natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The whole time scale of the operation also appears to have created severe difficulties.
Tietojen toimittamiseen varattu aika näyttää myös paikoin olleen aivan liian lyhyt.
The reasons for what amounts to a significant failure over this first application of The Reporting Directive for the period 1993-1995 are clearly various, but are likely to include some of the following:
On hyvin vaihtelevia syitä siihen, miksi raportointidirektiivin soveltaminen oli näin tavattoman ongelmallista tällä ensimmäisellä kerralla, kun kyse oli raportointi]'aksosta 19931995, mutta ainakinjoillakin seuraavista näkökohdista on ollut merkitystä:
Concealment of default.
Laiminlyöntien salaaminen.
It needs to be recognised that when a report is required to confirm conformity with a quality obligation, and the monitoring in fact shows that the required quality has not been met, there will be a temptation to omit the incriminating data from the reporting programme.
Jos kertomuksen edellytetään vahvistavan, että velvoitteet laatua koskevien tavoitteiden osalta on täytetty, on kiusaus jättää tiedot ilmoittamatta, jos ne osoittavat tavoitteiden jääneen saavuttamatta.
It is this suspicion that would motivate the Commission to prosecute for a failure to report, since such failure could be concealing infringements of more serious legal obligations.
Epäillessään tällaista tapahtuneen komissiolla on aihetta selvittää tietojen ilmoittamisessa tapahtunut laiminlyönti, sillä siihen saattaa kätkeytyä vakavampikin oikeudellisia velvoitteita koskeva rikkomus.
Inadequate sampling or measurement.
Puutteellinen näytteenotto tai määritys.
Where sampling or measurement is required at specified places and dates/times, it could be that for a variety of reasons the work has simply not been done.
Tapauksissa, joissa edellytetään tietyissä paikoissa tai tiettyinä päivinä tai kellonaikoina suoritettavaa näytteenottoa tai määritystä, tämä työ saattaajäädä tekemättä erilaisista syistä.
Incompatible measurements/units.
Yhteensopimattomat määritykset tai mittayksiköt.
There could be several cases where the measurements made in the field, or the units, in which they are recorded, are not the same as those specified in the reporting Directive.
On monia mahdollisia tilanteita, joissa kentällä suoritetut määritykset tai mittayksiköt, joina niiden tulokset ilmoitetaan, eivät ole raportointidirektiivissä tarkoitettuja.
Usually this sort of problem could be overcome by the use of appropriate conversion factors, but staff responsible for reporting may not know how to do this or may not have the time.
Tavallisesti tämänlaatuiset ongelmat voidaan ratkaista käyttämällä sopivaa muuntokerrointa, mutta tietojen ilmoittamisesta vastaavalla henkilöstöllä ei ehkä ole tähän tarvittavaa tietoa tai aikaa.
Inappropriate reporting areas.
Epäasianmukaiset raportointialueet.
There are several different problems in this category.
Tähän ryhmään kuuluu useita erilaisia ongelmia.
Sampling points may have been changed from one year to another.
Näytteenottopaikat ovat ehkä vaihdelleet eri vuosina.
The points may not correspond to the points agreed when the system was being established.
Ne ovat ehkä eri paikkoja kuin järjestelmää perustettaessa hyväksytyt paikat.
Sometimes the Directive calls for regional or national totals or averages, but the Member State has submitted disaggregated data. At first sight this looks like simple laziness!
Joissakin tapauksissa direktiivissä edellytetään alueellisen tai kansallisen tason tietojen toimittamista yhteenkootusti tai keskiarvoina, mutta jäsenvaltiot ovat toimittaneet tiedot irrallisina.
However there may be other reasons, which would need to be investigated.
Tämä vaikuttaa silkalta laiskuudelta, mutta on muitakin mahdollisia syitä, jotka olisi selvitettävä.
Muddle.
Hämmennys.
In view of the problems with the questionnaire, it is possible to believe that some of those responsible for the provision of the data have become completely muddled about the whole exercise and have simply given up.
Ottaen huomioon kyselylomakkeeseen liittyvät ongelmat on mahdollista, että jotkin tietojen toimittamisesta vastaavat tahot ovat täysin hämmentyneet koko asiasta ja yksinkertaisesti luovuttaneet.
