natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Health of Europeans and the Current European Agenda
Eurooppalaisten terveys ja Euroopan unionin nykyinen asialista
Health is the special theme of this year's report.
Terveys on tämänvuotisen raportin pääteema.
Healthand the quality of health care are very high priorityconcerns for Europeans (Eurobarometer 2002).Thisreport portrays the health status of Europeans and identifies the main determinants of their health.
Terveys jaterveydenhuollon laatu ovat eurooppalaisille erittäin tärkeitä asioita (Eurobarometri 2002). Tässä raportissa kuvataan eurooppalaisten nykyistä terveydentilaa sekä selvitetään tärkeimmät heidän terveyttään määräävät tekijät.
Obviously, the effect of investments in health dependsnot just on how much is spent, but on where, when andhow resources are committed. The return on investments in better health can – inter alia – be particularlylarge if efforts are directed at social groups or regionswhere the average health status is poor or particularlythreatened.
Terveyteen panostamisen vaikutus ei toki riipu ainoastaan siitä, miten paljon voimavaroja käytetään, vaanmyös siitä, missä, milloin ja miten voimavarat käytetään.Parempaan terveyteen panostamisen tuotto voi – muidenvaikutusten ohella – olla suuri, jos toimenpiteet suunnataan niihin sosiaaliryhmiin tai niille alueille, joilla keskimääräinen terveydentila on kehno tai erityisen uhattuna.Terveydentilaan liittyvä eriarvoisuus on sidoksissa muuhun yhteiskunnassa vallitsevaan eriarvoisuuteen.
In these ways health and health care are located at theintersection between the European Employment Strategy and the Union's efforts to modernise andimprove social protection.
Näin terveys ja terveydenhuolto sijoittuvat Euroopantyöllisyysstrategian sekä sosiaalisen suojelun nykyaikaistamista ja parantamista koskevien unionin pyrkimystenväliseen leikkauspisteeseen.
While the health sector is key in the treatment of poorhealth, and also plays a role in the maintenance of goodhealth, the overall health status of citizens is significantly shaped by socio-economic, lifestyle and environmentalconditions.
Vaikka terveysala on keskeinen sairauksien hoidossa javaikka se on myös merkittävä hyvän terveyden ylläpidossa, niin kansalaisten yleiseen terveydentilaan vaikuttavatmerkittävästi myös sosioekonomiset olot, elämäntyyli jaympäristöolot.
The organisation of health and long termcare varies greatly across the Union.
Terveydenhuollon ja pitkäaikaishoidonjärjestämisessä on suuria eroja unionissa.
Amid these differences there are also substantial similarities and - as thereport demonstrates - Member States are faced with largely the same current and future challenges in healthpolicy. Among these, two stand out as particularly pertinent.
Näiden erojenohella on myös huomattavia yhtäläisyyksiä, ja – kutenraportti osoittaa – jäsenvaltioilla on suurelta osin samojaterveyspolitiikkaan liittyviä nykyisiä ja tulevia haasteita.Näistä kaksi erottuu selvästi muista.
On one hand there is a continuous need to optimise the cost-effectiveness of health care systems in theface of strong drivers of structural change such as ageingand new health technologies.
Yhtäältä on jatkuvasti optimoitava terveydenhuoltojärjestelmien kustannustehokkuutta voimakkaiden rakennemuutostekijöiden, kuten ikääntymisen, ja terveydenhuollon uusienmenetelmien takia.
On the other there is greatscope for developing better synergies between healthpolicies and other policies that influence the environmental and socioeconomic determinants of health.
Toisaalta voidaan suuresti parantaasynergiaa terveyspolitiikan ja muihin terveyttä määrääviin ympäristötekijöihin ja sosioekonomisiin tekijöihinvaikuttavien politiikanalojen välillä.
Health is wealth
Terveys on vaurautta
The health status of citizens is an important factor in theproductive capacity of society and health improvements
Kansalaisten terveydentila on tärkeä tekijä yhteiskunnantuotantokapasiteetin kannalta, ja terveyden kohenemi- nen voi parantaa kasvumahdollisuuksia.13
Conditions for acquiring good health status and forreceiving appropriate and effective treatment for illnesses have improved substantially in the European Unionover recent decades.
