natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Fishing in Europe _BAR_ No 17 - July 2003 _BAR_ 5
Kalastus Euroopassa _BAR_ nro 17 - Heinäkuu 2003 _BAR_ 5
Women in fisheries
Naiset kalastusalalla
A powerful force for change
Vahva muutostekijä
There has always been more to fishing than just ‘blokes on boats’.
Kalastuselinkeino on aina ollut paljon muutakin kuin “miesten hommia laivalla”.
Unfortunately, for far too long the valuable contributions of women in the sector have gone unnoticed and unappreciated.
Valitettavasti kalastusalalla työskentelevien naisten arvokas panos on aivan liian pitkäksi aikaa jäänyt vaille huomiota ja arvostusta.
Now, however, women in the industry are co-ordinating their effort to see their role acknowledged at last.
Nyt alan naiset ovat kuitenkin järjestäytymässä vaatiakseen lopultakin tunnustusta työlleen.
profile
henkilökuva
Harvesting shellfish on foot: a very hard trade, practiced mostly by women.
Simpukanpoiminta on raskas ammatti, jota harjoittavat lähinnä naiset.
Dolores Bermudez is a mariscadora, namely one of the women who harvest shellfish on foot on the foreshore, as was her mother. She lives in Camariñas, a village in Spain’s Finisterre.
Äitinsä tavoin Dolores Bermudez on mariscadora, simpukanpoimija. Mariscadorat eivät liiku vedessä, vaan keräävät jalkaisin simpukoita vuorovesitasanteella.
Aged 43, Dolores is a young mariscadora: ‘Half the mariscadoras are over 50’, she explains, ‘and have health problems due to this work.’
43-vuotias Dolores on mariscadoraksi vielä nuori: “Puolet meistä on yli 50-vuotiaita”, hän paljastaa, “ja monet kärsivät ammattitaudeista.”
In Galicia, the trade is practiced by 5,900 people, among them 90% women.
Galiciassa mariscadoran ammatissa toimii 5 900 henkilöä, joista 90 prosenttia on naisia.
In 2001, 6,500 tonnes of shellfish were harvested on the foreshore, or the equivalent of 47 million euros.
Vuonna 2001 vuorovesitasanteelta poimittiin 6 500 tonnia eli kaikkiaan 47 miljoonan euron arvostasimpukoita.
This production accounts for 13% of all of Galicia’s catches1.
Simpukoiden osuus on 13 prosenttia Galician merisaaliin kokonaismäärästä1.
Dolores is also President of the Association of the Marisqueo Professionals of Galicia (AREAL).
Dolores toimii Galician simpukanpoimijoiden liiton (AREAL) puheenjohtajana.
Founded recently, in November 2002, AREAL brings together the local associations of mariscadoras.
Vastikään marraskuussa 2002 perustettu AREAL on alan paikallisyhdistysten kattojärjestö.
‘And we already have 2,200 members’, she announces proudly.
“Meillä on jo 2 200 jäsentä”, Dolores ilmoittaa ylpeänä.
‘At European level, only two sectors are recognised for the moment: fisheries and aquaculture.
“Yhteisön tasolla tunnustetaan tällä hetkellä vain kaksi kalatalouden osa-aluetta: kalastus ja vesiviljely.
The mariscadoras belong to neither fisheries nor aquaculture.
Mariscadorat eivät kuulu kumpaankaan niistä.
We are somewhere between the two.
Olemme jotain siltä väliltä.
Fortunately, this lack of European recognition did not keep us from getting compensation after the sinking of the Prestige.’
Onneksi virallisesti tunnustetun aseman puuttuminen ei estänyt meitä saamasta korvauksia Prestigealuksen haaksirikon jälkeen.”
The President of AREAL is leading a number of battles: for the recognition of her trade at European level2, the promotion of the quality of harvested shellfish, and the creation of child care centres to enable mothers to keep working…
AREALin puheenjohtajan haasteet ovat monet: ammattikunnan tunnustaminen unionin tasolla2, simpukoiden laadun parantaminen ja päivähoitopaikkojenperustaminen lapsille, jotta äidit voisivat palata työelämään…
That is why I can defend it.’
Tosiasiat puhuvat puolestaan.
The facts speak for themselves.
