natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Indicators have to reflect sitespecific features and programme criteria in order to bemeaningful.
Indikaattoreiden on heijastettavakullekin paikalle ominaisia piirteitä ja ohjelmien kriteerejä ollakseen mielekkäitä.
General indicators tend to be less reliableabout the performance of specific policies.
Yleiset indikaattorit eivätyleensä kerro yhtä luotettavasti tiettyjen politiikkojenvaikutuksesta.
The development of agrienvironment indicators wasdescribed in a communication on indicators for the integration of environmental concerns into the common
Maatalouden ympäristöindikaattoreiden kehittämistäkuvataan komission tiedonannossa Ympäristöasioidenyhdentämistä yhteiseen maatalouspolitiikkaan koskevat
3 1 agricultural policy (
3 1 indikaattorit (
This has been followed up by a concerns into the common agricultural policy’(32), whichoutlines steps required to improve understanding andmonitoring of the impact of policies on the environmentand biodiversity in agricultural areas.
Ympäristöindikaattoreiden avulla voidaan ymmärtää paremminmaatalouden ja ympäristön alan monimutkaisia kysymyksiä, osoittaa kehityskulkuja ja tuottaa kvantitatii- koskeviin indikaattoreihin tarvittavat tilastotiedot (32),jossa esitellään toimia, joiden avulla voidaan paremminymmärtää ja seurata ympäristöä ja biologista monimuotoisuutta koskevien politiikkojen vaikutuksia maatalousalueilla.
To improve,develop and compile the agrienvironment indicatorsidentified by these two communications at the appropriate geographical level, the IRENA (33) project has beenlaunched (September 2002).
Syyskuussa 2002 käynnistettiin IRENA-hanke (33) näissä kahdessa tiedonannossa määriteltyjenmaatalouden ympäristöindikaattoreiden parantamiseksi,kehittämiseksi ja kokoamiseksi asianmukaisella maantieteellisellä tasolla.
The project is a collaborative effort between the Directorates-General for Agriculture, Environment, Eurostat, the Joint Research Centre and the European Environment Agency which isresponsible for the coordination.
Hanke toteutetaan maatalouden jaympäristöasioiden pääosastojen, Eurostatin, Yhteisentutkimuskeskuksen ja Euroopan ympäristökeskuksenyhteistyönä viimeksi mainitun huolehtiessa sen koordinoinnista.
The final output of theproject will be an indicator report and an indicator-basedassessment to be presented by December 2004.
Hankkeen lopputuloksena saadaan indikaattoriraportti ja indikaattoripohjainen arviointi, jotkaesitellään joulukuuhun 2004 mennessä.
Text finishedin December 2003
Lopullinen versio on laadittu 2003.
,!7IJ2I9-egeagc!
Painettu kierrätyspaperille.
European Commission Agriculture and Rural Development
Euroopan komissio
RURAL DEVELOPMENT IN THE EUROPEAN UNION
MAASEUDUN KEHITTÄMINEN EUROOPAN UNIONISSA
Europe Direct is a service to help you findanswers to your questions about the European Union New freephone number:0080067891011
Europe Direct -palvelu auttaa sinua löytämäänvastaukset EU:hun liittyviin kysymyksiisi
© European Communities, 2003Reproduction is authorised provided the source is acknowledged.
Uusi yhteinen maksuton palvelunumero:00 800 6 7 8 9 10 11
A great deal of additional information onthe European Union is available on the Internet.
Suuri määrä muuta tietoa Euroopan unionista on käytettävissä Internetissä Europa-palvelimen kautta (http://europa.eu.int).
Luxembourg: Office for Official Publications of the European Communities, 2003
©Euroopan yhteisöt, 2004Tekstin jäljentäminen on sallittua, kunhan lähde mainitaan.
The EU’s common agricultural policy (CAP)has been developing in recognition of this.Over recent years the policy has shifted fromsupporting production to supporting producers’income directly and towards the objective ofsustainable agriculture. An important part ofthis reform process is the encouragement thatfarmers receive, via rural development measures,to adjust their businesses, land managementmethods and agricultural practices to society’sdemands.
Maaseudun kehittäminen Euroopan unionissa ja kohti kestävän maatalouden tavoitetta.Tärkeä osa tätä uudistusprosessia on auttaaviljelijöitä kestävään kehitykseen pyrkivientoimenpiteiden kautta mukauttamaan yritystoimintaansa, viljelymenetelmiään ja maatalouskäytäntöjään unionin nykyisiin vaatimuksiin.
