natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The typology of inflows towards the new central and eastern European Member States are also increasingly diverse, including not only unskilled workers from the former Soviet Union regions, but also highly skilled professionals, returning migrants and repatriated nationals from other former communist countries.
Keski- ja Itä-Euroopan uusiin maihin saapuva muuttovirta on lisäksi yhä monimuotoisempaa, ja se koostuu paitsi entisen Neuvostoliiton alueelta saapuvista ammattitaidottomista työntekijöistä myös hyvin ammattitaitoisista työntekijöistä, paluumuuttajista ja muista entisistä kommunistimaista palaavista kansalaisista.
Positive net migration is much more important in Cyprus (0.97%) and Malta (0.48%), where immigration patterns are similar to the existing ones in the Mediterranean EU-15 countries.
Nettomuuttovoitto on huomattavasti suurempaa Kyproksella (0,97 %) ja Maltalla (0,48 %), joiden muuttoprofiili on samanlainen kuin Välimeren alueen vanhoissa jäsenvaltioissa.
Socio-economic trends, living conditions and human capital development
Sosioekonomiset suuntaukset, elinolot ja henkilöpääoman kehittyminen
With enlargement to 25 Member States income disparities across the Union have widened considerably.
Unionin laajentuminen 25 jäsenvaltioon kasvatti tuloeroja unionissa huomattavasti.
Of the new Member States, only Cyprus has a GDP per capita above 75% of the EU-25 average.
Uusista jäsenvaltioista vain Kyproksen henkeä kohti laskettu BKT on yli 75 % laajentuneen EU:n keskiarvosta.
At the regional level, this means that the GDP per capita for the 10% of the population living in the most prosperous regions of EU-25 is currently 4.5 times higher than the GDP per capita for the 10% living in the least prosperous regions.
Tämä merkitsee sitä, että laajentuneen EU:n vauraimmilla alueilla asuvan 10 %:n henkeä kohti laskettu BKT on tätä nykyä 4,5-kertainen köyhimmillä alueilla asuvan 10 %:n henkeä kohti laskettuun BKT:hen nähden.
Over the last decade most of EU-15 countries have seen steady gains in employment, GDP per capita and cohesion …
Viimeisten kymmenen vuoden aikana useimmissa EU:n 15 vanhassa jäsenvaltiossa on voitu todeta tasainen työllisyyden, henkeä kohti lasketun BKT:n ja koheesion lisääntyminen…
GDP per capita in Purchasing Power Standards 2002 (EU15=100)
Henkeä kohti laskettu BKT ostovoimastandardina vuonna 2002 (EU15=100)
The socio-economic experience of the EU-15 countries since 1995 has been a rather positive one, marked by steady improvements in employment and real income and a decrease in inequalities.
EU:n 15 vanhan jäsenvaltion sosioekonominen kehitys vuoden 1995 jälkeen on ollut varsin myönteistä. Sille on ollut ominaista työllisyyden ja reaalitulojen tasainen paraneminen ja eriarvoisuuden väheneminen.
As the Member States with a GDP per capita below the EU-15 average continued to improve their relative position, the Union experienced significant progress in reducing disparities among its members as well among regions within the countries.
Kun jäsenvaltiot, joiden henkeä kohti laskettu BKT oli alle 15 jäsenvaltion keskiarvon, kohensivat tasaisesti asemiaan, unioni saavutti merkittävää edistystä eriarvoisuuden vähentämisessä jäsenvaltioiden välillä ja jäsenvaltioiden sisällä alueiden välillä.
Ireland has been the most remarkable case, with income at around 125% of the EU average in 2002, compared to only 80% at the beginning of the 1990s.
Irlanti on silmiinpistävin tapaus: siellä tulot olivat noin 125 % EU:n keskiarvosta vuonna 2002 mutta vain 80 % 1990-luvun alussa.
…but in the majority of the new Member States many of the expected improvements from recent changes have yet to fully materialise.
…mutta useimmissa uusissa jäsenvaltioissa monet viimeaikaisilta muutoksilta odotetut parannukset ovat vielä toteutumatta.
By contrast eight of the ten new Member-States - those of central and eastern Europe – experienced a severe socio-economic crisis as they emerged from a long period of economic stagnation under the old regime and started on the road towards a market economy.