This is why system improvement and simplification is essential for the future.
Tulevaisuutta varten järjestelmää on siis parannettava ja yksinkertaistettava.
One particular element of muddle needs to be singled out for special recognition.
Erityisesti yhtä hämmennystä aiheuttavaa tekijää on syytä tarkastella.
The Reporting Directive calls for detailed information regarding the transposition of several of the substantive Directives that it refers to, into appropriate national legislation.
Raportointidirektiivissä edellytetään yksityiskohtaisten tietojen antamista siitä, kuinka kyseisessä direktiivissä tarkoitetut monet merkittävät direktiivit saatetaan osaksi vastaavaa kansallista lainsäädäntöä.
However this represents only secondary reporting of this particular information, since every Member State is legally obliged, by each Directive, to report transposition to the Commission via the Secretariat General within the prescribed timetable for the Directive in question.
Tässä on kyse kuitenkin vain asianomaisten tietojen toissijaisesta ilmoittamisesta, sillä kukin direktiivi velvoittaa lakisääteisesti kaikki jäsenvaltiot ilmoittamaan nämä tiedot pääsihteeristön kautta komissiolle kyseisessä direktiivissä säädetyn aikataulun mukaisesti.
It is probably because of this primary obligation that several Member States failed to report transposition, when it
Luultavasti juuri tämän ensisijaisen velvoitteen vuoksi monet jäsenvaltiot eivät toimittaneet tietoja direktiivien siirtämisestä kansalliseen lainsäädäntöön, sillä tämä siirtäminen on tapahtunut jo aikaisemmin ja annettu tiedoksi vaatimusten mukaisesti.
They probably considered that reporting again here represented unnecessary repetition.
tarpeetonta toistoa.
Because of this apparent duplication, no further reference will be made in this document, to these elements in the Reporting Directive questionnaire.
Koska päällekkäisyys on ilmeinen, ei tässä asiakirjassa viitata enempää näihin raportointidirektiivin kyselylomakkeen kohtiin.
Lack of interdepartmental co-operation.
Yhteistyön puute ministeriöiden välillä.
It appears that in most Member States, the responsibility for filling in the questionnaire forms rests with the Department of the Environment, or its equivalent.
Useimmissa jäsenvaltioissa kyselylomakkeet ilmeisesti täyttää ympäristöministeriö tai sitä vastaava ministeriö.
However several of the elements ofinformation required are collected by other Departments (Industrial licensing, Agriculture etc.), which may not give adequate priority to collecting or forwarding the required data.
Monet muut vaaditut tiedot kerää kuitenkin jokin muu ministeriö (teollisuuden lupamenettelyistä vastaava ministeriö, maatalousministeriö jne.), joka ei ehkä aseta vaadittujen tietojen keräämistä ja eteenpäin toimittamista riittävän tärkeälle sijalle.
PROPOSALS FOR FUTURE REPORTING
TULEVAA RAPORTOINTIA KOSKEVAT EHDOTUKSET
The questionnaire problem must be resolved.
Kyselylomakeongelma on ratkaistava.
Electronic templates have been prepared and sent to the Member States, and measures will be taken to ensure that they are fully understood, and that Member States can and will use them.
On laadittu sähköisessä muodossa olevia lomakemalleja, jotka on lähetetty jäsenvaltioille, ja tarkoitus on varmistaa, että ne ovat yksiselitteisesti ymmärrettäviä ja että niitä osataan käyttää ja tullaan käyttämään jäsenvaltioissa.
Their use should greatly increase the accuracy of future reporting and its speed.
Niiden avulla tietojen toimittamisen odotetaan tulevaisuudessa olevan nykyistä tarkempaa ja nopeampaa.
The templates issued retain the questions regarding transposition.
Lomakemalleissa ovat edelleen jäljellä kysymykset, jotka koskevat direktiivien siirtämistä kansalliseen lainsäädäntöön.
This needs to be corrected to eliminate unnecessary duplication.
Tämä asia on korjattava, jotta tarpeeton päällekkäisyys vältetään.
The precise reasons for a total failure to report need to be identified.
