natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Mannesmann Arcor AG & Co., Eschborn v Deutsche Telekom AG, Bonn No abusive pricing by the defendant as regards the fees charged in the years 1996–99 and approved,pre-1998, by the State, for CN and CUG services, since the defendant was not free to set the fee amountsat its own discretion (Article 82 EC; first sentence of Section 4(1) of the Post and Telecommunications Regulation Act; Section 13(3) of the Telecommunications Customer Protection Regulation 1995;Section 29(1) of the Telecommunications Act)
Mannesmann Arcor AG & Co., Eschborn vastaan Deutsche Telekom AG, Bonn Vastaajan vuosina 1996–1999 CN- ja CUG-palveluista perimät palkkiot, jotka valtio hyväksyi ennenvuotta 1998, eivät muodosta väärinkäytöstä, sillä vastaaja ei voinut vapaasti määritellä palkkioidensuuruutta (EY:n perustamissopimuksen 82 artikla; posti- ja telealan sääntelyä koskevan lain (PTRegG) 4 pykälän 1 momentin 1 kohta; vuoden 1995 televiestintäasetuksen (TKV 1995) 13 pykälän 3 momentti;televiestintälain (TKG) 29 pykälän 1 momentti).
Düsseldorf Higher Regional Court, 16.1.2002, U (Kart) 9/01, P-41/00
Düsseldorfin ylempi maaoikeus, 16.1.2002, U (Kart.) 9/01, P-41/00
No abusive pricing by the defendant as regards the fees charged in the years 1996–99 and approved,pre-1998, by the State, for CN and CUG services, since the defendant was not free to set the fee amountsat its own discretion (Article 82 EC; first sentence of Section 4(1) of the Post and Telecommunications Regulation Act; Section 13(3) of the Telecommunications Customer Protection Regulation 1995;Section 29(1) of the Telecommunications Act).
Vastaajan vuosina 1996–1999 CN- ja CUG-palveluista perimät palkkiot, jotka valtio hyväksyi ennenvuotta 1998, eivät muodosta väärinkäytöstä, sillä vastaaja ei voinut vapaasti määritellä palkkioidensuuruutta (EY:n perustamissopimuksen 82 artikla; posti- ja telealan sääntelyä koskevan lain (PTRegG) 4 pykälän 1 momentin 1 kohta; vuoden 1995 televiestintäasetuksen (TKV 1995) 13 pykälän 3 momentti;televiestintälain (TKG) 29 pykälän 1 momentti).
Düsseldorf Higher Regional Court, 30.1.2002, U (Kart) 25/98, P-165/98
Düsseldorfin ylempi maaoikeus, 30.1.2002, U (Kart.) 25/98, P-165/98
Reduction from 9 to 5 % in the commission rate for agency sales of flights by way of a change of contract isvalid, since the defendant is not in a dominant position on the market for agency sales of air transportservices to final consumers and business customers and the change of contract is not unfair (Section 26(2)of the Act Prohibiting Restraints of Competition, before amendment; Section 20(1) and (2) of the Act Prohibiting Restraints of Competition, as amended; Article 81 EC).
Lentojen myynnistä maksettavan provision laskeminen yhdeksästä prosentista viiteen prosenttiinsopimusta muuttamalla on pätevä, sillä vastaaja ei ole määräävässä asemassa loppukuluttajille jayritysasiakkaille tarjottavien lentopalveluiden myynnin markkinoilla eikä sopimuksen muuttaminen olelainvastaista (kilpailunrajoituslain (GWB – vanha versio) 26 pykälän 2 momentti; kilpailunrajoituslain(uusi versio) 20 pykälän 1 momentin 2 kohta; EY:n perustamissopimuksen 81 artikla).
Frankfurt am Main Regional Court, 20.2.2002, 308 O 2/02, P-32/02
Stuttgartin ylempi maaoikeus, 21.3.2002, 2 U 136/01, P-8/01
Applicant is not entitled to be supplied since the termination of the agency agreement with one year’snotice by the opposing party as part of a legitimate and non-arbitrary restructuring of the distributionsystem is valid (Article 5(1)(1) and (3) and Article 6(1)(5) of Regulation 1475/95).
