natgillin/translations-raw huggingface dataset:
B.1n = Net value added
B.1n = Nettoarvonlisäys
= Net operating surplus / net mixed income
= Nettotoimintayiijäämä/nettosekatulo
D .29 - Other taxes on production
D.29 - muut tuotantoverot
D.39 + Other subsidies on production
D.39 + muut tuotantotu kipal kkiot
= Net value added at factor cost / factor income
Nettoarvonlisäys tuotantokustannushintaan / tuotannontekijätulo
Only interest received by agricultural units organised as companies.
Ainoastaan yhtiömuotoisten maatalousyksiköiden saamat korot.
Wei value added of the industry measures the value created by all the agricultural LKAUs, after the consumption of fixed capital.
Toimialan nettoarvonlisäys mittaa kaikkien maatalouden paikallisten TAY:iden aikaansaamaa arvonlisäystä, josta on vähennetty kiinteän pääoman kuluminen.
Given that output is valued at basic prices and intermediate consumption is valued at purchaser prices, net value added contains subsidies on products less taxes on products.
Koska tuotos arvotetaan perushintaan ja välituotekäyttö ostajan hintaan, nettoarvonlisäys sisältää tuotetukipalkkiot, mutta siitä on vähennetty tuoteverot.
Net value added at factor cost (defined as net value added at basic prices less other taxes on production plus other subsidies on production) measures the remuneration of
Nettoarvonlisäys tuotantokustannushintaan (joka määritellään perushintaiseksi nettoarvonlisäykseksi, johon on lisätty muut tuotantotukipalkkiot ja josta on vähennetty muut tuotantoverot) mittaa kaikkien tuotannontekijöiden (maa, pääoma ja työvoima)
Manual on the EAA/EAF 97 (Rev. 1.1) all factors of production (land, capital, labour) and can be termed "factor income", as it represents all the value generated by a unit engaged in a production activity.
Maa­ja metsätalouden taloustilien laadinnan käsikirja 1997 (Rev. 1.1.) koska se vastaa saamia korvauksia, ja sitä voidaan kutsua "tuotannontekijätuloksi", tuotantotoimintaa harjoittavan yksikön aikaansaamaa kokonaisarvoa.
Net operating surplus measures the yield from land, capital and unpaid labour.
Nettotoimintaylijäämä mittaa tuottoa maalle, pääomalle ja muulle kuin palkkatyölle.
It is the balance of the generation of income account which indicates the distribution of income between the factors of production and the general government sector.
Se on tulonmuodostustilin tasapainoerä, joka ilmaisee tuotannontekijöiden ja julkisyhteisösektorin välisen tulonjaon.
The net value added and net operating surplus are calculated for the industries.
Nettoarvonlisäys ja nettotoimintaylijäämä lasketaan toimialoittain.
Wei entrepreneurial income, obtained by adding the interest received by agricultural units organised as companies to the net operating surplus and then deducting rent (i.e. farm and land rents) and interest payments, measures the compensation of unpaid labour, remuneration from land belonging to units and the yield arising from the use of capital.
Nettoyrittäjätulo, joka saadaan lisäämällä nettotoimintaylijäämään yhtiömuotoisten maatalousyksiköiden saamat korot ja vähentämällä siitä maanvuokrat (maatilan vuokrat ja maanvuokrat) sekä maksetut korot, mittaa muusta kuin palkkatyöstä saatua korvausta, yksiköille kuuluvasta maasta saatua korvausta sekä pääoman tuottoa.
It is similar to the corporateaccounting concept of current profit before distribution and taxes on income.
Se muistuttaa liikekirjanpidon mukaista voittoa ennen osingonjakoa ja tuloveroja.
Although net entrepreneurial income is not always calculated for industries, it can generally be evaluated for the agricultural industry as it is possible to determine the part of interest and rents linked exclusively to agricultural activity (and to secondary, nonagricultural activities).
Vaikka nettoyrittäjätuloa ei aina lasketa toimialoille, se voidaan yleensä arvioida maataloustoimialalle, koska on mahdollista määrittää yksinomaan maataloustoimintaan (jamuuta kuin maataloutta oleviin sivutoimintoihin) liittyvien korkojen ja maanvuokrien osuudet.
in the case of sole proprietorships, entrepreneurial income represents, on the one hand, the compensation of the work performed by the agricultural holder (and the work of unpaid family members) and, on the other hand, the income remaining with the enterprise, without it being possible to separate these two components (the term "holder" as used here naturally refers to all persons who run sole proprietorships in this industry).
