natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Vertical restraints which reduce inter-brand competition are generally moreharmful than vertical restraints that reduce competition between distributorsof the same brand (called ‘intra-brand’ competition).
2)Tuotemerkkien välistä kilpailua vähentävät vertikaaliset rajoitukset ovatyleensä haitallisempia kuin saman tuotemerkin jakelijoiden välistä elituotemerkin sisäistä kilpailua vähentävät rajoitukset.
Hence, non-competeobligations are likely to have more negative effects on competition thanexclusive distribution agreements which are not combined with noncompete obligations.
Näinkilpailukieltovelvoitteilla on todennäköisesti enemmän kielteisiä vaikutuksiakilpailuun kuin yksinmyyntisopimuksilla, joihin ei ole yhdistettykilpailukieltovelvoitteita.
However, in the absence of sufficient inter-brand competition, restrictions onintra-brand competition may significantly restrict the choice available toconsumers.
3)Jos tuotemerkkien välinen kilpailu ei ole kuitenkaan riittävää, tuotemerkkiensisäistä kilpailua koskevat rajoitukset voivat rajoittaa merkittävästi kuluttajienvalintamahdollisuuksia.
They are particularly harmful when more efficient distributors ordistributors with a different distribution format are foreclosed (kept out ofthe market).
Ne ovat erityisen haitallisia, jos ne sulkevat markkinatmuita tehokkaammilta tai toisia jakelumuotoja käyttäviltä jakelijoilta (näitäjakelijoita ei päästetä markkinoille).
Exclusive dealing arrangements are generally worse for competition than nonexclusive arrangements.
4)Yksinoikeuksia sisältävät järjestelyt ovat yleensä kilpailun kannaltahaitallisempia kuin niitä sisältämättömät järjestelyt.
For instance, under a noncompete obligation thebuyer may only purchase and sell one brand, whereas a minimum quantityrequirement leaves the buyer some scope to purchase competing goods.
Esimerkiksi kilpailukieltomerkitsee sitä, että ostaja voi ostaa ja myydä vain yhtä tuotemerkkiä, kuntaas vähimmäismääriä koskevat velvoitteet jättävät ostajalle jonkinlaisenmahdollisuuden ostaa myös kilpailevia tavaroita.
Vertical restraints are in general more harmful in relation to brandedproducts than in relation to non-branded products.
5)Merkkitavaroita koskevat vertikaaliset rajoitukset ovat yleensä haitallisempiakuin muihin kuin merkkitavaroihin vaikuttavat rajoitukset.
The distinction betweenbranded and non-branded products will often coincide with the distinctionbetween intermediate products and final products.
Merkkitavaroiden jamuiden tavaroiden välinen ero vastaa usein välituotteiden ja lopputuotteidenvälistä eroa.
Negative anticompetitive effects of vertical restraints can be reinforced whenseveral suppliers organise their distribution on the same market in a similarway (parallel networks of similar agreements). In particular, single branding(non-compete obligations) or selective distribution can create a cumulativeforeclosure effect.
6)Vertikaalisten rajoitusten kielteiset, kilpailunvastaiset vaikutukset saattavatvahvistua, jos useat toimittajat samoilla markkinoilla järjestävät jakelunsasamalla tavalla (samankaltaisten sopimusten rinnakkaiset verkostot).Varsinkin yhden tuotemerkin määrääminen (kilpailukieltovelvoite) taivalikoiva jakelu voi saada aikaan markkinat sulkevan kasautuvan vaikutuksen.
The more the vertical agreement involves transfer of know-howto the buyer,the more reason there is to expect efficiencies to arise and the more avertical restraint may be necessary to protect the know-howtransferred orthe investment costs incurred.
7)Mitä enemmän vertikaalinen rajoitus liittyy taitotiedon siirtoon ostajalle, sitäenemmän voidaan olettaa syntyvän tehokkuusetuja ja sitä välttämättömämpivertikaalinen rajoitus voi olla siirretyn taitotiedon tai syntyneideninvestointikustannusten suojelemiseksi.
The more the vertical agreement involves relationship-specific investments,i.e. investments made in connection with the agreement and which losetheir value upon termination of the agreement, the more justification there isfor vertical restraints.
