natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Cohesion, competitiveness, employment and growth
Osa 1 — Yhteenkuuluvuus, kilpailukyky,työllisyysja kasvu – Tilanneja suuntaukset den Tavoite 1 -alueilla oli keskimäärin 3% vuodessa vuosina 1994 - 2001, vain hieman vähemmän kuin muilla Espanjan alueilla.) alueiden kanssa.
25 countries where all the regions are eligible for support. (In Spain, growth ofGDPper head in Objective 1 regions averaged 3%a year between 1994and 2001, only slightly less than in other Spanish regions.)
Ne poikkeavat tavanomaisesti käytetyistä ostovoimana mitatusta bruttokansantuotteeseen liittyvästä empiirisen tutkimuksen tiedosta joka ei sovellu tähän käyttöön (ks. menetelmiä koskevat huomautukset jakson lopussa).
0 0 Regions granted Objective 1 status because their GDPper headwas less than 75% of theEUaverage, in PPS terms, experienced a higher rate of growth than other parts of the Union between 1988, when the Structural Fundswere reformed, and 2001.
Tavoite 1 alueen aseman saaneiden alueiden, joiden bruttokansantuote oli alle 75% EU:n keskiarvosta ostovoimana mitattuna, kasvu oli voimakkaampaa kuin unionin muissa osissa vuodesta 1988 eli rakennerahastouudistuksesta vuoteen 2001.
As implied by the above analysis, growth has been particularly high in the regions in the Cohesion countries (which account for over half of Objective 1 regions and over half of the population living in these).
Ylläolevasta selvityksestä käy ilmi, että kasvu on ollut erityisen voimakasta koheesiomaiden alueilla (joiden osuus on yli puolet Tavoite 1 -alueista ja yli puolet niissä asuvasta väestöstä).
Outside the Cohesion countries, growth in Objective 1 regions has been less impressive, seemingly depressed, at least in part, by slow growth at the national level.
Koheesiomaiden ulkopuolella ainakin joidenkin Tavoite 1 -alueiden kasvu on ollut vähemmän merkittävää, selvästi kansallisen hitaan kasvun taannuttamaa.
In particular, in the German new Länder, where GDP increasedmarkedly in the early 1990s after unification, growth ofGDPper headwas much the same as theEUaverage over the 7 years 1994 to 2001 (under 2½% a year).
Erityisesti Saksan uusissa osavaltioissa, joissa bruttokansantuote kasvoi merkittävästi 1990luvun alussa, bruttokansantuotteen kasvu henkeä kohden seuraili EU:n keskiarvoa seitsemän vuoden ajan vuodesta 1994 vuoteen 2001 (alle 2½% vuodessa).
This was, however, still well above the rate in the rest of Germany (under 1½%a year).
Taso jäi silti selvästi alle muun Saksan tason (alle 1½% vuodessa).
In Italy growth in the Mezzogiorno (2% a year) was similar to that in the rest of the country and equally below theEUaverage .
Italiassa Mezzogiornon kasvu (vuotuiset 2%) seuraili muun maan tasoa, ollen EU:n keskiarvoa alempi.
In Objective 1 regions elsewhere in the Union, which account for only a very small proportion of national population, growth ofGDPper headwas in linewith theEUaverage over this period (see Methodological note).
Unionin muilla Tavoite 1 -alueilla, joiden väestön osuus kansallisesta väestömäärästä on hyvin pieni, bruttokansantuotteen kasvu henkeä kohden seuraili EU:n keskiarvoa kyseisen ajanjakson ajan (ks. menetelmiä koskeva huomautus).
In Objective 1 regions taken together, GDPper head increased by almost 3%a year in real terms between 1994and 2001 (the last year for which regional data are available and covering the previous programming period and the first twoyears of the present one) as compared with just over 2%a year in the rest of the EU.