Rural development policy increasingly targets individuals and groups, otherthan farmers, who are active in these areas inorder to promote the integrated and sustainabledevelopment of rural areas.
Maaseudun kehittämispolitiikkakohdentuu viljelijöiden ohella yhä enemmänsellaisiin henkilöihin ja ryhmiin, jotka toimivat aktiivisesti näillä aloilla maaseutualueiden yhdennetyn ja kestävän kehityksen edistämiseksi.
Rural areas cover 80% of the European Union’s (EU) territory and are home to appro-ximately25% of its population.
Noin 80 prosenttia Euroopan unionin alueestaon maaseutua, ja noin 25 prosenttia unioninväestöstä asuu maaseudulla.
A distinguishingfeature of Europe’s rural areas is their diversity both in geographical and landscape features, and in the different challenges theyface.
Euroopan maaseutualueiden erityispiirteenä on niidenmaantieteellinen ja maisemallinen moninaisuus ja erilaiset haasteet, jotka vaihtelevatmaatalouden rakennemuutoksesta, syrjäisestäsijainnista, heikosta palvelutarjonnasta javäestökadosta maaseudulle suuntautuvaanmuuttoliikkeeseen ja luonnonympäristöönkohdistuviin paineisiin etenkin kaupunkienlähellä sijaitsevilla maaseutualueilla.Euroopan kansalaiset arvostavat maaseutualueita erilaisen maiseman ja elämänlaaduntarjoajina erittäin kaupungistuneessa yhteiskunnassa.
These range from restructuring of theagricultural sector, remoteness, poor serviceprovision and depopulation to populationinflux and pressureon the natural environment, particularly in rural areas near tourban centres.
Viime vuosina ympäristön kestävän kehityksen, maaseudun elinkeinojen kannattavuuden, elintarvikkeiden laadun ja eläinten terveyden ja hyvinvoinnin kaltaiset aiheet ovatolleet yhä korostetummin esillä keskusteluissa.
European citizens value ruralareas as offering an alternativelandscape andquality of life in their highly urbanisedsociety.
Maataloustuotteiden kaupan muuttuvattoimintamallit, huoli maataloustukienaiheuttamasta budjettirasituksesta ja uusienjäsenvaltioiden sopeuttaminen merkitsevät,ettei EU voi jatkaa tuotannon tukemista entiseen tapaan.
In recent years issues such as environmentalsustainability, the viability of rural economies,food quality, animal health and welfare standards have become more prominent.Changing patterns of agricultural trade, concernover the budgetary cost of supporting farmersand the need to accommodate new Member States mean that the EU cannot continue tosubsidise production as it has previously.
Kaikki nämä tekijät ovat johtaneet siihen, että YMP on vähitellen painottumassa maaseudun kehittämistoimenpiteidenlujittamiseen.
Allof these factors have led to the emphasis of the CAP shifting gradually in favour of the reinforcement of rural development measures.Several CAP reform agreements, notably thoseof March 1999 (known as ‘Agenda 2000’) and June 2003, have marked this change ofemphasis.
Painopisteen muutos on näkynyt useissa, etenkin maaliskuussa 1999(”Agenda 2000”) ja kesäkuussa 2003 tehdyissä YMP:n uudistamista koskeneissa sopimuksissa.
Although in most rural areas the primary sector has become less important in terms ofits economic weight and share in employment,agriculture and forestry are the main landusers and play a key role in the managementof the natural resources in rural areas and indetermining the rural landscape and culturalheritage.
Vaikka maataloustuotannon taloudellinenmerkitys ja sen osuus työpaikoista on useimmilla maaseutualueilla pienentynyt, suurinosa maaseutualueiden pinta-alasta on edelleen maa- ja metsätalouskäytössä. Maa- jametsätaloudella onkin keskeinen asema maaseudun luonnonvarojen hoitamisessa sekämaaseutumaiseman ja kulttuuriperinnönmuovaamisessa.
Even with its reduced share in theoverall economic activities in rural areas theseinterdependencies mean that agriculture stillhas a valuable contribution to make to thesocioeconomic development of rural areas andfull realisation of the growth potential of ruralareas.
