natgillin/translations-raw huggingface dataset:
1.2 Artide 5 requires Member States to adopt the necessary measures to ensure that the developer supplies in an appropriate form the information specified in Annex III.
M40-hankkeesta, ja pyytäen jäljennöksiä ympäristöä koskevasta selvityksestä, hankkeesta laaditusta yleisestä yhteenvedosta sekä näiden tietojen perusteella laaditusta arviosta.
1.3 The obligation imposed on Member States by Article 5 of the Directive is qualified. Information only has to be provided inasmuch as a Member State considers: a) that it is relevant to: a given stage of the consent procedure and the specific characteristics of a particular project and of the environmental features likely to be affected; and b) that the developer may reasonably be required to compile the information having regard, inter alia, to current knowledge and methods of assessment.
Komissio ilmoitti lisäksi, että se oli tarkastellut kantelijoiden ja Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisten toimittamia tietoja ¡a että sen mielestä näiden tietojen perusteella ei ilmennyt, että menette a) " Yhdistynyt kuningaskunta ei olisi noudattanut direktiivin 85/337/ETY lyä koskevia säännöksiä, b) tosiseikat, joiden perusteella Yhdistynyt kuningaskunta myönsi M40-hankkeen kehittämiselle luvan, olisi ilmoitettu väärin ¡a e) Yhdistynyt kuningaskunta olisi arvioinnin osalta toiminut selkeästi väärin tai väärinkäyttänyt toimivaltaansa.
1.4 Article 5 therefore requires an exercise of judgement by the Member State as to what information is to be provided and, in that sense, leaves the extent of the in formation required to be supplied to the discretion of the Member State.
Komissio katsoi näin ollen, että sen saatavilla olevien tietojen perusteella ei ollut syytä päätellä, että Yhdistynyt kuningaskunta olisi käyttänyt direktiivin 85/337/ETY mukaista päätösvaltaansa tavalla, joka olisi vastoin tämän direktiivin vaatimuksia.
1.5 The requirements of Article 3 of the Directive are expressed to be "in accor dance with the Articles 4 to 11." Given that Annex III (referred to by Article 5) is more detailed than Article 3, it does not appear that the latter was intended to impose obligations on Member States independent of those under Article 5.
Tarkasteltuaan huolellisesti komission ja kantelijoiden toimittamia tietoja oikeusasiamies päätti, ettei komissiolla olevien kantelua koskevien asiakirjojen tarkasteleminen ollut tarpeen, jotta hän olisi voinut vakuuttua siitä, että päätös tapauksen käsittelyn lopettamisesta oli tehty hyvän hallintotavan yleisten periaatteiden mukaisesti.
2) The Commission's analysis of its own role
1 ) Komission tapa tulkita direktiiviä
2.1 Article 169 of the Treaty does not lay down procedures or criteria to be used by the Commission in the period preceding the issuing of a reasoned opinion to a Member State. Furthermore, the jurisprudence of the Court of Justice provides only limited guidance.
1.1 Komission oikeusasiamiehelle heinäkuussa 1996 antamasta vastauksesta ¡Imenee, että direktiivin 85/337/ETY 3 artiklan mukaan ympäristöarvioinnissa on tunnistettava, kuvailtava ja arvioitava hankkeen vaikutukset eri tekijöihin, mukaan lukien ihmiset ja ilma.
2.2 From its reply to the Ombudsman in July 1996 it appears that, in examining complaints of the kind made by Messrs A. and H. against the United Kingdom, the Commission has decided to limit its review to verifying whether procedural rules have been complied with, whether the facts have been accurately stated and whether there has been any manifest error of appraisal or a misuse of powers. In explaining its decision thus to limit its review, the Commission has drawn by ana-
1.2 Direktiivin 5 artiklassa jäsenvaltiot velvoitetaan ryhtymään tarpeellisiin toimenpiteisiin varmistaakseen, että liitteessä III eritellyt tiedot toimitetaan asianmukaisessa
The Ombudsman's inquiries have not, therefore, revealed any instance of maladministration by the Commission in its approach to the discharge of its responsibilities under Articles 155 and 169 in cases involving the exercise of judgement by a Member State as regards the information to be sup­plied under Directive 85/337/EEC.