8)Mitä enemmän vertikaaliseen sopimukseen liittyy sopimussuhdekohtaisiainvestointeja, toisin sanoen investointeja, joiden tekeminen on liittynytsopimukseen ja jotka menettävät arvonsa sopimuksen päättymisen jälkeen,sitä perustellumpi vertikaalinen rajoitus on.
Vertical restraints required to open up new product or geographic marketsgenerally do not restrict competition.
Uusien tuotemarkkinoiden tai maantieteellisten markkinoiden avaamiseksivaadittavat vertikaaliset rajoitukset eivät yleensä rajoita kilpailua.
This holds for two years after the firstputting on the market of the product.
Tämäpätee kaksi vuotta sen jälkeen, kun hyödyke on tuotu ensimmäisen kerranmarkkinoille.
This rule only applies to non-hardcorevertical restraints, except in the case of a new geographic market where italso applies to restrictions on active and passive selling to intermediaries inthe new market when such restrictions are imposed on the direct buyers ofthe supplier located in other markets.
Tätä sääntöä sovelletaan kaikkiin paitsi vakavimpiinvertikaalisiin rajoituksiin. Poikkeuksellisesti kuitenkin uusillamaantieteellisillä markkinoilla sääntöä sovelletaan myös rajoituksiin, jotkakoskevat toimittajan muilla markkinoilla toimivien suorien ostajien aktiivistaja passiivista myyntiä uusilla markkinoilla toimiville välittäjille.
10.In the case of genuine testing of a new product in a particular territory orwith a particular customer group, the distributors appointed to sell the newproduct on the test market can be restricted in their active selling outsidethe test market for a maximum period of one year without infringing Article 81(1).
Jos kyseessä on uuden hyödykkeen kokeilu tietyllä alueella tai tietyssäasiakasryhmässä, uutta hyödykettä kokeilumarkkinoilla myymään nimettyjenjakelijoiden aktiivista myyntiä kokeilumarkkinoiden ulkopuolelle voidaanrajoittaa enintään yhden vuoden ajan rikkomatta 81 artiklan 1 kohtaa.
Criteria for the assessment ofthe most common vertical restraints
Yhden tuotemerkin määräämistä koskevat rajoitukset
(paragraphs 138–160 of the Guidelines)
(suuntaviivojen 138–160 kohdat)
Noncompete obligations (often called ‘ties’) are agreements where the buyer isinduced or obliged to concentrate 80% or more of his purchases of a particulartype of product on the brand of one supplier.
Kilpailukieltovelvoitteet (usein käytetään nimitystä ”sitominen”) ovat sopimuksia,joissa ostaja velvoitetaan keskittämään vähintään 80 prosenttia tietyntyyppisentuotteen ostoistaan yhden toimittajan tuotemerkkiin tai joissa ostajaakannustetaan tällaiseen toimintaan.
Such agreements may lead toforeclosure of other suppliers who may have difficulties expanding or enteringthe same market.
Tällaiset sopimukset saattavat johtaa muidentoimittajien sulkemiseen pois markkinoilta, jolloin niillä on vaikeuksia laajentaamarkkinoitaan tai päästä kyseisille markkinoille.
The foreclosure effect may be considerably increased if severalsuppliers apply noncompete obligations on the same market.
Jos useat toimittajat soveltavatkilpailukieltovelvoitteita samoilla markkinoilla, markkinat sulkeva vaikutus saattaavoimistua huomattavasti.
This may makethe market more rigid and also facilitate horizontal collusion betweencompetitors.
Tämän myötä markkinat saattavat tulla yhäjoustamattomammiksi, mikä voi helpottaa kilpailijoiden välistä horisontaalistakilpailunvastaista yhteistyötä.
The higher the share of the total market covered by a single brandingobligation and the longer the duration of the obligation, the more significantforeclosure is likely to be.
Mitä suurempi osa kokonaismarkkinoista kuuluu yhden tuotemerkinmääräämisen piiriin ja mitä pidempään velvoite on voimassa, sitämerkittävämpää markkinoiden sulkeminen todennäköisesti on.
Noncompete obligations shorter than one year entered into by nondominant companies are generally not considered to give rise to appreciableanti-competitive effects.
Muiden kuin määräävässä markkina-asemassa olevien yritysten välisten allevuoden pituisten kilpailukieltovelvoitteiden ei yleensä katsota johtavantuntuviin kilpailunvastaisiin vaikutuksiin.