Tavoite 1 alueiden yhteenlaskettu bruttokansantuote henkeä kohden nousi tosiasiassa miltei 3% vuodessa vuosien 1994 ja 2001 välillä (viimeinen vuosi, jona alueelliset tiedot ovat saatavilla ja kattavat edellisen ohjelmakauden ja nykyisen ohjelmakauden ensimmäiset kaksi vuotta) verrattuna muun EU:in yli 2%:iin vuodessa.
This followed growth of under 2%a year over the preceding 6 years, 1988 to 1994, though this was still above growth elsewhere in the Union (just over 1%a year)4.
Sitä edeltävinä kuutena vuotena, vuodesta 1988 vuoteen 1994, kasvua oli alle 2% vuodessa, vaikka luku silti oli muun unionin kasvua suurempi (hieman yli 1% vuodessa4).
Since 1988when the Structural Fundswere reformed and expanded, therefore, GDPper head in Objective 1 regions taken together has converged consistently towards theEUaverage .
Vuodesta 1988, jolloin rakennerahastot uudistettiin ja laajennettiin, Tavoite 1 -alueiden yhteenlaskettu bruttokansantuote henkeä kohden on lähentynyt tuntuvasti EU:n keskiarvoa.
But the rate of convergence has varied between regions
Mutta lähentymisen taso on vaihdellut alueittain
Despite the overall convergence ofGDPper head in lagging regions towards theEUaverage, the gap remains wide.
Huolimatta vähemmän kehittyneiden alueiden henkeä kohden lasketun bruttokansantuotteen lähentymisestä EU:n keskiarvoa, kuilu pysyy suurena.
In 29 regions, which are home to 13% of EU15 population, GDPper head in PPS terms in 2001was under two-thirds of the average.
Niillä 29 alueella, joilla asuu 13% EU:n nykyisten jäsenvaltioiden väestöstä, vuoden 2001 ostovoimana laskettu bruttokansantuote henkeä kohden oli alle kaksi kolmasosaa keskiarvosta.
These are predominantly in Greece, Portugal, southern Spain and southern Italy, though they include six east German regions (Chemnitz, Dessau, Mecklenburg- Vorpommern,Magdeburg, Brandenburg-Nordost and Thüringen), Cornwall in the UK and three of the four French DOMs (Map 1.1).
Näin on erityisesti Kreikassa, Portugalissa, Etelä-Espanjassa ja Etelä-Italiassa, vaikka niihin kuuluu kuusi itäisen Saksan aluetta (Chemnitz, Dessau, Mecklenburg-Vorpommern, Magdeburg, Brandenburg-Nordost ja Thüringen), Yhdistyneen Kuningaskunnan Cornwall ja kolme neljästä Ranskan merten takaisesta departementista (Kartta 1.1).
The growth rates experienced by Objective 1 regions, however, have varied substantially between them.
Tavoite 1 alueiden kesken on kuitenkin ollut merkittäviä kasvuvauhdin eroja.
Convergence, therefore, has not occurred at the same rate across the Union but has been muchmore significant in the Cohesion countries than elsewhere, perhaps because of a combination of relatively large amounts of structural assistance and growth-oriented policies at national level (Table A1.2).
Lähentyminen ei siksi ole ollut yhtä nopeaa koko unionin alueella, mutta on ollut selvästi merkittävämpää koheesiomaissa kuin muualla, ehkä johtuen suhteellisten suurten rakennetukien yhdistämisestä ja kasvuun suuntautuneista kansallisista politiikoista (Taulukko A1.2).
In Objective 1 regions in the four Cohesion countries, growth ofGDPper headwas well above theEUaver-age over the period from themid-1990s, as described above.
Neljän koheesiomaan Tavoite 1 -alueilla bruttokansantuotteen kasvu henkeä kohden oli selvästi EU:n keskiarvoa korkeampi 1990luvun puolivälistä alkaen, kuten yllä on kuvattu.