Tietoja on toimitettava ainoastaan, jos jäsenvaltio katsoo, a) että tämä liittyy asianmukaisesti - hyväksyntämenettelyn tiettyyn vaiheeseen ja - nimenomaisen hankkeen ja sellaisten ympäristönäkökohtien erityispiirteisiin, joihin hankkeella luultavasti on vaikutuksia, ja b) että kehittäjää voidaan kohtuudella vaatia keräämään tietoja ottaen muun muassa huomioon tiedon nykyisen tason ¡a arviointimenetelmät.
3) The Commission's investigation of the complaint by Mr A. and Mr. H.
1.4 Direktiivin 5 artiklassa edellytetään näin ollen, että jäsenvaltiot käyttävät harkintavaltaansa siinä, mitä tietoja on annettava, ¡a tässä suhteessa toimitettavien tietojen laajuus jätetään jäsenvaltion harkittavaksi.
3.1 In their complaint to the Commission, Mr A. and Mr. H. made four specific claims.
1.5 Direktiivin 3 artiklan vaatimusten ilmoitetaan olevan 4-11 artiklan mukaisia.
Two of these claims, concerning air quality and noise level assessments, contest the adequacy of the information contained in the environmental statement.
Kun otetaan huomioon, että liite III (johon viitataan 5 artiklassa) on yksityiskohtaisempi kuin 3 artikla, ei vaikuta siltä, että 3 artikla olisi pyritty asettamaan jäsenvaltioille velvoitteita, jotka olisivat itsenäisiä suhteessa 5 artiklassa tarkoitettuihin velvoitteisiin.
As noted in paragraph 1.4 above, the extent of the information to be supplied is a matter within the judgement of the Member State.
On kuitenkin muistettava, että Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on korkein viranomainen yhteisön oikeuteen liittyvissä kysymyksissä.
3.2 The other two claims concern the availability of information to the public. The Directive's requirements in this respect are contained in Article 6, which also leaves to the judgement of Member States the detailed arrangements for public informa­tion and consultation.
1.6 Oikeusasiamiehen suorittamissa tutkimuksissa ei näin ollen tullut esiin mitään hallinnolliseen epäkohtaan viittaavaa komission toiminnassa sen tulkitessa direktiivin tietojen toimittamista koskevia velvoitteita.
3.3 It therefore appears that all four claims made by the complainants raised issues within the area of judgement left by the Directive to Member States.
2.1 Perustamissopimuksen 169 artiklassa ei ole määräyksiä menettelyistä tai perusteista, joita komissio noudattaisi jäsenvaltiolle annettavaa perusteltua lausuntoa edeltävän ajanjakson aikana.
On the basis of the Commission's analysis of its own role, it therefore appears that there would have been no basis for further action under Article 1 69, even assuming that the complainants were right in all four claims that they made.
Lisäksi Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännössä on ohjeita vain rajoitetusti.
Therefore a detailed in­vestigation of the claims was unnecessary and the Commission was entitled to limit its inquiry to the documents which it requested from the UK authorities and to base its decision to close the file on those documents.
Komission on näin ollen ¡tse päätettävä, mitä menettelyjä ja perusteita se noudattaa täyttääkseen 169 artiklan mu kaiset velvollisuutensa menettelyssä, joka voi johtaa perustellun lausunnon antamiseen.
4.1 The original complaint to the Commission was made on 29 November 1990. Receipt of the complaint was acknowledged on 26 August 1991.
2.2 Komission heinäkuussa 1996 antamasta vastauksesta ¡Imenee, että tarkasteltaessa sellaisia kanteluita, jotka A. ¡a H. tekivät Yhdistynyttä kuningaskuntaa vastaan, komissio on päättänyt rajoittaa tarkastelunsa sen selvittämiseen, onko menettelyä koskevia sääntöjä noudatettu, onko tosiasiat ilmoitettu oikein ¡a onko arviointi suoritettu selkeästi väärin tai onko kyseessä toimivallan väärinkäyttö.
The Commission has already apologised for this delay, which was clearly too long, and no further remark by the Ombudsman seems necessary.