Tuomio, joka perustuu siihen, että vastaaja myönsi aluejakosopimuksensa pätemättömyyden (kaasunjakelualueet); osatuomio koko tarpeen (kaasu) kattamista koskevan lausekkeen mitättömäksi julistamistavastaan nostetusta kanteesta: koko tarpeen ostamista koskeva velvoite rikkoo kilpailunrajoituslain1 pykälää ja EY:n perustamissopimuksen 81 artiklaa; se, että koko tarpeen ostamista koskeva lausekerikkoo kilpailuoikeutta, ei johda sopimuksen lopulliseen mitättömyyteen, sillä kyseinen lauseke voidaankorvata tarvittaessa suojalausekkeita käyttäen.
Stuttgart Higher Regional Court, 21.3.2002, 2 U 136/01, P-8/01
XXXII KILPAILUSÄÄNTÖJEN SOVELTAMINEN EUROOPAN UNIONISSA
Steinbock Gabelstapler-Center GmbH & Co.KG, Kamen v Steinbock GmbH, Moosburg Invalidity of the non-compete clause in the exclusive dealing agreement between the parties while theagreement, on which notice has been given to terminate, runs its course (Article 81(1) EC; Regulation No 1475/95 on motor vehicle distribution and servicing agreements; Regulation No 2790/99 on verticalagreements; Regulation No 1983/83); however, replacement by a lawful restriction of parallel sales to theeffect that they may be transacted on the same premises with the same staff, but under a different firm andmanagement (Section 242 of the Civil Code).
Steinbock Gabelstapler-Center GmbH & Co. KG, Kamen vastaan Steinbock GmbH, Moosburg Osapuolten välisen yksinjakelusopimuksen sisältämä kilpailukielto ei ole pätevä sopimuksenirtisanomisen jälkeen (EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohta; moottoriajoneuvoalanryhmäpoikkeusasetus (EY) N:o 1475/95; vertikaalisia sopimuksia koskeva ryhmäpoikkeusasetus (EY)N:o 2790/1999; asetus (ETY) N:o 1983/83); korvataan kuitenkin kilpailuoikeuden mukaisellarinnakkaiskaupan rajoittamisella siten, että sitä voidaan harjoittaa samoissa toimitiloissa ja samallahenkilöstöllä, kunhan toiminnasta vastaavat eri yritys ja johto (siviilioikeuden 242 pykälä).
Düsseldorf Higher Regional Court, 8.5.2002, U (Kart) 46/00, P-206/99
Düsseldorfin ylempi maaoikeus, 8.5.2002, U (Kart.) 46/00, P-206/99
Plaintiff not entitled to claim from the defendant general participation in the supply of the defendant’smembers with orthopaedic appliances (Sections 33, 20(1) and (2); Articles 81 and 82 EC; Section 1 ofthe Unfair Competition Act; second sentence of Section 124(5) and second sentence of Section 127(2) of Book V of the Social Security Code).
Kantajalla ei ole oikeutta vaatia vastaajaa osallistumaan ortopedisten apuvälineiden toimittamiseenvastaajan jäsenille (33 pykälä ja 20 pykälän 1 ja 2 momentti; EY:n perustamissopimuksen 81 ja82 artikla; vilpillisestä kilpailusta annetun lain (UWG) 1 pykälä; sosiaaliturvaoikeuden (SGB) V osan124 pykälän 5 momentin 2 kohta, 127 pykälän 2 momentin 2 kohta).
Berlin Regional Court, 2.7.2002, 102 O 88/01 Kart, P-219/02
Berliinin maaoikeus, 2.7.2002, 102 O 88/01 (Kart.), P-219/02
Invalidity of the defendant’s routine notice to terminate the Chrysler dealer agreement for31 December 2002; plaintiff not entitled to delivery (Article 81 EC; Regulation (EEC) No 123/85;Section 9 of the Standard Terms of Business Act).