This was as true for Objective 1 regions in Spain,where around 40% of the population live outside of Objective 1 regions, as in the other three
Näin oli myös Espanjan Tavoite 1 -alueilla, missä noin 40% väestöstä astuu Tavoite 1 -alueiden ulkopuolella, kuin kolmessa muussa maassa, missä kaikki alueet ovat tukikelpoisia.
Convergence ofGDPper head has been accompanied by a narrowing of disparities in employment rates across regions.
Henkeä kohti lasketun bruttokansantuotteen lähentymiseen on liittynyt työllisyyserojen kaventuminen useilla alueilla.
While employment has increased significantly in the EU since themid-1990s, the increase has been larger in Objective 1 regions than elsewhere.
Samalla kuin työllisyys on kasvanut EU:ssa merkittävästi 1990luvun puolivälistä alkaen, kasvu on ollut suurempaa Tavoite 1 -alueilla kuin muualla.
Between 1994and 2001, the number
Vuosina 1994 - 2001 näillä alueilla työskentelevien lukumäärä nousi vuosittain hieman alle
75 lagging regions, therefore, remains a central part of EU cohesion policy.
Ongelma-alueita eivät ole yksinomaan henkeä kohden lasketun alhaisen bruttokansantuotteen maat
25 employed in these regions rose by just under 1½%a year, slightlymore than theEUaverage, and in 2002, the employment rate was over 5 percentage points higher than 6 years earlier as against arise of 4 percentage points in the rest of the Union.
1½%, hieman enemmän kuin EU:ssa keskimäärin, ja vuonna 2002 työllisyysaste oli yli 5 prosenttiyksikköä korkeampi kuin 6 vuotta aiemmin, kun taas muualla unionin alueella kasvua oli 4 prosenttiyksikköä.
0 0 Growth in labour productivity was also higher in Objective 1 regions than in other parts, averaging over 1½%a year over the period 1994 to 2001 as opposed to around 1%ayear in theEUas awhole.
Työvoiman tuottavuuden kasvu oli myös korkeampi Tavoite 1 -alueilla kuin muissa osissa, keskimäärin yli 1½% vuodessa vuosina 1994 - 2001, kun taas muualla EU:ssa luku oli noin 1% vuodessa.
Indeed, productivity growth contributed more to the rise in GDP than the increase in employment.
Itse asiassa tuottavuuden kasvu myötävaikutti enemmän bruttokansantuotteen kasvuun kuin työllisyyden kasvu.
The increase in employment, however, varied markedly between Objective 1 regions.
Työllisyyden kasvu vaihteli merkittävästi Tavoite 1 -alueiden kesken.
Whereas it was slightly above theEUaverage in Portugal and well below it in Greece, asnotedabove, the number employed rose markedly in Objective 1 regions in Spain (by around 3%a year) — more than in the rest of the country—and by evenmore in Ireland (by 5%a year).
Sen ollessa hieman EU:n keskiarvoa korkeampi Portugalissa ja selvästi alle sen Kreikassa, kuten yllä on mainittu, työllisten määrä nousi merkittävästi Tavoite 1 -alueilla Espanjassa (noin 3% vuodessa) — enemmän kuin muualla maassa — ja vielä enemmän Irlannissa (5% vuodessa).
The corollary of this in the Spanish regions was low growth of labour productivity (½% a year).
Luonnollisena seurauksena tästä oli Espanjan alueilla työvoiman tuottavuuden vähäinen kasvu (½% vuodessa).
Weak economic performance in the EU, and the structural problems that underlie this, is not confined to regions with the lowest levels ofGDPper head.
EU:n heikko taloudellinen suorituskyky ja sen taustalla olevat rakenteelliset ongelmat eivät rajoitu alueisiin, joilla on alhaisin mahdollinen henkeä kohden laskettu bruttokansantuote.
Problem regions, both at NUTS2 and, evenmore numerously, at NUTS 3 level, are spread across the Union.