Yksityisten .elinkeinonharjoittajien yrittäjätulo on toisaalta maatilan haltijan (ja muuta kuin palkkatyötä tekevien perheenjäsenten) työtuloa ja toisaalta yritykseen jäävää tuloa ilman, että näitä kahta osatekijää pystytään erottamaan toisistaan ("maatilan haltijalla" tarkoitetaan luonnollisesti kaikkia henkilöitä, jotka toimivat maataloustoimialalla yksityisinä elinkeinonharjoittajina).
It is, therefore, a mixed income.
Kyse on siis sekatulosta.
Like any other industry, however, the agricultural industry comprises production units that belong to different types of institutional units: companies and sole proprietorships.
Maataloustoimiala koostuu kuitenkin muiden toimialojen tapaan tuotantoyksiköistä, jotka ovat tyypiltään erilaisia institutionaalisia yksiköitä: yhtiömäisiä yrityksiä ja yksityisiä elinkeinonharjoittajia.
There is a difference between entrepreneurial income generated by sole proprietorships and that generated by units organised as companies.
Yksityisten elinkeinonharjoittajien ja yhtiömäisten yritysten tulot poikkeavat toisistaan.
In the latter case, it represents "straight" entrepreneurial income as it excludes any labour income (compensation of work has to be regarded as compensation of paid labour even if it relates to the administrators and shareholders of the company).
Jälkimmäisessä tapauksessa tulo on "puhdasta" yrittäjätuloa, sillä siihen ei sisälly työtuloja (työstä maksettavia korvauksia on pidettävä palkatun työvoiman palkansaajakorvauksina, vaikka kyseessä olisivat yhtiön hallintohenkilöt tai osakkeenomistajat).
It has to be borne in mind that the income aggregates, obtained as balancing items of the sequence of accounts of the industry, are not indicators of total income or of the disposable income of households employed in agriculture, because the latter, in addition to their purely agricultural incomes, may also have income from other sources (non-agricultural activities, remuneration, social benefits, income from property).
On syytä pitää mielessä, että tulon kokonaissuureet, jotka saadaan toimialan tilikokonaisuuden tasapainoerinä, eivät ole viljelijäkotitalouksien kokonaistulon tai niiden käytettävissä olevan tulon indikaattoreita, sillä näiden kotitalouksien tulot voivat sisältää yksinomaan maataloudesta saatavien tulojen lisäksi myös muista lähteistä saatuja tuloja (tuloja muusta kuin maataloustoiminnasta, palkkoja, sosiaalietuuksia, omaisuustuloja).
In other words, agricultural income must not be regarded as farmers' income.
Toisin sanoen maataloustulo ei siis ole sama asia kuin viljelijöiden tulo.
Moreover, this measure of income relates to the income generated by agricultural activities (as well as inseparable nonagricultural secondary activities) over a given accounting period, even though in certain cases the corresponding revenues will not be received until a later date.
Sitä paitsi tämä tulomittain viittaa maataloustoiminnoista (ja muuta kuin maataloutta olevista ja siitä erottamattomista sivutoiminnoista) tietyn tilinpitojakson aikana saatuun tuloon, vaikka joissain tapauksissa nämä tulot saadaan vasta myöhemmin.
It does not, therefore, constitute the income effectively received in the course of the accounting period itself.
Kyse ei siis ole itse tilinpitojakson aikana tosiasiallisesti saaduista tuloista.
TREATMENT OF THE INCOME OF UNITS ORGANISED ON A CORPORATE BASIS
YHTIÖMUOTOISTEN YKSIKÖIDEN TULON TILINPITOKÄSITTELY
Sole proprietorships (or family holdings) are the most common form of agricultural units in the European Union.
Suurin osa Euroopan unionin alueella toimivista maatalousyksiköistä on yksityisiä elinkeinonharjoittajia (tai perheviljelmiä).
