenvaltiossa 9,8 prosentista 7,4 prosenttiin ja EU:n 25 jäsenvaltiossa 9,3 prosentista 7,9 prosenttiin (6) (ks. kuviot 2, 3 ja 5).
Structural improvements in the functioning of labour markets are reflected in lower structural unemployment rates; increased efficiency in matching between the unemployed and unfilled vacancies; wage formation processes that take better account of prevailing conditions in the economy and competitiveness constraints; development of certain types of labour contracts (part-time and temporary work) that are positively correlated with employment creation; and expenditure on Active Labour Market Policies (ALMPs) that has been increased and better targeted7.
Lisäksi nuorisotyöttömyys on edelleen suuri ongelma (ks. kohta 3.3). Työmarkkinoiden toiminta on parantunut rakenneuudistusten ansiosta, ja tämä on johtanut rakennetyöttömyysasteen alenemiseen, työttömien ja avoinna olevien toimien parempaan kohtaavuuteen, talouden tilan ja kilpailurajoitusten parempaan huomioimiseen palkanmuodostusprosessissa, työllisyyden kasvua tukevien työsopimusten (osa-aikatyö ja tilapäistyö) laadintaan sekä aktiivisiin työmarkkinapoliittisiin toimiin osoitettujen menojen lisäämiseen ja parempaan kohdentamiseen (7).
The success of the open method of coordination of the EES was acknowledged at the Lisbon European Council (March 2000) and a new strategic goal for the next decade was agreed upon; namely, the European Union should become the most competitive and dynamic knowledge-based economy in the world, capable of sustainable economic growth with more and better jobs and greater social cohesion.
Euroopan työllisyysstrategiassa sovellettu avoin koordinointimenetelmä todettiin onnistuneeksi Lissabonissa maaliskuussa 2000 järjestetyssä Eurooppaneuvoston kokouksessa, jossa sovittiin myös uuden strategisen tavoitteen asettamisesta seuraavaa vuosikymmentä varten: Euroopan unionista on tultava maailman kilpailukykyisin ja dynaamisin tietotalous, joka kykenee pitämään yllä kestävää talouskasvua, luomaan uusia ja parempia työpaikkoja ja lisäämään sosiaalista yhteenkuuluvuutta.
Also, the focus was shifted from the reduction of unemployment to regaining the conditions of full employment and that the overall aim should be to raise the EU employment rate to 70% and increase the number of employed women in to more than 60% by 2010.
Lisäksi strategian painopiste siirrettiin työttömyyden vähentämisestä täystyöllisyyden saavuttamiseen, ja kokonaistavoitteeksi asetettiin EU:n työllisyysasteen kohottaminen 70 prosenttiin ja työssäkäyvien naisten osuuden nostaminen yli 60 prosenttiin vuoteen 2010 mennessä.
To be compared with the US where the unemployment rate continued to fall and was at 4.6% in 2006.
4,6 % vuonna 2006.
10 years of the European Employment Strategy k h s to c
10 vuotta eurooppalaista työllisyysstrategiaa k h st o c
The Lisbon European Council discussed progress in the delivery of the Strategy, which covered a number of other open methods of coordination (education, social inclusion, pensions, etc.), every year at a spring European Council.
Tällöin keskustel- tiin myös muista avoimista koordinaatiomene- telmistä (esim. koulutuksen, sosiaalisen osallisuu- den ja eläkkeiden alalla), ja keskusteluja jatkettiin joka vuosi Eurooppaneuvoston kevätkokouk- sessa.
Subsequent European Councils recommended new or strengthened priorities such as quality in work (Nice, December 2000), active ageing and lifelong learning (Barcelona, March 2002).
Eurooppa-neuvos- to suositteli myöhemmissä kokouksissaan uusia tai vahvempia painopisteitä, kuten työn laatu (Nizzan kokous joulukuussa 2000) sekä aktiivinen ikääntyminen ja elinikäinen oppiminen (Barcelonan kokous maaliskuussa 2002).
These priorities were integrated into the annual Employment Guidelines together with the employment rate targets.
Nämä painopisteet sekä työllisyystavoitteet otettiin mukaan vuosittain laadittaviin työllisyyspolitiikan suuntaviivoihin.