Selittäessään päätöstään rajoittaa tarkastelunsa komissio on nojautunut analogisesti Euroopan
4.2 From the examination of the documents, it is clear that there was delay of over nine months between the date when the Commission decided to close the file and the communication of this decision to the complainants.
yhteisöjen tuomioistuimen asiassa Remia vastaan komissio^ vahvistamiin periaatteisiin komission päätöksistä, jotka perustuvat monimutkaisiin taloudellisiin arvioihin.
4.3 As a matter of good administrative practice, the Commission should always communicate a decision to close a file to the complainant reasonably promptly.
2.3 Komission arvio sen omasta tehtävästä vaikuttaa uskottavalta, erityisesti siltä osin kuin se koskee komission todistustaakkaa, jos se haluaa saattaa jäsenvaltiota koskevan asian Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen.
There appears to have been no justification for the delay in this case. However, there is no evidence that the delay was the result of anything other than an adminis trative failure.
Oikeusasiamiehen tutkimukset eivät kuitenkaan paljastaneet hallinnollista epäkohtaa komission toiminnassa sen 155 ¡a 169 artiklan mukaisten velvollisuuksien täyttämisessä tapauksissa, joihin liittyy jäsenvaltion harkintavallan käyttöä direktiivin 85/337/ETY mukaisesti toimi tettavien tietojen osalta.
FURTHER REMARKS BY THE OMBUDSMAN
3) A:n ja H:n valituksen tutkiminen komissiossa
The complaints to the European Commission, to the UK Parliamentary Commissioner for Administration and to the European Ombudsman were all based on the assumption that, if the four specific claims concerning the environmental as sessment of the M40 project were correct, then the UK authorities had necessarily failed to comply with the requirements of Directive 85/337/EEC.
3.1 A. ¡a H. esittivät valituksessaan komissiolle neljä erityistä väitettä. Ilman laatua ¡a meluntason arviointeja koskevassa kahdessa väitteessä kiistettiin ympäristöä koskevan selvityksen sisältämän tiedon riittävyys.
The complainants therefore also assumed that the Commission had a duty to investigate their four claims in detail.
Kuten edellä 1.4 kohdassa on mainittu, toimitettavien tietojen laajuus on jäsenvaltion päätettävissä.
These assumptions - though understandable - were mistaken, for the reasons given above.
3.2 Kaksi muuta väitettä koskevat yleisön saatavilla olevaa tietoa.
The Commission's letter informing the complainants of its decision, as well as being unduly delayed, gave no reasons for the conclusion that there was no infringement of the Directive.
3.3 Näin ollen vaikuttaa siltä, että valittajien tekemät neljä väitettä koskivat kysymyksiä, ¡otka direktiivin mukaan ovat jäsenvaltioiden päätettävissä.
The Ombudsman has already noted in his decision of 29 October 1996 on the complaints against the European Commission concerning the Newbury Bypass (206/27.10.95/HS/UK and others) that an administrative process of this kind normally concludes with a reasoned decision communicated to those who have participated in the process.
Väitteiden yksityiskohtainen tutkiminen ei näin ollen ollut tarpeen, ja komissio oli oikeutettu rajoittamaan tutkimuksensa Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisilta pyytämiinsä asiakirjoihin ja tekemään päätöksensä tapauksen käsittelemisen lopettamisesta näiden asiakirjojen perusteella. teella.
Had reasons been given, the complainants would have learnt that their assumptions were mistaken in 1992, or earlier, rather than in 1 996.
3.4 Oikeusasiamiehen tutkimuksissa ei näin ollen ole paljastunut hallinnollista epäkohtaa komission toiminnassa sen soveltaessa yhteisön oikeutta tapauksen tosiseikkoihin. koihin.
In the event, both these lines of enquiry were bound to be fruitless.
4.1 Alkuperäinen valitus komissiolle tehtiin 29. marraskuuta 1990.
It would not be surprising if the complain ants were left with a sense of grievance as a result of their participation in the Article 169 procedure.
Komissio on ¡o pyytänyt anteeksi tätä viivästystä, ¡oka oli selvästi liian pitkä, eivätkä oikeusasiamiehen lisähuomautukset ole tarpeen.