On yksilöitävä tarkasti syyt siihen, miksi tiedot on joissakin tapauksissa jätetty kokonaan ilmoittamatta.
This will happen either through the proceedings against defaulting Member States, or in less serious cases, through discussion.
Tämä tapahtuu joko velvollisuutensa laiminlyönyttä jäsenvaltiota vastaan suunnatun virallisen menettelyn kautta tai keskustelujen avulla, mikäli kyseessä ei ole kovin vakava tapaus.
Appropriate corrective measures need to be identified and put in place.
Lisäksi on määriteltävä soveltuvat korjaustoimenpiteet ja otettava ne käyttöön.
Consideration should also be given to a more "on line" approach to the overall exercise.
Online-yhteyksien lisäämismahdollisuuksia olisi tarkasteltava kattavasti koko tietojen toimittamisen osalta.
If each individual functionally responsible for a required piece of information were to be able to input that piece directly into an interactive database, the delays and distortions associated with passing data from person to person along a long chain could be eliminated.
Jos jokainen jonkin tiedon toimittamisesta vastuussa oleva voisi tallentaa kyseisen tiedon suoraan interaktiiviseen tietokantaan, voitaisiin välttää viivästykset ja häiriöt, jotka liittyvät tiedon siirtoon pitkässä ketjussa henkilöltä toiselle.
The interactivity element of the operation could also be used to eliminate measurement unit and coding anomalies at source.
Interaktiivisia keinoja käyttämällä voitaisiin myös välttää jo tiedon syntylähteillä puutteet, jotka liittyvät mittayksiköihin ja koodaukseen.
PART II THE FINDINGS FOR 1993-1995
OSA II: RAPORTOINTIKAUDEN 1993-1995 TULOKSET
Before undertaking any analysis of any of the results, it must be stressed that whereas table 1.1 indicates a response level approaching 50%, when the quality or usability of the individual responses is taken into account, the true representativeness of the results of this the first attempt to operate under The Reporting Directive is of a very low order indeed.
Ennen kuin ryhdytään tarkastelemaan tuloksia, on syytä painottaa, että vaikka taulukon 1.1 mukaan vastattujen kysymysten osuus on lähes 50 prosenttia, tulosten edustavuus tässä ensimmäisessä raportointidirektiivin nojalla toteutetussa tiedonkeruuyrityksessä on todella heikko, kun yksittäisten vastausten tasoja käyttökelpoisuus otetaan huomioon.
This Council Directive relating to the quality of water intended for human consumption, was adopted in 1980 and sets minimum standards for drinking water supplied for human consumption and food manufacture.
Neuvoston direktiivi juomaveden laadusta annettiin vuonna 1980. Siinä säädetään juomavettä ja ruoanvalmistuksessa käytettäväksi tarkoitettua vettä koskevista vähimmäisvaatimuksista.
Annex I to the Directive lists standards and/or guidelines for 62 parameters, or groups of parameters.
Direktiivin liitteessä I esitetään vaatimukset ja/tai ohjetasot 62 muuttujan tai muuttujaryhmän osalta.
Most of these standards are defined in terms of maximum admissible concentrations (MACs) and minimum required concentration (MRCs), although others are merely assigned guideline status.
Vaatimukset ilmaistaan useimmiten suurimpana sallittuna pitoisuutena ja pienimpänä vaadittuna pitoisuutena, ja joidenkin muuttujien yhteydessä annetaan ainoastaan ohjetaso.
Member States are required to set standards in national legislation at least as stringent as those in the Directive but have the discretion to apply more stringent values.
Jäsenvaltioiden edellytetään säätävän kansallisessa lainsäädännössään näihin direktiivin vaatimuksiin nähden vähintään yhtä tiukat vaatimukset, ja harkintansa mukaan ne voivat soveltaa tiukempiakin vaatimuksia.
Ten of the 12 Member States required to report for the 1993 to 1995 period provided at least some information on the Drinking Water Directive.
Juomavesidirektiivin osalta ainakin joitain tietoja toimitti kymmenen niistä kahdestatoista jäsenvaltiosta, joiden edellytettiin toimittavan tietoja kaudelta 1993-1995.
