natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By 1994,the second stage of EMU had beenreached, with the creation of the European Monetary Institute (EMI), theforerunner of today’s European Central Bank (ECB).
EMUn toinen vaihesaatiin päätökseen vuonna 1994, jolloin perustettiin Euroopan rahapoliittinen instituutti, joka oli nykyisen Euroopan keskuspankin (EKP) edeltäjä.
In 1969, the EU set itself the objectiveof achieving economic and monetaryunion (EMU) by 1980.
Vuonna 1969 EU asetti itselleen tavoitteen talous- ja rahaliiton (EMU) solmimiseksi vuoteen 1980 mennessä.
The recessions ofthe 1970s held up work on EMU – andthe accompanying single currency –just as they stalled progress in otherareas.
Prosessikäynnistyi uudelleen vuonna 1978, jolloin alkoi myös yhä läheisempi yhteistyö valuuttakurssien osalta.
The process restarted in 1978with closer cooperation on exchangerates and was fully re-launched in1988, culminating in completion of thefirst of three stages of EMU in 1990.
Talous- jarahaliiton valmistelut saivat uuttavauhtia vuonna 1988, ja kehitys huipentui EMUn kolmesta vaiheestaensimmäiseen vuonna 1990.
As part of this process, governmentspromised not to live beyond theirmeans and ceilings were placed on theamount of debt governments wereallowed to run up and on the size oftheir budget deficits.
Osana tätä prosessia hallitukset lupasivat olla ylittämättä varojaan, javaltionvelalle sekä budjettialijäämälleasetettiin katot.
EU countriesagreed on a system of ‘multilateralsurveillance’, or monitoring, to watchout for situations where one memberstate’s decisions on budgetary policymight have adverse effects on theeconomies of other member states.
EU-maat sopivat”monenvälisen valvonnan” järjestelmästä, jolla pyritään välttämään tilanteet, jossa yhden jäsenvaltion budjettipoliittisilla päätöksillä voi ollaepäsuotuisa vaikutus muiden jäsenvaltioiden talouteen.
In that year, for example, the EU liftedthe last remaining restrictions on taking money from one member state toanother, transferring money or investing in another EU country.
Tuona vuonna EU esimerkiksi poistiloputkin rajoitukset rahan vienniltäjäsenvaltiosta toiseen sekä rahan siir-
It was agreed in 1992 that five criteria would determine whether a member state was ready to adopt thesingle currency.
Vuonna 1992 sovittiin, että jäsenvaltion valmiutta ottaa euro käyttöön tutkitaan viidellä lähentymiskriteerillä.
Collectively, they are known as the Maastricht criteria, after the city in which the treatywas signed that spells them out.
Nämä tunnetaan Maastrichtin kriteereinä sen kaupungin mukaan, jossa kriteereistä määrääväsopimus allekirjoitettiin.
The criteria relate to:
Kriteerit liittyvät seuraaviin tekijöihin:
•price stability: the inflation rate should be no more than 1.5 percentage points above the rate for the three member states with the best inflation rate over the previous year;
•Hintavakaus: inflaatioprosentti saisi olla korkeintaan 1,5 prosenttiyksikköä yli sen, mikä inflaatioprosentiltaan kolmella parhaalla jäsenvaltiolla oli edellisenä vuonna.
•the budget deficit (the gap between governments’ revenue and expenditure):this must generally bebelow 3% of gross domestic product (GDP);
•Budjettialijäämä (ero valtion tulojen ja menojen välillä): tämän on yleensä oltava alle kolme prosenttia BKT:stä).
•debt: the limit was set at 60% of GDP, but a country with a higher debt-to-GDP ratio can neverthelessadopt the euro if its debt levels are falling steadily;
•Velka: raja asetettiin 60 prosenttiin BKT:stä, mutta maa, jossa velan ja BKT:n suhde on suurempi, voiottaa euron käyttöön, jos sen velka pienenee jatkuvasti.
•the long-term interest rate: this should not be more than two percentage points above the rate in thethree member states with the best inflation rate over the previous year;
•Pitkät korot: nämä saisivat olla korkeintaan kaksi prosenttiyksikköä korkeampia kuin korot, jotka kolmellainflaatioprosentiltaan parhaalla jäsenvaltiolla oli edellisenä vuonna.
•exchange rate stability: the exchange rate should have stayed within pre-defined fluctuation marginsfor two years.
