natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The species produced most widely is salmon.
Yleisin luonnonmukaisesti kasvatettu laji on lohi.
Dutch national Gerard van Balsfoort has been elected Chairman of the Advisory Committee on Fisheries and Aquaculture (ACFA).
Neuvoa-antavan kalatalous- ja vesiviljelykomitean uudeksi puheenjohtajaksi on valittu hollantilainen Gérard van Balsfoort (CCPA).
His term will run until 2013.
Hänen toimikautensa kestää vuoteen 2013.
He is a regular participant in fisheries representative forums because, as president of the Dutch association of pelagic freezer-trawlers, he is also active in European professional organisations of vessel owners, particularly the General Committee for Agricultural Cooperation (Cogeca) and Europêche, of which he is a vice-president.
Van Baalsfortilla on vankka kokemus kalastusalaa edustavilla foorumeilla. Kotimaansa pelagisten pakastustroolarien yhdistyksen puheenjohtajana hän toimii nimittäin aktiivisesti Euroopan laivanvarustajien järjestöissä, kuten EU-maiden maatalousosuuskuntien keskusjärjestössä (Cogeca), sekä Europêchen toisena varapuheenjohtajana.
Mr van Balsfoort takes up his duties at the ACFA at a crucial time, since the committee’s role is expected to evolve as part of the forthcoming reform of the common fisheries policy.
Hän tarttuu komitean ruoriin varsin kriittisessä vaiheessa, sillä sen tehtävät muuttuvat seuraavassa YKP:n uudistuksessa.
No 50 February 2011
Nro 50 helmikuu 2011
Marine data: a single network for users
Merialan tiedot: keskitetty verkko käyttäjille
Aquaculture: European organic standards
Vesiviljely: EU:n luomumerkki
Consultation on reform: the last lap
YKP:n uudistus: kuuleminen loppusuoralla
Med Seafood & Processing, Rimini (Italy), 1922 February 2011 > For more information: Website: www.medseafood.it Calendar Editorial Fact file
Med Seafood & Processing, Rimini (Italia), 19.–22. helmikuuta 2011 > Lisätiedot: Internet: www.medseafood.it Kalenteri Pääkirjoitus Asiakirja
Marine Knowledge 2020 strategy: for smart and sustainable growth
Meriosaaminen 2020: strategia älykkääseen ja kestävään kasvuun
Sinaval-Eurofishing, Bilbao (Spain), 12-14 April 2011 > For more information: Website: www.bilbaoexhibitioncentre.com 7
Sinaval-Eurofishing, Bilbao (Espanja), 12.–14. huhtikuuta 2011 > Lisätiedot: Internet: www.bilbaoexhibitioncentre.com 7
Reform: heading towards 2013
YKP:n uudistus 2013: hyvässä vauhdissa
Gdansk and Gdynia: two ports expanding side-by-side
Gdansk ja Gdynia: naapurisatamat kehityksen pyörteessä
Committee on Fisheries, European Parliament, Brussels (Belgium)• 1 February 2011• 15-16 March 2011• 12-13 April 2011 > For more information: Website: www.europarl.europa.eu E-mail: ip-PECH@europarl.europa.eu 10-11
Euroopan parlamentin kalatalousvaliokunta, Bryssel (Belgia)• 1. helmikuuta 2011• 15. ja 16. maaliskuuta 2011• 12. ja 13. huhtikuuta 2011 > Lisätiedot: Internet: www.europarl.europa.eu S-posti: ip-PECH@europarl.europa.eu 10-11
A common standard for European organic aquaculture
EU:n yhteiset vaatimukset luonnonmukaiselle vesiviljelylle
Agriculture and Fisheries Council of the European Union• 21-22 February 2011 (Brussels)• 17-18 March 2011 (Brussels)• 14-15 April 2011 (Luxembourg) > For more information: Website: www.consilium.europa.eu Note to readers We welcome your comments or suggestions at the following address: European Commission – Directorate-General for Maritime Affairs and Fisheries – Information, communication, inter-institutional relations, evaluation and programming Unit – Rue de la Loi/Wetstraat 200 – B-1049 Brussels or by fax to: (+ 32) 2 299 30 40 with reference to Fisheries and aquaculture in Europe. E-mail: fisheries-magazine@ec.europa.eu
Euroopan unionin maatalous- ja kalastusneuvosto• 21. ja 22. helmikuuta 2011 (Bryssel)• 17. ja 18. maaliskuuta 2011 (Bryssel)• 14. ja 15. huhtikuuta 2011 (Luxemburg) > Lisätiedot: Internet: www.consilium.europa.eu Huomautus lukijoille Voitte lähettää meille kommenttejanne ja ehdotuksianne osoitteeseen Euroopan komissio, meri- ja kalastusasioiden pääosasto – Viestintä- ja tiedotusyksikkö Rue de la Loi 200 – B-1049 Bruxelles tai faksilla numeroon (+ 32) 2 299 30 40 – varustettuna merkinnällä Kalastus ja vesiviljely Euroopassa.