However, some agricultural production units may be organised on a corporate basis and may take the form either of conventional companies (i.e. their organisational set-up is similar to that of companies which exist in other sectors of the economy) or of companies having more specific characteristics (as, for example, in the case of a farmer who, for tax reasons, creates a specific separate company for the commercial part of his economic activity, or of a group of farmers who form an association with the aim of pooling land and labour within the framework of certain types of co-operatives).
Jotkin maatalouden tuotantoyksiköt ovat kuitenkin voineet järjestäytyä yhtiömuotoisiksi, jolloin ne voivat olla joko tavanomaisia yhtiöitä (joiden organisaatio muistuttaa muilla kansantalouden sektoreilla toimivien yhtiömäisten yritysten organisaatiota) tai yhtiöitä, joilla on tiettyjä erityispiirteitä (kuten esimerkiksi tapauksessa, jossa viljelijä perustaa verotussyistä erillisen yrityksen taloudellisen toimintansa kaupallisia osia varten tai ryhmä viljelijöitä muodostaa yhteenliittymän tarkoituksenaan käyttää yhteistä maata ja työvoimaa tietyntyyppisen osuuskunnan puitteissa).
Chapter IV - Income indicators of the agricultural industry eurostat
Luku IV - Maataloustulon indikaattorit eurostat
The net entrepreneurial income of the agricultural industry is thus made up of the following three components:
Maataloustoimialan nettoyrittäjätulo koostuu täten kolmesta osatekijästä:
• the "mixed" entrepreneurial income of sole proprietorships;
• yksityisten elinkeinonharjoittajien "sekayrittäjätulosta";
• the "straight" entrepreneurial income of "conventional" companies;
"tavanomaisten" yritysten "puhtaasta" yrittäjätulosta;
• the "mixed" entrepreneurial income of companies specific to the agricultural industry.
• maataloustoimialalle ominaisten yritysten "sekayrittäjätulosta".
These three components are set out in the chart below.
Nämä kolme osatekijää on esitetty jäljempänä olevassa kuviossa.
"Straight' entrepreneurial income must exclude any compensation of employees as well as any rents paid prior to the distribution of profits.
"Puhtaaseen" yrittäjätuloon ei saa sisältyä palkansaajakorvauksia eikä ennen voitonjakoa maksettavia maanvuokria.
For most companies specific to agriculture, however, it is difficult to separate the remuneration of shareholders, for land and labour inputs, from profit distribution.
Suurimmassa osassa maataloudelle ominaisia yrityksiä on kuitenkin vaikea erottaa osakkeenomistajille työpanoksesta ja maasta maksettuja korvauksia voitonjaosta.
It is recommended, therefore, that the yardstick for measuring agricultural entrepreneurial income should refer to "mixed" income for this type of agricultural unit, i.e. that it should include the compensation of shareholder employees for their work as well as rents.
Siksi suositellaan, että tämäntyyppisten maatalousyksiköiden osalta maatalouden yrittäjätulon mittain viittaisi "sekatuloon", jolloin se sisältäisi osakkeenomistajien tekemästään työstä saamat palkansaajakorvaukset sekä maanvuokrat.
Remuneration and rents should not, therefore, be deducted from the calculation of entrepreneurial income in the case of these specific companies.
Palkansaajakorvauksia ja maanvuokria ei siksi tulisi vähentää maataloudelle ominaisten yritysten yrittäjätulon laskennassa.
For the calculation of entrepreneurial income they are thus assimilated to a group of sole proprietorships.
Kyseisiä yrityksiä käsitellään yrittäjätulon laskennassa samaan tapaan kuin yksityisten elinkeinonharjoittajien ryhmää.
On the other hand, in the case of "conventional" companies the distinction between remuneration and profit distribution must be made clearly.
Sitä vastoin tavanomaisissa yrityksissä palkansaajakorvaukset ja voitonjako täytyy erottaa toisistaan selkeästi.