•Valuuttakurssien vakaus: valuuttakurssin olisi pitänyt pysyä ennalta määrätyn vaihteluvälin sisällä kahden vuoden ajan.
These marginsare those of the European exchange rate mechanism, an optional systemfor member states which want to link their currency to the euro.
Nämä vaihteluvälit määritellään Euroopan valuuttakurssijärjestelmässä, jota jäsenvaltiot voivat hyödyntää, silloin kun ne haluavat sitoa valuuttansa euroon.
The newcomers are committed toadopting the euro, but cannot do sountil 2006 at the earliest because ofthe exchange rate criterion.
Tulokkaat ovat sitoutuneet ottamaaneuron käyttöön, mutta ne voivat tehdäsen aikaisintaan vuonna 2006.
The starting gun for full economic andmonetary union was fired on 1 January1999 with the launch of the euro in 11member states: Austria, Belgium, Finland, France, Germany, Ireland, Italy,Luxembourg, the Netherlands, Portugal and Spain.
Lähtölaukaus täydelle talous- ja rahaliitolle annettiin 1. tammikuuta 1999,kun euro otettiin käyttöön 11 jäsenvaltiossa: Belgiassa, Saksassa, Espanjassa, Ranskassa, Irlannissa, Italiassa, Luxemburgissa, Alankomaissa,Itävallassa, Portugalissa ja Suomessa.
Greece, which couldnot initially meet the Maastricht criteria, followed in 2001.
Kreikka, joka ei aluksi täyttänyt Maastrichtin kriteerejä, seurasiperässä vuonna 2001.
The euro became the official currencyof participating countries from the datethey joined.
Eurosta tuli liittymispäivästä alkaenvirallinen valuutta siihen liittyneissämaissa.
But there were no notesand coins until 1 January 2002.
Setelit ja kolikot otettiin kuitenkin käyttöön vasta tammikuussa2002.
Anyone paying in euro during that transitional period had to use a credit ordebit card or pay by bank transfer.
Siirtymävaiheessa euromääräiset maksut oli hoidettava luotto- taipankkikortilla tai oli käytettävä pankkisiirtoa.
Soinitially the euro was to all intents andpurposes a ‘virtual’ currency, mainlyused for business rather than everydaytransactions.
Niinpä euroa käytettiin aluksi”virtuaalivaluuttana” pääasiassa liikeelämässä eikä niinkään jokapäiväisissäraha-asioissa.
Three countries – Denmark, Swedenand the United Kingdom– decided tostay out of the first wave of euro membership.
Kolme maata – Tanska, Ruotsi ja Yhdistynyt kuningaskunta– päättijäädä euroryhmän ulkopuolelle ensimmäisessä vaiheessa.
If they eventually decide toadopt the euro, they too will have tocomply with the Maastricht criteria, aswill the new member states.
Jos ne lopultapäättävät ottaa euron käyttöön, niidenkin on uusien jäsenvaltioiden laillatäytettävä Maastrichtin kriteerit.
All EU countries take part in EMU...
Kaikki EU-maat osallistuvat EMUun...
but only 12 use the euro;three others have chosen not to, at least for now;the ten newcomers will adopt the euro later.
mutta vain 12 käyttää euroakolme maata on valinnut toisin, ainakin toistaiseksi kymmenen tulokasta ottaa euron käyttöön myöhemmin.
For the names of these countries and territories, see the map at the end of this booklet.
Tämän kirjasen lopussa olevassa kartassanäkyvät EU-maat ja niiden alueet.
The benefits of the single currency
Yhtenäisvaluutan hyödyt
The most obvious benefit of the euro is the convenience for travellers.
Selvin hyöty eurosta on matkustamisen vaivattomuus.
The hassle and costs of changingmoney have disappeared.
Kaikki rahanvaihtoon liittyvät hankaluudet jamaksut ovat kadonneet.
The euro also makes it easier to compare prices. That is healthy for competition and good for consumers.
Euron ansiosta hintojen vertailu on yhä helpompaa, mikä on hyväksi kilpailulleja kuluttajille.
The reasons for introducing the euro are much more fundamental, however.
Syyt euron käyttöönottoon ovat kuitenkin perustavampaa laatua.
The additional integrationwill bring long-term benefits in competition, growth and prosperity, by ensuring a low-inflation environment and enabling business to trade more efficiently.
