natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The causes of these successive poor recruitments are still unknown, but the result is that the stock has slipped below the precautionary level since 2006 and is moving dangerously close to the biologically safe level.
Toistaiseksi ei tiedetä, miksi kannan rekrytoituminen on niin hidasta. Sen seurauksena kanta kuitenkin painui alle varorajan vuonna 2006 ja lähestyy nyt uhkaavasti turvallista biologista rajaa.
Fishing opportunities are reduced every year so to ensure the appropriate mortality rate from fishing.
Kalastusmahdollisuuksia supistetaan vuosi vuodelta, jotta kalastuskuolevuus pysyisi kohtuuden rajoissa.
To tackle this problem however, the European Union and Norway revised the plan in 2008, reserving the possibility to vary total allowable catches by more than 15% from one year to the next, if need be.
Ongelman ratkaisemiseksi EU ja Norja tarkastelivat suunnitelmaa uudelleen vuonna 2008 ja varasivat itselleen mahdollisuuden ylittää tarvittaessa TACien vuotuisen 15prosentin vaihtelurajan.
Species: Melanogrammus aeglefinus Stock: North Sea and Skagerrak
Laji: Melanogrammus aeglefinus Kannat: Pohjanmeri ja Skagerrak
A demersal species that feeds on sandbanks, it is caught together with cod as part of mixed fisheries, generally with bottom trawls.
Turskan vanavedessä pohjatroolilla.
It is also a major incidental catch of cod fishing.
Se on samalla tärkeä turskankalastuksen sivusaalis.
Commercially speaking, cod is more profitable and therefore more targeted by fishermen.
Turska on sitä kaupallisesti arvokkaampi ja siten tavoitellumpi laji.
With its delicate white flesh, haddock is a time-tested choice commercially speaking.
Valkealihaisen, murean koljan menekki on taattu.
In fact, it is the white fish that sets the standard in the United Kingdom, and especially in Scotland, where consumers prefer it to cod.
Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja etenkin Skotlannissa se on syrjäyttänyt turskan suosituimpana vähärasvaisena kalana.
Haddock is found at all fish & chips stands and fish shops. Until the end of the 1990s, the North Sea stock was the main source of supply for this important market. Page 6
Se on tuttu tuote kaikissa fish & chips -kioskeissa ja kalakaupoissa. Pohjanmeren koljakanta oli 1990-luvun loppuun asti markkinoiden tärkein hankintalähde. Kolja on vedenalaisilta hiekkasärkiltä ravintoa hakeva pohjakala, jonka pyyntiä harjoitetaan sekakalastuksena, yleensä
From the 1980s, the species started to experience a major decline in biomass in the North Sea.
Pohjanmerellä lajin biomassa on laskenut merkittävästi 1980-luvulta lähtien.
Its mortality rate due to fishing rose well above the rate needed to maintain biomass above the biologically safe level.
Kalastuskuolevuus oli selvästi suurempi kuin biomassan pysyminen turvallisissa biologisissa rajoissa edellytti.
In 1999, the European Union and Norway adopted a long-term management plan to restore the stock.
EU ja Norja laativat vuonna 1999 pitkän aikavälin hoitosuunnitelman koljakannan elvyttämiseksi.
The plan was drawn up at the same time as the cod plan and contains similar technical measures, since the two are caught together in mixed fisheries.
Se laadittiin yhdessä turskan hoitosuunnitelman kanssa ja siihen sisällytettiin samanlaisia teknisiä toimenpiteitä, koska lajeja kalastetaan sekaisin.
It imposed an increase in trawl net mesh size from 100 to 120 mm from 2002.
Samalla pohjatrooliverkkojen silmäkokoa suurennettiin 100 millimetristä 120 millimetriin vuodesta 2002 lähtien.
After a 2003 assessment of the plan, it was decided not to exceed a mortality rate of 0.3(1) and consequently to set TACs on the basis of that limit.
Hoitosuunnitelmasta vuonna 2003 tehdyn arvioinnin perusteella kalastuskuolevuuden tasoksi päätettiin asettaa enintään 0,3(1), ja TAC määritettiin sen mukaan.
From 2004, the stock has benefited from the ‘secondary’ effects of the multiannual plan for cod, in particular fishing effort restrictions.
Vuodesta 2004 lähtien kanta on hyötynyt turskan monivuotisen hoitosuunnitelman heijastusvaikutuksista, kuten erityisesti pyyntiponnistuksen rajoituksista.