Naiset ympäri Euroopan unionia osallistuvat tuotantoketjun kaikkiin vaiheisiin pyynnistä ja vesiviljelystä aina jalostukseen ja myyntiin asti.
Throughout the EU women are involved in all levels of the fishery production chain, from fish capture, to seeding and harvesting in aquaculture, to processing and marketing.
Heitä toimii alusten omistajina ja kalastusjärjestöjen toimihenkilöinä, simpukanpyytäjinä ja jalostustyöntekijöinä.
They are boat owners and officers in fishing organisations, involved in shell fishing and fish processing.
He johtavat alan perheyrityksiä, hoitavat myymälöitä ja työskentelevät julkisissa ja yksityisissä organisaatioissa.
They manage family fishing enterprises, run shops, and work in private and public organisations.
Heitä on ammattiliittojen jäseninä, johtajina ja hallintovirkamiehinä, tutkijoina, kouluttajina ja kirjanpitäjinä, miehistön jäseninä, radioteknikkoina ja rannikkovartijoina – ammatteja ja tehtäviä on yhtä monenlaisia kuin itse naisiakin.
They are union members, managers and administrators, researchers, trainers and bookkeepers, vessel crewmembers, radio technicians, and members of the Coastguard - the list is as varied as the women themselves.
Vaikka Dolores on monessa mukana, hän pitää itseään ennen kaikkea mariscadorana: “Se on varsinainen ammattini, ja siksi haluan sitä puolustaa.”
(1) Source: Xunta de Galicia - Consellería de Pesca e Asuntos Maritimos.(2) The trade of mariscadora was officially recognised in Spain in 1993.
(1) Lähde: Xunta de Galicia – Consellería de Pesca e Asuntos Maritimos.(2) Espanjassa Mariscadoran ammatti tunnustettiin virallisesti vuonna 1993.
Since 1999, the mariscadoras have paid social security contributions.
Ammatinharjoittajat ovat maksaneet sosiaaliturvamaksuja vuodesta 1999.
6 _BAR_ No 17 - July 2003 _BAR_ Fishing in Europe
6 _BAR_ nro 17 - Heinäkuu 2003 _BAR_ Kalastus Euroopassa
‘BEHIND EVERY FISHERMAN THERE IS A WOMAN’
“JOKAISEN MENESTYVÄN KALASTAJAN TAKANA ON NAINEN”
The EC an active ally
EY – aktiivinen tukija
Love led Dutchwoman Esmeralda Loos to fisheries.
Rakkaus vei hollantilaisen Esmeralda Loosin kalastusalalle.
The wife of a shrimp and Norway lobster fisherman, at age 30 she is also the mother of two boys, aged 3 and 6.
Tämä 30-vuotias katkaravun- ja hummerinpyytäjän vaimo on myös kahden 3- ja 6-vuotiaan pojan äiti.
‘Families that live from fishing live from week to week.
“Kalastajan perheen on elettävä viikko kerrallaan.
We can’t make any longterm plans.
Pitkän aikavälin suunnitelmia ei voi tehdä.
For the moment, for instance, times are very hard.
Elämme erittäin kovia aikoja.
Danish, German and Dutch shrimp fishermen were co-operating to regulate the market and keep decent prices. But the way this co-operation was organised was ruled illegal because it violates competition rules.
Tanskan, Saksan ja Alankomaiden katkaravunpyytäjät yrittivät yhteistyössä säädellä markkinoita ja pitää hinnat kohtuullisina, mutta yhteistyö todettiin laittomaksi, koska se rikkoi EU:n kilpailusääntöjä.
So prices have dropped by half…’
Hinnat laskivat puolella…”
But thanks to the telephone and e-mail, Esmeralda is less alone in these hard times.
Puhelimen ja sähköpostin ansiosta Esmeralda ei enää tunne itseään yksinäiseksi vaikeinakaan aikoina.
Like 11 other spouses of fishermen from different regions of the Netherlands, she belongs to a network called VinVis.
Eri puolilla maata asuvien 11 muun kalastajan vaimon tavoin hänkin kuuluu VinVis-nimiseen verkostoon.
Created in 2000, the independent Dutch network brings together women concerned by fisheries and the fishing community.
Tähän Alankomaissa vuonna 2000 perustettuun riippumattomaan verkostoon kuuluvat naiset tuntevat vastuuta kalastuselinkeinosta ja yhteisöstään.