Vaikka tuotantosektorinosuus maaseutualueiden elinkeinotoiminnasta on vähentynyt, näiden keskinäisten riippuvuuksien takia maataloudella on yhä huomattava merkitys maaseutualueiden sosioekonomisessa kehityksessä ja niiden kasvupotentiaalin täysimittaisessa toteuttamisessa.
The strengthening of EU rural developmentpolicy has become an overall EU priority.
Maaseudun kehittämispolitiikan vahvistamisesta on tullut yksi EU:n yleisistä prioriteeteista.
Theconclusions of the Göteborg European Councilof June 2001 make this clear: ‘During recentyears, European agricultural policy has givenless emphasis to market mechanisms andthrough targeted support measures becomemore oriented towards satisfying the generalpublic’s growing demands regarding foodsafety, food quality, product differentiation,animal welfare, environmental quality andthe conservation of nature and the countryside’.
Kesäkuussa 2001 kokoontuneen Göteborgin Eurooppa-neuvoston päätelmissätehtiin tämä selväksi toteamalla, että markkinamekanismien merkitys yhteisön maatalouspolitiikassa on viime vuosina vähentynyt japolitiikka on kohdennettujen tukitoimienkautta alkanut yhä enemmän suuntautuakansalaisten jatkuvasti kasvavien vaatimusten täyttämiseen elintarviketurvallisuuden,elintarvikkeiden laadun, tuotteiden eriyttämisen, eläinten hyvinvoinnin, ympäristön laadun sekä luonnon ja maaseutumaiseman suojelun aloilla.
The viability of rural areas cannot depend onagriculture alone, but to ensure agriculture’srole in protecting the rural environment, inproducing safe and high quality food and incontributing to maintaining the attractivenessof rural areas for young people and new residents, rural development policy has toplace agriculture in its broader rural context.Equally, rural development policy has anessential role to play in promoting the viablerural areas and communities on which ahealthy agricultural sector depends.
Maaseutualueiden elinkelpoisuus ei voi ollayksin maataloustuotannon varassa, vaanmaatalouden tehtävänä on myös suojellamaaseutuympäristöä, tuottaa turvallisia jalaadukkaita elintarvikkeita ja auttaa pitämään maaseutu houkuttelevana nuorisolle jauusille asukkaille. Tämän vuoksi maatalouttaonkin tarkasteltava laajemmassa yhteydessä.Maaseudun kehittämispolitiikan keskeisenätehtävänä on myös edistää maaseutualueidenja -yhteisöjen elinkelpoisuutta, josta maataloussektorin terve kehitys on riippuvainen.
The present document summarises the mainfeatures of rural development policy following Agenda 2000 and the CAP reform agreementof June 2003.
Tässä asiakirjassa esitetään yhteenveto maaseudun kehittämispolitiikan pääpiirteistä Agenda 2000 -strategian ja kesäkuussa 2003tehdyn YMP:n uudistamista koskevan sopimuksen jälkeen.
Rural development – some recent key dates
Maaseudun kehittäminen – tärkeitä päivämääriä
• European Conference on Rural Development (Cork, November 1996).
• Maaseudun kehittämistä käsittelevä eurooppalainen konferenssi (Cork, marraskuu 1996).
The reform agreement reached at the Berlin ‘Summit’of EU leaders in March 1999 as part of the ‘Agenda2000’ strategy was a major landmark in the CAP’sdevelopment, particularly in terms of rural development policy.
Berliinissä maaliskuussa 1999 pidetyssä EU-johtajienhuippukokouksessa tehty Agenda 2000 -strategiaanliittyvä uudistussopimus oli tärkeä virstanpylväsyhteisen maatalouspolitiikan kehityksessä varsinkinmaaseudun kehittämispolitiikan kannalta.
Much preparation and consultation,including an important rural development conferencein Cork, Ireland in 1996, involving all stakeholders inthe rural economy, preceded elaboration of the Agenda 2000 strategy.
Agenda2000 -strategian eteen tehtiin paljon valmistelu- jakonsultointityötä muun muassa Corkissa Irlannissavuonna 1996 järjestetyssä tärkeässä maaseudunkehittämistä käsittelevässä konferenssissa, johonosallistui toimijoita kaikilta maaseudun elinkeinoelämän aloilta.
The eventual agreement reinforced rural development policy in several ways.
Näin aikaansaatu sopimus lujitti maaseudun kehittämispolitiikkaa monellakin tavalla.