Today, North Sea haddock is in a very healthy biological state.
Nykyisin Pohjanmeren koljakannan tila on erittäin hyvä.
It is exploited at maximum sustainable yield or even below.
Sitä kalastetaan kestävän enimmäistuoton tasolla ja vähemmänkin.
Discards of small haddock have decreased considerably.
Vaikka kanta voi hyvin, saalismäärää ei kuitenkaan voida lisätä.
Even if its situation is satisfactory, however, larger catches are out of the question for a purely biological reason.
Syy on puhtaasti biologinen.
Recruitment is very uneven for haddock.
Koljan kannan rekrytoituminen on nimittäin erittäin epäsäännöllistä.
Several years can go by between two large-scale entries of young fish in the stock.
Voi kulua jopa useita vuosia, ennen kuin kantaan tulee lisää nuoria yksilöitä.
The last strong recruitment was in 1999, followed by a mediocre recruitment in 2005.
Viimeisin runsas rekrytointi oli vuonna 1999, ja viimeksi kantaan tuli vaatimaton määrä uusia kaloja vuonna 2005.
Since then, there have been no major additions of young fish to the stock.
Sen koommin kannassa ei ole havaittu merkittävää lisäystä.
In a context of natural stagnation like this one, it is out of the question to increase fishing opportunities.
Ei pidä myöskään unohtaa, että koljan ja turskan pyyntiä harjoitetaan enimmäkseen sekakalastuksena.
Furthermore, most haddock and cod fisheries are mixed and the North Sea cod stock remains problematical.
Pohjanmeren turskakannassa on yhä ongelmia. Sen vuoksi pyyntirajoituksia on edelleen jatkettava.
Consequently, measures to limit catches have to be maintained.
Näin pyrittiin varmistamaan kestävän enimmäistuoton mahdollistava kalastus.
Species: Pollachius virens Stock: North Sea, Skagerrak, West of Scotland and Rockall p e or u e in E
Laji: Pollachius virens Kannat: Pohjanmeri, Skagerrak, Skotlannnin länsipuoli ja Rockall o op as s ar u
No 49
I marraskuu 2010 I
Gourmets appreciate saithe, especially in Germany and France, but its greyish flesh keeps it from the same commercial success as cod and haddock.
Seiti on suosittu herkku etenkin Saksassa ja Ranskassa. Harmahtavan lihansa takia se ei kuitenkaan ole saavuttanut yhtä suurta kaupallista menestystä kuin turska tai kolja.
The weak market appeal and consequently low profitability of this species have probably protected it from overfishing.
Vähäinen kysyntä ja vaatimaton myynti ovat epäilemättä suojelleet seitiä liikakalastukselta.
Moreover, although it is a demersal species, it does not frequent exactly the same places as cod and haddock.
Vaikka se on pohjalaji, sitä ei tavata täsmälleen samoilta alueilta kuin turskaa ja koljaa – ja toisin kuin niitä, seitiä kalastetaan enemmänkin vesimassasta kuin pohjasta.
Unlike those two species, it hunts more in the water column than on the bottom so it is not often taken as a by-catch.
Näin se joutuu harvoin sivusaaliiksi.
On the contrary, most catches of saithe are the result of directed fisheries, using bottom trawls or a Danish seine, mainly on the edges of the continental shelf between Scotland and Norway.
Seitiä kalastetaan kohdennetusti pohjatroolilla tai ankkuroidulla kierrenuotalla pääasiassa mannerlaatan reunamilla, Skotlannin ja Norjan välisellä vesialueella.
All the same, like all stocks that the European Union shares with Norway, saithe is covered by a multiannual plan.
Muiden EU:n ja Norjan kesken jaettujen kantojen tapaan seitikannallekin on laadittu monivuotinen hoitosuunnitelma.
It has been applied since 2004 and was reassessed in 2008.
Vuodesta 2004 sovellettua suunnitelmaa tarkistettiin vuonna 2008.
The plan is based only on catch restrictions.
Se perustuu vain saalisrajoituksiin.
These are calculated on the basis of a mortality rate due to fishing, which corresponds to the state of the stock.
Rajoitukset lasketaan kalastuskuolevuuden perusteella kannan tilan mukaan.
For the moment, adult biomass is well above the precautionary level of 200 000 tonnes.