Hyvän terveydentilan saavuttamisen sekä sairauksiinsaatavan asianmukaisen ja tehokkaan hoidon edellytykset ovat viime vuosikymmenten aikana parantuneethuomattavasti Euroopan unionissa.
This is due to public and privateefforts through direct investments in better health care.However, while health care systems play a crucial role inthe combat and prevention of ill health, other policies,which affect the environmental and socio-economicdeterminants of good health, like employment andworking conditions, also impact significantly on the present and future health status of citizens.
Tämä johtuu julkisista ja yksityisistä pyrkimyksistä, joissa on panostettusuoraan terveydenhuollon parantamiseen. Vaikka terveydenhuoltojärjestelmillä on keskeinen rooli sairauksien torjunnassa ja ennaltaehkäisyssä, myös muilla terveyttä määrääviin ympäristötekijöihin ja sosioekonomisiin tekijöihin, kuten työ- ja työskentelyoloihin, vaikuttavilla politiikanaloilla on merkittävä vaikutus kansalaisten nykyiseen ja tulevaan terveydentilaan.
This is because better health holds the potential for higher productivity, longer working lives and lower cost (less absence due
siitä, että terveyden koheneminen mahdollistaa tuottavuuden lisäämisen, työelämän pidentämisen ja kustannusten alenemisen (sairaudesta johtuvat poissaolot vähenevät, hoidon tarve vähenee, työkyvyttömyys vähenee ja
14 to illness, less need for treatment, less disability, etc.)
14 niin edelleen)
Health care is part of the social protection systems in Member States.
Terveydenhuoltojärjestelmät ovat jäsenvaltioiden sosiaalisen suojelun järjestelmia.
As such it is a topic in the new collabora-tion15on the modernisation and improvement of socialprotection, which form part of the wider Lisbon strategy.Accessibility, quality and sustainability have been pinpointed as the common goals that Member States arestriving for in their health care policies.
Siten on yksi aihe sosiaalisensuojelun nykyaikaistamista ja parantamista koskevassauudessa yhteistoiminnassa15, joka on osa laajempaa Lissabonin strategiaa. Saatavuus, laatu ja kestävyys onasetettu yhteisiksi tavoitteiksi, joihin jäsenvaltiot pyrkivätterveydenhuoltopolitiikassaan.
The income maintenance effect of social protection systems clearly alsohelp sustain the health status of citizens.
Sosiaalisen suojelun järjestelmien tulonsiirtovaikutus selvästikin myös auttaakansalaisten terveydentilan ylläpitämisessä.
Pension systems,for example, contribute greatly to the maintenance ofthe health of older citizens by facilitating a sufficientlysound standard of living after retirement.
Esimerkiksieläkejärjestelmät edistävät osaltaan merkittävästi ikääntyvien kansalaisten terveyden ylläpitämistä turvaamallakohtuullisen elintason eläkkeelle siirtymisen jälkeen.
An assessment of this relation pertaining to the world is given in Report of the Commission on macroeconomics and health - chaired by Jeffrey D. Sachs (2001): Macroeconomics and health: investing in health for economic development. WHO, Geneva.An American review of the scientific literature of the last decade leads to the conclusion that in the US workers with good health earn 15% to 30% more than workers in poor health: Jack Hadley (2002): Sicker and Poorer: the consequences of being uninsured.
Arvio tästä suhteesta koko maailman kannalta esitetään asiakirjassa "Macroeconomics and Health: Investing in Health for Economic Development, Report of the Commission on Macroeconomics and Health - Chaired by Jeffrey D. Sachs" (2001, WHO, Geneve).Eräässä viime vuosikymmenen tieteellistä kirjallisuutta käsitelleessä amerikkalaisessa katsauksessa tultiin siihen tulokseen, että työntekijät, joidenterveys on hyvä, ansaitsevat 15–30 prosenttia enemmän kuin työntekijät, joiden terveys on heikko: Jack Hadley, "Sicker and Poorer: the consequences of being uninsured.
Policy developments during the previous decade broughthealth issues to the fore of the European agenda.
Terveyttä koskeva Euroopan unionin poliittinenasialista soveltamasta perusvapauksia – kuten palvelujen tarjoamisen vapautta, lääketieteellisten tuotteiden kulun taityöntekijöiden vapaata liikkuvuutta – tai muuta yhteisönpolitiikkaa tällä alalla.
does not prevent basic freedoms - such as freedom ofprovision of services, circulation of medical products, orof movement of workers - or other Community policies,from applying to this area.