Agricultural Industry
Maatloustoimiala
Unincorporated Units
Yhtjöimättömät yritykset
Corporations
Yhticrraset yritykset
Corporations as found in other sectors of the economy
Erityispiirteitä käsittävät yritykset, kuten osyuskunnat tai verotussyistä perustetut pienyritykset
Cooperatives, Small companies set up for tax purposes w
Korvaus palkattomasta työstä (vilijelijä ja perhe)
Rents paid to shareholders
Osakkeiden/osuuksien omistajille maksetut maanvuokrat
Remuneration of shareholders' work
"puhdas" yrittäjätulo
Remuneration of unpaid work (holder and family)
Osakkeiden/osuuksien omistajien työstä maksettu korvaus
Manual on the EAA/EAF 97 (Rev. 1.1)
Maa­ ja metsätalouden taloustilien laadinnan käsikirja 1997 (Rev. 1.1.)
DEFINITION OF THE AGRICULTURAL INCOME INDICATORS
MAATALOUSTULON INDIKAATTOREIDEN MÄÄRITTELY
The three agricultural income indicators can be described as follows:
Maataloustulon kolmea indikaattoria voidaan kuvata seuraavasti:
Indicator A: Index of the real income of factors in agriculture per annual work unit
Indikaattori A: Maatalouden reaalisen tuotannontekijätulon indeksi vuosityöyksikköä kohti
This yardstick corresponds to the real net value added at factor cost of agriculture per total annual work unit (60).
Tämä mittain vastaa maatalouden reaalista nettoarvonlisäystä tuotantokustannushintaan kokonaisvuosityöyksikköä kohti (60).
Indicator B: Index of real net agricultural entrepreneurial income, per unpaid annual work unit
Indikaattori B: Maatalouden vuosityöyksikköä kohti
This indicator presents the changes in net entrepreneurial income over time, per unpaid annual work unit.
Indikaattori kuvaa nettoyrittäjätulon ajallisia muutoksia palkatonta vuosityöyksikköä kohti.
Converted into the form of an index for each Member State, it provides information on trends rather than on income levels.
Kun se muunnetaan kunkin jäsenvaltion osalta indeksimuotoon, se tarjoaa tietoja pikemminkin tulokehityksestä kuin tulotasoista.
It is most useful in those countries where agriculture is organised in the form of sole proprietorships.
Se on hyödyllisin maissa, joissa maatalouden harjoittajat ovat yksityisiä elinkeinonharjoittajia.
On the other hand, in view of the existence of "conventional" companies which generate entrepreneurial income exclusively with paid labour, Indicator Β is overestimated in comparison with a notion of individual income.
Toisaalta, kun tarkastellaan tavanomaisia yrityksiä, joissa yrittäjätulo luodaan yksinomaan palkallisella työpanoksella, indikaattori Β on yliarvioitu suhteessa yksityistulon käsitteeseen.
This drawback may prevent a comparison of income levels between Member States if the proportions of "conventional" companies differ very much.
Tämä haitta saattaa estää jäsenvaltioiden tulotasojen vertailun, jos tavanomaisten yritysten osuudet vaihtelevat huomattavasti.
Indicator C: Net entrepreneurial income of agriculture
Indikaattori C: Maatalouden nettoyrittäjätulo
This income aggregate is presented as an absolute value (61) (or in the form of an index in real terms).
Tämä tulon kokonaissuure esitetään absoluuttisena arvona (61) (tai reaali­indeksin muodossa).
It allows comparability over time of the income of the agricultural industry between Member States.
Sen avulla voidaan verrata eri jäsenvaltioiden maataloustoimialan tuloja eri aikoina.
AGGREGATION OF INCOME INDICATORS FOR THE EUROPEAN UNION
TULOINDIKAATTOREIDEN KOKOAMINEN EUROOPAN UNIONILLE
Indices and rates of change for the European Union as a whole can be calculated either as weighted averages of the national indices or rates of change, or directly on the basis of Community aggregates obtained by converting national data into EURO (or PPS).
Koko Euroopan unionin kattavat indeksit ja muutokset voidaan laskea kansallisten indeksien tai muutoksien painotettuina keskiarvoina tai suoraan yhteisön kokonaissuureista, jotka on saatu muuntamalla kansalliset tiedot euroiksi (tai ostovoimayksiköiksi).
In both cases, a base year has to be chosen; either the year used to determine the shares included from the various countries in the calculation of the Community averages, or the year whose exchange rates were used to calculate the aggregates.