Kahdeksan kymmenestä uudesta jäsenvaltiosta eli Keski- ja Itä-Euroopassa sijaitsevat maat kävivät läpi vakavan sosioekonomisen kriisin jättäessään taakseen vanhan järjestelmän pitkän taloudellisen pysähtyneisyyden ja alkaessaan siirtyä kohti markkinataloutta.
During the 1990s, people in these countries have experienced a turbulent and often very difficult transition period, marked by economic volatility, radical political changes and institutional and structural reforms.
Näiden maiden asukkaat kokivat 1990-luvulla epävakaan ja usein hyvin vaikean siirtymäkauden, jolle olivat ominaista talouden epävakaus, suuret poliittiset muutokset sekä institutionaaliset ja rakennemuutokset.
While small parts of the population have seen a radical improvement in their socio-economic conditions, many have experienced only moderate advances in a less secure context.
Pienelle osalle väestöstä ovat taloudelliset ja sosiaaliset olot tuntuvasti parantuneet, mutta monet ovat saaneet vain vähäisiä hyötyjä ja epävarmemman toimintaympäristön.
For a minority, living conditions have become worse.
Pienen osan elinolot ovat heikentyneet.
Source: Eurostat Structural Indicators, NewCronos Database.
Lähde: Eurostatin rakenneindikaattorit, NewCronos-tietokanta.
Despite relatively sustained economic growth since the mid 1990s these countries are still far from reaching the average GDP level of the EU-15 countries.
Huolimatta melko kestävästä talouskasvusta 1990-luvun puolivälin jälkeen nämä maat ovat yhä kaukana EU:n 15 vanhan jäsenvaltion BKT-keskiarvosta.
The great majority have recovered their losses in the early transition period, but a few still remain below the GDP level they had achieved when the old regimes came to an end.
Suurin osa maista on saanut voitettua takaisin siirtymäkauden alkuvaiheen menetykset, mutta joidenkin BKT on yhä pienempi kuin vanhan järjestelmän luhistuessa.
However, in 2001 and 2002 the new Member States reached far higher GDP growth rates than the EU-15 and many current forecasts indicate that they are well placed for pursuing faster economic growth after enlargement, thereby making progress in achieving real convergence.
Vuosina 2001 ja 2002 BKT:n kasvuvauhti uusissa jäsenvaltioissa oli kuitenkin selvästi suurempi kuin EU:n 15 vanhassa jäsenvaltiossa, ja monien tämänhetkisten ennusteiden mukaan niillä on hyvät mahdollisuudet jatkaa nopeampaa kasvua laajentumisen jälkeen.
As a result, enlargement will recast the issue of social cohesion in the Union.
Tämän vuoksi laajentuminen asettaa unionin sosiaalisen koheesion uuteen valoon.
The challenges for the promotion of social cohesion both among and within Member States will be larger and more complex.
Sosiaalisen koheesion edistäminen sekä jäsenvaltioiden välillä että niiden sisällä on haastavampaa ja mutkikkaampaa.
Recent success in reducing the north-south divide in EU-15, as the Mediterranean Member States have caught up with the rest of the Union, will be overshadowed by the magnitude of the new east-west divide emerging from enlargement.
Viime aikoina onnistunut etelän ja pohjoisen välisen eron kaventaminen EU:n 15 vanhassa jäsenvaltiossa – kun Välimeren alueen jäsenvaltiot ovat kuroneet muun unionin etumatkaa umpeen – jää laajentumisesta aiheutuvien huomattavien uusien idän ja lännen välisten erojen varjoon.
In the enlarged Union disparities in income between regions and Member States will be larger…
Laajentuneessa unionissa tuloerot alueiden ja jäsenvaltioiden välillä ovat suuremmat…
11 European Commission: Third Cohesion Report 2004, COM/2004/107.
11 Euroopan komission kolmas koheesioraportti 2004, KOM(2004) 107.
Also see Comparative Research Projects funded within the Framework Research Programmes – http://www.cordis.lu/citizens/home.html
Ks. myös tutkimuksen puiteohjelmista rahoitettuja vertailevia tutkimushankkeita – http://www.cordis.lu/citizens/home.html
Overview The social situation in the European Union 2004
Yleiskatsaus Sosiaalinen tilanne Euroopan unionissa 2004 nettotuloissa näkyy samanlainen epäsuhta, joten on selvää, että edellä esitetyn tavoin määritelty köyhyysraja tuottaa hyvin erilaisen yleisen elintason eri maissa.