Noncompete obligations between one and five years entered into by nondominant companies usually require a balancing of pro- and anti-competitiveeffects, while noncompete obligations exceeding five years are for most typesof investments not considered necessary to achieve the claimed efficiencies orthe efficiencies are not sufficient to outweigh the foreclosure effect.
Muiden kuin määräävässä markkina-asemassa olevien yritysten väliset 1–5 vuoden pituiset kilpailukieltovelvoitteet edellyttävät yleensä kilpailuaedistävien vaikutusten ja kilpailunvastaisten vaikutusten tasapainottamista.
Foreclosure is less likely in the case of intermediate products and more likelyin the case of final consumer products.
Yliviisi vuotta kestäviä kilpailukieltovelvoitteita ei sen sijaan pidetä useimpieninvestointien väitettyjen tehokkuusetujen saavuttamisen kannaltavälttämättöminä, tai tehokkuusedut eivät riitä korvaamaan velvoitteistaaiheutuvaa markkinoiden sulkemista.
For intermediate products on a market where no company is dominant, anappreciable foreclosure effect is unlikely to arise if more than 50% ofmarket sales are not tied.
Markkinoilta sulkeminen ei ole todennäköistä, kun kyseessä on välituote, muttase on todennäköistä, kun kyseessä ovat loppukuluttajille suunnatut tuotteet.
For final products at the retail level, appreciable foreclosure effects may ariseif a nondominant supplier ties more than 30% of the market.
Lopputuotteiden vähittäiskaupassa voi syntyä tuntuvia markkinat sulkeviavaikutuksia, jos toimittaja, joka ei ole määräävässä markkina-asemassa, sitooyli 30 prosenttia markkinoista.
For final products at the wholesale level, the risk of foreclosure depends onthe type of wholesaling and the entry barriers at the wholesale level.
Kun on kyse lopputuotteen toimittamisesta tukkukaupassa, markkinatsulkevan vaikutuksen riski riippuu tukkukaupan lajista ja markkinoillepääsynesteistä tukkukaupassa.
There isno risk of foreclosure if competing manufacturers can easily establish theirown wholesale outlets.
Markkinoiden sulkemisesta ei ole vaaraa, joskilpailevat valmistajat voivat helposti perustaa oman tukkumyyntipisteen.
In the case of a relationship-specific investment made by the supplier, a noncompete or minimum purchase obligation for the period of depreciation of the investment will generally fulfil the conditions of Article81(3)(19
19 ) yleensä 81artiklan 3 kohdan edellytykset.(
Where the supplier provides the buyer with a loan or provides the buyerwith equipment which is not relationship-specific, this in itself is normallynot sufficient to justify the exemption of a foreclosure effect on the market.
Jos toimittaja antaa ostajalle lainan tai luovuttaa tämän käyttöön muita kuinsopimussuhdekohtaisia laitteita, tämä ei tavallisesti yksinään riitä perusteluksimyöntää poikkeus markkinat sulkevalle vaikutukselle.
The transfer of substantial know-how, as for example in the case offranchising, usually justifies a noncompete obligation for the whole durationof the supply agreement.
Olennaisen taitotiedon siirto oikeuttaa yleensä kilpailukieltoon, joka onvoimassa yhtä kauan kuin toimitussopimuskin, kuten luvaketoiminnassatapahtuu.
Belowthe level of dominance, the combination of a noncompete obligationwith exclusive distribution may also justify the noncompete obligation forthe full length of the agreement.
Jos yrityksellä ei ole määräävää markkina-asemaa, kilpailukieltovelvoitteenyhdistäminen yksinmyyntiin voi oikeuttaa kilpailukiellon jatkumiseensopimuksen koko keston ajan.
In the latter case, the non-competeobligation is likely to improve the distribution efforts of the exclusivedistributor in his territory.
Tässä tapauksessa kilpailukieltotodennäköisesti lisää yksinoikeudellisen jakelijan jakeluponnistelujaalueellaan.
Dominant companies may not impose noncompete obligations or otherwisetie their buyers unless they can objectively justify such commercial practicewithin the context of Article82. For a dominant company, even a modesttied market share may lead to significant foreclosure.