•Agenda 2000 CAP reform(Berlin, March 1999)– made rural development policy applicable in allrural areas of the EU; brought together the previous nine instrumentsinto a single legal framework for rural development (Council Regulation(EC) No 1257/1999); and, increasedfinancialresources for rural development.
• Agenda 2000 ja YMP:n uudistus (Berliini,maaliskuu 1999)– maaseudunkehittämispolitiikka ulotettiin koskemaan kaikkia EU:n maaseutualueita, entiset yhdeksäntukivälinettä yhdistettiin samaan maaseudunkehittämistä koskevaan puitesäädökseen(neuvoston asetus (EY) N:o 1257/1999) jamaaseudun kehittämiseen osoitettuja varojakorotettiin.
CAP Pillar 1 and 2 concept introduced.
Lisäksi otettiin käyttöön yhteisenmaatalouspolitiikan ensimmäisen ja toisen pilarinkäsitteet.
•January 2000-December 2006:duration of current generation of national and regional programmes including rural development measures.
• Tammikuusta 2000 joulukuuhun 2006:maaseudun kehittämistoimenpiteitä sisältävienkansallisten ja alueellisten ohjelmien nykyinensukupolvi.
The rural development policy introduced by Agenda 2000established a sustainable framework for the future ofrural areas throughout the EU, complementing reforms inmarket sectors in promoting a competitive, multifunctionalagricultural sector and encouraging alternative sources ofincome in rural areas as well as bolstering agri-environ-ment measures.
Agenda 2000 -strategian yhteydessä käyttöön otettumaaseudun kehittämispolitiikka loi kestävät puitteetmaaseutualueiden tulevaisuudelle kaikkialla unionissa.Se täydensi markkinoiden eri aloilla tehtyjä uudistuksiaedistämällä kilpailukykyistä ja monitoimista maataloutta,kannustamalla maaseudun vaihtoehtoisia tulonlähteitäsekä vahvistamalla maatalouden ympäristötoimenpiteitä.
The guiding principles of the new policywere: decentralisation of responsibility; and, flexibility ofprogramming based on a ‘menu’ of actions to be targetedand implemented according to Member States’ and regions’specific needs, and able to take into account the diversityof rural areas within the EU.
Uuden politiikan päälinjoja ovat vastuun hajauttaminen ja joustava ohjelmasuunnittelu, joka perustuu valikoimaan kunkin jäsenvaltion ja alueen erityistarpeidenmukaan kohdennettuja ja toteutettuja toimenpiteitä.Tällä tavoin voidaan ottaa huomioon maaseutualueidenmoninaisuus Euroopan unionissa.
• Göteborg European Council (June 2001)tookreform forward, agreeing that, amongst its objectives, the CAP should contribute to sustainabledevelopment by ‘increasing its emphasis onencouraging healthy, high quality products, environmentally sustainable productionmethods,including organic production, renewable rawmaterials and the protection of biodiversity’.
Uuden maaseudun kehittämispolitiikan tavoitteena onparantaa EU:n eri tukimuotojen yhdentymistä, jotta kehitysetenisi joustavasti ja tasapainoisesti Euroopan kaikilla maaseutualueilla. Uudistuksen päätavoitteet ovat seuraavat:
The new rural development policy aimed to improve integration between the different types of EU assistance,helping to ensure smooth and balanced development inall European rural areas.
• Göteborgin Eurooppa-neuvosto (kesäkuu 2001)vei uudistusta askeleen pidemmälletunnustamalla, että yhteisen maatalouspolitiikanolisi tavoitteidensa mukaisesti edistettäväkestävää kehitystä ”asettamalla uudistuksenpainopisteeksi terveelliset ja korkealaatuisettuotteet, ympäristön kannalta kestävättuotantomenetelmät, myös luonnonmukainentuotanto, sekä uudistuvat raaka-aineet jabiologisen monimuotoisuuden suojelu”.
The main features of this development are:
• maa- ja metsätalousalan vahvistaminen
•strengthening the agricultural and forestry sector;•improving the competitiveness of rural areas;•maintaining and preserving the environment and rural heritage.
• ympäristön ja kulttuuriperinnön säilyttäminen jasuojeleminen.
• ‘The new, reformed agricultural policy’(Luxembourg, June 2003)– comprehensive andfundamental reform to the CAP, including strengthening of rural developmentpolicy, in scope andfinancial resources.