Vastaajan antaman Chrysler-jakelusopimuksen irtisanominen 31.12.2002 ei ole pätevä; vastaajalla ei oleoikeutta toimituksiin (EY:n perustamissopimuksen 81 artikla; asetus (ETY) N:o 123/85; yleisiäliiketoimintaehtoja koskevan lain (AGBG) 9 pykälä).
Schleswig Higher Regional Court, 9.7.2002, 6 U 72/01, P-197/98
Schleswigin ylempi maaoikeus, 9.7.2002, 6 U 72/01, P-197/98
Inadmissibility of the complaint regarding the application at 1; otherwise, no cessation of the exemptionof the prohibition on sales to commercial resellers as part of the defendant’s selective distribution systemfollowing the European Commission’s decision imposing a fine (Article 81 EC, Article 3(6) of Regulation No 1475/95, Sections 33, 20(1) and 2 of the Act Prohibiting Restraints of Competition).
Kanteen ensimmäistä kohtaa ei voida hyväksyä; muutoin jälleenmyyjille vastaajan valikoivanjakelujärjestelmän puitteissa asetetulle myyntikiellolle myönnetty poikkeus ei kumoudu EY:n komissionsakkojen määräämisestä tekemän päätöksen perusteella (EY:n perustamissopimuksen 81 artikla;ryhmäpoikkeusasetuksen (EY) N:o 1475/95 3 ja 6 artikla; kilpailunrajoituslain 33 pykälä ja 20 pykälän1 ja 2 momentti).
Federal Supreme Court, 11 July 2002, I ZR 255/00, P-2/02
Korkein oikeus, 11.7.2002, I ZR 255/00, P-2/02
Decision of principle on electronic press reviews: transmission of electronic press reviews admissible inprinciple (Sections 49 and 97 of the Copyright Act; Directive 2001/29/EC).
Periaatepäätös sähköisistä lehdistökatsauksista: sähköisten lehdistötiedotteiden välittäminen onperiaatteessa sallittua (tekijänoikeuslain (UrhG) 49 ja 97 pykälä; direktiivi 2001/29/EY).
Timmermann GmbH & Co. KG, Hamburg v Tricon Int. Ltd., London/GB and others. Validity of the franchise agreement (‘Pizza-Hut’), since the law of the state of Kansas/United Statesapplies to all claims asserted by the plaintiff (Articles 11, 27, 29, 31 and 34 of the Civil Code Introductory Law; Sections 15, 18, 34 and 98 of the Act Prohibiting Restraints of Competition beforeamendment; Article 85 EC before amendment).
Timmermann GmbH & Co. KG, Hampuri vastaan Tricon Int. Ltd, Lontoo, ym. Franchising-sopimus on pätevä (”Pizza-Hut”), koska kaikkiin kantajan esittämiin vaateisiin sovelletaan Yhdysvaltojen Kansasin osavaltion oikeutta (siviilioikeuden täytäntöönpanolain (EGBGB) 11, 27, 29, 31
Munich Higher Regional Court, 1 August 2002, U (K) 5658/010, P-178/02
Münchenin ylempi maaoikeus, 1.8.2002, U (K) 5658/010, P-178/02
Plaintiff entitled to information on the supply of tobacco products to the defendant’s petrol station shop;petrol station partner agreement valid under antitrust law (Article 81 EC; Sections 14, 16, and 20 of the Act Prohibiting Restraints of Competition; Section 139 of the Civil Code).
Kantajalla on oikeus saada tietoja tupakkatuotteiden toimituksista vastaajan huoltoasemalle;huoltoasemasopimus on kilpailuoikeudellisesti pätevä (EY:n perustamissopimuksen 81 artikla;kilpailunrajoituslain 14, 16 ja 20 pykälä; siviilioikeuden 139 pykälä).