Määräävässä asemassa olevat yritykset eivät saa asettaa ostajilleenkilpailukieltovelvoitteita tai sitoa niitä muulla tavalla, jollei tällainenkaupallinen käytäntö ole 82 artiklan mukaisesti objektiivisesti perusteltavissa.Jos toimittaja on määräävässä markkina-asemassa, vaatimatonkin sidottumarkkinaosuus voi johtaa tuntuviin markkinat sulkeviin vaikutuksiin.
The stronger itsdominance, the higher the risk of foreclosure of other competitors.
Mitämerkittävämpi määräävä asema on, sitä suurempi on myös riski kilpailijoidensulkemisesta markkinoilta.
Exclusive distribution and exclusive customer allocation
Yksinmyynti ja yksinomaisten asiakkaiden määrääminen
(paragraphs 161–183 of the Guidelines)
(suuntaviivojen 161–183 kohdat)
Exclusive distribution/exclusive customer allocations are agreements wherebythe supplier agrees to sell his products only to one distributor for resale in aparticular territory or for resale to a particular class of customers.
Yksinmyynnistä tai yksinomaisten asiakkaiden määräämisestä tehdyssäsopimuksessa toimittaja suostuu myymään hyödykkeitään ainoastaan yhdellejakelijalle, joka puolestaan jälleenmyy niitä tietyllä alueella tai tietylleasiakasryhmälle.
In thoseagreements, the distributor is usually also limited in his active selling into otherexclusively allocated territories or classes of customers.
Sopimuksissa rajoitetaan yleensä myös jakelijanmahdollisuuksia myydä hyödykettä aktiivisesti oman alueensa ulkopuolisille
)See footnote 18.
)Katso alaviite 18.
2002_1186_Testo_EN 7-02-2006 8:46 Pagina 21 to be exempted above the 30% market share threshold, unless it leads toclear and substantial efficiencies.
Jos järjestelyyn osallistuu usea toimittaja samoillamarkkinoilla, tällaiset sopimukset saattavat myös helpottaa horisontaalistakilpailunvastaista yhteistyötä sekä toimittajien että jakelijoiden tasolla.
When several suppliers appoint the same exclusive distributor in a giventerritory or for a given customer class, such multiple exclusive dealershipsmay increase the risk of horizontal collusion, in particular in highlyconcentrated markets.
Mitä vahvempi on toimittajan asema, sitä ongelmallisempaa on tuotemerkinsisäisen kilpailun häviäminen. Jos 30 prosentin markkinaosuusraja ylittyy,yksinomaisten asiakkaiden määräämiselle ei todennäköisesti myönnetäpoikkeusta, elleivät tehokkuusedut ole selviä ja tuntuvia.
Where the exclusive distributor has buying power, if for instance at the retaillevel he becomes the exclusive distributor for the whole or a substantial partof the market, the foreclosure of other distributors may have a serious anticompetitive effect. This could be a case for withdrawal of the BER to theextent that it was applicable.
Moninkertaiset yksinmyyntioikeudet eli se, että useat toimittajat nimittävätsaman yksinmyyjän tietylle alueelle tai tiettyä asiakasryhmää varten, voiedelleen lisätä horisontaalisen kilpailunvastaisen yhteistyön riskiä varsinkinpitkälle keskittyneillä markkinoilla.
Exclusive distribution at the retail level is more likely to lead to anticompetitive effects than exclusive distribution at the wholesale level.
Jos yksinmyyjällä on ostovoimaa eli jos yksinmyyjästä tulee esimerkiksivähittäiskaupan tasolla yksinmyyjä koko markkinoille tai huomattavalle osalleniistä, muiden jakelijoiden sulkemisella markkinoilta voi olla vakaviakilpailunvastaisia vaikutuksia.
This isespecially so when retail territories are large and final consumers have littlepossibility of choosing between high-price/high-service and low-price/low-service distributors.
Tällaisessa tapauksessa ryhmäpoikkeusasetussaatetaan peruuttaa, jos sitä sovellettiin.
At the wholesale level, appreciable anticompetitive effects are unlikely whenthe manufacturer is not dominant and the exclusive wholesaler is notrestricted in his sales to retailers.