Syvempi integraatio lisää kilpailua,kasvua ja vaurautta pitkällä aikavälillä, sillä se takaa matalan inflaatiotason ja mahdollistaa entistätehokkaamman kaupankäynnin.
The cost of transferring money to do business in another country has come down and there is no needfor businesses to take out insurance or increase their profit margin to protect themselves against the risksof exchange rate fluctuations.
Rahan siirto toisessa maassa tapahtuvaa liiketoimintaa varten ei ole enää niin kallista, eikä yritysten tarvitse enää ottaa lisävakuutuksia tai kasvattaa voittomarginaaliaan suojautuakseen valuuttakurssivaihteluilta.
These costs were tantamount to a ‘tax’ on doing business and used toamount to 1% of GDP.
Nämä kustannukset olivat ikään kuin liiketoiminnasta maksettavaa ”veroa”, ja yleensä neolivat noin yhden prosentin BKT:stä.
They have largely disappeared because more than 80% of the trade of euro-areacountries is now with one another.
Ne ovat suureksi osaksi kadonneet, sillä yli 80 prosenttia euroalueen maiden kaupasta käydään näiden maiden kesken.
Companies in the euro area that trade with the rest of the world have the automatic advantage of usingan international currency.
Euroalueella sijaitseville yrityksille, jotka käyvät kauppaa muun maailman kanssa, koituu automaattisesti etua kansainvälisen valuutan käytöstä.
They can often protect themselves against variations in exchange rates simplyby billing their customers in euro.
Ne voivat usein suojautua valuuttakurssien vaihteluiltayksinkertaisesti laskuttamalla asiakkaitaan euroina.
It is much easier to do that than it was in the past to persuade a clientto pay in Greek drachma or Finnish markka.
Se on paljon helpompaa kuin olisi aikanaan ollut taivutella asiakas maksamaan Kreikan drakmoina tai Suomen markkoina.
Trade is good for growth.The euro is good for trade.
Kauppa edistää kasvua. Euroedistää kauppaa.
Economic and monetary union meansrespecting a set of rules known as the Stability and Growth Pact.
Talous- ja rahaliitto merkitsee kasvu- javakaussopimuksen nimellä tunnettujen sääntöjen noudattamista.
These rulesare designed to keep the economies ofthe EU moving in the same directionand lead to sustainable growth.
Näilläsäännöillä varmistetaan, että EU-mai-den julkinen talous on terveellä pohjalla, mikä on tärkeää kestävän kasvunsaavuttamiseksi.
form of a stability programme.
on noudatettu.
Noneuro countries submit convergenceprogrammes.
Jokainen euroalueenmaa toimittaa tarvittavat tiedotvakausohjelman muodossa.
These contain an additional element: information on howthese economies are performing inrelation to the Maastricht criteria forjoining the euro.
Euroalueen ulkopuoliset maat toimittavatniin sanotut lähentymisohjelmat.Nämä sisältävät lisätietoa siitä, mitenvalmiita kyseiset valtiontaloudet ovateuron käyttöönottoon Maastrichtin kriteereiden perusteella.
Every year, the Commission and themember states review compliance withthe Pact.
Joka vuosi komissio ja jäsenvaltiot tarkastelevat, miten sopimuksen ehtoja
The Stability and Growth Pact commits all EU countries to the principle of budgets that are balanced ornearly balanced.
Vakaus- ja kasvusopimuksessa kaikki EU-maat velvoitetaan pitämään taloutensa tasapainossa tai lähellä tasapainoa keskipitkällä aikavälillä.
In other words, EU member states should not spend more than they earn.
Toisin sanoen EU:n jäsenvaltiot eivät saisi kuluttaa enemmän kuintienaavat.
That way theycan avoid the sorts of debt build-up which in the past have left governments either needing to increasetaxes or short of money to spend on their citizens and on investment.
Näin voidaan välttää sellainen velankasvu, joka aiemmin jätti julkisen vallan edustajille vaihtoehdoiksi joko lisätä verotusta tai kuluttaa vähemmän rahaa kansalaistensa tarpeisiin ja investointeihin.
If economic growth slows, tax revenues dip because businesses are doing less well, consumers are spending less and governments need to spend more on unemployment benefit.
Jos talouskasvu hidastuu, verotulot laskevat, koska yrityksillä menee huonommin, kuluttajat käyttävätvähemmän rahaa ja hallitusten on käytettävä enemmän rahaa työttömyystukiin.