Nykyään aikuisten yksilöiden biomassa ylittää reilusti 200000 tonnin varorajan.
Fishing opportunities are therefore calculated on a mortality rate of 0.3(2), which ensures exploitation at maximum sustainable yield.
Kalastusmahdollisuuksien laskentaperusteena käytetty kalastuskuolevuus on tasoa 0,3(2), jolla päästään kannan kestävään enimmäistuottoon.
Natural fluctuations in recruitment are the only factor leading to a variation in TACs.
Ainoa TACien kokoon vaikuttava muuttuja on rekrytoinnin luonnollinen vaihtelu.
For the reasons just mentioned, saithe has never undergone resource problems.
Muutoksia ei liene odotettavissa tulevaisuudessakaan.
Quotas are in fact never used up completely. It is one of the most stable demersal fisheries in the European Union.
Jos kalastuskuolevuus säilyy nykyisellä tasollaan, pysyy kannan kokokin vakaana ja sen hyödyntäminen optimaalisena.
For the last 30 years, the stock has had regular recruitment and stable adult biomass, and has provided regular landings, around 100 000 tonnes a year.
Seitiä olisi vain mainostettava nykyistä enemmän, jotta kuluttajat oppisivat tuntemaan sen hienon maun.
What is more, since this species can be targeted fairly precisely, discards in saithe fisheries are very limited.
Tietyillä vesialueilla seidin kalastukselle on äskettäin myönnetty arvostettu kestävän kalastuksen merkki, joka voi auttaa tekemään seitiä paremmin tunnetuksi kuluttajille.
Nothing much is expected to change for the future.
Näistä syistä seitivaroista ei ole ollut koskaan pulaa.
Maintaining the current mortality rate from fishing is likely to ensure the stock’s stability and optimal exploitation.
Sen kiintiöitä ei ole kertaakaan käytetty loppuun. Se on yksi EU:n vakaimmista pohjasta kalastettavista lajeista.
All that is missing is a bit of marketing to make this flavourful fish better known among the general public.
Kantaan on viimeisten 30 vuoden ajan tullut tasaisesti uusia nuoria yksilöitä, aikuisten yksilöiden biomassa on pysynyt vakaana, ja saalista saadaan säännöllisesti noin 100000 tonnia vuodessa.
The recent award of a well-known sustainable fisheries label to certain saithe fisheries may be just what it takes to boost the saithe’s profile among consumers.
Koska seidin pyynti on niin tarkasti kohdennettua, kalaa heitetään hyvin vähän takaisin mereen.
(1) This is equivalent to an exploitation rate of 30% of the stock’s average annual biomass.(2) Idem.
(1) Vastaa poistumaa, joka on yhtä kuin 30 prosenttia kannan vuotuisesta keskimääräisestä biomassasta.(2) Idem.
Species: Gadus morhua Stock: Baltic Sea (eastern part)
Laji: Gadus morhua Kanta: Itämeri (itäiset vesialueet)
Two cod stocks share the Baltic Sea: the western stock, situated west of the island of Bornholm, and the eastern stock, east of the same island.
Itämerellä on kaksi jaettua turskakantaa.
The first is exploited mainly by Danish and German fishermen.
Toinen sijaitsee Bornholmin saaren länsipuolella ja toinen sen itäpuolella.
The eastern stock is fished by the Polish, Swedish and Danish fleets.
Läntistä kantaa hyödyntävät lähinnä tanskalaiset ja saksalaiset kalastajat ja itäistä Puolan, Ruotsin ja Tanskan pyyntilaivastot.
We are interested here in the eastern stock, which is presently exploited at its maximum sustainable yield.
Nyt on tarkastelussa itäinen kanta, jota hyödynnetään nykyisin kestävän enimmäistuoton tasolla.
In 1999, at the initiative of the European Union, the IBSFC launched a management plan for Baltic cod: reduction in TACs, increase in minimum landing sizes, restricted access to spawning areas, larger net size, obligation to fit trawls with an exit window, limitation of by-catches, etc.
Euroopan unionin aloitteesta IBSFC käynnisti vuonna 1999 turskan hoitosuunnitelman Itämerellä.
After the 2004 enlargement, the European Union continued this management strategy and introduced a differentiation between the two stocks, based on scientific advice.