Viime vuosikymmenellä tapahtunut poliittinen kehitystoi terveyteen liittyvät kysymykset etualalle Euroopanunionin asialistalla.
Moreover, health is a crosscutting issue in the European Social Agenda and an important item in the EU strategyfor sustainable development, both of which constituteimportant elements in the Lisbon strategy.
Lisäksi terveys on monialainen asia Euroopan sosiaalisessa toimintaohjelmassa ja tärkeä seikka EU:n kestävänkehityksen strategiassa; kummatkin niistä ovat tärkeitäosia Lissabonin strategiassa.
In additionhealth care has become an issue in cross border mobility and in the effort for improving public finances.
Lisäksi terveydenhuolto onesillä rajatylittävässä liikkuvuudessa ja julkisen taloudenlaadun parantamisessa.
In the Maastricht Treaty (1993) public health was given alegal base for the first time (Art. 129), encouraging cooperation among Member States, prevention of diseasesand incentive measures.
Kansanterveydelle annettiin ensimmäisen kerran oikeusperusta (129 artikla) Maastrichtin sopimuksessa (1993) jäsenvaltioiden välisen yhteistyön edistämisessä, tautien ehkäisemisessä ja edistämistoimissa.
No harmonisation of laws andregulations was included.
Tähän ei kuulunut lakien jaasetusten yhdenmukaistamista.
Responding to these new obligations the Commission presented its "Communication onthe Framework for Action in the Field of Public Health16"based upon the establishment of eight Public Health Programmes. The EU-level added value through supportfor efforts pursued in Member States and disseminationof "best practice information", with a view to continuously underpin health protection provisions across the Community.
Komissio vastasi näihinuusiin velvoitteisiin kansanterveyden alan toimintapuitteista antamassaan tiedonannossa16, jonka perusteella hyväksyttiin kahdeksan kansanterveyden alan toimintaohjelmaa.EU:n tasolla saatiin lisäarvoa tukemalla jäsenvaltioiden pyrkimyksiä vaihtamalla tietoja parhaista käytännöistä, jottaterveyden suojelua koskevia säännöksiä voidaan jatkuvastitukea koko yhteisössä.
The quality and sustainability of health care has been acknowledged as one of the key issues for closer co-operationamong the Member States.
Terveydenhuollon laatu ja kestävyys on tunnustettu yhdeksi keskeiseksi kysymykseksi jäsenvaltioiden tiiviimmässäyhteistyössä.
At the Gothenburg European Council (June 2001) the Social Protection Committee andthe Economic Policy Committee was asked to consider thechallenges of an ageing society and to prepare an initialreport for the Spring 200220European Council on orientations in the field of health care and care for the elderly.The report concluded that the underlying demographic,technological and financial factors present health careand long-term care systems in the European Union withchallenges that focus upon: access for all regardless ofincome or wealth; a high level of quality of care; andfinancial sustainability of care systems.
Göteborgin Eurooppa-neuvostossa (kesäkuussa 2001) sosiaalisen suojelun komiteaa ja talouspoliittistakomiteaa pyydettiin tarkastelemaan ikääntyvän yhteiskunnan haasteita sekä laatimaan alustava selvitys20terveyden-hoidon ja vanhustenhuollon alan suuntaviivoista kevään2002 Eurooppa-neuvostoa varten. Komission tiedonannossa todettiin, että taustalla olevat väestörakenteelliset, teknologiset ja taloudelliset tekijät asettavat Euroopan unionin terveydenhuolto- ja pitkäaikaishoitojärjestelmilleetenkin seuraavat haasteet: saatavuus kaikille tuloista taivarallisuudesta huolimatta; hoidon korkea laatu; hoitojärjestelmien rahoituksen kestävyys.
At the end of the 1990s the general framework of healthpolicy changed.
1990-luvun lopulla terveyspolitiikan yleispuitteet muuttuivat.
The Treaty of Amsterdam expanded thepowers of the Community in the public health field.Article 129 was revised through the addition of severalnew provisions and renamed as Article 152.