Employment is a major determinant for economic and social inclusion….
…ja vaikka köyhyysriskin suhteellinen taso uusissa jäsenvaltioissa on yleensä kohtuullinen…
….and although relative levels of risk of poverty in the new Member States tend to be moderate…
Työllisyys on taloudellisen ja sosiaalisen osallisuuden ratkaisevin tekijä…
Regional employment rates continue to present a north-south divide with important implications for the social situation. However, with enlargement the lower employment
Alueellisissa työllisyysasteissa näkyy yhä etelän ja pohjoisen välinen ero, jolla on merkittäviä vaikutuksia sosiaalisen tilanteen kannalta.
rates prevailing in many regions of southern Europe, will also be seen in the east
Laajentumisen jälkeen Etelä-Euroopalle tyypillinen alhainen työllisyysaste on havaittavissa myös idässä.13
Employment (wide column) (narrow column) rates (2002)
Työllisyysaste (leveä pylväs) ja työttömyysaste (kapea pylväs) (2002)
One thing is to compare average opportunities using GDP figures, another thing is to consider the distribution of income throughout society and in particular the extent of relative and absolute poverty.
Keskimääräisiä mahdollisuuksia voidaan verrata BKT-luvuilla, mutta on kokonaan toinen asia tarkastella tulojen jakautumista yhteiskunnassa ja erityisesti suhteellisen ja absoluuttisen köyhyyden yleisyyttä.
In the EU, the relative poverty threshold is fixed at 60% of the national median equivalised income.
EU:ssa suhteellisen köyhyyden rajaksi on asetettu 60 % kulutusyksikköä kohti lasketuista mediaanituloista maassa.
Poverty is thus a relative concept defined in relation to the general level of prosperity in each country and expressed with reference to a central value of the income distribution, taking into account the size of the household.
Köyhyys on täten suhteellinen käsite, joka määritellään suhteessa yleiseen vaurauteen kussakin maassa ja ilmaistaan viittaamalla tulohaarukan mediaaniarvoon ottaen huomioon kotitalouden koko.
Using this definition, poverty concerns 15% of the population in the EU-15 countries, or close to 60 million people, and a similar share in the eight new Member States for which comparable figures are available (excluding Hungary and Slovakia).
Näin määriteltynä köyhyydestä kärsii 15 % EU:n 15 vanhan jäsenvaltion asukkaista, eli lähes 60 miljoonaa ihmistä, ja samansuuruinen osuus väestöstä niissä kahdeksassa uudessa jäsenvaltiossa, joista on vertailukelpoiset luvut (Unkarin ja Slovakian tiedot puuttuvat).
The lowest rate of relative poverty in the new Union is actually found in Slovakia (5%) whereas the highest occur in Ireland, Greece and Portugal with about 20% of the population living below a 60% threshold.
Suhteellisen köyhyyden osuus on laajentuneessa unionissa pienin Slovakiassa (5 %) ja suurin Irlannissa, Kreikassa ja Portugalissa, joissa noin 20 % väestöstä elää 60 %:n rajan alapuolella.
Despite a trend over the last decade towards a higher risk of poverty, the new Member States, mainly thanks to historical circumstances, still tend to score comparatively well on this indicator12.
Vaikka suuntauksena on viimeisen kymmenen vuoden aikana ollut köyhyysriskin lisääntyminen, uudet jäsenvaltiot pärjäävät yhä – lähinnä historiallisista syistä – melko hyvin tällä indikaattorilla tehdyissä vertailuissa.12
… the absolute levels reflect income disparities across the enlarged Union.
…absoluuttisessa tasossa näkyvät laajentuneen unionin sisäiset tuloerot.
However, although poverty in relative terms will be quite similar across the enlarged Union there are substantial differences in absolute terms.
Vaikka suhteellisesti mitattu köyhyys on melko samansuuruista koko laajentuneessa unionissa, erot ovat absoluuttisesti mitattuna huomattavia.
With average GDP per capita more than five times higher in the richest EU-15 country (Luxembourg) than in the poorest of the new Member States (Latvia), and net earnings showing a similar disparity, it is clear that the poverty threshold as defined above will result in very different overall living standards.