2.2 “Jobs, jobs, jobs”; the European Employment Taskforce
2.2 ”Työtä, työtä, työtä”: Euroopan työllisyystyöryhmä
In 2003, the EES was subject to a fi ve year evaluation. Considerable progress was noted in terms of job creation, curbing long term unemployment, reducing taxation of low paid labour, and spreading lifelong learning and equal opportunity policies for women and men.
Vuonna 2003 Euroopan työllisyysstrategiasta laadittiin viisivuotisarviointi.Arvioinnissa havaittiin huomattavaa edistymistä seuraavilla osaalueilla: työpaikkojen lisääntyminen, pitkäaikaistyöttömyyden hillitseminen, matalapalkkatyön verotuksen keventäminen sekä elinikäisen oppimisen ja naisten ja miesten tasa-arvopolitiikan laajentuminen.
However, it became clear that the Strategy needed to be more focused on priorities and improved governance.
Kävi kuitenkin ilmi, että strategiaa oli keskitettävä enemmän painopisteisiin ja hallinnon parantamiseen.
The 2003 Employment Guidelines were therefore articulated on the three overarching priorities of full employment, quality in work and social inclusion, as well as a number of newly quantified targets (notably in the field of lifelong learning).
Vuonna 2003 annetut työllisyyspolitiikan suuntaviivat nivoutuivatkin kolmen yleisen painopisteen ympärille: täystyöllisyys, työn laatu ja sosiaalinen osallisuus. Lisäksi asetettiin uusia määrällisiä tavoitteita (etenkin elinikäisen oppimisen osalta).
Later that year, a taskforce headed by Wim Kok, former Prime Minister of the Netherlands, was charged with carrying out an independent in-depth examination of key employmentrelated policy challenges.
Myöhemmin samana vuonna perustettiin Alankomaiden entisen pääministerin Wim Kokin johtama työllisyystyöryhmä, jonka sai tehtäväkseen laatia riippumattoman ja yksityiskohtaisen selvityksen työllisyyspolitiikan keskeisistä haasteista.
The taskforce was to identify practical reform measures that would have the most direct and immediate impact on the ability of Member States to implement the revised European Employment Strategy and to achieve its objectives and targets.
Työryhmän tehtävänä oli määrittää käytännön uudistustoimenpiteitä, joilla voitaisiin suorimmin ja nopeimmin auttaa jäsenvaltioita toteuttamaan tarkistettu Euroopan työllisyysstrategia ja saavuttamaan sen päämäärät ja tavoitteet.
The taskforce report (“Jobs, Jobs, Jobs – Creating more employment in Europe”) presented the main challenges and priorities for increasing employment in Europe: increasing adaptability of workers and enterprises; making work a
Työryhmän raportissa (”Jobs, Jobs, Jobs – Creating more employment in Europe”) esitettiin Euroopan työllisyyden lisäämiseen kohdistuvat tärkeimmät haasteet ja sen tärkeimmät tavoitteet: työntekijöiden ja yritysten sopeutumiskyvyn lisääminen, työn tarjoaminen kaikille todellisena vaihtoehtona aktiivisen työmarkkinapo-
YEARS real option for all through strengthening active labour market policies and targeting more vulnerable groups like women, older people and ethnic minorities; investing in human capital, especially in lifelong learning; and improving governance for employment by mobilising all actors in society.
VUOTTA litiikan ja heikommassa asemassa oleviin ryhmiin kuten naisiin, ikääntyneisiin ja etnisiin vähemmistöihin kohdistuvien toimien avulla, investoiminen inhimilliseen pääomaan ja erityisesti elinikäiseen oppimiseen sekä työhallinnon parantaminen ottamalla siihen mukaan kaikki yhteiskunnan eri toimijat.
The taskforce also sought more effective management of labour migration in view of a shrink- of the European Employment Strategy ing working age population and the need to improve labour market integration of non-EU nationals.
Työryhmä etsi myös tehokkaampia tapoja hallita työvoimasiirtolaisuutta. Tällöin otettiin huo- eurooppalaista työllisyysstrategiaa mioon työikäisen väestön supistuminen sekä tarve parantaa EU:n ulkopuolisten maiden kansalaisten sopeutumista työmarkkinoille.