Tämäpitää paikkansa erityisesti silloin, kun vähittäiskaupan myyntialueet ovatsuuret ja kun loppukäyttäjillä ei ole juurikaan mahdollisuuksia valita korkeanhinta- ja palvelutason tarjoavan jakelijan ja alhaisen hinta- ja palvelutasontarjoavan jakelijan välillä.
Requiring the exclusive distributor to buy its supplies of aparticular brand directly from the manufacturer eliminates the possibility forthe distributor to buy the goods from other exclusive distributors. Thiscombination is therefore unlikely to be exempted unless there are clear andsubstantial efficiencies leading to lower prices for all final consumers.
Tukkukaupan tasolla tuntuvat kilpailunvastaiset vaikutukset eivät oletodennäköisiä, ellei valmistaja ole määräävässä markkina-asemassa ja elleiyksinmyyntioikeuden omistavan tukkukauppiaan myyntiä vähittäiskauppiailleole rajoitettu.
Exclusive distribution normally leads to efficiencies where investments bydistributors are required to protect or build up the brand image.
Yksinmyynnin tai yksinomaisten asiakkaiden määräämisen yhdistäminenyksinostoon kasvattaa markkinoiden jakamiseen ja hintasyrjintään liittyviäkilpailuriskejä.
This appliesin particular for new products, complex products and products the qualitiesof which are difficult to assess.
Yksinmyynti tai yksinomaisten asiakkaiden määrääminenjohtaa siihen, että asiakkaiden on yhä vaikeampi hyötyä mahdollisista tietyntuotemerkin hintaeroista.
In addition, in such cases, a combination ofexclusive distribution and a noncompete obligation may help the distributorto focus on the particular brand.
Yksinmyyjien velvoite ostaa tiettymerkkituote suoraan valmistajalta vie lisäksi jakelijoilta mahdollisuudet ostaamuilta yksinmyyjiltä.
If such combination does not lead toforeclosure (see the single branding section), it is exempted for the wholeduration of the agreement.
Sen vuoksi on epätodennäköistä, että tälle yhdistelmällemyönnettäisiin poikkeus, jollei se johda selviin ja merkittäviintehokkuusetuihin, jotka laskevat kaikkien loppukuluttajien hintoja.
Exclusive customer allocation normally leads to efficiencies where thedistributors are required to make investments in specific equipment, skills orknow-howto adapt to the requirements of their customers.
Yksinmyynti johtaa yleensä tehokkuusetuihin, kun jakelijoiden on tehtäväinvestointeja tuotekuvan suojelemiseksi tai luomiseksi.
The depreciationperiod of these specific investments indicates the justified duration of anexclusive customer allocation system.
Tämä koskeeerityisesti uusia tai monimutkaisia hyödykkeitä sekä hyödykkeitä, joidenominaisuuksia on vaikea määritellä.
In general, the case is strongest fornew or complex products and for products requiring adaptation to the needs
Lisäksi tällaisissa tapauksissayksinmyynnin yhdistäminen kilpailukieltovelvoitteeseen saattaa edistää
2002_1186_Testo_EN 7-02-2006 8:46 Pagina 22 of the individual customer.
jakelijan keskittymistä tiettyyn tuotemerkkiin.
Efficiencies are more likely for intermediateproducts, i.e. when the products are sold to different types of professionalbuyers.
Yksinomaisten asiakkaiden määrääminen johtaa yleensä tehokkuusetuihin,kun jakelijoiden on asiakkaidensa vaatimuksiin sopeutuakseen tehtäväinvestointeja erikoislaitteisiin, -osaamiseen tai -taitotietoon.
Allocation of final consumers is unlikely to lead to efficiencies and istherefore unlikely to be exempted.
Loppukuluttajienmäärääminen ei todennäköisesti johda tehokkuusetuihin, joten poikkeuksenmyöntäminen sille on epätodennäköistä.
(paragraphs 184–198 of the Guidelines)
(suuntaviivojen 184–198 kohdat)
Selective distribution agreements restrict the number of distributors by applyingselection criteria for admission as an authorised distributor. In addition, theauthorised distributors are restricted in their sales possibilities, as they are notallowed to sell to non-authorised distributors, leaving them only free to sell toother authorised distributors and final customers.