Ongelma-alueita, sekä NUTS 2-alueita että vielä enemmän NUTS 3 alueita, on kaikkialla unionin alueella.
The problems affecting these regions stem from a number of different sources, including the decline of traditional industries, geographical features which constrain development, falling employment and population and a decline in essential services or a lack of innovative capacity and the necessary support structures.
Näiden alueiden ongelmiin on useita eri syitä, mukaanlukien perinteisten teollisuudenalojen taantuminen, maantieteelliset, kehitystä jarruttavat seikat, työllisyyden ja väestömäärien lasku ja tärkeimpien palvelujen taantuma tai innovatiivisuuden puute ja välttämättömät tukirakenteet.
All of these, either individually or in combination, tend to discourage investment anddeter new business development.
Kaikilla näillä, joko yksinään tai yhdessä, on taipumus vähentää sijoitushalukkuutta ja ehkäistä uusien yritysten kehittymistä.
These problems are described in later sections (see the sections on territorial cohesion and on competitiveness factors).
Nämä ongelmat on kuvattu myöhemmissä osissa (ks. alueellisen yhteenkuuluvuuden jaksot ja kilpailukykytekijät).
If not tackled, they a reliable to worsen over time leading to a progressive deterioration in economic performance.
Jollei niihin puututa, ne pahenevat ajan mittaan johtaen asteittaiseen taloudellisen suorituskyvyn heikkenemiseen.
For example, there are 11 NUTS2 regions with comparatively low levels ofGDPper head in which real growth of GDP between 1994and 2001was aroundhalf theEUaverage rate or less over the period.
Sitä vastoin Saksan Tavoite 1 -alueilla — uusissa osavaltioissa — työllisten määrä laski samana aikana (miltei ½% vuodessa), mutta työvoiman tuottavuus kasvoi enemmän kuin maan muissa osissa ja itse asiassa koko unionin alueella ( 2% vuodessa).
All of these regions had a level ofGDPper head in PPS terms significantly below theEUaverage but above the 75% threshold for eligibility for Objective 1 status.
Samalla tavoin Italian Tavoite 1 -alueilla — Mezzogiornossa — työllisyys kasvoi verrattain vähän (alle ½% vuodessa), kun taas tuottavuuden kasvu oli myös keskiarvoa korkeampi, vaikka ei kuitenkaan paljoa (yli 1½% vuodessa/1% muualla Italiassa).
By contrast, in Objective 1 regions in Germany — the new Länder — the number employed fell over this period (by almost ½% a year) but labour productivity grew by more than in other parts of the country or, indeed, in the Union as a whole (by 2%a year).
On esimerkiksi 11 NUTS 2 aluetta, joilla on suhteellisen alhainen bruttokansantuotteen taso henkeä kohden ja joiden bruttokansantuotteen todellinen kasvu oli vuosina 1994 - 2001 noin puolet EU:n keskiarvosta tai vähemmän.
Similarly, in the Italian Objective 1 regions — in the Mezzogiorno — employment increased by relatively little (by under ½% a year), while productivity growth was also above average, if by less so (over 1½%a year as against 1% in the rest of Italy).
Kaikkien näiden alueiden bruttokansantuotteen taso henkeä kohden ostovoimana mitattuna jäi selvästi alle EU:n keskiarvon, mutta ylitti Tavoite 1 -aseman saamiselle asetetun 75%:in tukikelpoisuusrajan.
These 11 regions are spread across the north-east of England, in several parts of Germany (Koblenz and Münster, for example) aswell as in Sweden.
Nämä 11 aluetta kattavat Englannin koillisosat, useat Saksan (Koblenzin ja Münsterin, esimerkiksi) sekä Ruotsin osat.
In each case, they had low growth of productivity, this increasing on average by only ½% a year over the period — only slightly over a third of theEUaverage — aswell as low growth of employment (just over ½% a year as against an EU average of almost 1½%a year).