The findings of the report inspired the 2004 Employment recommendations to Member States (covering the ten new Member States as well) and were mainstreamed in the 2005 Employment Guidelines.
Raportin tulokset johtivat vuonna 2004 työllisyyssuositusten antamiseen jäsenvaltioille (myös 10 uudelle jäsenvaltiolle), ja ne otettiin myös osaksi vuonna 2005 annettuja työllisyyspolitiikan suuntaviivoja.
Therefore, from 2004 onwards the Commission integrated the activities of peer review and exchange of good practices into a mutual learning programme8 under the financial instrument covered by Article 129 (currently the “PROGRESS” programme9).
Siksi komissio ottikin vuodesta 2004 alkaen vertaisarvioinnin ja hyvien toimintatapojen vaihtamisen mukaan 129 artiklaan tukeutuvasta rahoitusvälineestä rahoitettavaan keskinäisen oppimisen ohjel-
2.3 Adapting the EES to EU Enlargement
2.3 Euroopan työllisyysstrategian mukauttaminen EU:n laajentumiseen
Since the late 1990s, an objective of the Commission has been to ensure that candidate countries define employment policies that prepare them for membership of the Union.
Komissio otti jo 1990-luvun lopulla tavoitteekseen varmistaa, että ehdokasvaltiot laativat työllisyyspoliittiset toimintasuunnitelmansa, jotka valmistavat niitä unionin jäsenyyteen.
The intention is that progressively these countries will adjust their institutions and policies to the European Employment Strategy, thus allowing the full implementation of the Employment Title of the Treaty as from Accession.
Tarkoituksena on, että nämä maat muuttavat instituutionsa ja poliittiset toimenpiteensä asteittain Euroopan työllisyysstrategian mukaisiksi, jolloin perustamissopimuksen työllisyysosasto voidaan panna täysimääräisesti täytäntöön jo liittymisestä lähtien.
In enlarging first to 25 in 2004, and then 27 in 2007, the extensive and elaborate preparation for full membership of the EES via the Joint Action Plans helped ensure the smooth integration of the new Member States.
Laajamittainen ja yksityiskohtainen valmistautuminen Euroopan työllisyysstrategian täyteen jäsenyyteen toteutettiin yhteisten toimintasuunnitelmien avulla unionin laajentuessa 25 jäsenvaltioon vuonna 2004 ja sitten 27 jäsenvaltioon vuonna 2007.
2.4 Globalisation and an ageing Europe: revising the Lisbon Strategy
Euroopan työllisyysstrategia käytännössä
Employment rate growth driven bywomen and older workers
Työllisyys kasvuun naisten ja ikääntyneiden työntekijöiden voimin
While both genders and all main age groups participated in the job creation in the EU25 over the past ten years, the strongest growth was recorded in the employment rates for women (6.2 percentage points) and older workers (7.9 percentage points).
EU:n 25 jäsenvaltion työllisyys on kymmenen viime vuoden aikana kasvanut molempien sukupuolten ja kaikkien tärkeimpien ikäryhmien keskuudessa. Vahvimmin työllisyys on kuitenkin lisääntynyt naisten (+ 6,2 prosenttiyksikköä) ja ikääntyneiden työntekijöiden (+ 7,9 prosenttiyksikköä) keskuudessa.
In terms of the net increase in employment, women accounted for 62%, and with regard to age groups, older workers (aged 55-64) around a quarter (see charts 7 and 8).
Naisten osuus työllisyyden nettolisäyksestä on ollut 62 prosenttia ja ikääntyneiden työntekijöiden (55–64-vuotiaiden) osuus noin neljänneksen (ks. kuviot 7 ja 8).
In the beginning of 2005, the EU was (and still largely is) facing serious structural difficulties.
Vuoden 2005 alussa EU:lla oli vastassaan vakavia rakenteellisia ongelmia, jotka vaivaavat sitä suuresti vielä tälläkin hetkellä.
An ageing population and a decline in economic performance have led to a strong pressure on the European social model.
Ikääntyvä väestö ja talouskasvun heikkeneminen ovat aiheuttaneet voimakkaita paineita eurooppalaiselle yhteiskuntamallille.