Luxembourg and Portugal provided no information.
Luxemburg ja Portugali eivät toimittaneet tietoja lainkaan.
All 10 Member States providing information indicated that they have transposed the Directive into national legislation and have established limit values for a number of substances (Belgium only provided such information for the Flanders and Walloon regions).
Kaikki kymmenen tietoja toimittanutta jäsenvaltiota ilmoittivat siirtäneensä direktiivin kansalliseen lainsäädäntöönsä ja vahvistaneensa rajaarvot monien aineiden pitoisuudelle (Belgia toimitti nämä tiedot ainoastaan Flanderin ja Vallonian alueiden osalta).
Most of the limit values set by Member States for the parameters listed in the Directive are equal to the given Maximum Allowable Concentration (MAC) or Guide Level.
Direktiivissä mainittujen muuttujien raja-arvoksi jäsenvaltiot ovat useimmissa tapauksissa vahvistaneet direktiivissä annetun suurimman sallitun pitoisuuden tai ohjetason.
All 10 Member States providing information indicated the total number of water supplies, the population served, the sources of water and the contribution to annual supply from: surface water; groundwater; and other sources.
Kaikki kyseiset kymmenen jäsenvaltiota ilmoittivat tiedot seuraavista seikoista: vedenhankintaan käytettävien vesialueiden ja pohjavesiesiintymien kokonaismäärän, järjestelmien piiriin kuuluva väestö, veden lähteet sekä pintavesien, pohjaveden ja muiden veden lähteiden osuus vuotuisesta vedenhankinnasta.
Eight of these 10 Member States provided information on the total annual quantity of water supplied - Greece and Spain did not.
Kahdeksan kyseisestä kymmenestä jäsenvaltiosta toimitti tietoja kokonaismäärästä. Kreikka ja Espanja eivät toimittaneet näitä tietoja.
Nine Member States provided summary information on overall drinking water quality in the form of the number of determinations for each substance, and the number of those determinations in compliance with MACs/MRCs.
Yhdeksän jäsenvaltiota toimitti juomaveden laatua koskevat yhteenvetotiedot ilmoittaen kunkin aineen osalta määritysten lukumäärän sekä niiden määritysten lukumäärän, joiden tulokset olivat suurinta sallittua pitoisuutta ja pienintä vaadittua pitoisuutta koskevien vaatimusten mukaiset.
Belgium only provided this information for the Walloon region, and Denmark provided no information on overall quality.
Belgia toimitti nämä tiedot ainoastaan Vallonian alueelta ja Tanska puolestaan ei toimittanut laadun osalta lainkaan tietoja kokonaistilanteesta.
No Member States achieved 100% compliance for all determinations, but 90% or more of determinations for most substances complied with the limits laid down in the Directive.
Yhdessäkään jäsenvaltiossa ei päästy tilanteeseen, jossa 100 prosenttia määritystuloksista olisi ollut vaatimusten mukaisia, mutta useimpien aineiden osalta tulokset olivat direktiivissä säädetyissä rajoissa vähintään 90 prosentissa määrityksistä.
Although far from complete, the Commission considers that the information gathered in relation to drinking water is of sufficient public interest to justify the publication of a separate report on this subject and intends to try in future to publish more timely
Vaikka juomaveden osalta kootut tiedot eivät olekaan läheskään täydellisiä, komissio katsoo, että juomavesi on yleisesti niin kiinnostava asia, että kannattaa julkaista sitä käsittelevä erillinen kertomus.
This Council Directive on the protection of groundwater against pollution caused by certain dangerous substances aims to protect the groundwater of the Community from pollution, particularly that caused by certain toxic, persistent and bioaccumulable substances.
Neuvoston direktiivi pohjaveden suojelemisesta tiettyjen vaarallisten aineiden aiheuttamalta pilaantumiselta on tarkoitettu suojaamaan yhteisön pohjavesivaroja pilaantumiselta, etenkin tiettyjen myrkyllisten, pysyvien ja biokertyvien aineiden aiheuttamalta pilaantumiselta.
The Directive requires Member States to prevent the introduction into groundwaters of what are referred to as "List I" substances and to limit the introduction of what are referred to as "List Π" substances by the use of authorisations.