Amsterdamin sopimus laajensi yhteisön valtaakansanterveyden alalle. Artiklaa 129 tarkistettiin lisäämällä useita uusia säännöksiä ja se uudellennimettiinartiklaksi 152.
According to Article 152 actions in the public health area should: contribute towards ensuring the attainment of a high level ofhealth protection; improve health; prevent human illnessand disease; prevent sources of danger to health andensure that all EC policies protect health.
Artiklan 152 mukaan kansanterveydenalan toimenpiteiden tulisi: myötävaikuttaa varmistamaanterveyden korkeatasoinen suojelu; parantaa kansanterveyttä; ehkäistä ihmisten sairauksia ja tauteja; torjua terveyttä vaarantavia tekijöitä ja taata, että EY:n politiikatsuojaavat terveyttä.
In this overall context, in May 2000 the Commission pro-
Tässä kokonaisyhteydessä, komissio esitti toukokuussa
, which promotes an inte- grated approach to health related-work at Communitylevel.
, joka edistää integroitua lähestymistapaa terveyteen liittyvään työhön yhteisöntasolla.
A key element of this was a proposal for a new programme of Community Action in the field of public
Tämän ehdotuksen avainelementti oli uusi yhtei- sön toimintaohjelma kansanterveyden alalla18
The programme will be focused on three main strands of action:
Ohjelma keskittyy kolmeen päätoimintalinjaan:
Improving health information and knowledge forthe development of public health.Strengthening the capability for co-ordinated,rapid response to major health threats.Targeting actions to promote health and preventdisease.
Parantamaan terveystietoa ja -tietämystä kansanterveyden kehittämiseksi.Vahvistamaan kykyä koordinoituun, nopeaan vastaukseen tärkeimpiin terveysuhkiin.Kohdentamaan toimenpiteitä edistämään terveyttä ja ehkäisemään tauteja.
In addition, the Commission has created an EU Health Forum that brings together relevant European organisations. Furthermore, the sixth Framework Programme for Research provides for policy-orientated research which isrelevant to the area of social policy, relating in particularto the implementation of the European Social Agenda19.
Lisäksi komissio on luonut EU:n terveysfoorumin, jokatuo yhteen asiaankuuluvat eurooppalaiset järjestöt.Edellen: Tutkimuksen kuudes puiteohjelma varautuupolitiikkasuuntautuneeseen tutkimukseen, joka on merkityksellistä sosiaalipolitiikalle, erityisesti suhteessa Euroopan sosiaaliseen toimintaohjelmaan19.
The responsibility for health care provision and fundinglies with Member States.
Vastuu terveydenhuollon tarjoamisesta ja rahoittamisesta kuuluu jäsenvaltioille.
However, this responsibility
Tämä vastuu ei kuitenkaan estä
A new Community strategy on health and safety at work for the period 20022006 has been developed, taking into account changesin society and the world of work22.
Työterveyttä ei voida mitata pelkästään työtapaturmien ja ammattitautien perusteella, vaan se sisältää fyysisen, psyykkisen ja sosiaalisen viihtyvyyden, joka on tärkeä työn laadun ja työntekijöiden tuottavuuden kannalta.
The strategy adopts aglobal approach to wellbeing at work, based on preventative measures and building partnerships between allplayers in the areas of employment, health and safety.
Vuosiksi 2002–2006 on kehitetty yhteisön uusi työter-veys- ja työturvallisuusstrategia, jossa otetaan huomioonyhteiskunnan ja työympäristön muutokset.22Strategiassaon omaksuttu työviihtyvyyteen kokonaisvaltainen lähestymistapa, joka perustuu ennaltaehkäisyyn ja yhteistyökumppanuuksien luomiseen kaikkien työllisyyden, terveyden ja turvallisuuden alan sidosryhmien kesken.
November 1993.COM (2000) 285 final of 16.5.2000OJ L 271/1 of 9.10.2002, Decision 1786/EC.See the specific programme for research, technological development and demonstration: Integrating and Strengthening the European Research Area (2002-2006).Based upon COM(2001) 723 final: The future of health care and care for the elderly: guaranteeing accessibility, quality and financial viability.COM(2002) 774 final.