Henkeä kohti mitattu keskimääräinen BKT on vanhojen jäsenvaltioiden rikkaimmassa maassa (Luxemburg) yli viisinkertainen uusien jäsenvaltioiden köyhimpään maahan (Latvia) verrattuna, ja y ö lli sy y s aste ( %) T
Population of the EU-25 Member States (2001) at risk of poverty rate before and after social transfers
Köyhyysriski ennen sosiaalisia tulonsiirtoja ja niiden jälkeen, EU-25 Vuoden 2001 tai tuoreemmat tiedot
Source: Eurostat Structural Indicators, NewCronos Database
Lähde: Eurostatin rakenneindikaattorit, NewCronos-tietokanta
…and illustrates how living standards depend on employment growth in EU-25…
…ja siitä näkyy, kuinka elintaso riippuu työllisyyden kasvusta laajentuneessa EU:ssa…
Whereas employment has tended to rise since the mid-1990s in the EU-15 countries, in the CEE new Member States it has fallen as a result of restructuring and job losses in agriculture and industry.
Työllisyys on yleensä lisääntynyt EU:n 15 vanhassa jäsenvaltiossa 1990-luvun puolivälin jälkeen, mutta Keski- ja Itä-Euroopan uusissa jäsenvaltioissa se on laskenut maatalouden ja teollisuuden rakennemuutoksen ja työpaikkojen menetyksen vuoksi.
Major contractions in agriculture and basic industries have not yet been offset by growth in services.
Maatalouden ja perusteollisuuden huomattavaa supistumista ei ole vielä korvannut palvelualojen kasvu.
Indeed, between 1998 and 2002, employment in services in the new Member States as a whole declined slightly instead of expanding14.
Itse asiassa vuosina 1998–2002 työllisyys ei lisääntynyt vaan väheni kokonaisuudessaan hieman uusien jäsenvaltioiden palvelualoilla.14
At risk of poverty rate before social transfers (pensions included in social transfers)At risk of poverty rate (cut-off point: 60% of median equivalised income after social transfers)
Köyhyysriski ennen sosiaalisia tulonsiirtoja (eläkkeet laskettu mukaan sosiaalisia tulonsiirtoihin)Köyhyysriski (raja: 60 % kulutusyksikköä kohti lasketuista mediaanituloista tulonsiirtojen jälkeen)
12 European Commission: Joint Memoranda on Social Inclusion (synthesis report) 2004.13 European Commission: Employment in Europe 2002 and 2003.14 European Commission: Employment in Europe 2002 and 2003.
12 Euroopan komissio: Tiivistelmäraportti sosiaalisen osallisuuden edistämistä koskevista yhteisistä muistioista, 2004.13 Euroopan komissio: Employment in Europe 2002 ja 2003.14 Euroopan komissio: Employment in Europe 2002 ja 2003.
…which again depends on human capital investment through education…
…joka puolestaan riippuu investoinneista henkilöpääomaan koulutuksen kautta…
Employment opportunities are closely related to educational attainment which is a core constituent of “human capital” and has two important aspects:
Työllistymismahdollisuudet liittyvät läheisesti koulutukseen, joka on keskeinen osa henkilöpääomaa ja johon liittyy kaksi merkittävää näkökohtaa:
Disparities across age groups in the EU also exist when looking at data on lifelong learning and familiarity with ICT.
Ikäryhmien välisiä eroja esiintyy EU:ssa myös, kun tarkastellaan elinikäistä oppimista ja tieto- ja viestintätekniikan tuntemusta.
Participation in continuing training and upgrading of skill levels is more common in the EU-15 countries and is partly organised within the companies.
Täydennyskoulutukseen osallistuminen ja taitojen ylläpitäminen on yleisempää EU:n 15 vanhassa jäsenvaltiossa, joissa koulutusta järjestetään osittain yrityksissä.
As for ICT-use only 13% of the 55 and over age group used the internet in 2002 against 65% of people aged 15-24 and people with less than 15 years of schooling tended to use the internet only marginally.
Tieto- ja viestintätekniikan osalta vähintään 55vuotiaista vain 13 % käytti Internetiä vuonna 2002, kun 15–24-vuotiaiden ryhmässä osuus oli 65 %, ja alle 15 vuoden mittaisen koulutuksen saaneilla Internetin käyttö oli marginaalista.