• ”Uusi, uudistettu maatalouspolitiikka”(Luxemburg, kesäkuu 2003) – kokonaisvaltainenja perusteellinen YMP:n uudistus, jossa lujitettiinmaaseudun kehittämispolitiikkaa sekäsoveltamisalan että rahoituksen osalta.
• EU Conference on Rural Development(Salzburg, 12–14 November 2003).
• Maaseudun kehittämistä koskeva EU-konferenssi (Salzburg, 12.–14. marraskuuta
The result of the Agenda 2000 reforms was a newemphasis on assisting rural areas and their economiesand communities, and not just farming.
Agenda 2000 -strategian mukana tulleet uudistukset siirsivät politiikan painopistettä tuotantotuista maaseutualueiden, maaseudun elinkeinojen ja maaseutuyhteisöjen tukemiseen.
The key elementsof Agenda 2000, as they relate to rural development, aredescribed here.
Seuraavassa kuvaillaan Agenda 2000 -strategian keskeisiä piirteitä, jotka liittyvät läheisestimaaseudun kehittämiseen.
1.1 Agenda 2000: a recipe for rural development
1.1 Agenda 2000: maaseudun kehityksenviitoittaja
1Council Regulation (EC) No 1257/99 of 17 May 1999 (OJ L 160, 26.6.1999).
)Neuvoston asetus (EY) N:o 1257/1999, 17. toukokuuta 1999 (EYVL L 160, 26.6.1999).
1.1.1 Main measures – the ‘menu’
1.1.1 Keskeisten toimenpiteiden valikoima
Less favoured areas and areas subject to environmentalconstraints
Epäsuotuisat ja ympäristörajoitteiset alueet
The EU contribution to the financingof measures varies depending on the measure and theregion concerned (Objective 1 status – less prosperousregions – or others).
EU:n rahoitusosuus vaihtelee toimenpiteen ja kohdealueen mukaan (tavoite 1 -alueet, jotka ovat unionin köyhimpiä, tai muut alueet).Toimenpiteet voidaan jakaa seuraaviin pääryhmiin:
Investments in farm businesses
Maatilainvestoinnit
Certain rural areas are designated as less favoured areas(LFAs) because the conditions for farming are more difficult, due to natural handicaps which increase productioncosts and reduce agricultural yields.
Epäsuotuisiksi alueiksi voidaan nimetä maatalousalueita,joiden viljelyolot ovat muita vaikeammat, koska luonnonhaitat nostavat niiden tuotantokustannuksia ja heikentävät satoa.
These conditions maythreaten the long-term survival of farming, continuedland management and the viability of rural communitiesin these areas.
Tällaiset olot voivat pitkällä aikavälillävaarantaa tilan kannattavuuden, viljelyn jatkuvuudensekä maaseutuyhteisöjen elinvoimaisuuden näillä alueilla.
Farmers in LFAs are eligible for compensatorypayments.
Epäsuotuisien alueiden viljelijät ovat oikeutettujaluonnonhaittakorvauksiin.
Under Agenda 2000 these payments wereadapted to reflect better the role which farmers play asmanagers of the natural landscape in such areas: paymentsare now calculated per hectare and not per head of livestockas before, so breaking the link with production, and areconditional on the farmer respecting good farming practice.
Agenda 2000 -strategiassanäitä maksuja mukautettiin, jotta ne tukisivat entistäparemmin tilojen maisemanhoidollista tehtävää: korvaukset lasketaan nyt hehtaarikohtaisesti eikä karjanpääluvun mukaan, joten niillä ei enää ole yhteyttä tuottavuuteen. Tuen myöntämisen ehtona on, että tilallanoudatetaan hyvää maatalouskäytäntöä.
A new measure directed at areas subject to environmentalconstraints came in with Agenda 2000: farmers in areassubject to restrictions on agricultural use, as a result ofimplementation of EU environmental protection rules,can also benefit from payments intended to compensatefor the additional costs and income losses linked to theseconstraints.
EU tarjoaa maatiloille investointitukea, jonka tavoitteenaon parantaa tilan tulotasoa ja elinoloja sekä viljelijöidentyöoloja ja tuotantoedellytyksiä. Investointien on täytettävä yksi tai useampia seuraavista tavoitteista: tuotantokustannusten alentaminen, tuotteiden laadun parantaminen, ympäristön suojelu ja parantaminen, hygieniaa jaeläinten hyvinvointia koskevien vaatimusten täyttäminensekä tilan toimintojen monipuolistaminen.