At every stage of the reform process of the CFP, attention has been paid to enhancing the visibility of the roles played by women in fisheries.
YKP:n uudistusprosessin kaikissa vaiheissa on alusta asti kiinnitetty huomiota kalastusalalla työskentelevien naisten roolin esille tuomiseen.
But the Commission has taken more substantive steps as well.
Komissio on ottanut muitakin merkittäviä askelia tähän suuntaan.
A preliminary meeting of women in the sector, held in Turku (Finland) in 1999, led to the commissioning of a study, released in 2002, to gather detailed information about the situation of women in the sector.
Turussa vuonna 1999 pidetyssä kalastusalalla työskentelevien naisten valmistelukokouksessa päätettiin käynnistää tutkimus tarkkojen tietojen keräämiseksi kalastusalalla työskentelevien naisten tilanteesta.
The study showed that women have a wide diversity of functions and statuses in the fisheries sector, ranging for example from the mariscadoras in Spain, who are mostly self-employed women harvesting shellfish on foot, to the wives of owner-skippers in France who can join an official scheme for ‘co-working spouses’ giving them the right to a pension and maternity leave.
Vuonna 2002 valmistunut selvitys osoitti, että naisia työskentelee hyvin monenlaisissa tehtävissä ja asemissa kalatalousalalla. Heistä voidaan mainita esimerkiksi Espanjassa itsenäisinä ammatinharjoittajina toimivat mariscadorat eli simpukanpoimijat tai Ranskassa miestensä lukuun työskentelevät aluksenomistajienvaimot, jotka voivat liittyä heille eläke- ja äitiyslomaoikeuden takaavaan viralliseen sosiaaliturvajärjestelmään.
Anne-Marie van Seters, secretary of the network, explains that the idea is to share the experiences of the different fishing trades and to discuss the role of fishermen’s wives.
Kuten verkoston sihteeri Anne-Marie van Seters selittää, naiset haluavat vaihtaa kokemuksia eri ammateista ja keskustella kalastajan vaimon roolista.
The women in the network also take part in public meetings; they have contacts with fishermen’s wives from other European countries, contacts they hope to multiply.
Verkoston jäsenet osallistuvat myös erilaisiin yleisiin kokouksiin, ja heillä on yhteyksiä kalastajien vaimoihin muissa Euroopan maissa. Tätä yhteysverkostoa halutaan vielä laajentaa.
For Esmeralda, fishermen’s wives, because they are always ashore, are in a better position to defend the interests of the sector than their husbands: ‘There is a saying that behind every successful man there is a woman.
Vaikka eri jäsenvaltioissa saatavilla olevien työvoimatietojen erot vaikeuttavat vertailukelpoisten tilastojen esittämistä koko Euroopan unionista, niistä voidaan kuitenkin tutkijoiden mielestä tehdä joitakin yleisiä johtopäätöksiä kalastusalan tilanteesta.
That applies to fishing too.’
Tärkeimmät tulokset olivat seuraavat:
Although differences in the employment data available in the various Member States make it difficult to present broadly comparable data for the whole European Union, the study’s authors felt it was possible to draw a number of conclusions about the sector as a whole.
Esmeraldan mukaan kalastajien vaimot pystyvät ajamaan alan etuja miehiään paremmin, koska he ovat jatkuvasti maissa: “Sanotaan, että jokaisen menestyvän miehen takana on nainen.
Some of the principal findings were that:
Tämä motto pätee myös kalastusalalla.”
· Women feel largely unwelcome in seagoing fish capture activities which perhaps explains the relatively little interest they have in participating;
· naiset eivät koe, että heidät hyväksyttäisiin merikalastusaluksille, mikä ehkä selittää naisten vähäisen kiinnostuksen hakeutua alalle
· They experience discrimination also in aquaculture, but to a lesser extent;
· naiset kokevat syrjintää myös vesiviljelyalalla, tosin vähäisessä määrin
· They make up the majority of workers in the processing area, but hold mainly low-grade unskilled jobs where they have few career prospects;
· suurin osa jalostusalalla työskentelevistä on naisia, mutta he toimivat yleensä huonopalkkaisissa tehtävissä, joiden hoitaminen ei vaadi ammattipätevyyttä ja jotka tarjoavat niukalti etenemismahdollisuuksia
· In recent years, women have made significant inroads into management and administration, especially in the public sector;
· viime vuosina naiset ovat vallanneet huomattavasti jalansijaa kalastusalan johto- ja hallintotehtävissä, etenkin julkisella sektorilla
· Throughout the EU, women play a significant, yet largely unrecognised, informal role in providing support to their seagoing spouses;
· naisten merkittävä epämuodollinen rooli alalla työskentelevien miestensä tukijoina on jäänyt laajalti vaille tunnustusta koko EU:ssa
· And lastly, the study found that women still suffer generally from economic discrimination in the sector.