TACeja pienennettiin, aluksesta purettavien kalojen vähimmäiskokoa suurennettiin, pääsyä kutualueille rajoitettiin, verkkojen silmäkokoa suurennettiin, alukset velvoitettiin varustamaan troolit valikointiristikolla ja sivusaaliita rajoitettiin.Vuonna 2004 tapahtuneen laajentumisensa jälkeen EU jatkoi hoitotoimia ja jakoi kannan kahteen osaan tutkijoiden suosituksesta.
It was also at this time that a summer closing of cod fisheries was decided, in order to protect spawning stock.
Samaan aikaan päätettin kieltää turskan kalastus kesäisin emokalojen populaatioiden suojelemiseksi.
Cod needs no introduction. It has been inextricably linked to the history of fishing in Europe for hundreds of years.
Turskaa lienee turha esitellä, sillä sen vaiheet ovat satojen vuosien saatossa vaikuttaneet voimakkaasti Euroopan kalastuksen kehitykseen.
Catches in the Baltic were – and still are – mainly bought by companies that process the fish into fillets and fish fingers for frozen food manufacturers or fast food chains.
Itämeren saaliita ostavat edelleen pääasiallisesti jalostamot, jotka valmistavat niitä fileiksi ja kalapuikoiksi eri pakaste- ja pikaruokamerkeille.
The guarantees offered by this industrial distribution chain have made Baltic cod a profitable fish that is consequently a prized catch among fishermen.
Taattu kysyntä on tehnyt Itämeren turskasta erittäin tuottoisan ja siten hyvin kysytyn saaliin.
The downside of this success is overfishing.
Menestyksen hintana on liikakalastus.
In 2006, the Commission drew up a multiannual plan for both stocks that entered into force in 2008.
Komissio laati vuonna 2006 näille kahdelle kannalle monivuotisen hoitosuunnitelman, joka tuli voimaan vuonna 2008.
It was based on a gradual reduction of mortality due to fishing, so as to restore sustainable exploitation of the stock.
Sen tavoitteena on vähentää asteittain kalastuskuolevuutta, jotta kannan hyödyntäminen palautuisi kestävälle tasolle.
This involved not only TAC limitations, but also important measures to restrict fishing effort, on top of those already being applied (two-month summer closing plus additional days set by Member States), a six-month ban on access to spawning grounds and specific monitoring measures to combat under-reporting of catches.
Tämä edellyttää väistämättä paitsi TACien pienentämistä myös voimassa olevien rajoitusten (kahden kuukauden pyyntikielto kesällä sekä jäsenvaltioiden määräämät lisäpäivät) täydentämistä pyyntiponnistuksen vähennyksillä, kuuden kuukauden pääsykieltoa kutualueille sekä tehostettua valvontaa, jottei saaliita ilmoitettaisi liian pieninä.
For the eastern stock, this problem emerged at the end of the 1980s.
Itäisessä kannassa tämä ongelma ilmeni 1980-luvun lopussa, ja 1990-luvun alkupuolella saaliit alkoivat vähetä rajusti.
Catches dropped suddenly at the start of the 1990s, from 207000 tonnes in 1987 to 55 000 tonnes of landings in 1992.
Maihin purettu saalismäärä laski 207000 tonnista vuonna 1987 noin 55000 tonniin vuonna 1992.
This decline and the rapid depletion that followed were the result of a process specific to the Baltic Sea.
Tämä romahdus ja kannan nopea hupeneminen olivat seurausta Itämeren ekosysteemin omasta dynamiikasta.
The decrease in cod stocks led to an increase in stocks of its main prey, sprat.
Turskapopulaatioiden pienentyessä turskan tärkeimmän ravintokalan, kilohailin kanta kasvoi.
Since sprat is a major predator of cod eggs and hatchlings, cod stocks were caught up in a vicious circle that led to a spectacular decline in their population.
Koska kilohaili syö turskan mätiä ja toukkia, noidankehä johti turskapopulaation romahtamiseen.
Added to that were fluctuations in the quality and salinity of Baltic waters, which also had a harmful impact on the species.
Itämeren veden laadun ja suolaisuuden vaihtelut vaikuttivat nekin haitallisesti lajin tilaan.
i es and a qu ac ul tu r is he r F em be r 2010 I
s tu s ja v a la K
Results appeared quickly.
Tuloksia on saatu hyvin nopeasti.
TACs were increased in 2009 because adult biomass was already on the rise.