The Commission has not, save where otherwise stated, adopted or in any way approved any view appearing in this publication and statements should not be relied upon as statements of the Commission’s or the Maritime Affairs and Fisheries DG’s views.The Commission does not guarantee the accuracy of the data included in this publication, nor does the Commission or any person acting on its behalf accept responsibility for any use made thereof.© European Union, 2011Reproduction is authorised provided the source is acknowledged.Cover photo: © Lionel Flageul
Mitkään tässä julkaisussa esitetyistä näkökannoista eivät ole – ellei toisin mainita – komission omia tai sen vahvistamia näkökantoja, eikä julkaisussa esitettyjä näkemyksiä voida pitää komission tai meri- ja kalastusasioiden pääosaston omina näkemyksinä. Komissio ei myöskään vastaa julkaisuun sisältyvien tietojen oikeellisuudesta, eikä komissio eivätkä ketkään komission nimissä toimivat henkilöt ole vastuussa julkaisun mahdollisesta käytöstä.© Euroopan unioni, 2011Tekstin jäljentäminen on sallittua, kunhan lähde mainitaan.Kannen kuvat: © Lionel Flageul
Marine Knowledge 2020: enhancing understanding of our seas and oceans to stimulate competitiveness and growth
Meriosaaminen 2020: meritieto kasvun ja kilpailukyvyn edistäjänä
Fisheries, coastal development, navigation and offshore energy generation all take place in the seas and oceans; they have an impact on the marine environment, but also require knowledge of this environment to continue to develop on a sustainable basis.
Kaikki merelliset toiminnot, kuten kalastus, rannikoiden kehittäminen, merenkulku ja energiantuotanto, vaikuttavat meriympäristöön. Toimintojen kestävä kehittäminen edellyttää tämän ympäristön hyvää tuntemusta.
The marine consequences of climate change, such as changes of temperature, salinity and flow, affect not only coasts but also inland areas.
Ilmastonmuutoksen vaikutukset, kuten meren lämpötilan, suolaisuuden ja virtausten muutokset, tuntuvat paitsi rannikoilla myös sisämaassa.
At the same time, technological advances offer new opportunities to benefit, sustainably and responsibly and in the interest of humanity, from the many still largely untapped marine resources.
Tekniikan kehitys tarjoaa jatkuvasti uusia mahdollisuuksia meren runsaiden, vielä paljolti hyödyntämättömien luonnonvarojen käyttämiseen kestävästi ja vastuullisesti ihmiskunnan hyväksi.
To understand these changes, foresee future developments and unlock this potential, there is a need to study the past and present changes in the oceans.
Näiden muutosten ymmärtäminen, tulevien kehityssuuntausten ennakointi ja merten potentiaalin hyödyntäminen vaatii perehtymistä merten ja valtamerten menneeseen ja nykyiseen kehitykseen.
This realisation prompts European public bodies to spend more than one billion euro every year collecting marine data, in particular to ensure safe navigation, protect coasts, discover new biomaterials and assess fish stocks.
EU:n viranomaiset ovat jo tiedostaneet tämän. Siksi ne osoittavat vuosittain noin miljardi euroa varoja meriympäristöä koskevien tietojen keruuseen esimerkiksi merenkulun turvallisuuden varmistamiseksi, rannikoiden suojelemiseksi, uusien biomateriaalien etsimiseksi ja kalakantojen tilan arvioimiseksi.
However, at present, such data are too diffuse, not shared as much as they could be and too fragmented in terms of standards, formats and nomenclature.This situation restricts opportunities to develop innovative new products and services based on such data.