· tutkimuksessa selvisi myös naisten kärsivän edelleen taloudellisesta syrjinnästä kalastusalalla.
The study found that despite cultural and social differences, women throughout the European fisheries sector share many problems, including the lack of recognition, training and resources and a limited access to information.
Tutkimuksessa kävi ilmi, että kulttuurisista ja sosiaalisista eroista huolimatta kaikilla kalatalouden aloilla Euroopassa työskentelevillä naisilla on monia yhteisiä ongelmia, kuten arvostuksen, koulutuksen ja resurssien puute sekä heikko tiedonsaanti.
Its main recommendation concerned the strengthening of the role of ‘co-working spouses’ through the creation of networks, improved access to communication (especially internetbased) and training.
Tutkimuksen tärkein suositus oli miestensä lukuun työskentelevien vaimojen aseman tukeminen verkostoitumisen, viestintämahdollisuuksien(varsinkin Internet-pohjaisten) parantamisen ja koulutuksen avulla.
The Dutch network VinVis: twelve women joining hands.
Alankomaiden VinVis-verkko: 12 naisen kädenojennus toisilleen.
Fishing in Europe _BAR_ No 17 - July 2003 _BAR_ 7
Kalastus Euroopassa _BAR_ nro 17 - Heinäkuu 2003 _BAR_ 7
F i l e profile
A s i aki r ja t henkilökuva
‘FOR FUTURE GENERATIONS’
“TULEVILLE POLVILLE”
Womenspeaking out
Naiset äänessä
Irishwoman Margaret Downey-Harrington was born into fisheries: ‘I belong to the fourth generation of a family of fishermen’, she says proudly.
Margaret Downey-Harrington on vanhaa irlantilaista kalastajasukua: “Synnyin neljännen polven kalastajaperheeseen”, hän kertoo ylpeänä.
Her late husband was skipper of a trawler and her children also work in the sector.
Margaretin nyt jo edesmennyt mies toimi päällikkönä troolialuksella, ja myös perheen lapset työskentelevät kalastusalalla.
‘All my life, I looked after my husband’s business, brought up the children and took care of the house, ceaselessly.’
“Olen koko elämäni vain hoitanut puolisoni asioita, kasvattanut lapsia ja hoitanut kotia.”
Many fishermen’s wives do the same: ‘When your husband comes home, he is so tired he can’t take care of the paperwork and the accounts.
Tämä on monesti kalastajan vaimon osa: “Mereltä palatessaan mies on niin väsynyt, ettei jaksa tarttua papereihin ja kirjanpitoon.
He has to rest.
Hänen on saatava levätä.
It is even harder nowadays, with wives having their own careers.’
Nykyään vaimoilla on vielä raskaampaa, jos heillä on omakin ura.”
These findings were among the many subjects discussed by the nearly 200 women from all Member States of the European Union who gathered at a Commission-sponsored conference in January 2003 to discuss the role of women in the fisheries sector.
Lähes 200 naista kaikista Euroopan unionin jäsenvaltioista keskusteli näistä ja monista muista aiheista tammikuussa 2003 pidetyssä komission sponsoroimassa konferenssissa, jossa pohdittiin naisten asemaa kalastusalalla.
Of course, attention was also paid to the reform of the CFP, which had just been agreed upon by the Fisheries Council in December 2002.
Tietenkin huomion kohteena oli myös YKP:n uudistus, josta joulukuussa2002 kokoontunut kalastusasioiden ministerineuvosto olijuuri tehnyt päätöksen.
As everyone at the conference was aware, many of the new provisions, from the limitation of fishing effort to the termination of subsidies for fleet renewal, will have a wide-ranging impact on fishermen and women, their spouses and families, their communities, and indeed, the future of fishing itself.