These differences indicate the existence of digital divides and accentuate existing risks of social exclusion.
Erot osoittavat tietotekniikan jakavan yhteiskuntaa ja korostavat sosiaalisen syrjäytymisen riskiä.
at the individual level it is closely related to socio-economic status and is one of the prime variables determining our living standards - i.e. a higher propensity for gainful employment, social inclusion, healthy life, etc.
On tunnustettu tosiasia, että henkilöpääomaan investoiminen tukee osaltaan merkittävästi tuottavuuden kasvua ja on keskeisessä asemassa teknologian kehityksessä. Näin lisäkoulutusvuosi voi äskettäisten tutkimusten mukaan lisätä tuottavuutta 6,2 %.15
6 at the societal level (business and institutions) it is connected with productivity, innovation, economic growth and social cohesion.
Mutta on myös tärkeää varmistaa, että koulutusinvestoinnit tehdään aloilla, joissa niille saadaan suurin hyöty.16
Percentage in each age group without upper secondary education, 2002
Ylemmän toisen asteen koulutuksen saaneiden osuus ikäluokittain, 2002
It is well established that investment in human capital contributes significantly to productivity growth and plays a key role in fostering technological change.
…mikä nostaa esiin kysymyksen koulutuksessa ja elinikäisessä oppimisessa vallitsevista eroista.
… raising the issue of disparities in education and lifelong learning.
Euroopassa on melko vähän ajanmukaisella ammattitaidolla varustettuja työmarkkinoille tulevia henkilöitä mutta melko runsaasti ammattitaidoiltaan ja työllistettävyydeltään heikkoja työntekijöitä.
Graph 6 shows how the percentage of those with low educational levels diminishes with succeeding age cohorts.
Kuvio 6 osoittaa, kuinka alhainen koulutustaso vähenee jokaisen nuoremman ikäryhmän myötä.
Yet, at the same time, it also illustrates the need for training and skills-upgrading among middle-aged and older workers, particularly in the light of demographic ageing17.
Samalla se kuitenkin osoittaa, kuinka tarpeellista on kouluttaa keski-ikäisiä ja iäkkäitä työntekijöitä ja parantaa heidän taitojaan, varsinkin kun otetaan huomioon väestön ikääntyminen.17
Note: For UK, a definition for upper secondary school completion has still to be agreed Source: Eurostat – European Labour Force Survey
Huom.: Yhdistyneen kuningaskunnan osalta ei ole vielä sovittu ylemmän toisen asteen koulutuksen määritelmästä.Lähde: Eurostat – Euroopan työvoimatutkimus
Importantly, the graph highlights that when it comes to uppersecondary education the new Member States, in particular the CEE countries, outperform most of the EU-15 countries by a wide margin: some 81% of the population aged 25-64 years have completed uppersecondary education in the ten New Member states against 65% in EU-15 countries.
Merkittävä kuviosta ilmi käyvä tieto on, että ylemmän toisen asteen koulutuksen suhteen uudet jäsenvaltiot, erityisesti Keski- ja Itä-Euroopassa, ovat selvästi parempia kuin useimmat EU:n 15 vanhasta jäsenvaltiosta.
On the other hand, when it comes to tertiary education, the EU-15 region performs relatively better, with an achievement rate of 22% against 13% for the new Member States.
Kymmenessä uudessa jäsenvaltiossa noin 81 % 25–64-vuotiaasta väestöstä on suorittanut ylemmän toisen asteen koulutuksen, kun EU:n 15 vanhassa jäsenvaltiossa osuus on 65 %.
However, formal enrolment rates may not be easily comparable given the fairly different educational systems. There is evidence of qualitative differences in the education systems pertaining to the appropriateness of curricula, the upgrading of teaching skills and technical resources.
Korkea-asteen koulutuksen suorittaneiden osalta EU:n 15 vanhaa jäsenvaltiota pärjäävät suhteessa paremmin, sillä tällaisten henkilöiden osuus on 22 %, kun vastaava osuus uusissa jäsenvaltioissa on 13 %.
16 European Commission: Investing efficiently in Education and Training – an imperative for Europe, COM(2002)779 final.17 For a discussion on employment and skills training, see Employment Precarity, Unemployment and Social Exclusion (EPUSE) Policy Report (page 6).