Marraskuu 1993KOM (2000) 285 lopullinen, 16.5.2000EYVL L 271/1, 9.10.2002, Päätös 1786/EY.Katso erityinen tutkimuksen, teknologisen kehittämisen ja esittelyn puiteohjelma: Euroopplaisen tutkimusalueen integrointi ja lujittaminen (2002-2006)Komission tiedonannon "Terveyden- ja vanhustenhuollon saatavuus, laatu ja taloudellinen kestävyys tulevaisuudessa" (KOM(2001) 723 lopullinen) perusteella.KOM(2002) 774 lopullinen.
COM(2002) 118 final: Adapting to change in work and society: a new Community strategy on health and safety at work 2002-2006.
"Työn ja yhteiskunnan muutoksiin sopeutuminen: Yhteisön uusi työterveys- ja työturvallisuusstrategia vuosiksi 2002–2006" (KOM(2002) 118 lopullinen).
2.2 Population and health
Väestö ja terveys
The health status of citizens has improved in all EU Member States over the last decades...
Kansalaisten terveydentila on kohentunut kaikissa EU:n jäsenvaltioissa viime vuosikymmentenaikana...
cies are beginning to converge.
Nyt,kun miesten ja naisten käyttäytyminen EU:ssa alkaasamankaltaistua, miesten ja naisten elinajanodotteetalkavat lähentyä.
This has already beenobserved at EU-15 level (where life expectancy at birthincreased 2.5 years for men between 1990 and 2000,compared with 2 years for women) and in all Member States except Greece, Spain, Luxembourg and Portugal.
Tämä on jo havaittu EU:n 15 jäsenvaltion tasolla (elinajanodote syntyessä piteni miehillä 2,5vuodella vuosina 1990–2000 ja naisilla 2 vuodella) ja kaikissa jäsenvaltioissa lukuun ottamatta Kreikkaa,Espanjaa, Luxemburgia ja Portugalia.
The average health status of EU citizens is improving.
EU:n kansalaisten keskimääräinen terveydentila onkohentunut.
In2000 the average life expectancy at birth for the EU-15was 78 (75 for men and 81 for women).
Vuonna 2000 keskimääräinen elinajanodotesyntyessä oli EU:n 15 jäsenvaltiossa 78 vuotta (miehillä 75vuotta ja naisilla 81 vuotta).
This is higherthan in the USA (74 for men, 80 years for women) butlower than in Japan (78 years for men, 84 for women).
Elinajanodote on korkeampikuin Yhdysvalloissa (miehillä 74 vuotta ja naisilla 80 vuotta) mutta alempi kuin Japanissa (miehillä 78 vuotta janaisilla 84 vuotta).
As a result of increasing life expectancy combined withchanges in fertility, the EU population is increasinglyolder.
Elinajanodotteen piteneminen yhdistettynä syntyvyydenmuutoksiin merkitsee sitä, että EU:n väestö on yhä iäkkäämpää.
This demographic ageing means that the numberof older people is growing while the share of those inworking-age (15 to 64) will decrease.
Väestön ikääntyminen tarkoittaa, että vanhusten määrä kasvaa ja samalla työikäisten (15–64-vuotiai-den) osuus vähenee.
These demographic trends will have economic and social consequencesin a number of areas, including health and care systems.
Tällä väestönkehitykseen liittyvälläsuuntauksella on taloudellisia ja sosiaalisia seurauksiamonilla aloilla, myös terveyden ja terveydenhuoltojärjestelmien alalla.
Life expectancy at birth is not only a social indicator.
Elinajanodote syntyessä ei ole ainoastaan sosiaalinenindikaattori.
Itis also an important economic indicator.
Se on myös tärkeä taloudellinen indikaattori.
Analysis onmacroeconomics and health shows that health statusexplains an important part of the difference in economic growth rates.23
Makrotaloustiedettä ja terveyttä koskeva analyysiosoittaa, että terveydentila selittää suuren osan talouskasvun eroista.23
Life expectancy, men and women. EU-15, 1960-2000
Elinajanodote, miehet ja naiset. EU-15, 1960–2000
80 women
80 naiset
70 men
70 miehet
For the provision of health care, one of the mostimportant demographic trend is the increasing size ofthe very old age group (over 80 years old).