This could, for example, be in areas designatedunder the EU’s Natura 2000 network2.
Investoinneillavoidaan esimerkiksi pyrkiä nykyaikaistamaan maatalouskoneita ja muuta kalustoa jonkin edellä mainitun tavoitteen täyttämiseksi.
The EU provides support for investments in farm businessesaimed at improving farm incomes and the living standards and the working and production conditions offarmers.
Agenda 2000 -strategiassa otettiin käyttöön ympäristörajoitteisille alueille tarkoitettu uusi toimenpide: viljelijöillevoidaan maksaa korvauksia kustannuksista ja tulonmenetyksistä, jotka aiheutuvat EU:n ympäristösääntöjen täytäntöönpanon edellyttämistä maataloustoiminnan rajoituksista näillä alueilla.
Investments must meet one or more of the following objectives: reducing production costs; improvingproduct quality; preserving and improving the environment;meeting hygiene and animal welfare conditions; and,encouraging diversification in agricultural activities.Investments could, for example, aim to modernise farmmachinery and equipment so as to meet one of theseobjectives.
Tällaisia korvauksia voidaan maksaa esimerkiksi Euroopan unionin Natura 2000 -verkos-toon nimetyillä alueilla (2).
Human resources: young farmers, early retirement,training
Henkilöresurssit: nuorten viljelijöiden tuki, varhaiseläkkeet ja koulutus
A series of measures target human resources within andlinked to the agricultural and forestry sectors.
EU tukee henkilöresurssien kehittämistä maa- ja metsätaloudessa ja näihin liittyvillä aloilla.
Support isprovided for the transfer of farm businesses from onegeneration to another, via setting up-measures for youngfarmers (under 40 years of age) and through the encouragement of early retirement.
Tukea myönnetäänmaatilan sukupolvenvaihdokseen, varhaiseläkkeelle siirtymiseen ja nuorten (alle 40-vuotiaiden) viljelijöidentilanpidon aloittamiseen.
Early retirement involvesoffering financial incentives (annual payments) to olderfarmers and farm workers to leave the farm earlier thanplanned.
Varhaiseläkejärjestelmässä tarjotaan taloudellisia kannustimia (vuotuisia maksuja) iäkkäille viljelijöille ja tilan työntekijöille, jotka haluavat siirtyä eläkkeelle suunniteltua aikaisemmin.
The land released may be transferred to anotherfarmer able to improve the economic viability of the holding, or assigned to non-agricultural use.
Näin vapautunut viljelymaa voidaan siirtää toiselle viljelijälle, joka pystyy parantamaan tilan taloudellista elinkelpoisuutta, taiosoittaa maatalouden ulkopuoliseen käyttöön.
Financing of training initiatives is available for thoseengaged in agricultural activities (or conversion to otheractivities), and to those involved in forestry activitieswhich aim to improve the economic, ecological and socialnature of forests.
Koulutusaloitteiden osalta tukea myönnetään henkilöille,jotka osallistuvat maatilataloustoimintoihin (tai niidenuudistamiseen) taikka sellaisiin metsätaloustoimintoihin,joiden tavoitteena on parantaa metsien taloudellista,ekologista ja yhteiskunnallista merkitystä.
There is special emphasis on traininglinked to promotion of high quality products and environ-mentally-friendly production methods.
Erityisesti painotetaan koulutusta, joka liittyy laadukkaiden tuotteidenja ympäristöä säästävien tuotantomenetelmien edistämiseen.
Natura 2000 sites are those identified as sites of EU importance under thehabitats directive (Council Directive No 92/43/EEC of 21 May 1992, OJ L206, 22.7.1992), or classified as special protection areas under the birdsdirective (Council Directive No 79/409/EEC of 2 April 1979, OJ L 103,25.4.1979).
92/43/ETY, 21. toukokuuta 1992, EYVL L 206, 22.7.1992) määriteltyjä EU:lle tärkeitä alueita tai lintudirektiivissä (neuvoston direktiivi79/409/ETY, 2. huhtikuuta 1979, EYVL L 103, 25.4.1979) erityisiksi suojelualueiksi luokiteltuja alueita.
Agri-environment measures
Maatalouden ympäristötoimenpiteet
Less favoured areas and areassubject to environmentalconstraints
Epäsuotuisat ja ympäristörajoitteiset alueet