It was in this context that the European Commission proposed to revamp the Lisbon Strategy to focus on delivering stronger, longer-lasting growth and more and better jobs.
Juuri tämä tilanne sai Euroopan komission laatimaan ehdotuksen Lissabonin strategian parantamisesta niin, että siinä keskityttäisiin voimakkaampaan ja pitkäkestoisempaan talouskasvuun sekä uusien ja parempien työpaikkojen luomiseen.
This included a complete revision and integration of macroeconomic, micro-economic and employment policy reform strands (and open methods of coordination), with the aim to maximise the synergies at the national level and Community actions, and to increase their efficiency. ciency.
Ehdotukseen sisältyi makro- ja mikrotaloudellisten sekä työllisyyspoliittisten uudistustekijöiden (ja avointen koordinointimenetelmien) täydellinen tarkistaminen. Tavoitteena oli maksimoida yhteisvaikutukset niin jäsenvaltioiden kuin EU:nkin toimissa ja tehostaa niitä.
This process saw the approval by the European Council of the Integrated Guidelines for Growth and Jobs (2005-2008).
Tämä prosessi johti siihen, että Eurooppaneuvosto hyväksyi kasvua ja työllisyyttä koskevat yhdennetyt suuntaviivat (2005–2008).
The eight Employment Guidelines are now part of a package of 24 guidelines of the Lisbon Strategy, in conjunction with the macroeconomic and mi-cro-economic guidelines (formally the Broad Economic Policy Guidelines) for a period of three years.
Työllisyyspolitiikan kahdeksan suuntaviivaa ovat nyt osa Lissabonin strategian 24 suuntaviivan pakettia, johon myös makro- ja mikrotaloudelliset suuntaviivat (virallisesti talouspolitiikan laajat suuntaviivat) sisältyvät kolmen vuoden ajan.
Features of the EES
3 Euroopan työllisyysstrategian ominaispiirteitä
3.1 The social dimension
3.1 Yhteiskunnallinen ulottuvuus
An increase in employment rates is a prerequisite for being able to maintain and increase Europe’s prosperity and for preserving and enhancing our social models in a changing world.
Työllisyysasteen kohoaminen on edellytys sille, että EU kykenee pitämään yllä ja lisäämään vaurauttaan sekä suojelemaan ja parantamaan yhteiskuntamallejamme muuttuvassa maailmassa.
Maintaining such values requires constant adaptation to the new environment generated by greater international competition, the demographic situation and the shift to a new paradigm based on knowledge.
Näiden arvojen säilyttäminen vaatii jatkuvaa mukautumista kiristyvän kansainvälisen kilpailun, väestötilanteen ja uuden tietopohjaisen ajattelutavan luomaan uudenlaiseen toimintaympäristöön.
There is no necessary trade-off between the economic and the social dimension, neither between ef- fi ficiency and equity issues, nor between pro- ductivity and employment.
Tämä ei kuitenkaan tarkoita taloudellisen ja yhteiskunnallisen ulottuvuuden, tehokkuuden ja oikeudenmukaisuuden tai tuottavuuden ja työllisyyden välisiä lehmänkauppoja.
The purpose of the EES is to ensure that all these common concerns are addressed simultaneously in a coherent and comprehensive policy package.
Euroopan työllisyysstrategian tarkoituksena on varmistaa, että kaikki nämä yhteiset ongelmat ratkaistaan samanaikaisesti yhtenäisessä ja kokonaisvaltaisessa poliittisessa toimenpidepaketissa.
Employment plays both an essential economic and social role in the Strategy because it is only by getting more people into work that we can ensure that our societies cope with demographic change.
Työllisyys on strategiassa tärkeää niin talouden kuin yhteiskunnankin kannalta, koska ainoastaan ihmisiä työllistämällä voimme varmistaa, että yhteiskuntamme selviytyy väestömuutoksesta.
Indeed, we need more people of all ages in employment to finance social
Tarvitsemme todellakin enemmän kaikenikäisiä ihmisiä työelämään voidaksemme rahoittaa sosiaa-limenomme väestön ikääntyessä.