Nämä tiedot ovat kuitenkin nykyisin aivan liian hajanaisia ja tietojenvaihto liian vähäistä, ja lisäksi tietojen standardit, muoto ja luokittelu vaihtelevat. Tämä tilanne heikentää mahdollisuuksia kehittää meritietojen pohjalta uusia innovatiivisia tuotteita ja palveluja.
A large majority of professionals in this area are convinced that action at European Union level is the only way to enable those whose work relies on rapidly available marine data to achieve the goals of sustainable and smart growth set by the Europe 2020 strategy.
Suurin osa alan ammattilaisista katsookin, että Eurooppa 2020 strategiassa tarkoitetun kestävän ja älykkään kasvun tavoitteet voidaan saavuttaa vain sellaisella EU:n tasolla toteutettavalla toimella, jolla meriympäristöä koskevat tiedot asetetaan nopeasti ammattilaisten saataville.
The European Commission’s proposal detailed in this issue shows how an integrated approach relying on a wide range of legal instruments can contribute to the gradual creation of a structure that collects and assembles observations in order to offer stakeholders a full set of marine data that meets their needs.
Tässä numerossa esittelemässämme Euroopan komission ehdotuksessa osoitetaan, miten laajasta valikoimasta oikeudellisia välineitä muodostuvalla integroidulla lähestymistavalla pystytään vähitellen luomaan yhteinen rakenne, jossa meriympäristöstä voidaan kerätä ja koota havaintotietoja ja järjestää niistä kattavia tietokokoelmia sidosryhmien tarpeisiin.
All these measures will give industry and public bodies the means to attain the vital economic growth objectives of the Europe 2020 strategy.
Näillä toimenpiteillä pyritään tarjoamaan yrityksille ja viranomaisille keinoja saavuttaa Eurooppa 2020 strategiassa määritellyt keskeiset talouskasvun tavoitteet.
Reform of the common fisheries policy is also running its course, with a view to implementation at the start of 2013.
Yhteisen kalastuspolitiikan uudistuksen valmistelut ovat hyvässä vauhdissa, ja sen on määrä tulla voimaan vuoden 2013 alussa.
2010 came to a close with the final round of consultations.
Viimeinen kuulemiskierros järjestettiin vuoden 2010 lopussa.
Fisheries stakeholders met last November in Brussels, where some demonstrated that another future is possible for European fisheries.
Kuuleminen antoi toivoa siitä, että Euroopan kalastusalalla voi olla toisenlainen tulevaisuus.
The article in this issue gives further details.
Kerromme tästä lisää seuraavilla sivuilla.
Marine Knowledge 2020 strategy: for smart and sustainable growth e y a ck ic kM © M
Meriosaaminen 2020: strategia älykkääseen ja kestävään kasvuun e y ac k i ck M © M
Improving knowledge of the seas and oceans that make up more than two thirds of our planet is crucial for giving European academia and industry the means to develop innovative products and services and to achieve the European Union’s growth targets for 2020.
Kaksi kolmannesta maapallosta on meren peitossa. Meriympäristön tuntemusta olisi parannettava, jotta tutkijat ja teollisuus voisivat kehittää innovatiivisia tuotteita ja palveluja ja auttaa saavuttamaan EU:n kasvutavoitteet vuodeksi 2020.
One of the three cross-cutting tools of the European Union’s integrated maritime policy is the development of a marine data and observation network.
Meriympäristön tieto- ja seurantaverkon kehittäminen on yksi EU:n yhdennetyn meripolitiikan kolmesta monialaisesta välineestä.
At present, the collection of marine data is highly fragmented and data sharing is limited.
Meritietojen keruu on kuitenkin nykyisin liian hajanaista ja tietojenvaihto liian vähäistä.
A recent communication from the European Commission focuses on solutions to this problem.
Juuri näihin ongelmiin äskettäin julkaistussa komission tiedonannossa etsitään ratkaisuja.
The marine environment has a tremendous influence on Europeans’daily life.
Meriympäristö vaikuttaa merkittävästi EU:n kansalaisten jokapäiväiseen elämään.
Each and every one of us is dependent on what happens on or in the seas.
Olemme kaikki riippuvaisia merten tilasta ja kehityksestä.
Ocean currents affect the climate.