Joka tapauksessa niiden tuottavuuden kasvu on matala, kasvaen keskimäärin vain vuotuiset ½% — vain hieman yli kolmanneksen EU:n keskiarvosta — ja työllisyyden kasvu vähäinen (hieman yli ½% vuodessa, kun taas EU:n keskiarvo on miltei 1½% vuodessa).
Although competitiveness may have improved slightly in these two areas, therefore, the lack of jobs remains amajor problem.
Vaikka kilpailukyky vaikuttaakin parantuneen hieman näillä kahdella alueella, työpaikkojen puute on siis tärkein ongelma.
This is particularly the case in southern Italy, where only 43% of workingage population were in jobs in 2002, well below the proportion in other Objective 1 regions — or indeed anywhere else in the Union.
Näin on erityisesti Etelä-Italiassa, jossa vain 43% työikäisestä väestöstä työskenteli vuonna 2002, mikä on selvästi muita Tavoite 1 -alueita vähemmän — tai muualla unionin alueella.
The average employment rate in Objective 1 regions as a whole was still over 10 percentage points less than in other parts of the EU (56% as opposed to 66½%) (Map 1.2).
Tavoite 1 alueiden keskimääräinen työllisyysaste oli kaikkiaan yli 10 prosenttiyksikköä alle EU:n muiden osien (56% /66½%) (Kartta 1.2).
1.2 Employment rates, 2002
1.2 Työllisyysluvut, 2002
Employed 1564 as % of population 1564
Työllisiä 1564 — vuotiaita % 1564 — vuotiaasta väestöstä
EU27 = 62.4 Standard deviation = 8.4
EU27 = 62,4 Keskihajonta = 8,4
< 56.0 56.0 - 60.2 60.2 - 64.4 64.4 - 68.6 > = 68.6 nodata Sources:EurostatandNationalStatisticalOffices
< 56,0 56,0 - 60,2 60,2 - 64,4 64,4 - 68,6 > = 68,6 Eitietoja Lähde:Eurostat ja kansalliset tilastokeskukset
©EuroGeographicsAssociationfortheadministrativebounderies
©EuroGeographics:hallinnollistenrajojenyhdistys
Cohesion, competitiveness, employment and growth
Osa 1 — Yhteenkuuluvuus, kilpailukyky,työllisyysja kasvu – Tilanneja suuntaukset bruttokansantuote henkeä kohden laskettuna oli alle 75% EU:n keskiarvon.
and 2002 and it was even lower in Malta because of a fall-off in tourism from the EU.
Taantuma näkyi erityisesti Puolassa, jossa kasvua oli keskimäärin vain hieman yli 1% vuosina 2001 ja 2002 ja se oli jopa alempi Maltalla EU:sta tulevien matkailijavirtojen huvettua.
But little growth in employment as restructuring continues
Mutta vähän työllisyyden kasvua rakennemuutosten jatkuessa
0 0 If economic growth in these regions continues to be depressed, thenGDP per head before too long will fall below the 75% level, at which time theymight become eligible for Objective 1 assistance.
Mikäli näiden alueiden talouskehitys on jatkuvasti taantuvaa, henkeä kohden laskettu bruttokansantuote laskee ennen pitkää alle 75%:in tason, jona aikana ne voisivat saada tukikelpoisuuden Tavoite 1 -tukea varten.
By then, however, the structural problems which need to be overcome are likely to have deteriorated further, requiring more drastic action.
Siihen mennessä ne rakenteelliset ongelmat, jotka tulisi voittaa, ovat vaikeutuneet edelleen, edellyttäen tehokkaampia toimia.
This raises the question of howfar cohesion policy should anticipate such a worsening and intervene at an earlier stage to try to arrest decline and to do so with a lower level of expenditure.
Tämä herättää kysymyksen siitä, kuinka pitkälle koheesiopolitiikan tulisi pystyä ennakoimaan tilanteen pahenemista ja puuttumaan tilanteeseen aiemmin yrittäen leikata taantumaa alemmin kustannuksin.