Jokainen konferenssin osallistuja oli tietoinen siitä, että monet uusista säännöksistä, kuten pyyntiponnistuksen rajoittaminen ja kalastuslaivaston uudistamiseen myönnettävien tukien poistaminen, tulevatvaikuttamaan laajalti kalastajien ja heidän puolisoidensa, perheidensä, yhteisöjensä ja ennen kaikkea itse kalastuselinkeinon tulevaisuuteen.
In the early 60s a handful of women, Margaret among them, laid the foundations of the association Mna Na Mara (Women of the Sea).
Kourallinen naisia, joista yksi oli Margaret, perusti 60-luvun alussa yhdistyksen nimeltä Mna Na Mara (Meren naiset).
The association works to establish contacts and solidarity amongst fishermen’s wives.
Sen tavoitteena on luoda kontakteja ja lisätä yhteenkuuluvutta kalastajien vaimojen välillä.
Forty years later, as the association’s Acting President, Margaret’s enthusiasm has not waned: ‘Mna Na Mara is made up of 17 sub-groups, each with different activities.
40 vuotta myöhemmin Margaret, joka on nykyisin yhdistyksen varapuheenjohtaja, puhkuu yhä samaa intoa: “Mna Na Marassa on 17 alajaostoa, joista kullakin on oma vastuualueensa.
One focuses on training, another on psychological support for families in grief, still another helps young people find information, and so on.’
Yksi keskittyy koulutukseen, toinen tarjoaa henkistä tukea sureville perheille, kolmas auttaa nuoria tiedonhaussa jne.”
Many challenges still lie ahead: ‘Support for coastal communities and families is very important for us.
Into kumpuaa monista tärkeistä haasteista: “Rannikkoyhteisöjen ja perheiden tukeminen on meistä erittäin tärkeä tavoite.
Safety at sea as well: it is one of our spearheads.
Toinen on alusten turvallisuus, joka on yksi päävaatimuksistamme.
We also wish to safeguard our culture and our environment for future generations.’
Haluamme myös suojella kulttuuria ja ympäristöä tuleville sukupolville.”
While acknowledging the longterm necessity of allowing fish stocks to be replenished, they voiced concerns about possible job losses and all that that would entail for their communities and their very way of life.
Noin 130-jäsenisen Mna Na Mara -yhdistyksen hankkeisiin kuuluvat mm. kielikurssit: “Nykyisin viestintä on kansainvälistynyt, joten ihmisten on osattava useampaa kuin yhtä kieltä.
Similarly, concern was expressed about the negative image attached to fisheries and the fact that young people were unavoidably being discouraged from entering fishing professions.
Näin on helpompi luoda suhteita muihin maihin ja kehittää kansainvälistä verkostoa, joka sekin on yksi yhdistyksen päämääristä.”
Among the projects of Mna Na Mara, which has some 130 members, is the creation of language courses: ‘At a time when we can communicate with the whole world, people have to be able to speak more than one language.
Vaikka rajoitusten myönnettiin olevan pitkällä aikavälillä välttämättömiä, jotta kalakannat saisivat uusiutua, naiset pelkäsivät niiden aiheuttavan työpaikkojen menetyksiä ja vaikuttavan monin tavoin heidän yhteisöihinsä ja niiden elämäntapaan.
This will also help us establish ties with other countries more easily as part of an international network, which is also one of our ambitions.’
Monet olivat huolissaan myös kalastuselinkeinosta annetusta kielteisestä kuvasta ja nuorten haluttomuudesta hakeutua alan ammatteihin.
Women in fisheries: seeking recognition.
Naiset vaativat arvostusta kalastusalalla.
Many original and innovative ideas and approaches for dealing with these and other problems were raised, reflecting the abundant creativity, resourcefulness and determination of women in the industry.
Näiden ja muiden ongelmien ratkaisemiseksi esitettiin monia omaperäisiä ja innovatiivisia ideoita ja toimintamalleja, jotka olivat osoituksena kalastusalalla toimivien naisten luovuudesta, kekseliäisyydestä ja päättäväisyydestä.
Several representatives from Italy spoke about the development of fishing tourism in their country.
Useat Italian edustajat suosittelivat kalastusmatkailun kehittämistä maassaan.
One organisation, for example, had been successful in setting up a consortium involving fishermen participating throughout Italy.