10 years of the European Employment Strategy spending as our populations age. Moreover, social inequities in the form of social exclusion and their related compensatory measures have huge hidden costs which are rarely shown in public accounting systems.
10 vuotta eurooppalaista työllisyysstrategiaa lisäksi suunnattomia piilokustannuksia, jotka eivät yleensä näy julkisissa tilinpitojärjestelmissä.
Therefore, if we forget the social dimension of the Lisbon Strategy, we risk incurring huge corrective costs later on and endanger the financial sustainability of our countries.
Jos siis unohdamme Lissabonin strategian yhteiskunnallisen ulottuvuuden, saatamme aiheuttaa myöhemmin valtavia korjauskustannuksia ja vaarantaa maidemme julkistalouden kestävyyden.
Moreover, while growth is an essential component of the European Social Model, growth alone is not an efficient instrument to fight against poverty and social exclusion, unless it comes with falling inequality.
On lisäksi otettava huomioon, että vaikka kasvu on oleellinen osa eurooppalaista yhteiskuntamallia, se ei ole yksin riittävän tehokas keino torjua köyhyyttä ja yhteiskunnasta syrjäytymistä, ellei samalla poisteta eriarvoisuutta.
Economic growth and even job creation do not lead automatically to reduced income disparities, inwork poverty, or regional disparities. Inwork poverty is linked to low pay, low skills, precarious and often undesired part-time employment.
Talouskasvu tai työllisyydenkään kasvu eivät automaattisesti supista tuloeroja, lievennä työssäkäyvien köyhyyttä tai kavenna alueellisia eroja.Työssäkäyvien köyhyys on yhteydessä matalapalkkaisuuteen, heikkoon ammattitaitoon sekä epävarmaan ja usein vastentahtoiseen osa-aikatyöhön.
To create a sustainable way out of poverty and to contribute to economic growth and competitiveness, better quality jobs are required as well as enhanced investments in human and social capital.
Tarvitaankin laadukkaampia työpaikkoja sekä lisää sijoituksia inhimilliseen ja sosiaaliseen pääomaan, jotta voitaisiin luoda kestäviä keinoja köyhyyden poistamiseksi ja lisätä talouskasvua ja kilpailukykyä.
Within the EES (and the ESF) action has been pursued to reduce regional disparities in terms of employment, unemployment and labour productivity, especially in regions lagging behind.
Euroopan työllisyysstrategian (ja ESR:n) toimilla on yritetty vähentää alueellisia eroja työllisyydessä, työttömyydessä ja työn tuottavuudessa varsinkin taantuvan kehityksen alueilla.
3.2 Human capital k
3.2 Inhimillinen pääoma k
Education and training are critical factors to develop the EU’s longterm potential for competitiveness as well as for social cohesion.
Koulutus on ensiarvoisen tärkeässä asemassa kehitettäessä EU:n pitkäaikaista potentiaalia kilpailukykyyn ja sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen.
Europe needs to step up its efforts to improve both the efficiency and the equity of its education and training systems.
EU:n on lisättävä toimiaan koulutusjärjestelmiensä tehostamiseksi ja oikeudenmukaistamiseksi.
Education and training policies should increase efficiency by raising the average skill level in the population to ensure a better match between skills and labour market needs and therefore raise both employability and productivity.
Tehokkuutta voidaan lisätä koulutuspoliittisilla toimilla, joilla parannetaan väestön keskimääräistä ammattitaitotasoa. Näin ammattitaito saadaan vastaamaan paremmin työmarkkinoiden tarpeita, mikä puolestaan lisää sekä työllistyvyyttä että tuottavuutta.
They should also reduce inequality by improving the employment perspectives of those most in need, including the disadvantaged and the immigrants.
Koulutuspolitiikassa on myös pyrittävä vähentämään eriarvoisuutta parantamalla köyhimpien ihmisten, kuten vähäosaisten ja maahanmuuttajien, työllistymisnäkymiä.
This would allow education and training systems to contribute to activation and cohesion measures to ensure that all citizens can play their full part in society and the economy over the whole life cycle, e.g. through lifelong learning policies.