Molemmissa tapauksissa on valittava perusvuosi, joka voi olla yhteisön keskiarvon laskennassa käytettyjen maakohtaisten osuuksien määräytymisvuosi tai vuosi, jonka vaihtokursseja käytetään kokonaissuureiden laskennassa.
Slightly different methods and different base years are used depending on whether the calculations represent an analysis of a short-term trend (changes in year "n" compared with year "n-1") or of a long-term trend (generally from 1980 to year n).
Hieman erilaisia menetelmiä ja perusvuosia käytetään sen mukaan, analysoidaanko laskelmilla lyhyen (muutos vuodesta "t­1" vuoteen "t") vai pitkän aikavälin (yleensä kehitys vuodesta 1980 vuoteen t) kehitystä.
For the analysis of a short-term trend, the rates of change of the nominal or real income indicators of the European Union for year η compared with year n-1 are calculated as weighted averages of the corresponding rates of change estimated in the Member States, the weighting coefficients being calculated on the basis of the income aggregates for year n-1, converted into EURO at the exchange rates of year n-1; these coefficients are naturally specific for each aggregate.
Lyhyen aikavälin kehityksen analysoinnissa Euroopan unionin nimellis­ tai reaalituloindikaattorien muutokset vuodesta t­1 vuoteen t lasketaan vastaavien, jäsenvaltioiden arvioimien muutosten painotettuna keskiarvona siten, että painokertoimet lasketaan vuoden t­1 tulon kokonaissuureista, jotka muunnetaan euroiksi vuoden t­1 vaihtokurssiin. Kyseiset kertoimet ovat luonnollisesti kokonaissuurekohtaisia.
In order to take into account part-time and seasonal work, agricultural employment or changes therein are measured in annual work units (AWU's).
Osa­aikatyön ja kausityön huomioon ottamiseksi maatalouden työllisyyttä ja sen vaihteluja mitataan vuosityöyksikköinä.
One AWU corresponds to the input, measured in working time, of one person who is engaged in agricultural activities in an agricultural unit on a full-time basis over an entire year.
Vuosityöyksikkö vastaa vuoden aikana maatalousyksikössä maataloustoimintoja täysipäiväisesti harjoittavan henkilön työajassa mitattua panosta.
A distinction is drawn between unpaid and paid AWUs, which together make up total AWUs.
Palkattomat ja palkalliset vuosityöyksiköt erotetaan toisistaan, ja yhdessä niitä kutsutaan kokonaisvuosityöyksiköiksi.
This measure of income corresponds to the former measure "net income from family agricultural activity" for sole proprietorships.
Tämä tulomittaln vastaa aiemmin käytettyä maataloustoiminnasta saaman nettotulon mittainta.
Chapter IV - Income indicators of the agricultural industry eurostat method based on year n-1 appears the most appropriate for a short-term analysis, and is the one that is most consistent with that used by individual Member States.
Luku IV - Maataloustulon indikaattorit eurostat
For analysis of the long-term trend, the indices and rates of change of the income indicators for the European Union are calculated on the basis of the Community aggregates expressed in EURO at constant 1995 exchange rates: for values expressed in real terms (i.e. after deduction of the effect of the average rise in prices), the deflators used are also based on 1995 = 100.
Pitkän aikavälin kehityksen analysoinnissa Euroopan unionin tuloindikaattorien indeksit ja muutokset lasketaan yhteisön kokonaissuureista, jotka on muunnettu euroiksi käyttämällä kiinteitä vuoden 1995 vaihtokursseja. Kun on kyse reaaliarvoista (jolloin hintojen keskimääräisen nousun vaikutus on eliminoitu), myös käytettävät deflaattorit perustuvat indeksipistelukuun 1995 = 100.
This method based on 1995 appears to be the most adequate one for describing and analysing the trends over the whole of the period from 1980 to year n.
Vuoteen 1995 perustuva menetelmä näyttää soveltuvan parhaiten vuodesta 1980 vuoteen t ulottuvalla ajanjaksolla tapahtuneen kehityksen kuvaamiseen ja analyysiin.
DEFLATION OF INCOME INDICATORS
TULOINDIKAATTOREIDEN DEFLATOINTI
For each Member State, the indices and the changes, in real terms, of the values of the income indicators are obtained by deflating the corresponding nominal data with the implicit price index of gross domestic product.