Eräskin organisaatio oli perustanut yhteenliittymän, johon kuuluu kalastajia ympäri Italiaa.
It was emphasised that fishing tourism is a sustainable activity that can still flourish and generaterevenues even when fish stocks are protected and fishing effort limited.
Kokouksessa korostettiin kalastusmatkailun olevankannattavaa elinkeinotoimintaa, joka voi menestyä ja tuottaa tuloja silloinkin, kun kalavaroja suojellaan ja pyyntiponnistuksia rajoitetaan.
The French interregional federation of womeninvolved in coastal fishing (FIFEL) had many representatives at the conference and participants learned about their successful efforts to obtain a legal status for ownerskippers’ wives in France and their efforts to extend that status and additional benefits to other women in the sector as well.
Ranskan rannikkokalastajien naisliitto (FIFEL) oli lähettänyt konferenssiin useita edustajia, jotka kertoivat onnistuneensa hankkimaan aluksenomistajien vaimoille oikeudellisen aseman ja laajentamaan sen muihinkin alalla toimiviin naisiin Ranskassa.
Representatives from the Women in Fisheries Network of the Netherlands presented a list of 27 specific recommendations and proposals to the Commission covering areas as diverse as recognition of women in the sector to working conditions, fisheries management and the future of fisheries as a whole.
Alankomaiden “Women in Fisheries Networkin” edustajat esittivät komissiolle 27 erityissuositusta ja ehdotusta, jotka koskivat mm. naisten aseman tunnustamista, työoloja, kalavarojen hoitoa sekä kalastusalan tulevaisuutta yleensä.
And a fisherwoman from Ireland noted that it is largely the unsafe working conditions that keep women off boats, since many women in Irish coastal fishing are mothers of families, first and foremost.
Eräs naiskalastaja Irlannista totesi juuri vaarallisten työolojen pitävän naiset poissa aluksilta, sillä monet Irlannin naispuolisista rannikkokalastajista ovat ennen kaikkea perheenäitejä.
She noted that structural improvements to the Irish fleet could go a long way to improving women’s access to the catching sector.
Hän huomautti, että Irlannin kalastuslaivaston rakenteelliset parannukset voisivat lisätä tuntuvasti naisten mahdollisuuksia työskennellä pyyntialalla.
8 _BAR_ No 17 - July 2003 _BAR_ Fishing in Europe
8 _BAR_ nro 17 - Heinäkuu 2003 _BAR_ Kalastus Euroopassa
Increasing Member State support
Lisätukea jäsenvaltioilta
But the Commission’s contributions, however valuable they may be, cannot work on their own.
Olivatpa komission tuet miten arvokkaita tahansa, ne eivät yksinään riitä.
For legislative changes affecting the legal status of women in fisheries, the participation of women on the Regional Advisory Councils to be created under the reformed CFP, as well as the allocation of sufficient funds for training and other important priorities, women must look to the national and local authorities in their own Member States, which must be made aware of their own critical role in supporting women’s advancement in the fisheries sector.
Jotta naiset voisivat käynnistää lakimuutoksia kalastusalalla toimivien naisten oikeudellisen aseman parantamiseksi, valita naisedustajia YKP:n uudistuksen yhteydessä perustettaviin alueellisiin neuvoa-antaviin toimikuntiin ja hankkia riittävästi varoja koulutukseen ja muihin tärkeisiin kohteisiin, heidän on vedottava oman jäsenvaltionsa kansallisiin ja paikallisiin viranomaisiin ja saatava nämä tietoisiksi ratkaisevasta tehtävästään tukea naisten etenemistä kalastusalalla.
While there was a significant diversity of experience represented at the conference, participants nonetheless reached broad consensus on a number of points.
Vaikka konferenssissa tuli esille hyvinkin erilaisia kokemuksia, osallistujat olivat laajalti yksimielisiä monista seikoista.
Chief among them was that women must have a greater ability to voice their concerns, experiences and opinions, both within professional producers and union organisations as well as in policy-making bodies, if the problem of women’s ‘invisibility’ in the sector is to be counteracted.
Tärkein niistä oli se, että naisten olisi saatava huolensa, kokemuksensa ja mielipiteensä paremmin kuuluville sekä tuottajien ja ammattijärjestöjen piirissä että päätöksentekoelimissä,mikäli naiset haluavat lakata olemasta “näkymättömiä”.