Valikoivaa jakelua koskevissa sopimuksissa rajoitetaan jälleenmyyjien lukumääräävaltuutettujen jälleenmyyjien hyväksymistä koskevien valintaperusteiden kautta.Lisäksi valtuutettujen jälleenmyyjien myyntimahdollisuuksia rajoitetaan; ne eivätsaa myydä valtuuttamattomille jälleenmyyjille, jolloin mahdollisia ostajia ovatainoastaan muut valtuutetut jälleenmyyjät ja loppuasiakkaat.
Such agreements may reduceintra-brand competition and, in particular where several suppliers apply selectivedistribution, foreclose certain forms of distribution and facilitate horizontalcollusion between suppliers or buyers.
Tällaiset sopimuksetsaattavat vähentää tuotemerkin sisäistä kilpailua ja erityisesti useiden toimittajienharjoittaessa valikoivaa jakelua sulkea markkinoilta tiettyjä jakelumuotoja sekähelpottaa toimittajien tai ostajien välistä kilpailunvastaista yhteistyötä.
Selective distribution agreements which are based on purelyqualitativeselection criteria, i.e. where distributors are selected only on the basis ofobjective criteria required by the nature of the product, such as training ofsales personnel, are generally considered to fall outside Article81(1).
Valikoivaa jakelua koskevat sopimukset, jotka perustuvat puhtaastilaadullisiin valintaperusteisiineli joissa jälleenmyyjät valitaan ainoastaanhyödykkeen ominaisuuksien edellyttämien objektiivisten kriteerien (kutenmyyntihenkilöstön koulutus) perusteella, katsotaan yleensäperustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan soveltamisalan ulkopuolellejääviksi.
Theselection criteria should be applied uniformly and without discrimination andaccordingly no advance limit should be put on the number of authoriseddistributors.
Valintaperusteita on sovellettava yhdenmukaisesti ja syrjimättä, eikävaltuutettujen jälleenmyyjien määrää saa näin ollen rajoittaa etukäteen.
However, where a non-dominantsupplier is the only one in the market applying selective distribution, theagreements are normally exempted on condition that the nature of theproducts in question require selective distribution to ensure efficientdistribution.
Valikoivaa jakelua koskevia sopimuksia, jotka perustuvat määrällisiinvalintaperusteisiin, joilla rajoitetaan valtuutettujen jälleenmyyjien määräälaadullisia arviointiperusteita laajemmin, arvioidaan seuraavien sääntöjenperusteella:
—When the main suppliers all apply selective distribution there may be asignificant risk of anticompetitive effects resulting from the cumulativeeffect of all such systems.
—Mitä vahvempi on toimittajan asema, sitä vakavampaa on yleensätuotemerkin sisäisen kilpailun häviäminen.
Where the coverage rate exceeds half ofthe market and the five largest suppliers hold more than 50% of themarket, serious competition concerns may arise if the five largestsuppliers all apply selective distribution. Exemption under Article81(3) isunlikely if new distributors capable of adequately selling the products inquestion, especially price discounters, are prevented from accessing to themarket.
Kun valikoivaa jakelua käyttäämarkkinoilla vain yksi toimittaja, joka ei ole määräävässä asemassa,sopimuksille myönnetään yleensä poikkeus sillä edellytyksellä, ettäkyseiset tuotteet ominaisuuksiensa vuoksi edellyttävät valikoivaa jakeluaniiden tehokkaan jakelun varmistamiseksi.
—Foreclosure of more efficient distributors may also become a problemwhen there is buying power, in particular where a strong dealerorganisation imposes strict selection criteria on the supplier.
—Muita tehokkaampien jakelijoiden markkinoilta sulkeminen saattaa koituaongelmaksi myös silloin, kun ostovoimaa on olemassa, erityisesti josvahva jälleenmyyjäorganisaatio määrittää toimittajia koskevat tiukatvalintaperusteet.
—Where the aggregate market share of the five largest suppliers exceeds50%, they should not impose on their appointed distributors conditionswhich seek to ensure that the latter will not sell the brands of otherspecific competitors.
—Jos viiden suurimman toimittajan yhteenlaskettu markkinaosuus ylittää50prosenttia, ne eivät saa asettaa valtuutetuille jälleenmyyjilleen ehtoja,joiden tarkoituksena on varmistaa, etteivät nämä myy määrättyjenkilpailijoiden tuotemerkkejä.