Jäsenvaltiokohtaiset tuloindikaattorien reaaliset indeksit ja muutokset saadaan deflatoimalla vastaavat nimellisarvoiset tiedot bruttokansantuotteen implisiittisellä hintaindeksillä.
Important factors such as reliability and comparability are points in favour of using this deflator.
Tämän deflaattorin käyttöä puoltavat tärkeät tekijät, kuten luotettavuus ja vertailukelpoisuus.
The implicit price index of gross domestic product is a general price indicator for all goods, products and services throughout the economy.
Bruttokansantuotteen implisiittinen hintaindeksi on kaikkien kansantaloudessa tuotettujen tavaroiden ja palvelujen yleinen hintaindikaattori.
The price index of national final uses also comes into consideration as a deflator.
Deflaattorina voitaisiin harkita käytettävän myös kotimaisen loppukäytön hintaindeksiä.
Unlike the GDP price index, it takes the effect of external trade equally and directly into account and thus reflects more quickly and clearly any charges in the prices of imports (e.g. energy price movements).
Bruttokansantuotteen hintaindeksistä poiketen tämä indeksi ottaa suoraan yhtä lailla huomioon myös ulkomaankaupan vaikutuksen, joten se reagoi nopeammin ja selvemmin tuontihintojen muutoksiin (esimerkiksi energian hinnan muutoksiin).
Nevertheless, in order to safeguard comparability with other statistics compiled by the European Commission, it was decided not to introduce a new deflator.
Jotta kuitenkin voitaisiin taata vertailukelpoisuus Euroopan komission muiden tilastojen kanssa, päätettiin, ettei käyttöön oteta uutta deflaattoria.
Real income aggregates for the European Union as a whole are obtained by first deflating the nominal values (at current prices) recorded in the various Member States, applying the implicit price index of gross domestic product of the particular country concerned, and then converting them into EURO (at 1995 exchange rates for long-term analysis and at those of year n-1 for the short-term trend, as indicated above).
Koko Euroopan unionin kattavat reaalitulon kokonaissuureet saadaan deflatoimalla ensin eri jäsenvaltioiden kirjaamat nimellisarvot (käypähintaiset arvot) kyseisen valtion bruttokansantuotteen implisiittisellä hintaindeksillä ja muuntamalla ne sen jälkeen euroiksi (vuoden 1995 vaihtokurssiin pitkän aikavälin ja vuoden t-1 vaihtokurssiin lyhyen aikavälin analyyseissä edellä selostetun mukaisesti).
The results are thus added up so as to obtain the real values for the European Union.
Tulokset lasketaan yhteen, jolloin saadaan reaaliarvot koko Euroopan unionille.
It is on the basis of these aggregates in real terms that the indices and rates of change for the European Union are calculated, which means that an "EU deflator" is never explicitly involved.
Näistä reaalisista kokonaissuureista lasketaan indeksit ja indeksien muutokset Euroopan unionille, mikä tarkoittaa käytännössä sitä, että "Euroopan unionin deflaattoria" ei koskaan varsinaisesti sovelleta.
VALUATION OF ECONOMIC ACCOUNTS FOR AGRICULTURE AND FORESTRY AT CONSTANT PRICES
MAA­ JA METSÄTALOUDEN TALOUSTILIEN ARVOTTAMINEN KIINTEISIIN HINTOIHIN
PRICE AND VOLUME MEASURES
HINTA­ JA VOLYYMIMITTAIMET
For the purposes of economic analysis, when looking at how values change, it is useful to distinguish between those due to changes in volume and those due to changes in price.
Kun taloudellisessa analyysissä tarkastellaan arvojen muuttumista, on tarpeen erottaa toisistaan volyymin ja hintojen muutosten aiheuttamat muutokset.
The ESA 95 (10.15.-10.23.) clearly states that the price component should only include changes relating to prices and that all other changes should be included in the volume component.
EKT1995:ssä todetaan selkeästi (ks. kohdat 10.15.­10.23.), että hintakomponentin pitäisi sisältää vain hinnanmuutokset ja että kaikki muut muutokset olisi sisällytettävä volyymikomponenttiin.