The electricity supply agreement concluded by the parties in January 1999 is valid under antitrust law,since it contains no territorial demarcation or total requirements coverage obligation, its duration is notunacceptably long and there is no abuse in terms of conditions or payment (Sections 1, 16, 19 and 20 ofthe Act Prohibiting Restraints of Competition; Articles 81 and 82 EC).
Osapuolten tammikuussa 1999 tekemä energiantoimitussopimus on kilpailuoikeudellisesti pätevä, koskasiinä ei määrätä aluejaosta eikä koko tarpeen hankintaa koskevista velvoitteista, sen kesto ei olekohtuuttoman pitkä eikä sopimusehtoihin eikä korvauksiin liity väärinkäyttöä (kilpailunrajoituslain 1, 16,19 ja 20 pykälä; EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 artikla).
Validity of the franchise agreement (‘Pizza-Hut’), since the law of the state of Kansas/United Statesapplies to all claims asserted by the plaintiff; no compensation for breach of the FTC Franchise Regulations (Articles 11, 27, 29, 31 and 34 of the Civil Code Introductory Law; Sections 15, 18, 34 and98 of the Act Prohibiting Restraints of Competition before amendment; Article 85 EC beforeamendment; Article 3 of Regulation No 4087/88).
Franchising-sopimus on pätevä (”Pizza-Hut”), koska kaikkiin kantajan esittämiin vaateisiin sovelletaan Yhdysvaltojen Kansasin osavaltion oikeutta; ei vahingonkorvausta FTC:n franchising-sääntöjenrikkomisesta (siviilioikeuden täytäntöönpanolain (EGBGB) 11, 27, 29, 31 ja 34 pykälä; kilpailunrajoituslain (vanha versio) 15, 18, 34 ja 98 pykälä; EY:n perustamissopimuksen (vanha versio) 85 artikla;asetuksen (ETY) N:o 4087/88 3 artikla).
Validity of the franchise agreement (‘Pizza-Hut’), since the law of the state of Kansas/United Statesapplies to all claims asserted by the plaintiff; no compensation for breach of the FTC Franchise Regulations (Articles 11, 27, 29, 31 and 34 of the Civil Code Introductory Law; Sections 15, 18, 34 and
Franchising-sopimus on pätevä (”Pizza-Hut”), koska kaikkiin kantajan esittämiin vaateisiin sovelletaan Yhdysvaltojen Kansasin osavaltion oikeutta; ei vahingonkorvausta FTC:n franchising-sääntöjenrikkomisesta (siviilioikeuden täytäntöönpanolain (EGBGB) 11, 27, 29, 31 ja 34 pykälä; kilpailunrajoituslain (vanha versio) 15, 18, 34 ja 98 pykälä; EY:n perustamissopimuksen (vanha versio) 85 artikla;asetuksen (ETY) N:o 4087/88 3 artikla).
Plaintiff has no claims under contract, tort or antitrust law to EPA certification by the defendant of thedredger acquired by the plaintiff (Sections 16, 19(4)(1) and 33 of the Act Prohibiting Restraints of Competition; Article 81 EC; Section 823 of the Civil Code).
Kantajalla ei ole sopimukseen, siviilioikeuteen tai kilpailuoikeuteen perustuvaa oikeutta vaatia vastaajalta EPA-sertifikaatiota kantajan ostamalle ruoppaajalle (kilpailunrajoituslain 16 pykälä, 19 pykälän4 momentin 1 ja 33 kohta; EY:n perustamissopimuksen 81 artikla; siviilioikeuden 823 pykälä).
The Council of State upheld its case-law on the inclusion of the competition rules in the body of lawguaranteed by the administrative courts.
Korkein hallinto-oikeus (Conseil d’Etat) vahvisti oikeuskäytäntönsä, jonka mukaan kilpailusäännötkuuluvat hallinnollisten tuomioistuinten valvomaan lainsäädäntöön.
It annulled the Order of 11 August 1998 of the Minister of Economic Affairs, Finance and Industry,which laid down a single decreasing charge for final customers of INSEE and a proportional fee of20 centimes for broadcasters, finding that the charge was liable to place INSEE in a position in which itwould automatically abuse its dominant position on the market in large mailing lists and ignored theprovisions of Article L 420-2 of the Commercial Code.