Merivirrat säätelevät ilmastoamme.
Fisheries and aquaculture are an important source of protein-rich foods.
Merkittävä osa ravintomme valkuaisaineista on peräisin kalastus- ja vesiviljelytuotteista.
A large part of global trade is transported by oceans and the energy we consume will increasingly come from the sea.
Meritse kulkee huomattavia maailmankaupan liikennevirtoja. Yhä suurempi osuus kuluttamastamme energiasta tuotetaan merestä.
Making the most of all this potential requires better knowledge and understanding of its evolution.
Kaiken tämän potentiaalin hallinta on välttämätöntä, jotta meriä ja niiden kehitystä voitaisiin paremmin ymmärtää.
Thousands of European scientists tackle that task day by day, tracking the state of fish stocks, pollution, currents, seabeds, etc.
Siksi tuhannet tutkijat seuraavat päivittäin esimerkiksi kalakantojen tilaa ja epäpuhtauksien, merivirtojen ja merenpohjan kehitystä Euroopassa.
The production of marine knowledge begins with observation of the seas and oceans.
Meritietojen tuottaminen aloitetaan merten ja valtamerten seurannalla.
Fisheries research institutes take samples to learn about the distribution of different age groups in fish stocks; oceanographers bore cores of sediments to study their composition; maritime traffic surveillance centres monitor shipping routes by satellite and radar to improve the organisation of junctions and difficult corridors.
Kalantutkimuslaitokset ottavat kalanäytteitä kalakannan ikäjakauman selvittämiseksi, merentutkijat tekevät kairauksia sedimenttiin tutkiakseen sen koostumusta, meriliikenteen seurantakeskukset tarkkailevat satelliitin ja tutkan avulla alusten reittejä parantaakseen vaikeiden risteyskohtien ja väylien järjestelyjä.
This is what is known as data collection.
Tätä kutsutaan tiedonkeruuksi.
The data are then analysed and classified to create information and knowledge.
Kerätyt tiedot analysoidaan ja luokitellaan tietämyksen ja osaamisen lisäämiseksi.
The following phase concerns the exploitation of knowledge.
Seuraava vaihe on osaamisen hyödyntäminen.
Scientists use this data to draw knowledge or applications from it.
Tutkijat hyödyntävät tietoja oppiakseen niistä uutta tai soveltaakseen niitä käytäntöön.
Data from fisheries samples are used to determine the quantities of fish that can be caught from a given stock.
Kalanäytteistä voidaan määrittää, kuinka suuri määrä kalaa kannasta voidaan pyytää.
Data from marine sediments are used to identify biodiversity loss and to determine the causes based on the presence of different types of pollution.
Merisedimenttiä koskevien tietojen avulla voidaan tutkia biologisen monimuotoisuuden heikentymistä ja selvittää jonkin tietyn merestä havaitun epäpuhtauden esiintymisen syitä.
Maritime traffic data are used to identify navigation corridors and to improve the organisation of maritime traffic and maritime spatial planning.
Meriliikenteen seurantatiedot auttavat määrittämään laivareittejä sekä parantamaan meriliikenteen organisointia ja merialueiden suunnittelua.
The Marine Knowledge 2020 strategy aims to make data from observation of the marine environment available to all users through an integrated and interconnected computerised network.
Meriosaaminen 2020 -strategian tavoitteena on tuoda meriympäristön seurantatiedot kaikkien käyttäjien saataville integroidun tietoverkon kautta.
The Marine Knowledge 2020 strategy (1) focuses on the phase of data collection, analysis, assembly, storage and availability to scientists responsible for using them.
”Meriosaaminen 2020” (1) on strategia merialan tietojen keruusta, analysoinnista, luokittelusta, säilyttämisestä ja saattamisesta tutkijoiden hyödynnettäväksi.
A consultation of stakeholders who use these data in industry, universities and public services identified obstacles to optimal exploitation of the data collected.
Meritietoja käyttäville teollisuuden, tutkimuslaitosten tai virastojen ammattilaisille järjestettiin julkinen kuuleminen, jossa todettiin, että kerättyjen tietojen tehokkaan käytön tiellä on useita esteitä.
(1) COM(2010) 461 – Communication on Marine Knowledge 2020. Marine data and observation for smart and sustainable growth.