TACeja alettiin korottaa vuodesta 2009 lähtien, sillä aikuisten yksilöiden biomassa on jo kasvamassa.
This rapid improvement resulted from the combined effects of the plan’s measures, close monitoring and several years of strong recruitment.
Tulokset syntyivät suunnitelmaan sisältyneiden toimenpiteiden, tiukan valvonnan ja vuosia jatkuneen runsaan rekrytoitumisen yhteisvaikutuksesta.
Biomass is estimated today at 294000 tonnes and the mortality rate from fishing corresponds to the maximum yield level.
Biomassa on nykyisin noin 294000 tonnia ja kalastuskuolevuus vastaa kestävän enimmäistuoton tasoa.
Scientists expect biomass to increase further in the coming years if exploitation is kept within the limits set by the plan.
Tieteellisten arvioiden mukaan biomassan pitäisi lähivuosina vielä kasvaa, jos kalastus pysyy suunnitelmassa määrätyllä tasolla.
All this occurred long before the 2004 enlargement of the European Union.
Erään alueellisen kalastuksenhoitojärjestön, Kansainvälisen Itämeren kalastuskomission (IBSFC – International Baltic Sea Fishery Commission), jäsenvaltiot hoitivat yhdessä Itämeren kalavaroja jo kauan ennen kuin Euroopan unioni laajentui vuonna 2004.
At the time, Baltic Sea resources were managed by several States acting within the regional fisheries management organisation, the International Baltic Sea Fishery Commission (IBSFC).
Järjestön määräämät TAC-rajoitukset olivat selvästi tieteellisiä suosituksia pienemmät, eikä niitä nähtävästi noudatettu järin säntillisesti.
Yet the reductions
Kanta alkoi nopeasti ehtyä.
Maritime Europe takes centre-stage in Gijón o mm is si on an C o per u
EU:n meriasiat esillä Gijónissa om m is si on a n C op e r u
As European Commission President José Manuel Barroso pointed out in his videotaped message of welcome, this conference has become‘a platform that strengthens stakeholder involvement, networking and exchange of best practices’.
Kuten Euroopan komission puheenjohtaja José Manuel Barroso muistuttaa tervetuliaisvideossaan, konferenssista on tullut ”foorumi, jossa voidaan edistää toimijoiden osallistumista päätöksentekoon, luoda yhteyksiä ja vaihtaa hyviä käytäntöjä”.
In short, the aim is to take forward the European Union’s integrated maritime policy:‘Thanks to this dynamic, we will be able to move from the first stage of maritime integrated policy to a new level of ambition where our common vision of maritime affairs will be reinforced and consolidated’, explained the president.
Lyhyesti sanottuna sen tavoitteena on edistää EU:n yhdennettyä meripolitiikkaa: ”Tämän nosteen avulla pystymme suoriutumaan yhdennetyn meripolitiikan ensimmäisestä vaiheesta ja etenemään seuraavalle tasolle, jolla yhteinen näkemyksemme meriasioista lujittuu ja vakiintuu”, Barroso selittää.
European Maritime Day is a one-of-a-kind opportunity to meet maritime stakeholders from every corner of Europe and numerous political representatives and officials with responsibility for maritime matters.
Euroopan meripäivillä osallistujilla on ainutlaatuinen tilaisuus tavata alan toimijoita kaikkialta Euroopasta ja keskustella meriasioista poliittisten päättäjien ja viranomaisten kanssa.
The general theme of the event was innovation. At the opening session, Maria Damanaki, European Commissioner for Maritime Affairs and Fisheries, went into details on this theme: ‘Innovation means of course fostering the development of new technology solutions such as offshore sources of energy and blue biotechnologies, promoting areas such as new design for green ships or a greater focus on sustainable coastal tourism.
Keskusteluissa ja ryhmätöissä käsiteltiin kaikkia EU:n yhdennetyn meripolitiikan osa-alueita, erityisesti talouskasvua, kestävää kehitystä, merialan työllisyyttä, monialaisia välineitä (merten aluesuunnittelu, merivalvonta, tiedonkeruu) sekä merialueiden hoitoa.
These subjects were explored at the five plenary sessions and 57 workshops making up the rich agenda.
Näiden aiheiden tarkastelua varten järjestettiin viisi yleisistuntoa ja 57 työpajaa.
The workshops were organised by different speakers who selected and developed the subject: scientific institutions, professional federations, think tanks, non-governmental organisations and the like, not to mention the Spanish government and the European Commission.