Se kumosi 11. elokuuta 1998 annetun talous-, rahoitus- ja teollisuusministerin määräyksen, jossasäädettiin yhdestä ainoasta alenevasta tariffista INSEEn loppuasiakkaille ja suhteellisesta 20 sentiimintariffista lähetystoiminnan harjoittajille. Korkein hallinto-oikeus totesi, että tariffi loisi sellaisen aseman,jossa INSEE automaattisesti käyttäisi väärin määräävää asemaansa suurten postituslistojen markkinoilla,ja että se rikkoo kauppalainsäädännön L 420-2 pykälän määräyksiä.
Supreme Court, 25 January 2002, Etos BV v Parfums Christian Dior SA[Benelux Trademark Act; Directive 89/104/EEC; Article 81 EC]
Korkein oikeus (Hoge Raad), 25.1.2002, Etos B.V. vastaan Parfums Christian Dior S.A.(Benelux-tavaramerkkilaki; direktiivi 89/104/ETY; EY:n perustamissopimuksen 81 artikla)
The exercise of a trademark that has not yet expired is not in itself grounds for concluding that the actionis in breach of Article 81 of the EC Treaty.
Sellaisen tavaramerkin käyttäminen, jonka voimassaoloaika ei ole vielä päättynyt, ei sinällään ole syypäätellä, että toiminta rikkoo EY:n perustamissopimuksen 81 artiklaa.
Etos’s complaint about the Court’s rejection of its appeal onthe grounds of Article 81 EC is unfounded, in that the Court understandably held that Etos failed to arguethis point adequately in the lower courts where the questions of fact were considered.
Etosin kantelu päätöksestä, jollatuomioistuin hylkäsi Etosin 81 artiklan perusteella nostaman kanteen, on perusteeton, sillä tuomioistuintotesi selvästi, että Etos ei ollut perustellut asiaa riittävästi alemmissa tuomioistuimissa, joissa asiaakäsiteltiin.
Supreme Court, 15 February 2002, Jack Daniel’s Properties Inc. v Kamstra International BV et al.,Kamstra International BV v Jack Daniel’s Properties Inc. and Willem Adriaan Blijdorp v Jack Daniel’s Properties Inc.[Benelux Trademark Act; Directive 89/104/EEC; Article 81 EC]
Korkein oikeus, 15.2.2002, Jack Daniel’s Properties Inc. vastaan Kamstra International B.V. ym.,Kamstra International B.V. vastaan Jack Daniel’s Properties Inc. ja Willem Adriaan Blijdorp vastaan Jack Daniel’s Properties Inc.(Benelux-tavaramerkkilaki; direktiivi 89/104/ETY; EY:n perustamissopimuksen 81 artikla)
Referring to its judgment in the Etos Case of 25 January 2002, the Supreme Court held that the exerciseof a trademark that has not yet expired is not in itself grounds for concluding that the action is in breachof Article 81 of the EC Treaty.
Viitaten 25. tammikuuta 2002 asiassa Etos antamaansa tuomioon korkein oikeus totesi, että sellaisentavaramerkin käyttäminen, jonka voimassaoloaika ei ole vielä päättynyt, ei sinällään ole syy päätellä, ettätoiminta rikkoo EY:n perustamissopimuksen 81 artiklaa.
The Court held that the termination of a car dealership agreement was not, in this case, incompatible withthe application of Regulation No 1475/95, nor with the principles of reasonableness and fairness. Thedeferments of the date of termination in the course of this period were not unauthorised.
Tuomioistuin totesi, että valtion elin, joka toimii organisaationa, jolla on valtuudet hyväksyä tukia, ei olekilpailuoikeudessa tarkoitettu yritys.