Even before the recent slowdown, growth did little to ease the employment problems which emerged in the transition countries in the early 1990s.
Jopa ennen viimeistä taantumaa kasvu helpotti siirtymävaiheen maissa 1990luvun alussa ilmenneitä työllisyysongelmia vain vähän.
In all of the countries with high growth rates, except Hungary and Slovenia, labour productivity increasedmarkedly and employment either rose by only a little (Latvia) or fell (in all the other cases), reflecting the ongoing restructuring of their economies which in most cases is far from complete.
Kaikissa voimakkaan kasvun maissa Unkaria ja Sloveniaa lukuunottamatta työvoiman tuottavuus kasvoi merkittävästi ja työllisyys joko nousi vain vähän (Latvia) tai laski (kaikissa muissa tapauksissa) heijastaen niiden talouksien jatkuvia rakennemuutoksia, joille ei useimmissa tapauksissa ole loppua näkyvissä.
Growth in the accession countries during the transition has, therefore, come predominantly from increases in output per person employed rather than from higher employment.
Hakijamaiden siirtymävaiheen kasvu johtuu siksi pääasiassa työllistä henkilöä kohti lasketun työpanoksen kasvusta pikemminkin kuin kasvaneesta työllisyydestä.
In most countries, this has remained the case over the most recent years, especially in the countries with the lowest levels ofGDPper head. (`Accession countries´ is used throughout this report to denote the 10 newMemberStates plus Bulgaria and Romania.)
Useimmissa maissa tilanne on pysynyt tällaisena lähivuosina, erityisesti alhaisimman henkeä kohden lasketun bruttokansantuotteen maissa. (Hakijamaat-termiä käytetään tässä kertomuksessa puhuttaessa 10 uudesta jäsenvaltiosta, Bulgariasta ja Romaniasta.)
In the newMember States, growth of GDP averaged just over 4% a year between 1994and 2001 in all except Hungary (just below) and the Czech Republic.
Uusissa jäsenvaltioissa bruttokansantuotteen kasvu oli keskimäärin kaikkiaan vain hieman yli 4% vuodessa vuosina 1994 ja 2001 Unkaria (hieman alle) ja Tsekin tasavaltaa lukuunottamatta.
In the latter, growth was only just over 2%a year, while in Bulgaria and Romania (the two accession countries not due to join the EU in 2004), GDP increased barely at all.
Jälkimmäisessä maassa vuotuinen kasvu oli vain hieman yli 2%, kun taas Bulgariassa ja Romaniassa (kaksi hakijamaata, jotka eivät liity EU:iin vuonna 2004) bruttokansantuote kasvoi tuskin lainkaan.
Since, however, population changed in different ways across the countries — increasing significantly in Cyprus andMalta, declining by around 1%ayear in the three Baltic States aswell as in Bulgaria and changing relatively little elsewhere — growth inGDPper head varied by slightlymore than growth in GDP.
Koska kyseisten maiden väestössä kuitenkin oli erilaisia muutoksia — kasvaen merkittävästi Kyproksella ja Maltalla, laskien noin 1% vuodessa kolmessa Baltian maassa ja Bulgariassa ja muuttuen suhteellisen vähän muualla — bruttokansantuotteen kasvu henkeä kohden vaihteli hieman enemmän kuin bruttokansantuotteen kasvu.
Employment rate, 1998 and 2002
Työllisyysaste 1998 ja 2002
Overall, growth ofGDPper head in real terms in the newMemberStates was around 1½%a year above the EU15 average over this period.
19982002EU:n nykyisten jäsenvaltioiden keskiarvo vuonna 2002Lissabonin tavoite 2010
Employed 1564 as % of population 1564
Työlliset 15-64-vuotiaat % 15-64-vuotiaiden kokonaismäärästä
MT: no data; BG and CY: no data for 1998Source: Eurostat, LFS
MT: ei tietoja; BG ja CY: ei tietoja vuodelta 1998Lähde: Eurostat, LFS
Since 2001, growth has slowed in these countries taken together, in part because of the fall-off in growth in the EU, their major export market.