The further remarks of the Ombudsman in the present case will be taken into account in an own-initiative inquiry into the procedural position of complainants to the Commission in the Article 169 procedure.
4.2 Asiakirjojen tarkastelun perusteella on selvää, että viive komission päätöksestä lopettaa asian käsittely siihen, että päätöksestä ilmoitettiin valituksen tekijöille oli yli yhdeksän kuukautta.
The Ombudsman closed the case with the critical remark in paragraph 4.3 of the decision.
Koska päätöksentekopäivää ei ilmoitettu kirjeessä valituksen tekijöille, he eivät olleet tietoisia viivästyksestä.
FAILURE TO ANSWER A REQUEST FOR EXTENSION OF A TIME LIMIT
Tässä tapauksessa viivästykselle ei näyttänyt olevan perusteita.
154/02.10.95/SF/IT against lhe European
OIKEUSASIAMIEHEN LISÄHUOMAUTUKSET
The President of an Italian foundation complained about the European Commission's rejection of an urban renovation project which the Italian authorities had submitted for funding from the European Regional Development Fund (ERDF).
Nämä olettamukset, vaikkakin ne olivat ymmärrettävät, olivat kuitenkin edellä esitettyjen syiden vuoksi virheellisiä.
It appeared from the complaint that, by letter dated 4 October 1994, the Commission informed the Italian authorities of its intention to co-finance a limited number of pilot projects under Article 10 ERDF.
Komission kirje, jossa valituksen tekijöille ilmoitettiin sen päätöksestä, oli kohtuuttomasti myöhässä, eikä siinä perusteltu johtopäätöksiä, joiden mukaan direktiiviä ei ollut rikottu.
The letter was addressed to Dr Ugo de Dominicis, head of the central service for cohesion policies of the Italian Ministry of Budget and Economic planning and was signed by Mr Landáburu, Director-General of DG XVI of the Commission. The letter invited the Italian authorities to submit two projects by no later than 31 October 1994.
Oikeusasiamies on jo katsonut 29. lokakuuta 1996 tekemässään päätöksessä Euroopan komissiota vastaan tehdyistä kanteluista, ¡otka koskivat Newburyn ohikulkutietä (206/27.10.95/HS/UK et ai.), että tällainen hallintomenettely päättyy tavanomaisesti perusteltuun päätökseen, joka ilmoitetaan prosessin asianosaisille.
This letter was received by the Italian authorities on 25 October 1994. On 2 November 1994, Dr. de Dominicis wrote to Mr Landáburu giving the names of three projects.
Jos perusteet olisi ilmoitettu valituksen tekijöille, he olisivat ¡o vuonna 1992 saaneet tietää, että heidän olettamuksensa olivat virheellisiä, eikä asia olisi selvinnyt heille vasta vuonna 1996.
The project proposed by the foundation was listed first. The letter from Dr. de Dominicis requested more time in which to finalise the projects and indicated that details of cost and other details would be received by DG XVI by no later than 20 November.
Koska kantelijat eivät tienneet perusteita valituksen hylkäämiselle, he toimivat ymmärrettävästi ¡a perustellusti, kun he ensin yrittivät saada tietoonsa, mitä Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset olivat sanoneet komissiolle, ¡a sitten Yhdistyneen kuningaskunnan parlamentin hallinnollisista asioista vastaa van oikeusasiamiehen tutkimuksen jälkeen tavan, jolla komissio oli käsitellyt heidän valitustaan.
By letter dated 2 March 1995, Dr de Dominicis was informed by DG XVI that the project of the foundation had not been selected because it did not meet the announced criteria.
Edellä mainittujen syiden vuoksi molemmat yritykset selvittää asiaa jäivät tuloksettomiksi.
By letter dated 6 June 1995, DG XVI wrote again to Dr de Dominicis stating that the project of the foundation had arrived two months after the deadline and after the meeting of experts to consider the projects had already taken place.
Ei olisi yllättävää, ¡os kantelijoille jäisi 169 artiklan mukaiseen menettelyyn osallistumisensa vuoksi tunne siitä, että heitä olisi kohdeltu väärin.
The Commission also stated that it had decided that only seven projects and not one per member state should be examined further with a view to receiving Community funding, and this dependent on detailed examination following remarks by the experts.