Citing thejudgment of 21 January 1999 in Riviera ([1999] ECR II-3), the Court also ruled that the old regulation ondealerships (Regulation (EEC) No 123/85 of 12 December 1984, OJ L 15, p. 16) contained no mandatoryprovisions that affect the validity of the clauses in a distribution contract.
Muutoksenhakutuomioistuin katsoi tässä asiassa, että Mondriaan Stichting toimii tukiasioissa ja gallerioiden hyväksymistä Kunstkoopregeling-järjestelmän (taiteenostamista koskeva tukijärjestelmä) piiriin koskevissa päätöksissä ainoastaan hallintoelimenä eikäyrittäjänä.
The old regulation does notdiffer materially from Regulation No 1475/95. Consequently, the Court of Appeal provisionally takes theview that a new distribution agreement did not come into existence under any clause in the regulation asa result of one or more deferments of the date of termination after notice had been given.
Lisäksi muutoksenhakutuomioistuin hyväksyi tuomioistuimen kannan, jonka mukaantoiminnan ei voitu katsoa rikkovan EY:n perustamissopimuksen 3 artiklan 1 kohdan alkuosaa eikäg alakohtaa yhdessä 10 artiklan ja 82 artiklan kanssa, koska ei ole todisteita siitä, että yksi tai useampijärjestelmään kuuluvista gallerioista olisi määräävässä asemassa.
The case concerns an exclusive purchase agreement between ASVA and BP Direct whereby ASVApurchases the fuel it needs for its petrol station exclusively from BP Direct for a period of 10 years.
Asia koskee ASVA:n ja BP Directin välistä yksinoikeuden sisältävää ostosopimusta, jonka mukaan ASVA ostaa huoltoasemillaan tarvitsemansa polttoaineen yksinomaan BP Directiltä kymmenen vuodenajan.
The Court annulled the relevant articles of the fuel resale agreement insofar as they related to a period of morethan five years.
Tuomioistuin kumosi polttoaineen jälleenmyyntisopimuksen siltä osin kuin se koski yli viidenvuoden pituista ajanjaksoa.
The dispute concerned the issue of whether purchase clauses in the lease agreement, the statement of debtand the loan agreement are incompatible with competition law.
Asiassa on kyse siitä, rikkovatko vuokrasopimuksen sisältämät ostovelvoitteet, velkatodistus jalainasopimus kilpailulainsäädäntöä.
The Court held that the Stichting and Sociëteit had failed to establish that it was difficult for competitors to gain access to the market and thatthe clauses made a significant contribution to sealing off the market.
Tuomioistuintotesi, että Stichting Onroerend Goed Lanx ja Stichting Sociëteit Lanx’91 eivät ole osoittaneet, ettäkilpailijoiden oli vaikea päästä markkinoille ja että sopimuslausekkeet vaikuttivat osaltaan merkittävästimarkkinoiden sulkemiseen.
The clauses are not, therefore,prohibited by Article 81 of the EC Treaty.
Sen vuoksi lausekkeet eivät ole kiellettyjä EY:n perustamissopimuksen81 artiklan nojalla.
The Court assumes that the market in which the municipality’s actionsshould be subject to assessment in the light of competition law is the market for handling services formaritime ships using the port of Rotterdam.
XXXII KILPAILUSÄÄNTÖJEN SOVELTAMINEN EUROOPAN UNIONISSA täntöön tuomioistuin totesi, että kaupungilla on vähintään monopoliasema merkityksellisillä markkinoilla.
Citing established case law, the court ruled that themunicipality — de facto at least — occupies a monopoly position in the relevant market.
Tämä merkitsee sitä, että sillä on määräävä asema markkinoilla.
An undertakingmay be said to abuse its dominant position if, for example, it charges prices that are not in reasonableproportion to the economic value of the service provided (excessive pricing).
Yrityksen voidaan sanoakäyttävän väärin määräävää asemaansa, jos se esimerkiksi veloittaa hintoja, jotka eivät ole kohtuullisiasuhteessa tarjottujen palvelujen taloudelliseen arvoon (kohtuuton hinnoittelu).
It is for the national court todecide whether the prices are excessive in a particular case.