Vuodesta 2001 alkaen näiden maiden yhteenlaskettu kasvu hidastui osittain johtuen EU:n, niiden tärkeimpien vientimarkkinoiden taantumasta.
Overall, growth was just under 2½% in both 2001 and 2002 and is estimated to be 3% in 2003.
Kaikkialla kasvu oli hieman alle 2½% sekä vuonna 2001 että vuonna 2002 sen arvioidaan olevan 3% vuon-
Cohesion, competitiveness, employment and growth
Siirtymäkautta läpikäyvissä maissa kasvu on ollut suhteettoman keskittynyttä muutamaan alueeseen, erityisesti pääkaupunkeihin ja niiden lähiympäristöön.
Wide disparities inGDPper head between regions in accession countries
Henkeä kohti laskettuna bruttokansantuotteena ilmenevät alueelliset erot ovat sen seurauksena kasvaneet huomattavasti.
0 0 Romania, by almost 4 percentage points in Estonia and by 2 percentage points in the CzechRepublic, Slovakia and Lithuania.
Vuosina 1998 (kun useimpien maiden tiedot tulivat saataville) ja 2002 työllisyysaste laski yli 7 prosenttiyksikköä sekä Puolassa että Romaniassa, miltei 4 prosenttiyksikköä Virossa ja 2 prosenttiyksikköä Tsekin tasavallassa, Slovakiassa ja Liettu-assa.
On the other hand, the employment rate increased in Slovenia, though by less than 1 percentage point, Latvia and Hungary (by over 3 percentage points in the last), though as noted below the level remains well below the EU15 average (Graph 1.2).
Toisaalta työllisyysaste nousi Sloveniassa, vaikka alle 1 prosenttiyksikköä, Latviassa ja Unkarissa (viimeksi mainitussa yli 3 prosenttiyksikköä), vaikka se jäikin selvästi alle Euroopan unionin nykyisten jäsenmaiden tason (Kaavio 1.2).
The slowdownhas led to a further fall in employment, especially in Poland, where the number in work declined by over 2% in 2002 and is estimated to fall further in 2003.
Taantuma on johtanut työllisyyden jatkuvaan laskuun, erityisesti Puolassa, jossa työllisten lukumäärä laski 2% vuonna 2002 ja arvioidaan laskevan edelleen vuonna 2003.
In the latter year, growth of employment of more than ½% is estimated only in two countries, Lithuania and Slovakia.
Jälkimmäisenä vuonna työllisyyden yli ½%:in kasvun arvioidaan toteutuvan vain kahdessa maassa, Liettuassa ja Slovakiassa.
Employment rates therefore remain low in the accession countries
Hakijamaiden työllisyys yhä alhaista
In both the Czech Republic and Slovakia, the 20% of the population living in the most prosperous regions have a GDPper head which is just over twice as high as the 20% living in the least prosperous regions.
Sekä Tsekin tasavaIlassa että Slovakiassa rikkaimmilla alueilla asuva 20% väestöstä ansaitsee henkeä kohti laskettuna bruttokansantuotteena hieman yli kaksi kertaa niin paljon kuin ne 20% väestöstä, jotka elävät köyhimmillä alueilla.
This is similar to the gap in Italy or Germany.
Tilanne on samanlainen Italiassa tai Saksassa.
InHungary, the level ofGDPper head in the regions with the most prosperous 20% of population is some 2.4 times the level in the least prosperous, more than in any of the existing EUMember States.
Unkarissa bruttokansantuote henkeä kohden niillä alueilla, joilla asuu väestön rikkaimmat 20% on noin 2.4 kertainen verrattuna köyhimpien alueiden tasoon, ero on suurempi kuin missään EU:n nykyisistä jäsenvaltioista.