Oikeusasiamies päätti asian tutkinnan esittäen kriittisen huomautuksen kappaleessa 4.3.
In observations on the Commission's comments, the complainant specified that the foundation project was dispatched from Italy to the Commission on 28 November 1 994.
Päätös kanteluun 154/02. 10.95/SF/IT Euroopan komissiota vastaan
The complainant also argued that the Commission's comments indicated that even the seven successful projects were incomplete and that the principle of impartiality should therefore have led the Commission to reject these projects.
Italialaisen säätiön puheenjohtaja kanteli siitä, että Euroopan komissio oli hylännyt kaupunkialueiden kunnostamishankkeen, jota Italian viranomaiset olivat esittäneet rahoitettavaksi Euroopan aluekehitysrahastosta (EAKR).
Following consideration of the Commission's comments and the complainant's observations, the Ombudsman asked the Commission for further information on a number of questions.
Hakemuksesta kävi ilmi, että komissio oli ilmoittanut Italian viranomaisille 4. lokakuuta 1994 päivätyllä kirjeellä, että se aikoi yhteisrahoittaa rajoitetun määrän koehankkeita EAKR:n 10 artiklan mukaisesti.
The replies indicated that the meeting between the Commission and the experts took place on 15 December 1994 and that the foundation project was received by DG XVI on 20 December 1994, but because of the end of year holidays it was not transmitted to the relevant service until January 1 995.
Kirje oli osoitettu tri Ugo de Dominicisille, joka johtaa Italian talousarvio- ¡a taloussuunnitteluministeriön yhteenkuuluvuuspolitiikan yksikköä, ¡a sen oli allekirjoittanut komission PO XVI:n pääjohtaja Landáburu.
The Commission also stated that it had received on 1 6 November 1 994 the letter from the Italian Ministry of the Budget and Economic Planning dated 2 November 1994.
Kirjeessä Italian viranomaisia pyydettiin esittämään kaksi hanketta 31. lokakuuta 1994 mennessä.
1) The short deadline and postal delays
Italialaisen säätiön hanke oli luettelossa ensimmäisenä.
1.1 In an administrative procedure involving the submission and consideration of applications, it is for the Commission to determine if a deadline is necessary and if so what it should be.
PO XVI ilmoitti tri de Dominicille 2. maaliskuuta 1995 päivätyllä kirjeellä, että säätiön hanketta ei ollut valittu, koska se ei täyttänyt asetettuja edellytyksiä.
1.2 The deadline of 31 October established in the Commission's letter dated 4 October was not manifestly unreasonable. There do not appear to be any grounds for the accusation that DG XVI foresaw postal delays and made use of them in or der to discriminate between member states.
PO XVI kirjoitti tri de Dominicille uudelleen 6. kesäkuuta 1995 ja totesi, että säätiön hanke oli saapunut kaksi kuukautta määräajan jälkeen ¡a sen ¡aikeen, kun hankkeita käsitellyt asiantuntijakokous oli ¡o pidetty.
1.3 Where a very short deadline is established, it is good administrative practice to consider whether post aione is an adequate means of communication to those who are invited to submit applications.
Edellä esitettyjen tapahtumien johdosta säätiön puheenjohtaja kanteli siitä, että:
1.4 If fax had also been used as means of communication in this case, the adminis trative process would have been more effective in that many subsequent problems and suspicions could have been avoided.
1) komissio oli lähettänyt kaksi hanketta koskevaa ristiriitaista hylkäyskirjettä,
1.5 The Commission has acknowledged that, in future, deadlines should be longer and, if this is not possible, fax should be used as a complementary mode of communication.
Komission olisi pitänyt tietää, että postin viivytykset olivat Italiassa suuremmat kuin muissa jäsenvaltioissa ja sen olisi tullut taata tasapuolinen kohtelu lähettämällä kirje faksilla.
In view of this acknowledgement no further remark by the Ombudsman is necessary.
Se että tätä ei ollut tehty, viittasi syrjintään ¡a tahallisuuteen,
2) The Commission's failure to respond to the letter of 2 November 1994
3) komission 4. lokakuuta 1994 päivätyssä kirjeessä puhuttiin yhden hankkeen rahoittamisesta kussakin jäsenvaltiossa.