Gijónissa Asturiassa järjestettiin Euroopan meripäivien yhteydessä 18.–21. toukokuuta 2010 kolmas EU:n merialan sidosryhmien konferenssi, jossa toimijoilla oli tilaisuus jakaa kokemuksia ja esittää näkemyksiä Euroopan unionin yhdennetyn meripolitiikan kehityksestä.
It is hard to summarise in these pages all the ideas that were discussed.
Kaikkia konferenssissa vaihdettuja ajatuksia olisi vaikea tiivistää tähän artikkeliin.
What was expressed, though, were the expectations of socio-economic players for the development of maritime activities, seen as a source of growth and jobs.
Sosiaalis-taloudelliset toimijat ilmaisivat kuitenkin selvästi omat odotuksensa merialan toiminnan kehittämisestä ja katsoivat sen edistävän kasvua ja työllisyyttä.
Gijón, Spain, was the setting, from 18 to 21 May, for the high point of the now traditional events that form part of European Maritime Day on 20 May.
Tutkimuksen ohella ne voivat kohdistua esimerkiksi maankäyttöön, kaavoitukseen, merten matkailukäyttöön tai talousmalleihin.
Some 1600 participants – heads of maritime clusters, delegates of non-governmental organisations, representatives of professional organisations or scientific institutions, members of groups of users of the sea, and local, regional, national and European authorities – were on hand at the La Laboral Ciudad de la Cultura, an amazing artistic and cultural centre.
Samalla kuitenkin korostettiin, että innovaatiot on toteutettava kestävän kehityksen ehdoilla, että ne edellyttävät huolellista (ajan- ja tilankäytön) suunnittelua, ja että niissä on otettava huomioon kaikkiin merialan toimijoihin vaikuttava haaste: ilmastonmuutos.
This imposing ochre-coloured building was the venue for the four-day event devoted to the European Union’s maritime development.
Euroopan meripäiviä vietettiin nyt kolmatta vuotta, ja merialan toimijoille tämä oli kolmas konferenssi.
The opening session confirmed Europe’s determination to take the integrated maritime policy forward.
Avajaistilaisuudessa vahvistettiin EU:n pyrkimys edistää yhdennettyä meripolitiikkaa.
Several speakers expressed this resolve, including the Prince of Asturias.
Useat puhujat – heidän joukossaan Asturian prinssi – ilmaisivat sille tukensa.
Gijón: an industrial city returns to its maritime roots
Gijón: juurilleen palannut satamakaupunki
One thing is certain. The European Union Member States now look on this yearly conference as a key event for the development of maritime policy.
Siitä voidaan kuitenkin olla varmoja, että EU:n jäsenvaltiot pitävät tätä vuotuista konferenssia avaintapahtumana meripolitiikan kehittämisessä.
The Member States invited the Commission to present proposals in 2011 on the financing of integrated maritime actions and a strategy for the Atlantic region. They also stressed the vital importance of the annual conference of maritime stakeholders.
Lisäksi jäsenvaltiot pyysivät komissiota esittämään vuoden 2011 kuluessa ehdotuksia merialan yhdennettyjen toimien rahoituksesta sekä laatimaan strategian Atlantin merialueelle.
em be r 2010 I
s tu s ja v a la K
The Council’s view is that the European Union’s maritime policy needs the input of all stakeholders to evolve.
Neuvosto katsoo, että EU:n meripolitiikka tarvitsee kipeästi kaikkien toimijoiden panosta voidakseen kehittyä.
In this respect, the conference has become a key forum and the ministers noted the quality of its debates and their usefulness for the future evolution of the integrated maritime policy.
Konferenssista on tullut alan keskeinen foorumi, ja ministerit korostivat siellä käytävien keskustelujen laatua ja niiden hyödyllisyyttä yhdennetyn meripolitiikan tulevassa kehittämisessä.
The Council asked the Commission to reflect on how to increase even further the added value of the conference and to develop new criteria for this purpose regarding its location, organisation and content, to be applied from 2012.
Tätä silmällä pitäen neuvosto pyysikin komissiota pohtimaan, miten konferenssin lisäarvoa voitaisiin vielä parantaa, sekä laatimaan sen järjestämiselle, kululle ja sisällölle uudet kriteerit, joita sovelletaan vuodesta 2012 lähtien.