16 Euroopan komissio: Tehokas investoiminen koulutukseen tärkeää Euroopalle, KOM(2002) 779 lopullinen.17 Työllisyyttä ja taitojen parantamista käsitellään julkaisussa ”Employment Precarity, Unemployment and Social Exclusion (EPUSE) Policy Report” (sivu 6).
Research funded under the 5th Framework Programme for Research and Development – http://cordis.lu/citizens/publications.htm18 OECD: Programme for international Student Assessment (PISA).
Tutkimusta rahoitettiin tutkimuksen ja kehityksen viidennestä puiteohjelmasta – http://cordis.lu/citizens/publications.htm18 OECD:n kansainvälinen koululaisten arviointiohjelma (PISA).
Strong variations in household expenditure and consumption patterns exist across the Union…
Unionissa esiintyy suuria eroja kotitalouksien menoissa ja kulutustottumuksissa… olevan EU:n vanhoja jäsenvaltioita jäljessä.
People in Lithuania (45%), Latvia (39%) and Estonia (34%) spend the largest part of their household budget on food and non-alcoholic beverages.
Liettualaiset (45 %), latvialaiset (39 %) ja virolaiset (34 %) käyttävät suurimman osan kotitaloutensa varoista ruokaan ja juomaan (alkoholia lukuun ottamatta).
In fact, while the biggest single category of household expenditure in most of the new Member States is food, people in the EU-15 countries spend the largest single part of their budget on housing.
Kun uusissa jäsenvaltioissa suurin yksittäinen kotitalouden menoerä on ruoka, EU:n 15 vanhan jäsenvaltion asukkaiden suurin yksittäinen menoerä on asuminen.
This is particularly the case in Luxembourg, the Netherlands, the United Kingdom and Germany.
Näin on erityisesti Luxemburgissa, Alankomaissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Saksassa.
However, available data shows that the northern Member States appear at the upper end of the scale with large variations across the rest of the Union.
Tulokset kuitenkin osoittavat, että pohjoiset jäsenvaltiot ovat taulukon kärkipäässä ja unionin muissa jäsenvaltioissa vaihtelu on suurta.
ICT-literacy is primordial for improving economic performance in a Europe with smaller and older workforces in the future and as a vehicle for promoting economic and social cohesion.
Tieto- ja viestintätekniikan taidot ovat ensiarvoisen tärkeitä, jotta voidaan parantaa Euroopan talouden suorituskykyä pienemmällä ja iäkkäämmällä työvoimalla tulevaisuudessa ja jotta voidaan edistää taloudellista ja sosiaalista koheesiota.
Europeans reflects their economic and social
näkyy eurooppalaisten taloudellinen ja sosiaalinen
The health status environment…
Terveydentilassa ympäristö…
In the EU-15 countries there was a considerable shift in the structure of household expenditure in the 1990s: a strong increase in the share spent on housing, and a corresponding decrease in the share spent on food.
…ja laajentuneessa unionissa vallitsevat erot elinoloissa näkyvät kansalaisten tyytyväisyydessä elämään…
...and all these differences in living conditions across the enlarged Union are reflected in the degree to which citizens are satisfied with their lives...
Lisäksi väestönkehitys lisää ikään liittyvien sairauksien esiintyvyyttä, mikä lähentää edelleen sairastuvuuskehitystä ja terveydenhuoltopalveluiden tarvetta unionissa.
mortalities21. This tendency may be explained by increasingly similar lifestyles and health care patterns across the European Union.
Vanhojen ja uusien jäsenvaltioiden välillä on suuria eroja kansalaisten tyytyväisyydessä elämään.
There are big differences with regard to life satisfaction between the EU-15 countries and the new Member States, as approximately 88% of citizens in EU-15 are satisfied with their lives against only 65% of citizens in the CEE new Member States.
Noin 88 % EU:n 15 vanhan jäsenvaltion kansalaisista on tyytyväisiä elämäänsä, kun Keski- ja Itä-Euroopan uusissa jäsenvaltioissa osuus on vain 65 %.
Citizens from these new Member States are also far less satisfied with their financial and employment situations than citizens of the EU-15 countries.
Näiden uusien jäsenvaltioiden kansalaiset ovat myös selvästi vähemmän tyytyväisiä taloudelliseen tilanteeseensa ja työhönsä kuin EU:n 15 vanhan jäsenvaltion kansalaiset.