Direktiivissä edellytetään, että jäsenvaltiot estävät luettelon I aineiden päästöt pohjaveteen ja rajoittavat luettelon II aineiden päästöjä antamalla niitä varten erityisiä lupia.
These Lists are similar but not identical to those used in the Dangerous Substances Directive, described in section 5.
Nämä luettelot muistuttavat jaksossa 5 käsiteltävän vaarallisia aineita koskevan direktiivin yhteydessä käytettyjä luetteloita, mutta eivät ole niiden kanssa täysin identtisiä.
The Directive also requires control of the reinjection of abstracted waters, and the artificial recharge of water resources.
Direktiivissä säädetään myös pohjavedestä erotetun veden takaisin imeyttämistä ja veden keinotekoista imeyttämistä koskevasta valvonnasta.
Finally the Directive calls for monitoring of the activities of those receiving authorisations, and the effects of their discharges on the quality of groundwater.
Direktiivin mukaan on lisäksi seurattava luvan saaneiden toimintaa ja tästä toiminnasta aiheutuvien päästöjen vaikutuksia pohjaveden laatuun.
Council Decision (95/337/EEC) adopted in 1995 requires Member States to answer a standardised questionnaire on their implementation of this Groundwater Directive.
Vuonna 1995 tehdyssä neuvoston päätöksessä (95/337/ETY) edellytetään, että jäsenvaltiot antavat vakiomuotoisella kyselylomakkeella vastaukset pohjavesidirektiivin täytäntöönpanoa koskeviin kysymyksiin.
The initial deadline set for the submission of national reports to the Commission was 30 September 1996, but due to lack of response by that date, this was subsequently extended by the Commission until the end of May 1997.
Kansalliset kertomukset piti alun perin toimittaa komissiolle 30. syyskuuta 1996 mennessä, mutta koska mitä ei tuohon päivään mennessä ollut toimitettu, komissio jatkoi määräaikaa toukokuun 1997 loppuun.
The questionnaire is in two parts. The first covers List I substances, the second List II.
Kyselylomakkeessa on kaksi osaa, joista ensimmäisessä tarkastellaan luettelon I aineita ja toisessa luettelon II aineita.
List I substances
Luettelon I aineet
Article 4(1) of the Groundwater Directive requires Member States to prohibit the disposal or tipping of any substances which may lead to an indirect discharge of List I substances to groundwater.
Pohjavesidirektiivin 4 artiklan 1 kohdassa edellytetään jäsenvaltioiden estävän sellaisen luettelon I aineista huolehtimisen tai sijoittamisen kaatopaikalle, josta saattaisi aiheutua näiden aineiden epäsuoria päästöjä pohjaveteen.
However authorisation may be given, providing all necessary technical precautions have been taken.
Tällaiseen toimintaan voidaan kuitenkin myöntää lupa edellyttäen, että kaikista tarpeellisista teknisistä varotoimenpiteistä on huolehdittu.
The Reporting Directive requires Member States to provide a list of such authorisations, showing: their location; authorisation date; the main technical precautions involved; and indicating whether the sites are included in an inventory of authorisations, required by Article 15.
Raportointidirektiivin mukaan jäsenvaltioiden on toimitettava luettelo annetuista luvista ja ilmoitettava siinä päästöpaikka, luvan myöntämispäivä, tärkeimmät tekniset varotoimet sekä se, ilmoitetaanko kyseessä olevat paikat 15 artiklassa tarkoitetussa lupatiedostossa.
The information is required for two time periods 1993 to 1995 and before 1993.
Tiedot oli ilmoitettavajaksolta 1993-1995 sekä ajalta ennen vuotta 1993.
2.1.1.1.Reporting period 1993 to 1995
Raportointijakso 1993-1995
Ireland, The Netherlands and the U.K provided information on the number of authorisations issued.
Irlanti, Alankomaat ja Yhdistynyt kuningaskunta ilmoittivat annettujen lupien lukumäärän.
France and Germany, and the Walloon Region of Belgium, reported that they had made no authorisations.
Ranska, Saksa sekä Belgian Vallonian alue ilmoittivat, etteivät ne ole myöntäneet lupia.