(1) Komission tiedonanto ”Meriosaaminen 2020: Meritiedolla ja seurannalla älykkääseen ja kestävään kasvuun”, KOM(2010) 461.
EMODnet: the network of networks
EMODnet: verkkojen verkko
The commitment to create a single gateway to marine data will become a reality in a network dubbed the European Marine Observation and Data Network (EMODnet).
Merialan tietojen yhteistä käyttöä varten aiotaan luoda keskitetty järjestelmä, Euroopan meripoliittinen seurantakeskus ja tietoverkko (EMODnet), englanniksi European Marine Observation and Data Network.
The aim is to make EMODnet an integrated and interoperable network through which users will have access to all European marine data, observations and statistics.
Se on integroitu ja yhteentoimiva verkko, jonka välityksellä käyttäjät pääsevät hyödyntämään kaikkia Euroopan meriympäristöön liittyviä tietoja, havaintoja ja tilastoja.
It will in fact be a system of systems, since EMODnet is meant to bring together all existing and future marine observation systems.
Oikeastaan EMODnet on järjestelmien järjestelmä, jonka tehtävänä on yhdistää nykyiset merialan seurantajärjestelmät toisiinsa tai luoda uusia järjestelmiä.
For such a network to be effective and to fulfil its goal of providing single and rapid access, all its data will have to be formatted in the same way.
Jotta EMODnet toimisi mahdollisimman tehokkaasti ja täyttäisi tehtävänsä nopeana keskitettynä tietojärjestelmänä, kaikkien siihen sisältyvien tietojen on oltava samassa muodossa.
EMODnet therefore requires the development of a common data policy, including the creation of common monitoring protocols, common quality standards, description formats, etc.
Siksi EMODnetin perustaminen edellyttää yhteisen tietojenkäsittelypolitiikan kehittämistä. Sitä varten on toisin sanoen laadittava yhteiset tarkastusmenettelyt, yhteiset laatuvaatimukset ja yhteiset tietojen kuvaukset.
It is based on the INSPIRE Directive.
Se perustuu EU:n paikkatietoinfrastruktuuria koskevaan INSPIRE-direktiiviin.
This major undertaking is currently in the testing stage with development of the prototype ur-EMODnet.
Tämä merkittävä uudistus käynnistetään ur-EMODnet-prototyypin kehittämisellä.
The prototype is being built by laboratories divided into four thematic groups: hydrography/bathymetry, geology, biology and chemistry.
Prototyyppiä rakennetaan laboratorioiden muodostamissa temaattisissa ryhmissä. Ryhmiä on neljä: hydrografian/batymetrian, geologian, biologian ja kemian ryhmät.
The groups are currently assembling and organising existing data and making them accessible to all users through four thematic portals.
Ne keräävät parhaillaan olemassa olevia tietoja, kokoavat niitä ja asettavat ne kaikkien saataville neljän aihekohtaisen portaalin kautta.
In the process, data are being harmonised in terms of format and quality.
Ne vastaavat myös tietojen muodollisesta ja laadullisesta yhdenmukaistamisesta.
This involves a great deal of coordination and evaluation.
Urakka vaatii valtavasti koordinointia ja arviointia.
The final assessment in 2013 will help create a blueprint for the future development of this network.
Verkon tulevaa kehittämistä aletaan suunnitella vuonna 2013 tehtävän lopullisen arvioinnin perusteella.
By 2013, the number of sea basins covered and the number of parameters taken into account will increase to permit broader conclusions and gradual widening of the scope of the prototype.
Huomioon otettavien merialueiden ja parametrien lukumäärää lisätään vuoteen 2013 mennessä niin, että pystytään tekemään tiedoista pidemmälle meneviä päätelmiä ja vähitellen laajentamaan prototyypin soveltamisalaa.
Certain conclusions on the future network can already be drawn from progress achieved to date.
Työt ovat edenneet jo sen verran pitkälle, että tulevasta verkosta voidaan jo tässä vaiheessa esittää joitakin linjauksia.
It is now clear that the data collection philosophy will have to evolve: marine data is collected and formatted at present with a specific purpose in mind (for example, to estimate a fish stock).