Näin koulutusjärjestelmät voisivat osaltaan aktivoittaa ihmisiä, ja yhteenkuuluvuutta lisäävillä toimenpiteillä voitaisiin puolestaan varmistaa, että kansalaiset voivat osallistua täysin yhteiskunnan ja talouden toimintaan koko elämänsä ajan esimerkiksi elinikäisen oppimisen avulla.
These are not mutually exclusive objectives, since achieving high quality and excellence does not necessarily mean sacrificing equitable opportunities, access, treatment and outcomes for individual Europeans.
Tavoitteet eivät sulje pois toisiaan, koska huippulaadun ja huippuosaamisen saavuttaminen ei välttämättä tarkoita, ettei eurooppalaisille ihmisille voitaisi tarjota tasapuolisia mahdollisuuksia, tasapuolista kohtelua ja tilaisuutta päästä yhtäläisiin tuloksiin.
3.3 Youth employment policies
Euroopan työllisyysstrategia käytännössä
Skill content of work increased
Työn osaamisvaatimukset ovat kasvaneet
The employment expansion since 1997 has been accompanied by increasing skill content of work.
Vuoden 1997 jälkeinen työllisyyskasvu on lisännyt myös työn osaamisvaatimuksia.
Reflecting this, the share of highly-skilled non-manual workers in the overall EU15 occupational structure has increased from about 36% in 1997 to almost 40% in 2006.
Tämän vuoksi erittäin ammattitaitoisten toimistotyöntekijöiden osuus on kasvanut EU:n 15 jäsenvaltion ammattirakenteessa noin 36 prosentista vuonna 1997 lähes 40 prosenttiin vuonna 2006.
Correspondingly, both the shares of low-skilled non-manual and skilled manual workers have decreased and only the elementary occupations recorded a slight increase from about 9% to 10%.
Vastaavasti sekä vähäisen ammattitaidon omaavien työntekijöiden että ammattitaitoisten ruumiillisen työn tekijöiden osuus on pienentynyt, ja ainoastaan muiden työntekijöiden osuus on hieman kasvanut noin 9 prosentista 10 prosenttiin.
The youth educational attainment level10has increased over the last years and there has been a slight improvement in reducing early school leaving (see chart 10).
Nuorisokoulutuksen saavutustaso (youth educational attainment level (10)) on viime vuosien aikana noussut, ja koulunsa keskeyttäneiden määrä on myös hieman supistunut (ks. kuvio 10).
This reflects the increased focus on investments in human capital and the reinforced efforts to build employment pathways for young people and to promote ef-fi ficient lifelong learning strategies.
Tämä johtuu inhimilliseen pääomaan tehtyjen investointien lisäämisestä sekä uusista toimista, joilla nuorille on luotu työllistymispolkuja ja edistetty elinikäisen oppimisen strategioita.
However, youth unemployment remains a key concern for Europe: today it stands at 17.4%.
Nuorisotyöttömyys on kuitenkin edelleen suuri ongelma Euroopassa: sen osuus on tällä hetkellä 17,4 prosenttia.
Over the last 25 years, no real breakthrough has been achieved in reducing youth unemployment.
Nuorisotyöttömyyttä ei ole onnistuttu juurikaan vähentämään 25:n viime vuoden aikana.
In the current economic upswing with an estimated 7 million more persons moving into employment during the 2005-2008 Lisbon cycle, labour market performance continues to develop less favourably for young people.
Nuorten mahdollisuudet sijoittua työmarkkinoille ovat edelleen huonot jopa nykyisessäkin noususuhdanteessa, jossa työllisyys lisääntyy Lissabonin kierroksen (2005–2008) aikana noin 7 miljoonalla henkilöllä.
The youth education attainment level is the percentage of young people aged 20-24 having attained at least an upper secondary education (ISCED level 3).
) ”Youth education attainment level” eli nuorisokoulu- tuksen saavutustaso tarkoittaa niiden 20–24-vuotiaiden nuorten osuutta, jotka ovat saavuttaneet ainakin ylemmän toisen asteen koulutustason (ISCED-taso 3).
Low participation of young people also raises concerns as to their integration into society overall. Using the full potential of youth is a requisite for future economic growth and social cohesion in the EU.
Nuorten tarjoaman potentiaalin täysimääräinen hyödyntäminen on EU:n tulevan talouskasvun ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden edellytys.