Terveydenhuollon tarjoamisessa yksi tärkeimmistä väestönkehitykseen liittyvistä suuntauksista on erittäin vanhojen (80 vuotta täyttäneiden) ikäryhmän kasvaminen.Ikäryhmä kasvaa vuosina 2010–2030 kahdeksalla miljoonalla eli 44 prosenttia, joten kasvu on jopa suurempaakuin yleensä ikääntyvän väestön määrän kasvu.
It willincrease by eight million between 2010 and 2030, anincrease of 44%, i.e. a growth even larger than thatexperienced by the older population in general.Presently the majority of these very old people are inneed of assistance and care, which is either providedformally or informally - the latter of these includescare from family members, which is particularly evident in southern Member States.
Nykyisinsuurin osa erittäin vanhoista tarvitsee apua ja hoitoa,joko virallista tai epävirallista, joista jäkimmäinen sisältääperheenjäsenten antaman hoidon, joka on erityisenilmeistä eteläisissä jäsenmaissa.
In the future, households will reduce in size and families may be less ableto shoulder the increasing care tasks, making the roleof both formal and other informal carers of greaterimportance.
Tulevaisuudessa kotitalouksien koko pienenee, eivätkä perheet välttämättäpysty enää vastaamaan hoitotarpeiden lisääntymiseen,jolloin sekä virallisten että muiden epävirallisten hoitajien roolin merkitys korostuu.
The ageing process has a strong genderdimension: the vast majority of these very old peoplewill be women.
Ikääntymisellä on vahvasukupuoliulottuvuus: erittäin vanhojen selvä enemmistöon naisia.
As the population ages women'shealth problems will weigh substantially heavier inthe pattern of illnesses to be treated and tackled.
Väestön ikääntyessä naisten terveysongelmatkorostuvat selvästi hoidettavien sairauksien rakenteessa.
...leading to new patterns of mortality and morbidity trends.
...ja tämä heijastuu kuolleisuuteen ja sairastuvuuteen.
The figure on life expectancy has increased during thetwentieth century: an increase of 25 years was achievedin the first 60 years of the century, while in the last four
Elinajanodote nousi 1900-luvulla: se piteni 25 vuodellavuosisadan 60 ensimmäisen vuoden aikana ja vielä kahdeksalla vuodella neljän viimeisen vuosikymmenen aika- na.24Miesten elinajanodote nousi 68 vuodesta vuonna1970 aina 75 vuoteen vuonna 2000.25Naisten elinajano- dote piteni samana ajanjaksona kuudella vuodella eli 75vuodesta vuonna 1970 aina 81 vuoteen vuonna 2000.
Lower life expectancy for men is caused by male overmortality at all ages, which is a well-known phenomenon in all Member States and also in the majority ofother world nations.
Miesten lyhyempi elinajanodote johtuu miesten suuremmasta kuolleisuudesta kaikissa ikäryhmissä; tämä ilmiötunnetaan kaikissa jäsenvaltioissa ja myös useimmissamuissa maailman maissa.
These inequalities by sex, althoughconditioned by biological factors, are mainly attributable to social causes and to certain lifestyle patterns.
Vaikka biologiset tekijät vaikuttavatkin näihin sukupuolikohtaisiin eroihin, ne johtuvat
As people are living longer, mortality and morbidityare shifting towards increasingly older ages.
Kun ihmisten elinikä pitenee, kuolleisuus ja sairastuvuussiirtyvät yhä pitemmälle vanhuuteen.
The maincauses of death are diseases of the circulatory system(around 40% of all deaths), cancer (a quarter of alldeaths), diseases of the respiratory system, digestivediseases and external causes of injury and poisoning,which includes (car) accidents26.
Tärkeimmät kuolinsyyt ovat sydän- ja verisuonisairaudet (noin 40 prosenttiakaikista kuolemista), syöpä (neljäsosa kaikista kuolemista), hengityselinsairaudet, ruoansulatuselimistön sairaudet sekä tapaturmat ja myrkytykset, jotka sisältävät(auto-)onnettomuudet26.
One out of every fivedeaths is caused by a preventable disease.
Joka viidennen kuolemanaiheuttaa sairaus, joka olisi ollut estettävissä.
However,this general pattern varies by sex and, especially, byage.
Yleinentilanne kuitenkin vaihtelee sukupuolen ja erityisesti iänmukaan.