Kansallisen tuomioistuimen tehtävänä on päättää, ovatko hinnat tässä tapauksessa kohtuuttomia.
The Court held that it cannot be assumed thatprices are excessive simply because the charges in a monopoly or monopoly-like market are not costoriented, i.e. the charges are not made up of actual costs plus a reasonable mark-up for profit.
Tuomioistuin totesi, ettähintojen ei voida katsoa olevan kohtuuttomia pelkästään siitä syystä, että maksut markkinoilla, joillavallitsee monopoli tai monopolin kaltainen tilanne, eivät ole kustannusperusteisia, toisin sanoen maksuteivät perustu todellisiin kustannuksiin, joihin on lisätty kohtuullinen voittomarginaali.
In the viewof the Court, the assumption should be that a price that is considerably higher than the costs of actual use(and thus yields an excessive profit), without any practical or objective justification on economicgrounds, should be regarded as abuse of dominant position.
Tuomioistuimenmielestä arvioinnissa on lähdettävä siitä, että hintaa, joka on huomattavasti todellisia käyttökustannuksiakorkeampi ilman asiallista ja taloudelliselta kannalta objektiivista perustelua (ja joka näin ollen tuottaakohtuutonta voittoa), oli pidettävä määräävän aseman väärinkäyttönä.
An important issue here is how the costs ofactual use are calculated.
Tässä yhteydessä on tärkeää,kuinka todelliset käyttökustannukset lasketaan.
In this connection the Court held that an undertaking with a dominant position— and certainly a monopoly — could legitimately be expected to keep transparent accounts, and thatfailure to do so must count as evidence against that undertaking.
Tuomioistuin totesi tämän osalta, että määräävässäasemassa olevan yrityksen ja etenkin monopolin voidaan oikeutetusti odottaa pitävän avointa kirjanpitoa,ja jollei se tee niin, sitä voidaan pitää todisteena yritystä vastaan.
Furthermore, the Court held that the coststructure and method of allocating costs should be decided using current, generally accepted economicand accounting methods and techniques and should produce a reasonable outcome.
Lisäksi tuomioistuin totesi, että kustannusrakenteesta ja kustannusten jaosta olisi päätettävä käyttäen olemassa olevia, yleisesti hyväksyttyjäyritystalouden ja laskentatoimen menetelmiä ja tekniikoita ja että sen olisi johdettava järkevääntulokseen.
The court considered that there were grounds for appointing experts to produce a report on the coststructure, allocation of costs, cost price and the actual return per category linked to this in the General Conditions Applying to Port Fees (Algemene voorwaarden zeehavengeld).
Tuomioistuin katsoi, että on aiheellista antaa asiantuntijoiden tehtäväksi laatia selvitys kustannusrakenteesta, kustannusten jakamisesta, omakustannushinnasta ja todellisista tuotoista luokittain kaupunginlaatimien satamamaksuja koskevien yleisten ehtojen mukaisesti (Algemene voorwaarden zeehavengeld).
In a judgment made on 20 December 2002 concerning a Court of Appeal (Civil Division) actioninvolving Via Technologies Inc and Intel Corporation (Case Nos A3/2002/1380 and A3/2002/1381), thecourt allowed Via to appeal a previous judgment against it, acknowledging that it may have validdefences under Articles 81 and 82 EC.
Muutoksenhakutuomioistuimessa (siviilioikeuden jaosto) nostetusta kanteesta, joka koski yrityksiä Via Technologies Inc. ja Intel Corporation (asiat N:o A3/2002/1380 ja N:o A3/2002/1381),20. joulukuuta 2002 annetussa tuomiossa annettiin Vialle oikeus nostaa kanne sitä vastaan aikaisemminannetusta tuomiosta, sillä yrityksellä todettiin mahdollisesti olevan EY:n perustamissopimuksen 81 ja82 artiklan nojalla pätevät perustelut. Sekä Via että Intel valmistavat tietokoneiden keskusyksikköjä jasiruja.