Denmark, Greece, Spain, Italy, Luxembourg, and Portugal provided no information.
Tanska, Kreikka, Espanja, Italia, Luxemburg ja Portugali eivät toimittaneet tältä osin tietoja.
From the limited information provided it would appear that the UK is the only Member State to have imposed technical precautions to be taken when authorising the disposal of List I substances.
Saatujen vähäisten tietojen perusteella Yhdistynyt kuningaskunta näyttää olleen ainoa jäsenvaltio, joka on edellyttänyt teknisten varotoimien toteuttamista myöntäessään lupia luettelon I aineista huolehtimista varten.
Similarly, it would appear that only Ireland has established the required inventory of disposal sites.
Irlanti puolestaan näyttää ainoana maana perustaneen vaaditun huolehtimispaikkoja koskevan tiedoston.
However, this may be misleading since so few Member States have provided the required information.
Tämä saattaa kuitenkin olla väärä kuva tilanteesta, koska vain harvat jäsenvaltiot toimittivat vaaditut tiedot.
Article 10 requires Member States to specify the maximum quantity of waste containing List I substances and the concentrations of those substances in the waste for each authorisation.
Direktiivin 10 artiklassa edellytetään jäsenvaltioiden määrittelevän kunkin luvan osalta luetteloni aineita sisältävän jätteen suurimman sallitun määrän sekä kyseisten aineiden sallitut pitoisuudet jätteessä.
Of the three Member States that have provided information on authorised disposals, Ireland does not stipulate any conditions and the Netherlands controls such disposal by controlling the landfills through placing conditions on their management and operation as opposed to controlling the quantity and concentration of substances tipped.
Niistä kolmesta jäsenvaltiosta, jotka toimittivat tietoja kyseisistä aineista huolehtimista koskevista luvista, Irlanti ei aseta ehtoja ja Alankomaissa valvotaan tällaista huolehtimista kaatopaikkojen hoitoa ja toimintaa koskevan valvonnan kautta, mutta ei valvota kaatopaikalle sijoitettujen aineiden määriä eikä pitoisuuksia.
Only the UK defines a maximum deposit rate and concentration of List I substances that may be present in that waste.
Ainoastaan Yhdistyneessä kuningaskunnassa määritellään, kuinka paljon ja millaisina pitoisuuksina tällä tavoin huolehdittavassa jätteessä saa olla luettelon I aineita.
Information for this earlier period was provided only by Germany, the Netherlands, and the Wallonia region of Belgium, and by France, which advised that no authorisations had been given.
Tältä aikaisemmalta raportointijaksolta tietoja toimittivat ainoastaan Saksa, Alankomaat, Belgian Vallonian alue ja Ranska, jotka ilmoittivat, ettei lupia ole annettu.
Denmark and the U.K. advised that the information is held at a regional level and could not be compiled in time for submission for inclusion in their respective reports.
Tanska ja Yhdistynyt kuningaskunta ilmoittivat, että tietoja kerätään aluetasolla ja ettei käytettävissä ollut riittävästi aikaa, jotta ne olisi voitu sisällyttää asianomaisiin kertomuksiin.
Article 4(2) of the Groundwater Directive permits the authorisation of direct discharge of List I substances into groundwater where it has been proven that it is permanently unsuitable for other uses, especially domestic or agricultural, and provided that the presence of such substances does not impede the exploitation of ground (mineral) resources.
Pohjavesidirektiivin 4 artiklan 2 kohdan mukaan lupia voidaan antaa suoraan pohjaveteen joutuvia luettelon I aineiden päästöjä varten edellyttäen, että pohjaveden on osoitettu olevan pysyvästi sopimatonta mihinkään muuhun käyttöön, erityisesti kotitalous- tai maatalouskäyttöön, ja että kyseiset aineet eivät ole esteenä maan mineraalivarojen hyödyntämiselle.
The Reporting Directive requires Member States to provide a list of such authorisations together with information on their location and the date of authorisation.
Raportointidirektiivissä edellytetään, että jäsenvaltiot toimittavat luettelon näistä luvista sekä ilmoittavat päästöpaikat ja lupien antamispäivät.