Under these circumstances,some extra borrowing may be justified.
Näissä olosuhteissa lisälainanotto voi olla perusteltua.
However, if budgets are in a fundamentally sound position to startwith, governments should have enough leeway to keep their deficits below 3% of GDP.
Jos budjetti on kuitenkin lähtökohtaisesti terveellä pohjalla, hallituksillapitäisi olla varaa pitää budjettialijäämänsä alle kolmen prosentin bruttokansantuotteesta.
The Pact is not a straitjacket.
Sopimus ei ole pakkopaita.
It allows governments to exceed the 3% margin in exceptional circumstances.
Se sallii hallitusten ylittää kolmen prosentin marginaalin erityisolosuhteissa.Kansantaloudet voivat kohdata hankaluuksia, ilman että maiden hallitukset olisivat niihin mitenkään syypäitä.
Economies can run into hard times through no fault of the governments managing them.Unforeseen events can rock the international economy – for example, the terrorist attacks in the United States on 11 September 2001, or the oil price rise that preceded the war in Iraq in 2003.
Kansainvälistä taloutta voivat kohdata ennalta arvaamattomat tapahtumat, kuten terrori-iskut Yhdysvalloissa 11. syyskuuta 2001 tai öljyn hinnannousu, joka edelsi Irakin sotaa vuonna 2003.
If a member state does break the rules of the Pact without good reason, it will be warned to take corrective action very quickly.
Jos jäsenvaltio rikkoo sopimusvelvoitteita ilman hyvää syytä, sitä kehotetaan korjaamaan tilanne hyvinnopeasti.
Otherwise, the European Commission and the other EU countries may impose corrective measures.
Muutoin Euroopan komissio ja muut EU-maat voivat määrätä sille korjaavia toimenpiteitä.
If that were not a sufficient incentive to get the budget back under control, the recalcitrant member state would have to deposit money interest-free with the Commission.
Jostämä ei riitä yllykkeeksi budjetin tasapainottamiseen, vastaanhangoittelevien jäsenvaltioiden on suoritettava komissiolle koroton talletus.
If this were still notenough to persuade the member state to put its house in order, it could forfeit that money altogether.That is justified because an excessive deficit in one EU country can have negative effects on the others.
Jos tälläkään ei saada jäsenvaltiota panemaan talouttaan järjestykseen, se saattaa menettää talletetut rahat kokonaan. Tämä on perusteltu toimenpide, sillä liiallisella alijäämällä yhdessä EU-maassa voi olla kielteinen vaikutus toisiin EU-maihin.
The ECB sets its rates at the level itbelieves will keep prices in the euroarea stable.
EKP asettaa korot sellaiselle tasolle,jolla se katsoo hintojen pysyvänvakaina euroalueella.
It aims to keep inflationclose to but less than 2% in themedium term, thus steering a safecourse between the twin risks of deflation and excessive inflation.
Sen tavoitteenaon pitää inflaatio hieman alle kahdenprosentin keskipitkällä aikavälillä, jolloin turvallinen kurssi deflaatioriskin jaliiallisen inflaation välillä säilyy.
In addition, the Commission constantlymonitors how member states are meeting targets for integrating the EUeconomy still further in every sectorfrom finance to research and development, from energy to transport.
Lisäksi komissio valvoo jatkuvasti,miten jäsenvaltiot saavuttavat tavoitteet EU:n talouden yhä syvemmästäintegraatiosta joka sektorilla rahoituksesta tutkimukseen ja kehitykseen sekäenergia-alasta liikenteeseen.
The Bank also manages the currencyreserves of the euro area and has thepower to sell and buy foreign exchangeon international currency markets toinfluence the exchange rate of theeuro.
Pankki myös hallinnoi euroalueenvaluuttavarantoa, ja sillä on oikeusmyydä ja ostaa ulkomaanvaluuttaakansainvälisillä valuuttamarkkinoilla janäin vaikuttaa euron vaihtokurssiin.Sillä ei kuitenkaan ole pysyvää kantaavaihtokurssin sopivasta tasosta.
However, it does not have a setview of the appropriate level of theexchange rate.
Sentoiminta keskittyy inflaation torjuntaan.
Stable prices create a stable economicenvironment, and the European Central Bank (ECB) plays a crucial role inachieving this stability for the euroarea.
Vakaat hinnat luovat vakaan taloudellisen ympäristön, ja Euroopan keskuspankilla (EKP) on tärkeä tehtävävakaiden talousolojen aikaansaamiseksi euroalueella.