2.1 According to the Commission, the letter of 2 November 1994 from Dr De Dominicis to Mr Landáburu requesting more time arrived on 16 November 1994. It
Kun näin ei tehty, komissio rikkoi avoimuuden, tiedon täsmällisyyden ¡a tasavertaisen kohtelun periaatteita.
appears from the Commission's replies to the Ombudsman that this letter received neither acknowledgement nor an answer.
Komission lausunnossa oikeusasiamiehelle todettiin, että komissio oli saanut jäsen valtioilta 29 hanketta, joita käsiteltiin asiantuntijakokouksessa joulukuussa 1994. säätiön hanke saapui komissioon tammikuun lopussa.
2.2 It is normal that letters addressed to the administration should receive a reply. The failure to answer the request for more time was, therefore, maladministration.
Komissio totesi myös, että se oli päättänyt harkita yhteisön rahoitusta varten vain seitsemää hanketta eikä yhtä kustakin jäsenvaltiosta, ¡a tämä johtui yksityiskohtaisesta tutkimuksesta, joka perustui asiantuntijoiden huomautuksiin.
2.3 The Commission could properly have refused the request for more time.
Kantelun osalta komissio totesi, että jäsenvaltioille ilmoitettiin arvioinnin tuloksista standardikirjeellä, jossa todettiin, että hylätyt hankkeet eivät täyttäneet asetettuja vaatimuksia.
Moreover, according to the complainants, the foundation project was posted on 28 November 1994.
Komissio myönsi, että säätiön hanketta koskevassa kirjeessä tämä kohta olisi pitänyt korvata kappaleella, jossa todetaan, että hanke oli saapunut määräajan jälkeen.
Even if the Commission had granted Dr De Dominicis' request for an extended deadline of 20 November 1994, therefore, it seems likely that the foundation project would have been submitted too late.
Kirjeestä sai lisäksi sen harhaanjohtavan käsityksen, että hanke olisi arvioitu, vaikka niin ei itse asiassa ollut tapahtunut.
3.1 It appears from the Commission's replies to the Ombudsman that the Italian projects, including that of the foundation, were not taken into consideration by the com mittee of experts. According to the Commission, the foundation project arrived at the Commission on 20 December 1994 whereas the committee of experts met with the Commission on 15 December.
Komissio kiisti olevansa vastuussa siitä, että 4. lokakuuta 1994 päivätty kirje oli saapunut Italiaan kolme viikkoa myöhässä, ¡a totesi noudattaneensa julkistettuja menettelytapoja ja tasapuolista kohtelua.
It was therefore maladministration for DG XVI to send a standard letter on 2 March 1995, signed by Mr Leygues, which said that the projects concerned had been examined and rejected because they did not meet the published criteria.
Komissio totesi kuitenkin, että tämän kokemuksen valossa sen olisi myöhemmin määrättävä pitemmät määräajat hankkeiden esittämistä varten, tai, jos aikataulu ei salli sitä, lähetettävä kirjeet sekä faksilla että postitse.
The letter of 6 June 1995 from DG XVI signed by Mr Leygues stated that the Italian projects arrived at the Commission more than two months after the deadline of 31 October 1994 when the meeting of the committee of experts had already taken place.
Huomautuksissaan komission lausunnosta kantelija täsmensi, että säätiön hanke lähetettiin komissiolle Italiasta 28. marraskuuta 1994.
The letter did not apologize for, or indeed make any reference to, the letter of 2 March 1 995. It created the impression that it was inconsistent with the first letter rather than a correction.
Kantelija väitti myös, että komission lausunnosta sai sen käsityksen, että jopa seitsemän hyväksyttyä hanketta olivat epätäydellisiä, ¡a että puolueettomuusperiaatteen mukaan komission olisi sen vuoksi pitänyt hylätä nämäkin hankkeet.
3.3 In its replies to the Ombudsman, the Commission has already accepted that the letter of 2 March 1995 was inappropriate.
Harkittuaan komission lausuntoja ¡a kantelijoiden huomautuksia oikeusasiamies pyysi komissiolta lisätietoja useista seikoista.