Tiedonkeruun periaatteita joudutaan varmasti muuttamaan: tähän asti merialan tietoja on kerätty aina johonkin tiettyyn tarkoitukseen (esimerkiksi kalakantojen arviointiin), mutta tulevaisuudessa tietojen on oltava neutraaleja, jotta ne soveltuisivat moneen käyttöön.
In the future, data will have to be more neutral and exploitable for different purposes. They will have to remain associated with their source, responsible for their protection.
Lisäksi tiedot on pidettävä mahdollisimman lähellä niiden lähteitä, jotka vastaavat niiden suojelusta.
For the purposes of this future network, data will have to be grouped according to themes (for example: geological layers or chemical contaminants).
Tiedot järjestetään verkkoon aihepiireittäin (esim. geologiset kerrostumat tai kemialliset saastuttajat).
The collection and classification of data will also have to be coordinated at the levels of regional seas and by a central secretariat.
Tietojen keruu ja luokittelu on koordinoitava asianmukaisesti sekä aluemerien että verkon sihteeristön tasolla.
Integrating networks isheries and a qu ac ul t ur F y 2011 I e br ua rI F
Verkkojen yhdistäminen al as tu s ja v K uu 2011 I
The first obstacle is ascertaining what data already exists.
Ensinnäkin käyttäjien on vaikea saada selville, mitä tietoja on jo olemassa.
There is no system for notifying users about what data has been collected.
Käytössä ei ole mitään järjestelmää, jossa ilmoitettaisiin merialan tietojen keruutoimista.
It is therefore entirely possible, for instance, for two research institutes from two different countries to collect samples in the same sea.
Esimerkiksi useat eri valtioita edustavat tutkimuslaitokset saattavat ottaa näytteitä samalta merialueelta.
Nor are there any common rules on data storage.
Myöskään tietojen arkistoinnissa ei noudateta yhteisiä sääntöjä.
How long are data kept and are available before being deleted?
Kuinka pitkään tietoja säilytetään ja kuinka kauan ne ovat saatavilla, ennen kuin ne hävitetään?
The second obstacle is restricted access to certain data. Rules of procedure prohibit some organisations from transferring their data beyond their own walls.
Toiseksi tietojen käyttöä on toisinaan rajoitettu.Tietyissä laitoksissa on nimittäin käytäntönä, ettei kerättyjä tietoja saa luovuttaa ulkopuolisille.
Their use by other organisations or by external scientists therefore becomes very difficult and obtaining authorisations takes time.
Sen vuoksi muiden laitosten tai tutkijoiden on hyvin vaikea saada tietoja käyttöönsä, ja lupien hakeminen vie aikaa.
This is the philosophy that underpins the integrated maritime policy.
Tämä juuri on yhdennetyn meripolitiikan perusajatus.
The creation of such a data and observation network is one of the three cross-cutting tools of the European Union’s integrated maritime policy, along with maritime spatial planning and integrated maritime surveillance.
Yhteisen tieto- ja seurantaverkon perustaminen on merten aluesuunnittelun ja yhdennetyn merivalvonnan ohella yksi EU:n yhdennetyn meripolitiikan monialaisista välineistä.
The third obstacle is data compatibility.
Kolmas este liittyy tietojen vertailukelpoisuuteen.
From one country to the next, there are different ways of collecting, describing, measuring, classifying and storing data, of rounding figures, and so on.
Esimerkiksi tietojen keruu-, kuvaus-, mittaus-, luokitus- ja säilytystavoissa ja lukujen pyöristyksessä on eroja eri maiden välillä.
Implementing similar data collected by two different organisations can sometimes represent a sizeable challenge.
Samantyyppisten tietojen hyödyntäminen voi toisinaan aiheuttaa hankaluuksia, jos ne on kerätty kahdessa eri laitoksessa.
The three objectives of such integration are to reduce costs and delays involved in accessing data, to boost competitiveness and innovation by offering wider access to quality, rapidly available and consistent marine data, and to improve the reliability of knowledge of the seas and oceans.
Meriosaamisen yhdistämisellä on kolme tavoitetta: vähennetään tietojen käyttäjille aiheutuvia kustannuksia ja viivästyksiä, lisätään kilpailua ja innovointia tarjoamalla laajemmat käyttöoikeudet nopeasti saatavilla oleviin johdonmukaisiin ja laadukkaisiin tietoihin ja vähennetään meriosaamiseen liittyvää epävarmuutta.