It does so by setting the interestrates it uses in its dealings with banks,and these in turn act as a baseline forall euroarea interest rates.
Se toteuttaa tehtäväänsä määrittämällä pankkien
Growth must besustainable.
Kasvun on oltavakestävää.
Headquartered in Frankfurt, the European Central Bank is the hub of the European System of Central Banks(ESCB).
Frankfurtissa sijaitseva Euroopan keskuspankki on Euroopan keskuspankkijärjestelmän (EKPJ) keskus.
All EU central banks are partof the ESCB.
Kaikki EU:nkeskuspankit kuuluvat EKPJ:hin.
This gives all of them asay, for example, in the choice of technology to ensure that businesses andbanks can move money efficientlyacross the EU.
Näinniillä kaikilla on sananvaltaa esimerkiksi silloin, kun valitaan, millä tekniikalla yritykset ja pankit voivat turvallisesti siirtää rahaa EU:n halki.
However, only the euroarea central banks are consulted whenthe ECB sets interest rates for the euroarea.
Kuitenkinvain euroalueen keskuspankkeja kuullaan, silloin kun EKP määrittää korkotasoja euroalueella.
The impact of the euro used alongside the dollar by centralbanks as a reserve currency, i.e. thestore of convertible currency they keepfor monetary emergencies.
Euron vaikutus tähän tarkoitukseen. Keskuspankitkäyttävät euroa lisääntyvässä määrindollarin ohella varantovaluuttana, jokaon hätätilanteissa helposti vaihdettavissa.
Lower interest rates meancheaper mortgages.
Mitä matalammat korot, sitäedullisemmat asuntolainat.
Change was evident in financial markets as soon as the euro was introduced in ‘virtual ‘ form in 1999. Euroarea governments were in most casesimmediately paying less interest onmoney they borrowed.
Rahoitusmarkkinoilla tapahtui selkeämuutos, heti kun euro oli otettu käyttöön virtuaalivaluuttana vuonna 1999.Useimmissa tapauksissa euroalueenvaltiot maksavat lainaamastaanrahasta vähemmän korkoja kuin aiemmin.
On the onehand, they were operating in a stable,low-inflation environment which keepsinterest rates low.
Yhtäältä ne toimivat vakaassa,matalan inflaation ympäristössä, jossakorkotaso pysyy alhaisena.
On the other, theywere borrowing in a highly liquid currency, in other words a currency forwhich there are always plenty of buyers and sellers.
Toisaalta nelainaavat korkean likviditeetin valuuttaa, toisin sanoen valuuttaa, jolle onaina paljon ostajia ja myyjiä.
Lively demand keepsinterest rates competitive.
Vilkaskysyntä pitää korot kilpailukykyisellätasolla.
Lower interest rates keep the cost of debt repayment down and leaves governmentsmore room to reduce taxes or moremoney to spend on health, pensions,social welfare or infrastructure.
Matalat korkotasot pitävätvelan takaisinmaksukustannuksetalhaisina ja jättävät maiden hallituksille yhä enemmän tilaa veroalennuksiin ja yhä enemmän rahaa käytettäväksi terveydenhuoltoon, eläkkeisiin,sosiaaliturvaan tai infrastruktuuriin.
Businesses and consumers benefit too.Lower interest rates make investmentmore affordable for businesses andmake mortgages cheaper for housebuyers.
Myös yritykset ja kuluttajat hyötyväteurosta. Alhaiset korot tekevät sijoituksista kannattavia yrityksille ja asuntolainoista edullisia asunnonostajille.
Benefits not limited to theeuro area
Hyödyt eivät rajoitu vaineuroalueeseen
It is not just euroarea governmentsthat are tapping into the benefits ofthis new international currency.
Uudesta kansainvälisestä valuutasta,eurosta, pääsevät hyötymään muutkinkuin euroalueen valtiot.
Othercountries, both in and outside the EU,are borrowing in euro as well.
Muut maatsekä EU:ssa että sen ulkopuolella ottavat myös euromääräisiä lainoja.
They canreap some of the same benefits fromthe fact this is a liquid, internationallyrecognised currency.
Ne voivat päästä nauttimaan joistakin euroneduista, koska se on kansainvälisestitunnustettu, likvidi valuutta.
They often alsowant to diversify their currency holdings and the euro gives them an additional international currency in whichto do this. The euro is also increasingly
Usein nemyös haluavat monipuolistaa valuuttavarantoaan, ja euro on kansainvälinen valuutta, jota ne voivat käyttää
Notes and coins make the euro real
Vasta setelit ja kolikot tekevät eurosta todellisen
For the general public, economic and monetary union made a really tangible impact only when euro notesand coins were introduced on 1 January 2002.
Kansalaisille talous- ja rahaliitto konkretisoitui, kun eurosetelit ja -kolikot otettiin käyttöön 1. tammikuuta2002.
There are notes of seven different values and coins of eightdifferent values.
Arvoltaan erilaisia seteleitä on seitsemän ja kolikoita kahdeksan.
Each coin has a European design on one side and on the other a symbol of the countrywhere it was issued.
Jokaisessa kolikossa on toisella puolella EU-tunnus ja toisella asianomaisen maan tunnus.
The notes, on the other hand, have no national features.
Seteleillä ei sen sijaan ole mitään kansallisia erityispiirteitä.
Euro notes and coins, regardless of where they were issued, can be used everywhere in the euro area and in some other countries too.
Euroseteleitä ja -kolikoita voidaan käyttää kaikkialla euroalueella ja muutamissa muissakin maissa riippumatta siitä, missä ne on laskettu liikkeelle.
Once citizens of the 12 euroarea countries had the cash in their hands and pockets, it brought home to themhow much easier travel had become, and how it has added to their purchasing power.
Vasta kun 12 euroalueen maan kansalaisilla oli euroja lompakoissaan, he alkoivat huomata, kuinka paljonhelpompaa matkustaminen on ja kuinka paljon eurot lisäävät heidän ostovoimaansa.
Before the euro wasintroduced, the cost of changing money could amount to 1% of the cost of a holiday, and significantly morefor someone visiting several countries and changing only small sums of money each time.
Ennen euroa rahanvaihtokulut saattoivat lisätä lomakustannuksia yhdellä prosentilla ja huomattavasti enemmänkin, jos käytiinuseassa maassa ja rahaa vaihdettiin pieniä määriä kerrallaan.
The euro has madepeople cannier shoppers, able to compare prices and to buy where goods are cheapest.
Euron ansiosta ihmiset osaavat ostaa entistätaitavammin, vertailla hintoja ja ostaa sieltä, missä tavarat ovat edullisimpia.
All this has been facilitated by EU rules on charges for withdrawing euro from cash machines, for paying bycredit card and for transferring euro to another country.
Kaikkea tätä ovat edesauttaneet EU:n maksusäännökset, jotka koskevat eurojen nostamista pankkiautomaateista, luottokortilla maksamista ja eurojen siirtoa maasta toiseen.
These charges have come down sharply or disappeared altogether.
Nämä maksut ovat reilusti alentuneettai poistuneet kokonaan.
Euro coins reflect Europe’s unityyet diversity: one side of eachcoin has a national design.
Eurokolikot heijastavat sekä Euroopan yhtenäisyyttä että senmoninaisuutta – kolikoidentoisella puolella on kansallinentunnus.
European economic integration hascome about in a series of logical steps.To realise the full potential of the customs union, the EU clearly required asingle market.
Euroopan taloudellinen integraatio onsaavutettu vaihe vaiheelta. Jotta EUpystyy täysin hyödyntämään tulliliitonmahdollisuudet, yhtenäismarkkinatovat selvästi tarpeen.
And the single marketmakes most sense for many countrieswhen trade is conducted in a single currency.
Yhtenäismarkkinat ovat monelle maalle järkevin vaihtoehto, silloin kun kauppaa käydäänsamalla rahalla.
There are still bureaucratic barriers totrade in other services too, and the Commission is encouraging serviceproviders to overcome these obstaclesby adopting European codes of conduct.
Kaupankäyntiin muillakin palvelualoilla on vielä viranomaisesteitä.Komissio rohkaisee palveluntarjoajiaylittämään näitä esteitä hyväksymälläyhteiset eurooppalaiset pelisäännöt.
It is also pushing the public sector to do more to attract bids from companies in other countries when buyinggoods and services.
Semyös patistaa julkista sektoria näkemään yhä enemmän vaivaa sen eteen,että yritykset saisivat ostotarjouksiamuissa maissa olevilta yrityksiltä ostaessaan tuotteita ja palveluja.